32003R1785
L 270/96
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1785/2003 AL CONSILIULUI
din 29 septembrie 2003
privind organizarea comună a pieței orezului
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 36 și 37 alineatul (2) paragraful al treilea,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
întrucât:
(1)
Funcționarea și dezvoltarea pieței comune a produselor agricole trebuie să fie însoțite de stabilirea unei politici agricole comune care trebuie să includă, în special, o organizare comună a piețelor agricole care poate lua diferite forme în funcție de produse.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 3072/95 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind organizarea comună a pieței orezului (4) a făcut obiectul mai multor modificări substanțiale. Deoarece sunt preconizate și alte modificări, este necesar, pentru mai multă claritate, ca acesta să fie înlocuit. Regulamentul (CE) nr. 3072/95 trebuie, prin urmare, abrogat.
(3)
Piața europeană a orezului este grav dezechilibrată. Cantitatea de orez depozitată în cadrul regimului intervenției publice este foarte mare, aceasta este aproximativ egală cu un sfert din producția comunitară și ar trebui să crească pe termen lung. Dezechilibrul a fost cauzat de efectul combinat al unei creșteri a producției interne, care s-a stabilizat în cursul ultimilor ani de comercializare, al unei creșteri constante a importurilor și restricțiilor al căror obiect sunt exporturile cu restituiri, în conformitate cu acordul privind agricultura. Dezechilibrul actual s-ar putea agrava și va atinge probabil un nivel greu de susținut în cursul anilor următori ca urmare a creșterii importurilor provenind din țările terțe după punerea în aplicare a Acordului „Totul, cu excepția armelor”.
(4)
Problema trebuie rezolvată printr-o revizuire a organizării comune a pieței orezului care să permită controlul asupra producției, îmbunătățirea echilibrului și a fluidității piețelor și consolidarea competitivității agriculturii comunitare, urmărindu-se totodată celelalte obiective prevăzute de articolul 33 din tratat, inclusiv menținerea unui ajutor adecvat la venit pentru producători.
(5)
Cea mai bună soluție constă în reducerea puternică a prețului de intervenție și în crearea, cu titlu de compensație, a unui ajutor la venit pentru fiecare exploatație, precum și a unui ajutor specific care să reflecte rolul cultivării orezului în zonele de producție tradiționale. Aceste ultime două instrumente țin de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (5).
(6)
Pentru ca regimul de intervenție să nu devină un debușeu în sine, este necesară limitarea cantităților cumpărate de către agențiile de intervenție la 75 000 de tone pe an și a perioadei de intervenție la patru luni.
(7)
Realizarea unei piețe unice pentru Comunitate în sectorul orezului implică stabilirea unui regim comercial unic la frontierele externe ale acesteia. În principiu, un regim comercial care completează regimul de intervenție și prevede un regim de taxe la import care include ratele Tarifului Vamal Comun și de restituiri la export trebuie să stabilizeze piața comunitară. Regimul comercial trebuie să se bazeze pe angajamentele luate în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay.
(8)
Pentru a putea controla volumul comerțului cu orez cu țările terțe, este necesar să se introducă un sistem de licențe de import și de export; acestea trebuie să includă constituirea unei garanții care să asigure realizarea operațiunilor în vederea cărora au fost solicitate aceste licențe.
(9)
Majoritatea taxelor vamale care se aplică produselor agricole în conformitate cu acordurile Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) sunt prevăzute de Tariful Vamal Comun. Cu toate acestea, pentru anumite produse din orez, introducerea unor mecanisme suplimentare implică adoptarea de derogări.
(10)
Pentru a preveni efectele negative pe care le-ar putea produce importul anumitor produse agricole pe piața comunitară sau pentru a le contracara, importul unuia sau mai multora din aceste produse trebuie să fie condiționat de plata unei taxe suplimentare la import, în măsura în care sunt îndeplinite anumite condiții.
(11)
În anumite condiții, este necesar să i se atribuie Comisiei competența de a deschide și a administra contingente tarifare care rezultă din acorduri internaționale încheiate în conformitate cu tratatul sau cu alte acte ale Consiliului.
