32002R0977
L 150/17
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 977/2002 AL CONSILIULUI
din 4 iunie 2002
de instituire a unui drept compensatoriu definitiv la importurile anumitor mecanisme de îndosariat cu inele originare din Indonezia și de închidere a procedurii antisubvenții privind importurile anumitor mecanisme de îndosariat cu inele originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2026/97 al Consiliului din 6 octombrie 1997 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 15,
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURĂ
1. Ancheta prezentă
(1)
La 18 mai 2001, Comisia, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene (2) (denumit în continuare „aviz de deschidere”), a anunțat deschiderea unei proceduri antisubvenții privind importurile în Comunitate a anumitor mecanisme de îndosariat cu inele, originare din India și din Indonezia, și a început o anchetă.
(2)
Procedura a fost inițiată ca urmare a unei plângeri depuse la 3 aprilie 2001 de către următorii producători comunitari: Koloman Handler AG („Koloman”), Austria și Krause Ringbuchtechnik GmbH & Co. KG („Krause”), Germania (denumiți în continuare „reclamanți”) reprezentând o proporție majoră (în acest caz, aproximativ 90 %) a producției comunitare de mecanisme de îndosariat cu inele. Plângerea cuprindea elemente de probă privind subvențiile acordate produsului menționat, precum și privind prejudiciul important rezultat în consecință. Aceste elemente de probă au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.
(3)
Deschiderea unei proceduri antidumping paralele privind importurile aceluiași produs originar din aceleași țări a fost anunțată printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene (3) la aceeași dată.
(4)
Înaintea deschiderii procedurii, Comisia, în conformitate cu articolul 10 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 2026/97 (denumit în continuare „Regulament de bază”), a notificat autorităților publice indiene și indoneziene depunerea unei plângeri susținute în mod corespunzător, conform căreia importurile de mecanisme de îndosariat cu inele originare din India și din Indonezia care fac obiectul unor subvenții cauzează un prejudiciu important industriei comunitare. Autoritățile publice din aceste două țări au fost invitate să inițieze consultări, în scopul de a clarifica situația și de a ajunge la o soluție reciproc acceptată. Consultările între aceste autorități publice și Comisie au avut loc la Bruxelles. Ținând cont de observațiile formulate de aceste autorități publice privind afirmațiile cuprinse în plângerea privind importurile care fac obiectul unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria comunitară, unele sisteme invocate de reclamanți nu au fost incluse ulterior în anchetă.
(5)
Comisia a informat în mod oficial producătorii comunitari, producătorii-exportatori, importatorii și utilizatorii notoriu interesați, reprezentanții țărilor exportatoare și reclamanții cu privire la deschiderea procedurii. Comisia a dat părților interesate posibilitatea de a-și face cunoscut punctul de vedere în scris și de a solicita să fie audiate în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(6)
Comisia a adresat un chestionar tuturor părților notoriu interesate și tuturor celorlalte societăți care s-au făcut cunoscute în termenele precizate de avizul de deschidere. S-au primit răspunsuri de la autoritățile publice indiene, de la un producător comunitar, de la un producător-exportator din India și de la exportatorul său de legătură din afara Comunității, de la doi importatori din Comunitate, precum și de la un utilizator care are legătură cu importatorii.
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a stabili nivelul subvențiilor, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Comunității. Aceasta a efectuat o verificare la fața locului la sediile autorităților publice indiene și ale următoarelor societăți:
(a) Producător comunitar
-
Koloman Handler AG, Austria
(b) Producător-exportator în India
-
ToCheungLee Stationery Mfg Co. Pvt. Ltd, Tiruvallore
(c) Exportator de legătură din afara Comunității
-
(Hong Kong)- ToCheungLee (BVI) Limited/World Wide Stationery Mfg. Co., Ltd (ultimul holding)
(d) Importatori independenți
-
Bensons International Systems Ltd, Regatul Unit
-
Bensons International Systems BV, Țările de Jos
(e) Utilizator
-
Esselte, Regatul Unit.
(7)
Ancheta privind subvențiile și prejudiciul a cuprins perioada 1 aprilie 2000 - 31 martie 2001 (denumită în continuare „perioada anchetei”). Pentru examinarea tendințelor utile în scopul evaluării prejudiciului, Comisia a analizat datele privind perioada de la 1 ianuarie 1998 la sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioadă în cauză”).
2. Măsuri provizorii
(8)
Dat fiind că anumite aspecte privind prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Comunității au trebuit examinate detaliat, ținând cont în special de restructurarea în curs la reclamanți, nu s-a instituit nici o măsură compensatorie provizorie asupra mecanismelor de îndosariat cu inele originare din India și din Indonezia.
3. Procedura ulterioară
(9)
Toate părțile au fost informate cu privire la decizia de a nu se institui măsuri provizorii. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile considerate necesare, în sensul concluziilor definitive. S-au efectuat, în special, verificări suplimentare la sediile unui utilizator și a doi importatori independenți de mecanisme de îndosariat cu inele în Comunitate.
(10)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea de instituire a unor drepturi compensatorii definitive. Li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru ca acestea să poată să își formuleze observațiile ca urmare a acestei notificări. Observațiile prezentate oral și în scris de către părți au fost examinate și, după caz, concluziile au fost modificate în consecință.
B. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR
1. Produse în cauză
(11)
Produsele în cauză sunt anumite mecanisme de îndosariat cu inele (denumite în continuare „produs în cauză”). Acestea sunt încadrate în prezent la poziția NC ex 8305 10 00. Clasoarele cu clapă încadrate la aceeași poziție NC nu sunt incluse în sfera de aplicare a prezentei anchete.
(12)
Mecanismele de îndosariat cu inele se compun din două plăci dreptunghiulare sau fire de oțel, cuprinzând cel puțin patru semi-inele din fir de oțel, totul fiind menținut de o placă de acoperire de oțel. Acestea se deschid trăgând de cele două semi-inele sau cu ajutorul unui mic dispozitiv din oțel fixat pe mecanism. Inele se pot prezenta sub diferite forme, cele mai frecvente fiind în formă de cerc, dreptunghi sau de litera D.
(13)
Aceste mecanisme servesc la clasarea diferitelor tipuri de documente sau acte. Ele sunt utilizate, în special, de fabricanții de mecanisme de îndosariat cu inele, de manuale informatice și tehnice, de albume de fotografii și de timbre, de cataloage și broșuri.
(14)
Mai multe sute de modele diferite de mecanisme de îndosariat cu inele au fost vândute în Comunitate în cursul perioadei de anchetă. Modelele variază în funcție de dimensiune, formă și număr de inele, de dimensiunea plăcii de susținere și sistemul de deschidere al inelelor (prin tracțiune asupra inelelor sau cu ajutorul unui dispozitiv de deschidere). În lipsa unei distincții precise între modelele din gama mecanismelor de îndosariat cu inele și în măsura în care toate acestea prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și pot să fie, în anumite serii, substituibile, Comisia a stabilit că toate mecanismele de îndosariat cu inele constituie unul și același produs, în sensul prezentei proceduri.
2. Produs similar
(15)
Comisia a constatat că mecanismele de îndosariat cu inele produse și vândute pe piața internă în India și cele exportate în Comunitate din India prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și sunt destinate acelorași utilizări.
(16)
În afară de aceasta, Comisia a stabilit că nu există nici o diferență în ceea ce privește caracteristicile fizice și tehnice esențiale și de utilizare între mecanismele de îndosariat cu inele importate din India în Comunitate și cele produse de industria comunitară și vândute pe piața Comunității.
(17)
Dat fiind că nici un producător indonezian nu a cooperat, Comisia s-a bazat pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul de bază. În această privință și în lipsa altor informații disponibile pentru această țară, Comisia a considerat necesar să utilizeze informațiile prezentate în plângere, în conformitate cu care mecanismele de îndosariat cu inele produse și vândute în Indonezia sau exportate în Comunitate și cele produse de producătorii comunitari reclamanți și vândute pe piața Comunității sunt similare.
(18)
S-a concluzionat că mecanismele de îndosariat cu inele produse și vândute de industria comunitară pe piața Comunității, cele originare din India și din Indonezia exportate în Comunitate și cele produse și vândute pe piața internă în India și în Indonezia sunt toate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (5) din Regulamentul de bază.
(19)
În perioada anchetei, produsul în cauză este supus unui drept vamal convențional care se ridică la 2,7 % în 2000 și 2001. Cu toate acestea, în cadrul sistemului SPG, produsul în cauză importat din India și Indonezia a beneficiat de o reducere de 100 % a dreptului vamal convențional exigibil în 2000 și 2001. În consecință, s-a aplicat un drept zero în 2000 și 2001.
C. SUBVENȚII
1. India
(a) Introducere
(20)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere și a răspunsurilor la chestionar, Comisia a examinat sistemele menționate în continuare, prezumate că implică acordarea subvențiilor la export:
-
zonele libere industriale de export/unități axate pe export (EPZ/EOU);
-
sistemul de credite pentru drepturi de import (DEPB);
-
sistemul drepturilor preferențiale la importul de bunuri de capital (EPCG);
-
scutirea de impozitul pe profit (ITE).
(21)
Primele trei sisteme se bazează pe Legea privind dezvoltarea și reglementarea comerțului exterior din 1992 (intrată în vigoare la 7 august 1992). Legea privind comerțul exterior autorizează autoritățile publice indiene să publice declarații privind politica în domeniul importului și exportului. Aceste declarații sunt rezumate în documentele intitulate „Politica de import și de export” publicate o dată la cinci ani și actualizate anual. În speță, documentul care corespunde perioadei de anchetă privește politicile din anii 1997-2002.
(22)
Ultimul sistem privind scutirea de impozitul pe profit are la bază Legea privind impozitul pe profit din 1961, astfel cum este modificată anual prin Legea finanțelor.
(23)
O societate a răspuns chestionarului special pentru producători-exportatori. O societate din afara Comunității care are legătură cu acest producător-exportator a răspuns, de asemenea, chestionarului. Pe baza datelor de import comunicate de Eurostat, producătorul-exportator în India reprezintă totalitatea exporturilor indiene spre Comunitate.
(b) Zone libere industriale de export/unități axate pe export (EPZ/EOU)
(i) Temei juridic
(24)
Sistemul zonelor libere industriale pentru export/unităților axate pe export (EOU), care a fost instituit în 1965, este un instrument al politicii de import și de export care conține stimulente pentru promovarea exporturilor. În perioada anchetei, acesta a fost reglementat de notificările vamale nr. 53/97, 133/94 și 126/94. Acest sistem este descris în detaliu în capitolul 9 din documentul de politică de import și de export pentru anii 1997-2002, precum și în Manualul de proceduri aferent.
(ii) Eligibilitate
(25)
În principiu, societățile care se angajează să exporte totalitatea producției lor de mărfuri pot fi create în cadrul sistemului. Astfel, acestea pot beneficia de anumite avantaje. În India s-au identificat șapte zone libere industriale de export. Unitățile axate pe export pot fi situate oriunde pe teritoriul țării. Acestea sunt unități sub control vamal care rămân sub supravegherea funcționarilor vamali, în conformitate cu secțiunea 65 din Legea vamală. Cu toate că zonele libere industriale pentru export/unitățile axate pe export trebuie să exporte întreaga producție, autoritățile publice indiene le autorizează să vândă o parte din aceasta pe piața internă în anumite condiții. Producătorul-exportator care a cooperat beneficiază de statutul de unitate axată pe export.
(iii) Punerea în aplicare practică
(26)
Societățile care solicită statutul de unitate axată pe export sau care doresc să se stabilească într-o zonă liberă industrială pentru export trebuie să prezinte o cerere autorităților competente. Această cerere trebuie să conțină informații privind, printre altele, previziunile de producție, valoarea estimată a exporturilor, nevoile de import și nevoile de inputuri naționale pentru următorii cinci ani. În cazul în care autoritățile îi acceptă cererea, societatea este informată cu privire la obligațiile care decurg din această acceptare. Societățile situate în zonele libere industriale pentru export și unitățile axate pe export pot fabrica orice produs. Acceptarea este valabilă pentru o perioadă de cinci ani și se poate reînnoi de mai multe ori.
(27)
Societățile stabilite în EPZ/EOU beneficiază de următoarele avantaje:
(i)
scutirea de drepturi de import pentru toate tipurile de produse (în special pentru bunurile de capital, materiile prime și bunurile de consum) necesare pentru fabricarea, producerea, transformarea sau utilizarea în cadrul acestor procese, cu condiția să nu figureze în lista negativă a importurilor;
(ii)
scutirea de accize pentru mărfurile achiziționate pe piața internă;
(iii)
scutirea, pentru o perioadă de zece ani, de impozitul pe profit exigibil în conformitate cu secțiunea 10 A sau 10 B din Legea privind impozitul pe profit;
(iv)
rambursarea impozitului central pe vânzări achitat pentru mărfurile achiziționate pe piața internă;
(v)
participare străină la capitalul social autorizată 100 %;
(vi)
facilități pentru a vinde o parte din producție pe piața internă.
(28)
Importatorul trebuie să țină, într-un format specific, contabilitatea tuturor importurilor în cauză, a consumului și a utilizării tuturor materiilor prime importate, precum și a exporturilor realizate. Această contabilitate trebuie prezentată periodic, la cerere, comisarului pentru dezvoltare.
(29)
De asemenea, importatorul trebuie să realizeze câștiguri minime nete în valută corespunzătoare unui procent din exporturile și din randamentul de exporturi precizate în documentul de politică. Toate activitățile unei EPZ/EOU trebuie efectuate în sedii aflate sub control vamal.
(iv) Concluzie cu privire la EPZ/EOU
(30)
În cadrul prezentei proceduri, sistemul EOU a fost utilizat pentru importul bunurilor de capital, materiilor prime și a bunurilor de consum, precum și pentru achiziționarea produselor pe piața internă. Prin urmare, Comisia a examinat dacă aceste concesii pot face obiectul unor măsuri compensatorii.
(31)
În această privință, sistemul EOU/EPZ cuprinde acordarea subvențiilor în măsura în care concesiile acordate în cadrul sistemului constituie contribuții financiare ale autorităților publice indiene, deoarece se renunță la venituri publice datorate în mod normal și se conferă un avantaj beneficiarului.
(32)
Suspendarea perceperii drepturilor pe bunurile de capital echivalează cu o scutire deoarece, cât timp își îndeplinește obligațiile de export, societatea poate, la discreție, să decidă în orice moment să nu mai lase aceste bunuri de capital sub control vamal.
(33)
Subvenția se subordonează în drept rezultatelor la export, în sensul articolului 3 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul de bază, deoarece nu poate fi obținută fără ca societatea să accepte un angajament de export. În consecință, aceasta este considerată specifică și susceptibilă de măsuri compensatorii.
(v) Calculul valorii subvenției
(34)
Producătorul-exportator indian a utilizat sistemul EOU pentru a beneficia de o suspendare a drepturilor de import datorate în mod normal pentru bunurile de capital.
(35)
Avantajul conferit societății s-a calculat pe baza valorii dreptului vamal neachitat, datorate pentru bunurile de capital importate, repartizând această valoare pe o perioadă de șapte ani, corespunzătoare perioadei de amortizare a bunurilor de capital importate efectiv de societate și considerată ca reflectând durata de amortizare normală a acestor bunuri de capital din industria în cauză. Valoarea astfel calculată imputabilă perioadei de anchetă a fost ajustată prin adăugarea dobânzii corespunzătoare acestei perioade, astfel încât să se stabilească valoarea totală a avantajului conferit beneficiarului prin acest sistem. Dată fiind natura acestei subvenții, care echivalează cu o subvenție unică, s-a considerat corespunzătoare rata dobânzii comerciale din India în cursul perioadei de anchetă, adică 10 %. Valoarea astfel obținută a fost repartizată ulterior pe totalul exporturilor efectuate în cursul perioadei de anchetă.
(36)
Pe această bază, societatea a obținut prin acest sistem un avantaj echivalent cu 2,42 %.
(37)
Producătorul - exportator indian a utilizat sistemul EOU pentru a beneficia de o scutire de drepturi vamale datorate pentru importurile de materii prime și de bunuri de consum.
(38)
În cursul vizitei de verificare s-au controlat natura și cantitățile produselor importate. Pentru toate materiile prime importate în perioada anchetei, societatea a fost în măsură să demonstreze o legătură precisă cu cantitățile de produse finite exportate și să dovedească absența importurilor peste nivelul cantităților importate de inputuri utilizate efectiv în produsele exportate.
(39)
Aceste importuri se încadrează la excepția prevăzută la punctul (i) din anexa I la Regulamentul de bază (lista cu exemplele de subvenții la export), în măsura în care toate mărfurile care au fost importate cu scutire de drepturi au fost consumate în producția produsului exportat și în măsura în care nu s-a acordat nici o restituire mai mare decât dreptul de import.
(40)
Producătorul - exportator indian a utilizat sistemul EOU pentru a obține o scutire de accize pentru mărfurile achiziționate pe piața internă.
(41)
Cu toate acestea, accizele achitate pentru achizițiile efectuate de o unitate care nu beneficiază de statutul de EOU (adică o societate fără un statut special) sunt creditate sub formă de rambursare (în cadrul CENVAT/MODVAT) și sunt utilizate pentru plata accizelor pentru vânzările interne. Astfel, scutirea de accize pentru achizițiile efectuate de o unitate EOU nu constituie o renunțare a autorităților publice indiene la veniturile suplimentare. În consecință, unitatea axată pe export nu beneficiază de nici un avantaj suplimentar.
(42)
Producătorul-exportator indian a utilizat sistemul EOU pentru a obține rambursarea impozitului central pe vânzări, achitat pentru mărfurile achiziționate pe piața internă. Această rambursare implică acordarea unor subvenții, deoarece se renunță la veniturile publice datorate în mod normal, iar beneficiarului i se conferă un avantaj.
(43)
Avantajul s-a calculat pe baza valorii impozitului central pe vânzări, rambursabil pentru achizițiile efectuate pe piața internă în perioada anchetei. În această privință, s-a putut stabili că producătorul-importator indian a efectuat cvasi-totalitatea acestor achiziții în statul în care este stabilit (Tamil Nadu) și că impozitul central pe vânzări se aplică doar tranzacțiilor între state. Valoarea impozitului central pe vânzări rambursabil acestei societăți a fost, în consecință, limitat la 0,01 %.
(c) Scutirea de impozitul pe profit (ITE)
(i) Temei juridic
(44)
Sistemul de scutire de impozitul pe profit se bazează pe legea din 1961 care definește modalitățile de percepere a impozitelor, precum și diferitele scutiri/deduceri care se pot obține. Scutirile pe care întreprinderile le pot pretinde sunt reglementate în special de secțiunile 10 A, 10 B și 80 HHC din lege (scutiri de impozitul pe profit realizat din vânzările la export).
(ii) Eligibilitate
(45)
Scutirea, în sensul secțiunii 10 A, poate fi solicitată de întreprinderile stabilite în zone libere, scutirea în sensul secțiunii 10 B poate fi solicitată de unitățile axate pe export, iar scutirea în sensul secțiunii 80 HHC poate fi solicitată de toate întreprinderile exportatoare.
(iii) Punerea în aplicare practică
(46)
Solicitarea de deducere a impozitului pe profiturile realizate din vânzările la export se prezintă în același timp cu declarația anuală de impozit pe venit.
(iv) Concluzie cu privire la sistemul ITE
(47)
În cadrul sistemului, autoritățile publice indiene acordă o contribuție financiară societății, renunțând la veniturile publice sub forma impozitelor directe datorate în mod normal. Această contribuție financiară conferă un avantaj beneficiarului, pentru că îi reduce impozitele pe profit.
(48)
Sistemul de scutire de impozitul pe profit se subordonează în drept rezultatelor la export, în sensul articolului 3 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul de bază, în măsura în care doar profiturile rezultate din vânzările la export se pot deduce din venitul impozabil. Acesta se consideră, prin urmare, specific și susceptibil de măsuri compensatorii.