(12)
Acordarea unei restituiri la exporturile către țările terțe, bazată pe diferența între prețurile din Comunitate și prețurile de pe piața mondială și care se înscrie în limitele stabilite de acordul OMC privind agricultura (6), trebuie să permită asigurarea participării Comunității la comerțul internațional cu orez. O astfel de restituire ar trebui să fie limitată în ceea ce privește cantitatea și valoarea.
(13)
Respectarea limitelor în ceea ce privește valoarea trebuie să fie asigurată la stabilirea restituirilor la export, prin monitorizarea plăților în cadrul reglementării privind Fondul European de Orientare și de Garantare Agricolă. Controlul poate fi facilitat de obligația stabilirii în prealabil a restituirilor la export, fără a neglija posibilitatea schimbării, în cazul restituirii diferențiate la export, a destinației stabilite în prealabil în cadrul unei zone geografice căreia i se aplică o rată unică de restituire la export. În cazul schimbării destinației, este necesar să se plătească restituirea la export aplicabilă destinației reale, plafonând-o la nivelul valorii care se aplică la destinația stabilită în prealabil.
(14)
Supravegherea constrângerilor în ceea ce privește volumul necesită introducerea unui sistem de monitorizare fiabil și eficient. În acest scop, este necesar ca restituirea la export să fie acordată numai dacă există o licență de export. Acordarea restituirilor la export în limitele disponibile trebuie să se efectueze în funcție de situația specială a fiecăruia dintre produsele respective. Pot fi admise derogări de la această disciplină numai pentru produsele transformate neincluse în anexa I la tratat, cărora nu li se aplică limite în ceea ce privește volumul, și pentru acțiunile de ajutor alimentar, acestea din urmă fiind scutite de orice limitare. Este necesară stabilirea posibilității de derogare de la regulile stricte de gestionare pentru produsele al căror export cu restituire nu poate depăși limitele stabilite în ceea ce privește volumul.
(15)
Ar trebui să se prevadă, în măsura în care acest lucru este necesar pentru funcționarea sistemului, posibilitatea reglementării recurgerii la regimul de perfecționare activă și pasivă și, în măsura în care situația pieței impune acest lucru, interzicerea recurgerii la acest regim.
(16)
Regimul taxelor vamale permite renunțarea la orice altă măsură de protecție la frontierele externe ale Comunității. În împrejurări excepționale, piața internă și mecanismul prețurilor pot înregistra eșecuri. În astfel de cazuri, pentru ca piața comunitară să nu fie lăsată fără apărare față de perturbările care riscă să se producă, este necesar să i se permită Comunității să ia toate măsurile necesare. Aceste măsuri trebuie să fie în conformitate cu angajamentele luate în cadrul OMC.
(17)
Având în vedere influența pe care o poate avea prețul de pe piața mondială asupra prețului intern, trebuie să poată fi luate măsuri corespunzătoare pentru stabilizarea pieței interne.
(18)
Buna funcționare a unei piețe unice bazate pe un sistem de prețuri comune ar fi compromisă de acordarea unor ajutoare naționale. Dispozițiile din tratat care permit aprecierea de către statele membre a ajutoarelor acordate trebuie, prin urmare, să se aplice produselor care țin de organizarea comună a pieței.
(19)
Pentru a ține seama de nevoile specifice de aprovizionare din regiunile ultraperiferice ale Comunității și de diferențele de prețuri ale produselor, care pot fi rezultatul costurilor de transport și de comercializare a acestor produse, este de dorit să i se permită Comunității să stabilească o subvenție pentru expedierile provenind din state membre unde se înregistrează una din situațiile menționate la articolul 23 alineatul (2) din tratat, destinate consumului în aceste regiuni, în special în departamentul francez de peste mări Réunion.
(20)
Având în vedere că piața orezului evoluează în mod constant, trebuie ca statele membre și Comisia să-și comunice informațiile necesare privind evoluția situației.
(21)
Măsurile necesare în scopul aplicării prezentului regulament trebuie să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (7).
(22)
Pentru a putea rezolva problemele practice sau specifice care ar putea apărea, Comisia trebuie să fie autorizată să adopte măsurile necesare în caz de urgență.