(v) Calculul valorii subvenției
(49)
Fiind o unitate axată pe export, producătorul-exportator indian poate beneficia de o scutire de impozitul pe profit, în temeiul secțiunii 10 B din Legea privind impozitul pe profit. Acesta a prezentat o solicitare în acest sens în perioada anchetei. Avantajul s-a calculat utilizând rata de impozitare aplicabilă în mod normal profiturilor în lipsa scutirii.
(50)
Pe această bază, societatea a beneficiat, în cadrul acestui sistem, de un avantaj echivalent cu 0,15 %.
(d) Alte sisteme de subvenții
(51)
Ancheta a stabilit că producătorul-exportator nu a utilizat nici unul dintre celelalte sisteme studiate. Nu este, prin urmare, necesar să se evalueze dacă acestea pot face obiectul unor măsuri compensatorii.
(e) Valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii
(52)
Valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii, în sensul Regulamentului de bază, exprimată pe o bază ad valorem, pentru exportatorul care a făcut obiectul anchetei, se ridică la 2,5 %. Acest indice fiind sub nivelul de minimis, marja subvenției pentru India trebuie să fie considerată ca neglijabilă.
2. Indonezia
(a) Introducere
(53)
Ca urmare a consultărilor prevăzute la considerentul 4, serviciile Comisiei au hotărât să limiteze ancheta la două sisteme (BKPM și EPZ din Cakung). Prin urmare, s-a trimis un chestionar autorităților publice indoneziene, solicitându-li-se informații în domeniu. Cu toate acestea, ele nu au răspuns. În consecință, acestea nu au făcut obiectul unei vizite de verificare. Singurul producător-exportator cunoscut din Indonezia nu a răspuns la chestionar, în pofida prelungirii termenului de răspuns. Ținând cont de lipsa de cooperare, această societate a fost informată în mod corespunzător că, în ceea ce privește concluziile referitoare la aceasta, ele se vor baza pe faptele disponibile, în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul de bază, ceea ce implică faptul că poate avea ca rezultat o situație mai puțin favorabilă decât în cazul în care ar fi cooperat, în conformitate cu articolul 28 alineatul (6) din Regulamentul de bază. În conformitate cu articolul 26 alineatul (1) din Regulamentul de bază, nu s-a efectuat nici o vizită de verificare la sediile acestui producător-exportator.
(54)
În consecință, în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul de bază, subvențiile și prețul la export trebuie stabilite pe baza datelor disponibile. Comisia a considerat corespunzător să își fundamenteze concluziile pe informațiile prezentate în plângere și pe informațiile cuprinse într-o procedură antisubvenții anterioară privind Indonezia (4). În conformitate cu articolul 28 alineatul (5), aceste informații au fost, de asemenea, verificate, pe cât posibil, prin trimitere la surse independente.
(b) Sisteme ale BKPM
(55)
Din plângere rezultă că acest producător-exportator a beneficiat de avantaje oferite de Biroul de coordonare a investițiilor (BKPM), care este un organ guvernamental însărcinat cu planificarea și promovarea investițiilor.
(56)
Ancheta anterioară menționată mai sus a demonstrat că BKPM poate aproba atât investițiile străine (PMA), cât și naționale (PMDN). Societățile autorizate în calitate de societăți PMA sau PMDN beneficiază de o scutire sau de o reducere a drepturilor de import și a prelevărilor aplicate importurilor de bunuri de capital (instalații mecanice, echipamente, piese de schimb și echipamente auxiliare) și de materii prime.
(57)
Sistemele BKPM constituie o subvenție, deoarece contribuția financiară a autorităților publice indoneziene sub forma renunțării la drepturilor de import conferă un avantaj direct beneficiarului.
(58)
Acestea nu sunt sisteme drawback, în conformitate cu dispozițiile anexelor I, II și III din Regulamentul de bază, în măsura în care bunurile de capital nu sunt utilizate în procesul de producție și în care nu există obligația de a exporta produsul finit care conține materiile prime.
(59)
Beneficiul sistemelor BKPM nu se subordonează în drept rezultatelor la export sau utilizării în mod preferențial a produselor naționale, comparativ cu produsele importate.
(60)
Criteriile de eligibilitate se stabilesc de BKPM și par să fie actualizate frecvent. Acestea limitează explicit accesul la subvenții al întreprinderilor care nu activează în anumite sectoare. În afară de aceasta, autoritățile care acordă subvențiile pot exercita puterea lor discreționară în cursul procesului de aprobare, iar eligibilitatea nu este automată.
(61)
În consecință, sistemele BKPM nu sunt conforme cu articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul de bază, care dispune că autoritatea care acordă subvenția trebuie să stabilească criterii obiective care să fie neutre, care să nu favorizeze anumite întreprinderi comparativ cu altele și care să fie de natură economică și cu aplicare orizontală. Prin urmare, aceste sisteme sunt considerate specifice, în sensul articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul de bază, deoarece limitează în mod expres accesul la subvenție al anumitor întreprinderi. Faptul că producătorul-exportator și autoritățile publice indoneziene nu au cooperat nu a permis să se determine cu precizie în ce măsură acest producător a utilizat aceste sisteme.
(c) Zone indoneziene sub control vamal - Zona liberă industrială de export (EPZ) din Cakung
(62)
Adresa producătorului-exportator care nu a cooperat la anchetă arată că sediul societății sale este situat în zona liberă industrială pentru export de la Cakung, denumită „zonă sub control vamal de la Nusantara”. Societatea a confirmat această informație. Societățile instalate în acest tip de zonă pot beneficia de anumite avantaje care nu se acordă în mod normal societăților situate în afara zonei respective, în special de o scutire de dreptul de import pentru produsele destinate utilizării la fabricarea produselor finite exportate.
(63)
Producătorul-exportator care a ales să nu coopereze, nu a furnizat nici un element de probă care să demonstreze că nu a beneficiat de avantajele acordate în această zonă. Pentru a nu recompensa această lipsă de cooperare și ținând cont că s-a stabilit că producătorul-exportator este situat într-o zonă EPZ, Consiliul este autorizat să prezume că a beneficiat de avantajele aferente.
(64)
În conformitate cu concluziile anchetelor precedente, sistemul de restituire a dreptului aplicabil în aceste zone constituie o contribuție financiară a autorităților publice, deoarece se renunță la veniturile publice datorate în mod normal, iar beneficiarului i se acordă un avantaj.
(65)
Acest sistem drawback constituie o subvenție subordonată în drept rezultatelor la export, în sensul articolului 3 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul de bază, deoarece nu poate fi obținut fără ca societatea să se angajeze la operațiuni de export. În consecință, sistemul se consideră specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii.
(66)
Lipsa de cooperare din partea producătorului-exportator nu a permis să se stabilească dacă importurile efectuate în cadrul acestui sistem îndeplinesc condițiile pentru a beneficia de una dintre excepțiile prevăzute la anexele la Regulamentul de bază, deoarece nu s-a putut stabili că mărfurile importate au fost utilizate la obținerea produsului exportat și că nu s-a acordat nici o restituire excedentară.
(d) Concluzie cu privire la subvenții
(67)
Pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul de bază, există elemente de probă în conformitate cu care există subvenții care fac obiectul unor măsuri compensatorii pentru producătorul-exportator care nu a cooperat, precum și un indiciu rezonabil că acestea au fost utilizate. În sensul măsurilor, se va prezuma, la fel ca în ancheta anterioară, că o jumătate este constituită din subvenții interne, iar cealaltă jumătate din subvenții la export, pentru că doar unul dintre cele două sisteme, cel al zonelor libere industriale pentru export, a fost considerat subvenție la export.
(68)
Se consideră că lipsa de cooperare rezultă din utilizarea de către acest producător a subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii care i-au oferit un avantaj la un nivel care depășește nivelul de minimis pentru Indonezia. În consecință, pentru a nu recompensa lipsa de cooperare, ținând cont de informațiile din plângere și de concluziile anchetei anterioare, marja subvenției definitive, exprimată ca procent din prețul la import CIF al produsului la frontiera comunitară înainte de vămuire, aplicabil tuturor producătorilor-exportatori indonezieni, se stabilește după cum urmează:
Toți exportatorii: 10,0 %.
D. PREJUDICIUL
1. OBSERVAȚIE PRELIMINARĂ
(69)
În măsura în care un singur producător-exportator indian a cooperat la anchetă și o singură întreprindere constituie industria comunitară, datele specifice privind aceste societăți au fost prezentate sub formă de indici sau de serii, din motive de confidențialitate, în conformitate cu articolul 29 din Regulamentul de bază.
2. Producția comunitară
(70)
S-a stabilit că, în afara celor doi producători comunitari reclamanți, se producea și în Italia și Spania. Cu toate că întreprinderea italiană în cauză nu a furnizat Comisiei date complete, informațiile primite au confirmat că, în perioada anchetei, aceasta a reprezentat aproximativ 10 % din producția comunitară totală. În ceea ce privește întreprinderea spaniolă care nu a furnizat date complete Comisiei, s-a constatat că, în 2001, aceasta a fabricat produsul în cauză în cantități neglijabile și l-a importat în principal din una dintre țările în cauză. S-a concluzionat că aceasta trebuie considerată mai degrabă importator decât producător.
(71)
S-a constatat, de asemenea, că o întreprindere din Regatul Unit a fost implicată anterior în producerea unui anumit tip de mecanism de îndosariat cu inele. Această întreprindere a confirmat în scris că a încetat fabricarea produsului în cauză în urmă cu câțiva ani. În Comunitate nu se cunoaște nici un alt producător.
(72)
Ținând cont de cele afirmate anterior, producția reclamanților și a celuilalt producător din Comunitate stabilit în Italia constituie producția comunitară totală, în sensul articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul de bază.
3. Definiția industriei comunitare
(a) Industria comunitară
(73)
Unul dintre cei doi producători reclamanți (Krause) nu a răspuns chestionarului și s-a considerat că nu a cooperat la anchetă. Acest producător, cu toate că susținea plângerea, nu a fost, prin urmare, considerat ca făcând parte din industria comunitară. În ceea ce privește celălalt producător (Koloman), s-a constatat nu numai că acesta a fabricat produsul similar în Comunitate în perioada anchetei, dar a fabricat și piesele acestui produs în Ungaria. În afara producției sale comunitare, Koloman a vândut produsele ungare în Comunitate și a utilizat, de asemenea, piesele fabricate în Ungaria pentru producția sa din Comunitate. În plus, o parte suplimentară a producției producătorului comunitar care a cooperat a fost deplasată la începutul anului 2000 prin transferul unor instalații mecanice din Austria în Ungaria. Cu toate acestea, această societate a continuat să își desfășoare activitatea principală în Comunitate, menținându-și sediul central, antrepozitele, biroul de vânzări, producția unei cantități semnificative din gama sa de produse și un important know-how tehnic și comercial. Vânzările importate serveau la completarea gamei sale de produse și nu au afectat statutul de producător comunitar al lui Koloman. Cât despre producția de piese din Ungaria și asamblarea lor ulterioară în produsul finit, ancheta a permis să se stabilească că aceste piese asamblate nu au reprezentat decât o proporție minoră din costul de producție al pieselor finite și, ca urmare, din valoarea adăugată. În consecință, aceste importuri nu afectează în nici un fel statutul de producător al producătorului comunitar.
(74)
Ancheta a confirmat că unicul producător comunitar care a cooperat a reprezentat peste 25 % din producția comunitară de mecanisme de îndosariat cu inele și îndeplinește, prin urmare, condițiile de la articolul 10 alineatul (8) din Regulamentul de bază. S-a considerat că acest producător constituie industria comunitară, în sensul articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul de bază, și este denumit în continuare „industrie comunitară”.
(b) Evenimentele ulterioare perioadei de anchetă
(75)
În noiembrie 2001, după sfârșitul perioadei de anchetă, producătorul comunitar care a cooperat la anchetă, Koloman, a intrat în faliment și, în urma unei proceduri de lichidare, a fost preluat de o societate austriacă, a cărei societate - mamă, situată în Regatul Unit, a achiziționat și filiala ungară.
(76)
Dobânditorii au confirmat Comisiei că susțin plângerea în continuare.
(c) Consumul comunitar
(77)
Consumul comunitar aparent a fost stabilit pe baza volumelor de vânzări ale industriei comunitare pe piața Comunității, a vânzărilor celorlalți producători comunitari de pe piața Comunității, astfel cum au fost indicate în plângere, ajustate în mod corespunzător pentru perioada anchetei, a informațiilor furnizate de producătorul-exportator care a cooperat și a cifrelor comunicate de Eurostat privind volumul importurilor. S-a ținut seama de faptul că respectivul cod NC 8305 10 00 include și alte produse care nu intră sub incidența prezentei proceduri. Cu toate acestea, în ceea ce privește Indonezia, în lipsa cooperării exportatorilor indonezieni, s-au utilizat cele mai bune informații disponibile, în acest caz datele Eurostat. În această privință, considerând plângerea ca fiind cea mai bună dovadă disponibilă, s-a considerat că toate importurile efectuate sub codul NC menționat mai sus s-au raportat la produsul în cauză. Exportatorul indonezian care nu a cooperat a susținut că exporturile sale pe piața comunitară erau cu aproximativ 15 % inferioare volumelor de import utilizate. Cu toate acestea, această afirmație nu a putut fi verificată, iar diferența se poate explica prin conversia în unități statistice Eurostat exprimate în tone. Pe această bază, consumul comunitar a crescut cu 5 % între 1998 și perioada anchetei. În special, acesta a rămas relativ stabil între 1998 și 1999, crescând ulterior în mod regulat până la sfârșitul perioadei de anchetă, când a atins 348 milioane de unități.
4. Importurile din țara în cauză
(78)
Este necesar să se reamintească faptul că procedura împotriva Indiei s-a închis. Ca urmare, doar importurile din Indonezia sunt analizate ca importuri din țara interesată rămasă.
(a) Volumul importurilor care fac obiectul unor subvenții
(79)
Chiar dacă volumul importurilor originare din Indonezia a scăzut între 1998 și 2000 și a crescut din nou ușor între 2000 și perioada anchetei, este necesar să se remarce că, deși importurile din țara interesată au început abia în 1997, acestea erau deja semnificative în 1998 și au atins 32 milioane de unități în perioada anchetei.
(b) Cota de piață a importurilor care fac obiectul unor subvenții
(80)
Cota de piață deținută de importurile indoneziene s-a situat între 8 % și 13 % și a scăzut cu aproximativ 2 puncte procentuale începând din 1998.
(c) Prețurile importurilor care fac obiectul unor subvenții
(i) Evoluția prețurilor
(81)
Prețurile la import medii ponderate ale importurilor originare din Indonezia s-au diminuat cu 5 % între 1998 și perioada anchetei, scăzând de la 105 ECU pe mia de unități la 99 EUR pe mia de unități. Scăderea a fost semnificativă în principal între 1998 și 1999, când prețurile au scăzut cu 3 % și între 2000 și perioada anchetei, când au scăzut puternic cu 2 %.
(ii) Subcotarea
(82)
Dată fiind lipsa de cooperare a exportatorilor indonezieni, compararea prețurilor s-a bazat pe datele Eurostat, ajustate în mod corespunzător pentru a lua în considerare drepturile vamale și costurile ulterioare importului și comparate, la același stadiu comercial, cu prețurile franco fabrică ale producătorilor comunitari.
(83)
Pe această bază, subcotarea de prețuri a fost revizuită și modificată, după caz, pe baza informațiilor furnizate în timpul vizitelor suplimentare de verificare. Prețurile importurilor din Indonezia s-au dovedit inferioare cu 30 % - 40 % prețurilor din industria comunitară. Este necesar, de asemenea, să se remarce că a existat un blocaj al prețurilor, ținând cont de lipsa de rentabilitate a industriei comunitare.
5. Situația industriei comunitare
(a) Producția
(84)
Producția industriei comunitare a urmat o tendință de scădere în perioada în cauză, scăzând cu 25 % între 1998 și perioada anchetei. O scădere semnificativă a intervenit între 1998 și 1999 (-15 %). De asemenea, o altă scădere importantă s-a produs între 1999 și 2000, iar volumul de producție ulterior a rămas stabil până la sfârșitul perioadei de anchetă.
(b) Capacitatea și indicele de utilizare a capacității
(85)
Capacitatea de producție a urmat aceeași tendință ca și producția și a scăzut cu 26 % între 1998 și perioada anchetei.
(86)
Pe această bază, indicele de utilizare a capacității a rămas stabil în perioada în cauză.
(c) Stocurile
(87)
Stocurile de sfârșit de an din industria comunitară au scăzut cu 12 % între 1998 și perioada anchetei.
(d) Vânzările în Comunitate
(88)
În pofida unei creșteri a consumului comunitar, volumul vânzărilor din industria comunitară a scăzut vertiginos cu 25 % între 1998 și perioada anchetei. O scădere a intervenit între 1998 și 1999 (-10 %) și a fost și mai pronunțată între 1999 și 2000 (-15 %).
(e) Cota de piață
(89)
Cota de piață a industriei comunitare a scăzut cu mai mult de 4 puncte procentuale între 1998 și perioada anchetei, urmând astfel aceeași tendință ca și volumul vânzărilor.
(f) Prețurile
(90)
Prețul net de vânzare mediu din industria comunitară a scăzut cu 4 % între 1998 și perioada anchetei. Această scădere a fost semnificativă în principal între 1998 și 1999 (-6 %), când prețurile la importul din țara în cauză au scăzut sensibil, cum s-a explicat la considerentul 81.
(g) Rentabilitatea
(91)
Rentabilitatea medie ponderată a industriei comunitare s-a deteriorat cu 10 puncte procentuale între 1998 și perioada anchetei și a devenit negativă începând din 2000. Din cauza acestei evoluții defavorabile, industria comunitară a trebuit să intre în faliment, astfel cum se prezintă la considerentul 75.
(h) Fluxul de trezorerie și capacitatea de mobilizare a capitalurilor
(92)
Fluxul de lichidități din industria comunitară generate de vânzarea mecanisme de îndosariat cu inele a cunoscut o evoluție similară cu cea a rentabilității, adică o scădere semnificativă între 1998 și perioada anchetei.
(93)
Ancheta a stabilit că industria comunitară a întâmpinat mai multe dificultăți în obținerea de capitaluri în această perioadă, din cauza situației sale financiare, în special a deteriorării rentabilității sale.
(i) Ocuparea forței de muncă, salariile și productivitatea
(94)
Ocuparea forței de muncă în industria comunitară, legată de producția de mecanisme de îndosariat cu inele, a scăzut cu 30 % între 1998 și perioada anchetei. Valoarea totală a salariilor a urmat în ansamblu o tendință similară, scăzând cu 27 % în cursul aceleiași perioade, contribuind astfel la o creștere a salariului mediu cu 5 % între 1998 și perioada anchetei. Productivitatea mâinii de lucru din industria comunitară, măsurată ca volum de producție pe persoană angajată, a crescut cu 8 % între 1998 și perioada anchetei.
(j) Investițiile și randamentul investițiilor
(95)
Nivelul investițiilor a scăzut cu 39 % între 1998 și perioada anchetei. Scăderea a fost semnificativă în principal între 1999 și 2000. Ancheta a demonstrat că majoritatea cheltuielilor de capital au fost destinate înlocuirii sau întreținerii instalațiilor existente.
(96)
Randamentul investițiilor, exprimat ca raport între profiturile nete din industria comunitară și valoarea contabilă netă a investițiilor sale, a urmat foarte îndeaproape tendința rentabilității și a devenit negativ în 2000.