(23)
Cheltuielile suportate de statele membre în temeiul obligațiilor care le revin în temeiul prezentului regulament trebuie să fie finanțate de către Comunitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (8).
(24)
Organizarea comună a pieței orezului trebuie să țină seama, în paralel și în mod corespunzător, de obiectivele prevăzute la articolele 33 și 131 din tratat.
(25)
Diferențele între dispozițiile din prezentul regulament și cele din Regulamentul (CE) nr. 3072/1995 și din Regulamentul (CE) nr. 3073/1995 al Consiliului din 22 decembrie 1995 de stabilire a calității standard a orezului (9) pot da naștere unor dificultăți care nu sunt luate în considerare în prezentul regulament. Pentru a diminua aceste dificultăți, Comisia trebuie să poată adopta măsuri tranzitorii.
(26)
Pentru a evita orice perturbare gravă a pieței orezului nedecorticat în cursul ultimelor luni ale anului de comercializare 2003/2004, cantitățile care pot fi preluate de agențiile de intervenție trebuie să fie limitate în prealabil.
(27)
Trebuie adoptate dispoziții în vederea punerii în aplicare a noii organizări comune a pieței,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII INTRODUCTIVE
Articolul 1
Organizarea comună a pieței orezului cuprinde un regim al prețurilor pieței interne și al comerțului cu țările terțe și se aplică următoarelor produse:
Codul NC
Denumirea
(a)
1006 10 21 - 1006 10 98
Orez nedecorticat (orez paddy)
1006 20
Orez decorticat (orez brun)
1006 30
Orez semialbit sau albit, chiar sticlos sau glasat
(b)
1006 40 00
Brizură de orez
(c)
1102 30 00
Făină de orez
1103 19 50
Crupe și griș din orez
1103 20 50
Aglomerate sub formă de pelete din orez
1104 19 91
Boabe de orez sau fulgi de orez
1104 19 99
Boabe de orez zdrobite
1108 19 10
Amidon de orez
Articolul 2
(1) În sensul prezentului regulament, prin orez nedecorticat, orez decorticat, orez semialbit, orez albit, orez cu bobul rotund, orez cu bobul mijlociu, orez cu bobul lung A sau B și brizură de orez se înțeleg produsele definite la anexa I.
Anexa II dă o definiție a boabelor și a brizurii care nu sunt de calitate ireproșabilă.
(2) Comisia, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2):
(a)
stabilește cursul de schimb pentru orez în diferite stadii de transformare, precum și costurile de transformare și valoarea subproduselor;
(b)
poate modifica definițiile la care se referă alineatul (1).
Articolul 3
Pentru produsele la care se referă articolul 1, anul de comercializare începe la 1 septembrie și se încheie la 31 august anul următor.
Articolul 4
Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere măsurilor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru producătorii de anumite culturi (5).
CAPITOLUL II
PIAȚA INTERNĂ
Articolul 5
(1) Poate fi stabilită o subvenție pentru livrările, spre departamentul francez de peste mări Réunion, de loturi destinate consumului în acest departament, de produse de la codul NC 1006 (cu excepția nr. 1006 10 10), provenind din statele membre și care se află într-una din situațiile prevăzute la articolul 23 alineatul (2) din tratat.
Ținând seama de nevoile de aprovizionare ale pieței din Réunion, valoarea acestei subvenții se stabilește pe baza diferenței între cursul sau prețul produselor respective pe piața mondială și cursul sau prețul acelorași produse pe piața comunitară, precum și, dacă este necesar, prețul acelorași produse livrate în insula Réunion.
(2) Valoarea subvenției se stabilește periodic. Cu toate acestea, Comisia poate modifica între timp această valoare, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, după caz.
Valoarea subvenției poate fi stabilită prin licitație publică.
(3) Comisia adoptă normele de aplicare a prezentului articol în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Valoarea subvenției este stabilită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 6
(1) Prețul de intervenție pentru orezul nedecorticat în Comunitate este de 150 EUR/tonă. Prețul de intervenție se stabilește pentru o calitate standard, astfel cum este aceasta definită la anexa III.