(k) Creșterea
(97)
În timp ce consumul comunitar a crescut cu 5 % între 1998 și perioada anchetei, volumul vânzărilor din industria comunitară a scăzut cu aproximativ 25 %, iar cel al importurilor în cauză a rămas semnificativ. Industria comunitară nu a fost, prin urmare, în măsură să profite de ușoara creștere a cererii pe piața Comunității.
6. Delocalizarea unei părți a producției
(98)
În scopul de a verifica dacă deteriorarea situației din industria comunitară nu se datorează unei modificări a configurației producției comunitare, s-a examinat, de asemenea, dacă delocalizarea unei părți a producției menționate la considerentul 73 (prin transfer de instalații mecanice din Austria în Ungaria), care a survenit la începutul anului 2000, a avut vreun efect asupra acestei situații. În cazul în care tendința de scădere a unor indicatori ai prejudiciului s-a agravat prin această delocalizare (adică producția, capacitățile de producție și volumul vânzărilor), s-a asistat la o îmbunătățire a utilizării capacităților și prețurilor medii de vânzare, ceea ce a permis limitarea pierderilor. De exemplu, s-a estimat că aproximativ 60 % din scăderea producției era legată de delocalizare, iar aproximativ 80 % din diminuarea volumului vânzărilor are aceeași cauză. Or, fără această delocalizare, scăderea prețurilor ar fi fost de trei ori mai mare, iar rentabilitatea ar fi scăzut cu 7 puncte procentuale suplimentare. Ținând cont de cele afirmate anterior, s-a concluzionat că deteriorarea situației industriei comunitare nu se datora unei modificări a configurației producției comunitare.
(99)
S-a afirmat că industria comunitară nu își mai desfășoară activitatea principală în Comunitate, dat fiind că delocalizarea în Ungaria ar fi atras o scădere de 60 % a producției în Comunitate și de 80 % a vânzărilor de produse fabricate în Comunitate.
(100)
Astfel cum s-a explicat la considerentul 98, delocalizarea nu a provocat o scădere atât de puternică a producției din industria comunitară, ci o diminuare cu 15 % a producției în Comunitate și cu 20 % a vânzărilor de produse fabricate în Comunitate. Prin urmare, concluzia din considerentul 73 privind activitatea principală a industriei comunitare este confirmată.
7. Concluzie cu privire la prejudiciu
(101)
S-a constatat o deteriorare a situației din industria comunitară în perioada în cauză, chiar ținând cont de delocalizarea prezentată la considerentul 98.
(102)
În cazul în care măsurile antidumping aplicate importurilor de mecanisme de îndosariat cu inele originare din Republica Populară Chineză și din Malaysia au permis o scădere substanțială a importurilor originare din aceste țări după 1998, industria comunitară nu a putut profita pe deplin de aceasta. Începând din 1998, majoritatea indicilor prejudiciului, adică producția, volumul vânzărilor, prețurile, cota de piață, rentabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de trezorerie și ocuparea forței de muncă, au cunoscut o evoluție negativă. Diminuarea considerabilă a prețurilor de vânzare din industria comunitară a avut, în special, un efect negativ asupra rentabilității sale.
(103)
În afară de aceasta, în timp ce vânzările din industria comunitară scădeau între 1998 și perioada anchetei, importurile originare din Indonezia erau semnificative. Ancheta a demonstrat că, în perioada acesteia, importurile indoneziene se efectuau la prețuri inferioare cu 30 %-40 % celor practicate de industria comunitară. În afară de aceasta, a existat un blocaj al prețurilor.
(104)
S-a constatat, prin urmare, că situația din industria comunitară s-a deteriorat într-o asemenea măsură, încât s-a concluzionat că industria comunitară a suferit un prejudiciu grav.
(105)
Este necesar să se reamintească faptul că, după perioada anchetei, situația financiară deficitară a industriei comunitare a atras falimentul său.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(106)
În conformitate cu articolul 8 alineatele (6) și (7) din Regulamentul de bază, s-a examinat dacă importurile originare din Indonezia, având în vedere volumul lor și efectul asupra prețurilor mecanismelor de îndosariat cu inele pe piața Comunitară, au cauzat industriei comunitare un prejudiciu care poate fi considerat grav. Factorii cunoscuți, alții decât importurile care fac obiectul unor subvenții care, în același timp, ar fi putut cauza un prejudiciu industriei comunitare, au fost, de asemenea, examinați, astfel încât prejudiciul eventual cauzat de acești alți factori să nu fie atribuit importurilor din Indonezia.
2. Efectul importurilor care fac obiectul unor subvenții
(107)
Volumul importurilor care fac obiectul unor subvenții a scăzut cu 14 % între 1998 și perioada anchetei, iar cota corespunzătoare de piață a Comunității a scăzut cu 2 puncte procentuale în aceeași perioadă. Cu toate acestea, volumul acestor importuri a rămas semnificativ și a continuat să reprezinte o cotă de piață de ordinul a 8 %-13 % între 1998 și perioada anchetei. Aceste importuri au determinat, de asemenea, subcotarea dramatică a prețurilor din industria comunitară. Cota de piață din industria comunitară a scăzut cu mai mult de 4 puncte procentuale. În același timp, prețurile medii din Comunitate au scăzut cu 4 %. În fapt, scăderea reală a prețurilor era și mai pronunțată, astfel cum este indicat la considerentul 98.
(108)
În aceeași perioadă, între 1998 și perioada anchetei, situația din industria comunitară s-a deteriorat. Aceasta a înregistrat în mod real o diminuare a volumului de vânzări și a cotei de piață, o scădere a prețurilor și o deteriorare substanțială a rentabilității sale care ulterior a devenit negativă. Prin urmare, industriei comunitare i-a fost imposibil să beneficieze de măsurile menționate anterior instituite împotriva Republicii Populare Chineze și Malaysiei.
(109)
Un exportator indonezian a susținut că exporturile indoneziene nu au putut cauza prejudicii, deoarece au scăzut între 1999 și 2000 și au reprezentat o cotă de piață de minimis. Aceeași societate a susținut că importurile din Indonezia nu au putut avea efecte reale asupra industriei comunitare deoarece producția comunitară era de cinci sau de șase ori mai mare decât volumul importurilor indoneziene.
(110)
S-a reamintit, cu toate acestea, că, deși importurile indoneziene au scăzut între 1998 și 2000, ele au crescut ușor între 2000 și perioada anchetei, fără a atinge nivelul din 1998. În afară de aceasta, cum s-a explicat la considerentul 80, între 1998 și perioada anchetei, importurile indoneziene au reprezentat o cotă de piață care se încadrează între 8 % și 13 %, adică o cotă substanțială și în mod clar superioară nivelului de minimis. În sfârșit, este necesar să se reamintească, de asemenea, că industria comunitară este definită în mod clar la considerentul 74 și că nivelul său de producție este cu mult inferior celui invocat de societatea indoneziană.
(111)
Prin urmare, se poate concluziona că importurile din Indonezia care fac obiectul unor subvenții au neutralizat efectele măsurilor antidumping adoptate în 1997 împotriva Republicii Populare Chineze și Malaysiei și modificate în 2000 în ceea ce privește Republica Populară Chineză și că evoluția negativă sintetizată la considerentele anterioare le poate fi atribuită în mare măsură.
3. Efectele altor factori
(a) Importurile din alte țări terțe
(112)
S-a examinat dacă alți factori decât importurile din Indonezia care fac obiectul unor subvenții au putut cauza sau au contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară, și, în special, dacă importuri din alte țări decât Indonezia au putut contribui la această situație.
(113)
Volumul importurilor din alte țări terțe a crescut cu 17 % între 1998 și perioada anchetei, iar cota de piață a acestora a crescut cu peste 5 puncte procentuale în cursul aceleiași perioade. Această creștere rezultă într-o mare măsură din creșterea importurilor originare din India, Ungaria și Thailanda, în timp ce, în aceeași perioadă, importurile originare din Republica Populară Chineză și Malaysia au scăzut sensibil, ca urmare a măsurilor antidumping instituite din 1997.
(114)
Prețul mediu unitar al importurilor din țările terțe a scăzut cu 16 % între 1998 și perioada anchetei. Prețurile din aproape toate țările terțe au scăzut în cursul acestei perioade, cu excepția celor ale importurilor din Republica Populară Chineză care, datorită efectului măsurilor antidumping, au crescut semnificativ, chiar dacă nu au atins nivelul prețurilor ungare decât în perioada anchetei.
(i) India
(115)
S-a examinat mai întâi dacă importurile originare din India ar fi putut să contribuie la prejudiciul suferit de industria comunitară. Cu toate acestea, chiar dacă importurile din India au crescut în mod sensibil între 1998 și perioada anchetei, s-a dovedit că acestea au fost subcotate de importurile din Indonezia, ale căror prețuri au fost cu 2 % - 30 % inferioare celor ale importurilor indiene între 1998 și perioada anchetei. În afară de aceasta, este necesar să se remarce că, deși importurile indiene au început în 1998, prețurile lor s-au dovedit superioare cu 40 %prețurilor importurilor indoneziene pentru un volum comparabil de mecanisme de îndosariat cu inele. De atunci, prețurile importurilor indiene au scăzut în mod regulat, dar au fost întotdeauna superioare prețurilor indoneziene și le-au depășit cu peste 5 % în perioada anchetei. S-a concluzionat că, deși importurile indiene au avut un efect negativ asupra situației industriei comunitare, importurile din Indonezia care fac obiectul unor subvenții, luate în considerare izolat, au avut un efect negativ considerabil. Întradevăr, Indonezia ocupa o poziție influentă și importantă în Comunitate. Volumul exporturilor sale în Comunitate era inferior celui al exporturilor indiene, dar întotdeauna semnificativ. Exporturile indoneziene subcotau prețurile industriei comunitare chiar mai mult decât exporturile indiene. Este necesar, de asemenea, să se remarce că analiza menționată anterior a fost serios contracarată de lipsa de cooperare a Indoneziei, care a împiedicat obținerea informațiilor privind tipurile de produse și segmentele de piață reprezentate de exporturile indoneziene.