(2) Prețul de intervenție este stabilit pentru stadiul de comerț en gros, cu marfa livrată la magazie, înainte de descărcare. Acesta este valabil pentru toate centrele de intervenție desemnate de Comisie. Lista centrelor de intervenție se adoptă după consultarea statelor membre în cauză și conține, în special, centre de intervenție din zone excedentare, care dispun de localuri și de dotări tehnice suficiente și care se bucură de o situație favorabilă în ceea ce privește mijloacele de transport.
(3) Normele de aplicare a prezentului articol se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 7
(1) În perioada 1 aprilie-31 iulie și în limita a 75 000 de tone pe an, agențiile de intervenție cumpără cantitățile de orez nedecorticat care le sunt oferite, în măsura în care ofertele îndeplinesc anumite condiții, în special privind cantitatea și calitatea, care urmează să fie stabilite.
(2) În cazul în care calitatea orezului nedecorticat oferit este diferită de calitatea standard pentru care a fost stabilit prețul de intervenție, acesta este ajustat prin aplicarea unor bonificații sau reduceri. În scopul asigurării unei orientări a producției spre anumite soiuri, pot fi stabilite bonificații și reduceri care se aplică prețului de intervenție.
(3) În anumite condiții care urmează să fie stabilite, agențiile de intervenție comercializează orezul nedecorticat cumpărat în conformitate cu alineatul (1), pentru export în țările terțe sau pentru aprovizionarea pieței interne.
(4) Procedurile și condițiile de preluare și de comercializare de către agențiile de intervenție, precum și orice altă normă privind intervenția, sunt stabilite de Comisie.
(5) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 8
(1) Pot fi hotărâte măsuri speciale în vederea:
-
evitării recurgerii masive la aplicarea articolului 7 în anumite regiuni ale Comunității;
-
compensării penuriei de orez nedecorticat în urma unor calamități naturale.
(2) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 9
Statele membre transmit Comisiei informații detaliate, repartizate pe soiuri, privind suprafețele consacrate orezului, producția, randamentele și stocurile deținute de producători și întreprinderile de transformare. Aceste informații se bazează pe un sistem care prevede declarații obligatorii ale producătorilor și ale întreprinderilor de transformare, administrat și controlat de statul membru.
De asemenea, Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre prețurile orezului în principalele zone de producție.
Normele de aplicare a prezentului articol, în special a sistemului de comunicare a prețurilor, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
CAPITOLUL III
COMERȚUL CU ȚĂRILE TERȚE
Articolul 10
(1) Orice import în Comunitate sau orice export în afara acesteia de produse prevăzute la articolul 1 este condiționat de prezentarea unei licențe de import sau de export.
Licența este eliberată de către statul membru oricărei persoane interesate, indiferent de locul unde este stabilită aceasta în Comunitate și fără a aduce atingere dispozițiilor adoptate în aplicarea articolelor 13, 14 și 15.
Licențele de import și de export sunt valabile în întreaga Comunitate. Eliberarea acestor licențe este condiționată de constituirea unei garanții privind angajamentul de a importa sau de a exporta pe durata valabilității licenței. Cu excepția cazurilor de forță majoră, garanția rămâne încasată în totalitate sau parțial în cazul în care operațiunea nu este realizată, sau este realizată doar parțial, în acest termen.
(2) Perioada de valabilitate a licențelor și celelalte norme de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Secțiunea 1
Dispoziții care se aplică importului
Articolul 11
(1) Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament, taxele care se aplică produselor prevăzute la articolul 1 sunt taxele din Tariful Vamal Comun.
(2) Prin derogare de la alineatul (1):
(a)
taxele la import pentru orezul decorticat de la codul NC 1006 20 sunt egale cu prețul de intervenție, la care se adaugă
(i)
80 %, în cazul orezului decorticat de la codurile NC 1006 20 17 și 1006 20 98;
(ii)
88 %, în cazul orezului decorticat de la alte coduri NC decât codurile 1006 20 17 și 1006 20 98,
și din care se scade prețul la import,
și
(b)
taxele la import pentru orezul albit de la codul NC 1006 30 sunt egale cu prețul de intervenție la care se adaugă un procent care urmează să fie calculat și din care se scade prețul la import.
Cu toate acestea, taxele care urmează să fie calculate în conformitate cu prezentul alineat nu trebuie să depășească valoarea taxei din Tariful Vamal Comun.
Procentul prevăzut la litera (b) este calculat prin ajustarea procentelor menționate la litera (a) în funcție de cursul de schimb, de cheltuielile de transformare și de valoarea subproduselor și prin adăugarea la valorile astfel obținute a unei sume de protecție a industriei.
(3) Prin derogare de la alineatul (1), nu se percep taxe la import în departamentul francez de peste mări Réunion în cazul produselor destinate consumului pe insulă de la codurile NC 1006 10, 1006 20 și 1006 40 00.
(4) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 12
(1) Fără a aduce atingere articolului 11 alineatul (2), în scopul evitării oricăror efecte negative pe piața Comunității care ar putea rezulta din importul anumitor produse prevăzute la articolul 1 sau pentru a le contracara, importul, la rata taxelor prevăzută la articolul 11, al unuia sau mai multor astfel de produse face obiectul plății unei taxe suplimentare, în cazul în care sunt respectate condițiile stabilite de Comisie în conformitate cu alineatul (3), cu excepția cazului în care importul riscă să perturbe piața comunitară sau urmările sunt disproporționate față de obiectivul propus.
(2) Orice import efectuat la un preț inferior față de nivelul notificat de Comunitate Organizației Mondiale a Comerțului („preț de declanșare”) poate face obiectul unei taxe suplimentare la import.
În cazul în care volumul importurilor dintr-un anumit an în cursul căruia apar sau riscă să apară efectele negative prevăzute la alineatul (1) depășește un nivel bazat pe posibilitățile de acces la piață stabilite ca procentaj din consumul intern corespunzător în cursul a trei ani precedenți („volum de declanșare”), poate fi impus o taxă suplimentară la import.
Prețurile la import care urmează să fie luate în considerare pentru impunerea unei taxe suplimentare, în conformitate cu primul paragraf, se stabilesc pe baza prețurilor CIF la import în cazul lotului respectiv.
Prețurile CIF la import sunt verificate în acest scop, având în vedere prețurile reprezentative pentru produsul respectiv pe piața mondială sau pe piața comunitară de import a produsului.
(3) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Acestea precizează, în special, produsele cărora le pot fi aplicate taxele suplimentare la import.
Articolul 13
(1) Contingentele tarifare pentru produsele prevăzute la articolul 1, care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat sau cu orice alt act al Consiliului, sunt deschise și gestionate de Comisie în conformitate cu normele adoptate conform procedurii prevăzute la articolul 26 alineatul (2).
(2) Gestionarea contingentelor se efectuează prin aplicarea uneia din următoarele metode sau prin combinarea acestor metode:
(a)
metoda bazată pe ordinea cronologică de depunere a cererilor (în conformitate cu principiul „primul venit, primul servit”);
(b)
metoda de repartizare proporțional cu cantitățile solicitate la depunerea cererilor (în conformitate cu metoda denumită „a examinării simultane”);
(c)
metoda bazată pe luarea în considerare a curentelor tradiționale (în conformitate cu metoda denumită „parteneri tradiționali/parteneri nou sosiți”).
Pot fi stabilite și alte metode corespunzătoare. Este necesar ca acestea să evite orice discriminare nejustificată între operatorii interesați.
(3) Metoda de gestionare stabilită ține seama, după caz, de nevoile de aprovizionare a pieței Comunității și necesitatea menținerii echilibrului acesteia.
(4) Normele prevăzute la alineatul (1) prevăd deschiderea de contingente pe o bază anuală, dacă este necesar în funcție de o eșalonare corespunzătoare pe tot anul, stabilesc metoda de gestionare care urmează să fie aplicată și prevăd, în cazul în care este necesar:
(a)
garanții privind natura, proveniența și originea produsului;
(b)
dispoziții privind recunoașterea documentului care permite verificarea garanțiilor prevăzute la litera (a);
(c)
condițiile de eliberare și durata valabilității licențelor de import.