(ii) Republica Populară Chineză
(116)
Posibilitatea ca absorbția măsurilor antidumping instituite în 1997 în privința importurilor din Republica Populară Chineză să fi putut cauza sau să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară a fost, de asemenea, examinată. În această privință, este necesar să se remarce că, deși absorbția dreptului privind importurile din Republica Populară Chineză a neutralizat efectul măsurilor instituite în 1997 în ceea ce privește prețul de vânzare, aceste măsuri au permis, cu toate acestea, o reducere semnificativă a volumelor importate din această țară încă din 1998. În afară de aceasta, este necesar să se sublinieze că, în cazul în care importurile din Indonezia nu au început decât în 1997, acestea au atins deja aproape același nivel ca importurile din Republica Populară Chineză încă din 1998. Ca urmare, importurile din Republica Populară Chineză au scăzut puternic, în timp ce importurile indoneziene au scăzut într-o măsură mult mai mică până la perioada anchetei, volumul acestor importuri reprezentând mai mult decât triplul volumului importurilor chineze. Ca urmare, dat fiind că volumele importate din Republica Populară Chineză erau de departe mai mici decât volumele importate din Indonezia în perioada anchetei, s-a concluzionat că aceste importuri nu au putut avea un efect semnificativ asupra industriei comunitare, în raport cu efectul importurilor din Indonezia care fac obiectul unor subvenții.
(iii) Ungaria
(117)
Pentru a stabili dacă importurile din Ungaria, luate în considerare izolat, au cauzat un prejudiciu industriei comunitare, s-a examinat nivelul lor și prețurile pe piața Comunității.
(118)
Analiza importurilor ungare între 1998 și perioada anchetei se bazează pe datele furnizate în răspunsul la chestionar al producătorului comunitar a cărui fabrică din Ungaria reprezintă singura unitate de producție ungară.
(119)
În cursul perioadei în cauză, importurile de mecanisme de îndosariat cu inele originare din Ungaria au crescut ca volum. În ceea ce privește prețurile de vânzare practicate de industria comunitară pe piața Comunității pentru produsele importate din Ungaria, s-a constatat că, deși au scăzut în perioada în cauză, acestea au rămas cele mai ridicate în raport cu prețurile la import din celelalte țări terțe și că au fost subcotate de importurile din Indonezia.
(120)
Producția ungară de mecanisme de îndosariat cu inele din industria comunitară a fost analizată și comparată cu producția austriacă. S-a dovedit că există puține similitudini între modelele fabricate în Austria și Ungaria.
(121)
Având în vedere acest procent restrâns de modele fabricate atât în Austria, cât și în Ungaria, s-a concluzionat că produsele ungare completează gama de produse fabricate de industria comunitară și sunt destinate diversificării alegerii oferite clienților și că nu au efect negativ asupra situației din industria comunitară.
(122)
Pe baza afirmațiilor anterioare, s-a concluzionat că importurile din Ungaria nu au contribuit în mod semnificativ la deteriorarea situației din industria comunitară.
(iv) Thailanda
(123)
În măsura în care, astfel cum s-a menționat în Regulamentul (CE) nr. 2100/2000 (5), „unele produse de origine chineză au fost declarate autorităților vamale naționale ca fiind originare din Thailanda și nu au fost, prin urmare, supuse drepturilor antidumping percepute în mod normal”, s-a considerat, de asemenea, oportun să se evalueze efectul importurilor expediate din Thailanda.
(124)
În această privință, importurile din Thailanda au crescut în mod sensibil în perioada în cauză. Acestea au început în 1998, când erau de ordinul unui milion de unități, și au depășit 23 milioane de unități în perioada anchetei. În afară de aceasta, s-a stabilit, pe baza datelor Eurostat, că prețurile de vânzare ale importurilor thailandeze sunt, în general, mai mici decât prețurile importurilor indoneziene.
(125)
Cu toate acestea, deși prețurile thailandeze s-au dovedit cu aproximativ 20 % inferioare prețurilor importurilor indoneziene, este necesar să se reamintească faptul că volumul acestora din urmă este de trei ori mai mare decât cel al importurilor din Thailanda. Ca urmare, dat fiind că volumele importate din Thailanda sunt încă cu mult mai mici decât volumele importate din Indonezia, s-a concluzionat că aceste importuri nu au putut avea un efect semnificativ în raport cu efectul importurilor din Indonezia care fac obiectul unor subvenții.
(126)
Analiza privind Thailanda a fost contestată de un exportator indonezian care nu a cooperat. În această privință, acesta a susținut că nivelul importurilor din Indonezia este comparativ inferior și că prețurile lor sunt mai ridicate față de cele ale importurilor thailandeze. Cu toate acestea, este necesar să se reamintească faptul că, deși prețurile thailandeze au fost inferioare prețurilor importurilor indoneziene, volumele importate din Indonezia depășeau cu peste 30 % volumele importate din Thailanda. Ca urmare, concluzia din considerentul 125 este confirmată.
(b) Alți factori
(127)
S-a examinat, de asemenea, dacă există alți factori decât cei menționați anterior, care ar fi putut contribui la prejudiciul suferit de industria comunitară.
(128)
Importatorii care au cooperat au pretins că sectorul mecanismelor de îndosariat cu inele este extrem de sensibil la prețuri și că, prin urmare, producătorii trebuie să vândă volume semnificative pentru a fi competitivi. Aceleași părți au afirmat, de asemenea, că industria comunitară se sprijină doar pe piața comunitară, și nu pe cea mondială, care i-ar permite să fie mai performantă. În această privință, este necesar să se reamintească faptul că raportul dintre vânzările intra și extracomunitare ale industriei comunitare nu s-a schimbat în mod sensibil între 1998 și perioada anchetei. Cu toate acestea, chiar dacă industria comunitară era puternic centrată pe piața comunitară, vânzările sale la export i-au permis să fie rentabilă în 1998, atunci când importurile din Indonezia erau importante.
(129)
Un utilizator a susținut că prejudiciul a fost cauzat de concurența puternică a industriei de articole pentru birou. Această concurență ar fi determinat utilizatorii și/sau distribuitorii produsului în cauză să exercite o presiune prin prețuri asupra industriei comunitare, contribuind astfel la o scădere a prețurilor. În această privință, este necesar să se sublinieze că importurile care fac obiectul unor subvenții au agravat considerabil presiunea prin prețuri exercitată de utilizatorii din Comunitate, cauzând astfel un prejudiciu industriei comunitare.
(130)
În afară de aceasta, s-a examinat dacă deprecierea prețurilor se înscrie în evoluția normală a sectorului mecanismelor de îndosariat cu inele, în măsura în care prețurile produselor din cvasi-totalitatea surselor de aprovizionare au scăzut între 1998 și perioada anchetei.
(131)
În această privință, este necesar să se reamintească faptul că scăderea generală a prețurilor trebuie privită în lumina practicilor neloiale continue, în primul rând din partea Republicii Populare Chineze și a Malaysiei, iar apoi a Indoneziei, care au influențat piața Comunității.
(132)
În plus, astfel cum este indicat la considerentul 128, piața mecanismelor de îndosariat cu inele este extrem de sensibilă la prețuri. Ca urmare, dat fiind că prețurile importurilor indoneziene s-au dovedit a face obiectul unor subvenții și a fi inferioare prețului mediu unitar al tuturor celorlalte importuri de mecanisme de îndosariat cu inele între 1998 și perioada anchetei, trebuie concluzionat că importurile din Indonezia, care reprezentau între 8 % și 13 % din piața Comunității în perioada anchetei, au avut ca efect scăderea prețurilor pe această piață.
(133)
În cele din urmă, s-a analizat dacă comportamentul în materie de preț al lui Krause, producător comunitar care nu a cooperat, a putut contribui la prejudiciul suferit de industria comunitară. Examinarea suplimentară a datelor referitoare la Krause a demonstrat că acest producător comunitar a înregistrat, la rândul său, o deteriorare a situației sale în cursul perioadei în cauză, în special în ceea ce privește prețul de vânzare și rentabilitatea. Prin urmare, este evident că acesta nu a contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară și că și acesta a fost afectat de influența negativă a importurilor indoneziene, fiind obligat să scadă prețurile, la fel ca întreaga industrie comunitară.
(134)
Având în vedere motivele explicate anterior, s-a concluzionat că deprecierea prețurilor pe piața Comunității nu trebuie considerată ca o evoluție normală a sectorului, ci mai degrabă ca o consecință a practicilor comerciale neloiale ale Indoneziei.
(135)
Autoritățile indoneziene au afirmat că exporturile indoneziene sunt destinate exclusiv aprovizionării unui producător italian de mecanisme de îndosariat cu inele și completării gamei sale de produse.
(136)
Cu toate acestea, această afirmație s-a dovedit a fi în contradicție cu declarația exportatorului indonezian care nu a cooperat și care a susținut că singura piață din care producătorul indonezian deține o cotă de piață importantă este Regatul Unit. Această situație este confirmată și de Eurostat.
(137)
Acest producător a afirmat că exporturile indoneziene nu pot cauza prejudicii, în măsura în care principala sa piață este Regatul Unit, unde industria comunitară nu desfășoară nici o activitate importantă. Cu toate acestea, în afara faptului că această ipoteză este contrară afirmației autorităților indoneziene, este necesar să se reamintească, de asemenea, faptul că analiza prejudiciului se efectuează pe o bază comunitară, și nu regională.
4. Concluzie cu privire la legătura de cauzalitate
(138)
Ținând cont de afirmațiile anterioare, s-a concluzionat că prejudiciul important suferit de industria comunitară, caracterizat printr-o evoluție negativă a producției, a volumului vânzărilor, a prețurilor, a cotei de piață, a rentabilității, a randamentului investițiilor, a fluxului de lichidități și a ocupării forței de muncă, ajustat în mod corespunzător pentru a ține seama de delocalizarea în Ungaria, a fost cauzat de importurile în cauză care au făcut obiectul subvențiilor. Într-adevăr, efectul conex asupra situației din industria comunitară a importurilor din India, Thailanda și Republica Populară Chineză și a delocalizării parțiale a producției comunitare a fost doar limitat.