Secțiunea II
Dispoziții care se aplică exportului
Articolul 14
(1) În măsura în care este necesar pentru a permite exportul următoarelor produse, pe baza cursurilor sau a prețurilor acestor produse pe plan mondial, și în limitele care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat, diferența între aceste cursuri sau aceste prețuri și prețurile din Comunitate poate fi acoperită de o restituire la export:
(a)
produsele prevăzute la articolul 1, exportate în aceeași stare;
(b)
produsele prevăzute la articolul 1, exportate sub forma mărfurilor incluse în anexa IV.
Restituirile la export care se aplică produselor prevăzute la litera (b) nu trebuie să fie mai mari decât cele care se aplică acestor produse exportate ca atare.
(2) Metoda care urmează să fie adoptată pentru atribuirea cantităților care pot fi exportate cu restituire la export este metoda:
(a)
care este cea mai adaptată naturii produsului și situației pieței în cauză, permițând utilizarea resurselor disponibile în cel mai eficient mod posibil, ținând seama de eficacitatea și de structura exporturilor Comunității, fără a crea discriminări între micii și marii comercianți;
(b)
care este, din punct de vedere administrativ, cea mai puțin greoaie pentru comercianți, având în vedere cerințele gestionării;
(c)
care evită orice discriminare între comercianții respectivi.
(3) Restituirea la export este aceeași pentru întreaga Comunitate. Aceasta poate fi diferențiată în funcție de destinație în cazul în care o cer situația pieței mondiale sau nevoile specifice ale anumitor piețe. Restituirea se stabilește în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Această stabilire poate avea loc:
(a)
în mod periodic;
(b)
prin licitație publică, în cazul produselor pentru care această procedură a fost prevăzută în trecut.
Restituirile la export stabilite în mod periodic pot fi modificate, după caz, de către Comisie, înainte de termen, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă.
(4) Restituirile se stabilesc luându-se în considerare următoarele elemente:
(a)
situația și perspectivele evoluției:
(i)
prețurilor orezului și ale brizurii pe piața Comunității, precum și disponibilitățile,
(ii)
prețurilor orezului și ale brizurii pe piața mondială;
(b)
obiectivele organizării comune a pieței orezului, și anume asigurarea unei situații echilibrate pentru această piață și a unei dezvoltări naturale pe planul prețului și al comerțului;
(c)
limitele care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat,
(d)
importanța evitării perturbărilor pe piața Comunității;
(e)
aspectele economice ale exporturilor preconizate;
(f)
prețurile cele mai favorabile în țările terțe de destinație pentru importurile din țări terțe, în ceea ce privește produsele în cauză de la articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b).
Articolul 15
(1) Pentru produsele în cauză de la articolul 1 exportate ca atare, restituirea se acordă numai la cerere și după prezentarea unei licențe de export.
(2) Valoarea restituirii care se aplică la exportul produselor în cauză de la articolul 1, exportate ca atare, este cea valabilă în ziua cererii licenței și, în cazul restituirii diferențiate, aceasta se aplică în aceeași zi:
(a)
la destinația indicată în licență
sau, după caz,
(b)
la destinația reală, în cazul în care aceasta este diferită de destinația indicată în licență. În acest caz, valoarea care se aplică nu trebuie să depășească valoarea care se aplică la destinația indicată pe licență.
Pentru evitarea oricărei utilizări abuzive a flexibilității prevăzute la prezentul alineat, pot fi luate măsuri corespunzătoare.
(3) Dispozițiile de la alineatele (1) și (2) pot fi extinse la produsele prevăzute la articolul 1, exportate sub forma mărfurilor incluse în anexa IV, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3448/93 (10). Se adoptă norme de aplicare în conformitate cu această procedură.
(4) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), se poate deroga de la alineatele (1) și (2) pentru produsele care beneficiază de restituiri la export în cadrul acțiunilor de ajutor alimentar.
Articolul 16
(1) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), se poate stabili un corectiv la restituirile la export. Cu toate acestea, în caz de necesitate, Comisia poate modifica aceste corective.
(2) Dispozițiile de la primul alineat pot fi aplicate produselor în cauză prevăzute la articolul 1 exportate sub forma mărfurilor incluse în anexa IV.