(139)
Un exportator indonezian care nu a cooperat a susținut, de asemenea, contradicția dintre concluzia din considerentul 138 și existența unor elemente de probă suficiente care permit deschiderea unei revizuiri, datorită expirării măsurilor împotriva Republicii Populare Chineze.
(140)
În această privință, este necesar să se reamintească faptul că reexaminările datorate expirării măsurilor servesc la analizarea situației pieței comunitare, în eventualitatea unei continuări sau a unei reapariții a dumpingului și a prejudiciului după expirarea măsurilor. Ca urmare, faptul că deteriorarea industriei comunitare a fost atribuită Indoneziei în cadrul prezentei perioade de anchetă nu influențează analiza comportamentului ulterior al exportatorilor chinezi pe piața Comunității și a efectului său probabil asupra situației din industria comunitară. Este necesar, de asemenea, să se reamintească faptul că în cursul ultimilor doi ani din perioada în cauză cota de piață chineză a fost foarte nesemnificativă.
(141)
Ținând cont de analiza potrivit căreia efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei comunitare trebuie să fie evidențiate în mod clar și trebuie separate de efectele prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul subvențiilor, s-a concluzionat că ceilalți factori nu contrazic faptul că prejudiciul grav trebuie atribuit importurilor care fac obiectul unor subvenții.
F. INTERESUL COMUNITĂȚII
1. Observație preliminară
(142)
S-a examinat dacă există motive imperioase pentru a concluziona că adoptarea de măsuri în acest caz special contravine interesului Comunității. În acest scop și în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul de bază, efectul eventualelor măsuri asupra tuturor părților interesate de prezenta procedură și consecințele neinstituirii de măsuri au fost examinate pe baza tuturor elementelor de probă prezentate.
(143)
Pentru a evalua efectul probabil al instituirii sau a neinstituirii de măsuri, au fost cerute informații de la toate părțile interesate. Au fost trimise chestionare celor doi producători comunitari reclamanți, altor două societăți cunoscute ca producători în Comunitate, la nouă importatori independenți, la patruzeci și nouă de utilizatori și la o asociație de utilizatori. Un singur producător comunitar reclamant (Koloman), doi importatori independenți, precum și un utilizator aflat în legătură cu acești importatori au răspuns la chestionar. Un alt utilizator a prezentat observații fără să răspundă la chestionar.
(144)
Aceste răspunsuri și observații au servit ca bază la analiza interesului Comunității.
2. Interesul industriei comunitare
(a) Observație preliminară
(145)
Mai mulți producători de mecanisme de îndosariat cu inele din Comunitate au încetat fabricarea produsului în cauză în timpul ultimilor ani. În ceea ce privește societățile rămase, ancheta a demonstrat, astfel cum este indicat la considerentul 71, că o întreprindere situată în Regatul Unit și-a încetat, de asemenea, producția în urmă cu câțiva ani. În ceea ce privește întreprinderea stabilită în Italia, s-a constatat că aceasta nu a reprezentat o proporție semnificativă din producția de mecanisme de îndosariat cu inele în Comunitate și a importat o parte importantă a produselor pe care le-a vândut. În ceea ce privește întreprinderea spaniolă, s-a dovedit că aceasta trebuia considerată mai degrabă importator decât producător, în măsura în care a produs volume neglijabile din produsul în cauză și a importat din Indonezia mai mult de 90 % din produsele pe care le-a vândut. S-a concluzionat, prin urmare, că cei doi reclamanți sunt singurii producători comunitari de mecanisme de îndosariat cu inele care continuă să producă cantități semnificative.
(146)
Este necesar să se reamintească faptul că cei doi producători comunitari reclamanți au suferit deja un prejudiciu important în trecut din cauza importurilor de mecanisme de îndosariat cu inele originare din Republica Populară Chineză și din Malaysia, care au atras, inter alia, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 119/97 (6), o scădere a ocupării forței de muncă cu 28 % între 1992 și octombrie 1995. Astfel cum este indicat la considerentul 94, o altă reducere de 30 % a mâinii de lucru din industria comunitară a intervenit între 1998 și perioada anchetei.
(147)
Din cauza prejudiciului important suferit de industria comunitară, s-a concluzionat că, în cazul în care industria comunitară nu pune capăt practicilor de subvenționare neloiale, este probabil ca producția din Comunitate să înceteze complet, iar utilizatorii să depindă în mare măsură de importuri.
(b) Situația financiară a industriei comunitare
(148)
Din cauza deteriorării situației sale financiare în perioada în cauză, industria comunitară a intrat în faliment după perioada anchetei, astfel cum este indicat la considerentul 75. Este necesar să se remarce că situația de pierdere a industriei comunitare este rezultatul dificultății pe care aceasta a întâmpinat-o de a concura cu importurile la prețuri mici care fac obiectul subvențiilor. Cu toate acestea, faptul că producătorul comunitar care a cooperat a fost preluat de o altă societate demonstrează că producția de mecanisme de îndosariat cu inele din Comunitate este în curs de restructurare și că se întreprind eforturi serioase pentru ca această industrie să rămână viabilă și să devină rentabilă.
(c) Efectele posibile ale instituirii sau ale neinstituirii unor măsuri asupra industriei comunitare
(149)
În urma instituirii unor măsuri, restabilirea condițiilor de piață echitabile ar permite industriei comunitare să recupereze cotele de piață pierdute și, datorită unei utilizări sporite a capacităților sale, să își diminueze costurile unitare de producție și să își îmbunătățească rentabilitatea. În afară de aceasta, se preconizează că măsurile vor avea un efect pozitiv asupra prețurilor din industria comunitară. În concluzie, creșterea volumelor producției și ale vânzărilor, pe de o parte, și scăderea costurilor unitare care va urma, pe de altă parte, asociate eventual cu o ușoară creștere a prețurilor, ar trebui să permită industriei comunitare să își îmbunătățească situația financiară.
(150)
Dimpotrivă, în cazul neinstituirii unor măsuri compensatorii, este probabil ca industria comunitară să fie nevoită să scadă din nou prețurile și/sau să continue să piardă cote de piață. În ambele cazuri, situația sa financiară riscă să se agraveze. Se preconizează, de asemenea, că producția comunitară va înceta definitiv în scurt timp.
(151)
În afară de aceasta, în măsura în care industria comunitară fabrică nu numai produsul în cauză, dar și alte produse care reprezintă aproximativ o treime din cifra sa de afaceri, este probabil ca închiderea liniilor sale de producție de mecanisme de îndosariat cu inele să afecteze viabilitatea întregii întreprinderi și să conducă la închiderea tuturor liniilor de producție, cu consecințe negative mai vaste asupra ocupării forței de muncă și a investițiilor.
(d) Delocalizarea posibilă a producției industriei comunitare
(152)
S-a examinat dacă măsurile ar putea fi considerate contrare interesului Comunității, ținând cont de delocalizarea unei părți din producția industriei comunitare într-o țară terță. Eventualitatea unei delocalizări suplimentare a fost, de asemenea, examinată.
(153)
În primul rând, astfel cum s-a explicat la considerentul 98, este necesar să se reamintească faptul că delocalizarea intervenită în 2000 a permis industriei comunitare să își limiteze pierderile. Această decizie strategică a fost luată pentru a contracara efectul practicilor de subvenționare. În afară de aceasta, este probabil că, îmbunătățind situația financiară a industriei comunitare, efectul indirect al acestei delocalizări a fost că aceasta din urmă a devenit mai atrăgătoare pentru noul investitor care a preluat-o recent.
(154)
În ceea ce privește riscul delocalizării suplimentare, Comisia a primit elemente satisfăcătoare care confirmă că această eventualitate nu este prevăzută de industria comunitară. În afară de aceasta, nu există nici un motiv pentru a prevedea o asemenea evoluție, în măsura în care efortul de restructurare combinat cu instituirea unui drept compensatoriu ar trebui să permită industriei comunitare să devină din nou rentabilă.
3. Interesul importatorilor
(155)
Unii importatori care nu au achiziționat mecanisme de îndosariat cu inele din Indonezia au susținut că schimbarea sursei de aprovizionare ar putea să implice costuri suplimentare sau probleme tranzitorii. Aceștia au subliniat, în special, că au trebuit să își schimbe deja sursa de aprovizionare, ca urmare a măsurilor antidumping instituite în 1997.
(156)
Cu toate acestea, este necesar să se reamintească faptul că obiectivul măsurilor compensatorii nu este de a forța importatorii sau utilizatorii să își schimbe sursa de aprovizionare, ci de a restabili o concurență echitabilă pe piața Comunității. În afară de aceasta, acești importatori au recunoscut, de asemenea, că un anumit număr de alte țări terțe ar putea cu ușurință să producă mecanisme de îndosariat cu inele și că nu prevedeau nici o dificultate de aprovizionare într-o țară care nu intra sub incidența măsurilor compensatorii. În final, aceștia ar putea chiar vinde produsele producătorilor comunitari. Ca urmare, problemele posibile care rezultă dintr-o eventuală schimbare a sursei de aprovizionare pot fi doar temporare și este puțin probabil ca acestea să anuleze efectul pozitiv asupra industriei comunitare al măsurilor compensatorii antisubvenții prejudiciabile.
4. Interesul utilizatorilor și al consumatorilor
(a) Utilizatorii
(157)
S-a afirmat, atât de importatorii independenți care au cooperat, cât și de utilizatori (producători de mecanisme de îndosariat), că instituirea unor măsuri compensatorii ar avea un efect negativ considerabil asupra situației financiare a utilizatorilor.
(158)
În această privință, s-a evaluat efectul probabil al instituirii măsurilor compensatorii împotriva Indoneziei asupra costului de producție al utilizatorilor. S-a estimat efectul măsurilor propuse împotriva Indoneziei asupra unui utilizator pentru care importurile indoneziene constituie singura sursă de aprovizionare (scenariul cel mai defavorabil). Pe această bază, măsurile propuse împotriva Indoneziei ar putea atrage o creștere a costului de producție de aproximativ 1,3 %. După cum s-a explicat deja, este vorba despre un scenariu complet ipotetic, în măsura în care nici un utilizator care a cooperat nu s-a aprovizionat exclusiv din Indonezia.