Articolul 17
(1) Restituirea pentru produsele prevăzute la articolul 1 literele (a) și (b) se plătește atunci când este adusă dovada că produsele:
(a)
au fost în întregime obținute în Comunitate în sensul articolului 23 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/1992 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (11), cu excepția cazului în care se aplică alineatul (6) din articolul menționat anterior;
(b)
au fost exportate în afara Comunității și
(c)
în cazul restituirii diferențiate, au ajuns la destinația indicată în licență sau la o altă destinație pentru care a fost prevăzută o restituire, fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (2) litera (b). Cu toate acestea, pot fi prevăzute excepții de la această regulă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), în măsura în care sunt stabilite condiții care să ofere garanții echivalente.
În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), pot fi adoptate dispoziții suplimentare.
(2) Nu se acordă nici o restituire la exportul orezului importat din țări terțe și reexportat în țări terțe, cu excepția cazului în care exportatorul face dovada:
(a)
identității dintre produsul exportat și produsul importat în prealabil și
(b)
perceperii tuturor drepturilor în momentul punerii în liberă circulație a produselor.
În acest caz, restituirea este egală, pentru fiecare produs, cu taxele percepute la import, dacă acestea sunt mai mici decât restituirea care se aplică. În cazul în care taxele percepute la import sunt mai mari decât restituirea care se aplică, restituirea este egală cu aceste taxe.
Articolul 18
Respectarea limitelor de volum care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat este asigurată pe baza licențelor de export eliberate pentru perioadele de referință prevăzute de acestea, care se aplică produselor în cauză. În vederea respectării obligațiilor care decurg din acordul OMC privind agricultura, valabilitatea licențelor de export nu este afectată de încheierea unei perioade de referință.
Articolul 19
Normele de aplicare a prezentei secțiuni, inclusiv dispozițiile privind redistribuirea cantităților exportate neatribuite sau neutilizate, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Aceste norme pot cuprinde dispoziții privind calitatea produselor eligibile pentru restituirea la export.
Anexa IV se modifică în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Secțiunea III
Dispoziții comune
Articolul 20
(1) În măsura în care este necesar pentru buna funcționare a organizării comune a pieței în sectorul orezului, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, în conformitate cu procedura de vot prevăzută la articolul 37 alineatul (2) din tratat, poate interzice total sau parțial recurgerea la regimul de perfecționare activă sau pasivă pentru produsele prevăzute la articolul 1.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), în cazul în care situația prevăzută la alineatul (1) este de o urgență excepțională și dacă piața comunitară este perturbată sau riscă să fie perturbată de regimul de perfecționare activă sau pasivă, Comisia adoptă, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, măsuri necesare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Aceste măsuri sunt notificate Consiliului și statelor membre; durata lor de valabilitate nu trebuie să fie mai mare de șase luni și ele se aplică imediat. În cazul în care un stat membru sesizează Comisia printr-o cerere, aceasta hotărăște în termen de o săptămână de la primirea cererii.
(3) Orice stat membru poate prezenta Consiliului decizia Comisiei în termen de o săptămână de la comunicarea acesteia. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să confirme, să modifice sau să abroge decizia adoptată de Comisie.
În cazul în care, în termen de trei luni de la data la care i-a fost prezentată decizia, Consiliul nu ia o hotărâre, decizia Comisiei se consideră abrogată.
Articolul 21
(1) Normele generale pentru interpretarea Nomenclaturii Combinate și normele specifice pentru punerea acesteia în aplicare se aplică pentru clasificarea produselor care intră sub incidența prezentului regulament. Nomenclatura tarifară care rezultă din aplicarea prezentului regulament, inclusiv definițiile menționate la anexa I, este inclusă în Tariful Vamal Comun.
(2) Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul regulament sau al dispozițiilor adoptate în temeiul uneia din dispozițiile acestuia, în comerțul cu țările terțe sunt interzise:
(a)
perceperea oricărei taxe cu efect echivalent cu acela al unei taxe vamale;
(b)
aplicarea oricărei restricții cantitative sau a oricărei măsuri cu efect echivalent.
Articolul 22
(1) Atunci când cursurile sau prețurile unuia sau mai multor produse prevăzute la articolul 1 ating pe piața mondială un nivel care perturbă sau amenință să perturbe aprovizionarea pieței comunitare și în cazul în care se consideră că această situație poate persista și se poate agrava, pot fi luate măsuri corespunzătoare. În caz de urgență extremă, aceste măsuri pot lua forma unor măsuri de salvgardare.
(2) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 23
(1) În cazul în care, din cauza importurilor sau exporturilor, piața comunitară a unuia sau mai multor produse prevăzute la articolul 1 este supusă sau riscă să fie supusă unor perturbări grave care pot pune în pericol realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 33 din tratat, pot fi puse în aplicare măsuri corespunzătoare în comerțul cu țările nemembre ale OMC până la dispariția perturbării sau riscului de perturbare.
(2) În cazul în care se prezintă situația menționată la alineatul (1), Comisia adoptă măsurile necesare, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă. Statele membre notifică aceste măsuri, care se aplică imediat. În cazul în care un stat membru prezintă o cerere în acest sens Comisiei, aceasta ia o decizie în termen de trei zile lucrătoare de la primirea cererii.
(3) Orice stat membru poate prezenta Consiliului decizia Comisiei în termen de trei zile lucrătoare de la data notificării. Consiliul se întrunește fără întârziere. Acesta, cu majoritate calificată, poate să modifice sau să abroge măsura respectivă în termen de o lună de la data la care Consiliului i-a fost prezentată decizia.
(4) Dispozițiile adoptate în temeiul prezentului articol se aplică luând în considerare obligațiile care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 alineatul (2) din tratat.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 24
Sub rezerva unor dispoziții contrare ale prezentului regulament, articolele 87, 88, și 89 din tratat se aplică producției și comerțului cu produsele prevăzute la articolul 1.
Articolul 25
(1) Statele membre și Comisia își comunică reciproc informațiile necesare aplicării prezentului regulament și respectării obligațiilor internaționale în ceea ce privește orezul.
(2) Normele care permit definirea informațiilor necesare, precum și normele de comunicare și de difuzare a acestor informații se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 26
(1) Comisia este asistată de Comitetul de gestionare a cerealelor instituit în temeiul articolului 25 din Regulamentul (CE) nr. 1784/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a piețelor în sectorul cerealelor (12), denumit în continuare „Comitetul”.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CEE se stabilește la o lună.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
Articolul 27
Comitetul poate examina orice problemă menționată de președinte fie la inițiativa acestuia, fie la cererea unui reprezentant al unui stat membru.
Articolul 28
Măsurile care sunt necesare și, în același timp, justificate pentru rezolvarea urgentă a problemelor practice și specifice se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Astfel de măsuri pot deroga de la anumite părți din prezentul regulament, dar numai în măsura și pentru perioada strict necesară.
Articolul 29
Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 și dispozițiile adoptate în aplicarea acestui regulament se aplică cheltuielilor suportate de către statele membre în îndeplinirea obligațiilor pe care trebuie să le respecte în temeiul prezentului regulament.
Articolul 30
Prezentul regulament se aplică astfel încât să se țină seama, în paralel și în mod corespunzător, de obiectivele prevăzute la articolele 33 și 131 din tratat.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 31
(1) Regulamentul (CE) nr. 3072/95 și Regulamentul (CE) nr. 3073/95 se abrogă.
Trimiterile la regulamentele abrogate se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament, în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa V.
(2) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), pot fi adoptate măsuri tranzitorii.
Articolul 32
(1) De la 1 aprilie la 31 iulie 2004, cantitățile care pot fi achiziționate de către agențiile de intervenție în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 3072/95 se limitează la 100 000 de tone.
(2) Comisia poate modifica, pe baza unui bilanț care reflectă situația pieței, cantitățile în cauză de la alineatul (1). Se aplică procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
(3) Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Articolul 33
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Se aplică începând cu anul de comercializare 2004/2005,
cu excepția articolelor 9 și 32 care se aplică de la 1 aprilie 2004.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 septembrie 2003.