(159)
Ținând cont de afirmațiile anterioare, s-a concluzionat că efectul drepturilor compensatorii asupra utilizatorilor ar fi mai degrabă neglijabil. La nivel general, din cauza lipsei de cooperare a altor utilizatori, este probabil ca efectul costurilor asupra tuturor celorlalți utilizatori să fie, de asemenea, neglijabil.
(160)
Utilizatorul care a cooperat a susținut că, astfel cum a fost cazul în cursul ultimilor trei ani, atunci când acesta a trebuit să delocalizeze o parte a producției sale în afara Comunității și să închidă trei instalații după instituirea măsurilor antidumping asupra mecanismelor de îndosariat cu inele originare din republica Populară Chineză și din Malaysia, este posibil ca măsurile compensatorii asupra importurilor originare din Indonezia, din cauză că acestea antrenează o creștere a unuia dintre factorii săi de cost de producție, să provoace o altă delocalizare a producției sale de mecanisme de îndosariat cu inele în afara Comunității și/sau închiderea fabricilor în cauză. Această situație ar risca să afecteze întreaga sa activitate, adică și fabricarea altor produse, ale cărei instalații ar fi, de asemenea, delocalizate, având drept consecință importante pierderi de locuri de muncă în Comunitate.
(161)
Cu titlu de observație generală, este necesar să se remarce că riscul de delocalizare a industriei în aval din cauza măsurilor compensatorii este temperat de faptul că o parte din schimburile pe piața mecanismelor de îndosariat cu inele se efectuează între întreprinderi și că este esențial ca utilizatorii să fie aproape de clienții lor, să aibă o flexibilitate la nivelul producției pentru a răspunde cererii, precum și o bună cunoaștere a pieței. Ancheta a demonstrat că principalele criterii reținute de clienții producătorilor de mecanisme de îndosariat cu inele sunt prețul, calitatea, serviciul, precum și rapiditatea livrării. În afară de aceasta, după cum s-a explicat deja la considerentele 157 - 158, impactul financiar al măsurilor compensatorii asupra industriei în aval s-a dovedit neglijabil. În sfârșit, faptul că un singur producător de mecanisme de îndosariat cu inele a cooperat în întregime la anchetă tinde să confirme concluzia în conformitate cu care măsurile compensatorii nu vor avea nici un efect determinant asupra utilizatorilor.
(162)
În afară de aceasta, unele părți interesate au precizat că delocalizarea mai multor utilizatori intervenită în cursul ultimilor ani se datora costului ridicat de producție din Comunitate. Aceasta confirmă că orice delocalizare trebuie examinată în contextul mai larg al structurii globale a costurilor în care, după cum s-a explicat anterior, măsurile compensatorii reprezintă o parte neglijabilă.
(163)
În ceea ce privește situația specifică a utilizatorului care a cooperat, ancheta a demonstrat că, deși acest utilizator a delocalizat o parte a producției sale în afara Comunității între 1998 și perioada anchetei, adică după instituirea măsurilor antidumping împotriva Republicii Populare Chineze și a Malaysiei, acesta nu și-a schimbat în fapt sursa de aprovizionare decât după instituirea acestor măsuri, achiziționând mecanismele de îndosariat cu inele de la importatorii care au cooperat și care, la rândul lor, au început să importe în 1998 din India, în detrimentul Chinei. În consecință, este dificil să se stabilească o legătură între deplasarea producției de mecanisme de îndosariat cu inele a acestui utilizator în afara Comunității și instituirea drepturilor antidumping la importurile din Republica Populară Chineză și din Malaysia. În afară de aceasta, astfel cum s-a indicat la considerentul 159, drepturile compensatorii au un efect neglijabil asupra costului de producție al utilizatorilor.
(164)
S-a constatat că delocalizarea descrisă mai sus ar trebui considerată mai degrabă o consecință a strategiei de externalizare a acestui utilizator care a dobândit un anumit număr de societăți în cursul ultimilor ani. Această strategie a condus în final la o consolidare și o restructurare a diferitelor entități ale grupului, dintre care unele au trebuit să își înceteze activitatea. Relocalizarea anumitor fabrici în afara Comunității trebuie analizată în cadrul acestei strategii care urmărește consolidarea poziției acestui utilizator pe piața Comunității și afirmarea prezenței sale în Europa de Est.
(165)
Ținând cont de contextul prezentat anterior și de efectul neglijabil probabil al nivelului drepturilor asupra utilizatorului în cauză, pare puțin probabil ca măsurile compensatorii împotriva Indoneziei să atragă, ca atare, o deplasare suplimentară a producției sale de mecanisme de îndosariat cu inele în afara Comunității.
(166)
În ceea ce privește închiderea fabricilor și riscul altor închideri legat de instituirea unor măsuri compensatorii împotriva Indoneziei, s-a constatat că utilizatorul care a cooperat a închis trei instalații în cursul ultimilor trei ani, când erau în vigoare măsurile împotriva Republicii Populare Chineze și Malaysiei. Ținând cont de efectul neglijabil pe care măsurile îl pot avea asupra costului de producție și a situației financiare a utilizatorului în cauză, după cum s-a explicat la considerentul 164, este puțin probabil ca măsurile împotriva Republicii Populare Chineze și Malaysiei să reprezinte singura cauză care a determinat închiderea acestor fabrici și ca măsurile compensatorii asupra importurilor din Indonezia să atragă închiderea altor instalații.
(b) Consumatorii
(167)
Este necesar să se sublinieze că produsul în cauză nu s-a vândut cu amănuntul și că nici o asociație de consumatori nu s-a făcut cunoscută și nu a participat la prezenta anchetă.
(168)
Utilizatorul care a cooperat a susținut, de asemenea, că măsurile compensatorii ar induce o creștere a prețului plătit de clientul final al mecanismelor de îndosariat cu inele, în speță consumatorii. Cu toate acestea, ținând cont de explicațiile anterioare privind efectul asupra producătorilor de mecanisme de îndosariat cu inele, orice creștere a prețului final de vânzare către consumatorii de mecanisme de îndosariat cu inele riscă să fie minoră.
(169)
În afară de aceasta, ancheta a demonstrat că utilizatorul care a cooperat își vinde în principal produsele distribuitorilor. În cel mai rău caz, în cazul în care creșterea costurilor pe care le-ar putea suporta utilizatorii s-ar repercuta în întregime asupra consumatorului final, acesta s-ar confrunta cu o majorare de preț care nu depășește 4 %. Cu toate acestea, riscul este minor, deoarece experiența demonstrează că, în general, este probabil ca fiecare componentă din lanțul de distribuție să suporte parțial creșterea costurilor pentru a rămâne competitivă pe piață.
(170)
Pe baza afirmațiilor anterioare, efectul asupra utilizatorilor și consumatorilor de mecanisme de îndosariat cu inele nu este considerat a fi un motiv serios de neinstituire a măsurilor compensatorii, deoarece este puțin probabil ca eventualul efect negativ să anuleze efectul pozitiv asupra industriei comunitare al măsurilor compensatorii antisubvenții prejudiciabile.
(c) Efectul asupra concurenței
(171)
S-a examinat, de asemenea, dacă instituirea unor măsuri compensatorii pentru importurile din Indonezia poate crea o situație de poziție dominantă a industriei comunitare pe piața Comunității, în special ținând cont de măsurile antidumping instituite în 1997 pentru importurile din Republica Populară Chineză și din Malaysia și de restructurare a industriei comunitare.
(172)
În primul rînd, este necesar să se reamintească faptul că industria comunitară a deținut, în perioada anchetei, o cotă de piață de numai 10 % - 15 %. Cei doi producători comunitari reclamanți ar fi deținut împreună o cotă de piață între 32 % - 37 % în perioada anchetei. Chiar dacă se includ importurile lui Koloman în cota de piață deținută împreună de cei doi reclamanți, se atinge o cotă de 47 % - 52 % din piața Comunității în perioada anchetei. În afară de aceasta, este necesar să se reamintească faptul că, deși Comisia a deschis o procedură de reexaminare a măsurilor împotriva Republicii Populare Chineze, aceasta nu are legătură cu importurile din Malaysia. În plus, mecanismele de îndosariat cu inele pot fi importate, de asemenea, din India. Ca urmare, se consideră improbabil ca instituirea măsurilor compensatorii împotriva Indoneziei să aibă vreun efect negativ asupra concurenței din industria comunitară pe piața Comunității. În cele din urmă, este necesar să se reamintească faptul că instituirea unor măsuri antidumping pentru importurile din Republica Populară Chineză și din Malaysia nu a creat nici o situație de poziție dominantă pentru industria comunitară, chiar dacă nu exista în acea perioadă nici o altă sursă de aprovizionare, exceptând aceste două țări.
(173)
Pe de altă parte, astfel cum s-a explicat la considerentul 150, este probabil ca, în absența unor măsuri care să vizeze corectarea efectelor importurilor care fac obiectul unui dumping, producția comunitară să nu mai fie viabilă pe termen scurt și, prin urmare, să înceteze. Nu va fi, cu siguranță, în interesul utilizatorilor ca industria comunitară să înceteze fabricarea produsului în cauză. Într-adevăr, pe de o parte, singurul utilizator care a cooperat a achiziționat între 20 % și 50 % din mecanismele de îndosariat cu inele din industria comunitară între 1998 și perioada anchetei. Pe de altă parte, în cazul în care industria comunitară va opri definitiv producția de mecanisme de îndosariat cu inele, utilizatorii vor depinde în foarte mare măsură de importuri.
(174)
În cazul în care sunt instituite măsuri, încă vor exista mai multe alte surse de aprovizionare. Mecanismele de îndosariat cu inele sunt sau pot fi achiziționate din industria comunitară, de la alți producători comunitari, din India și din Hong Kong. În afară de aceasta, importurile din Malaysia riscă să fie reluate, dat fiind că măsurile împotriva acestei țări au expirat recent. În plus, ancheta a demonstrat că instituirea unor măsuri antidumping pentru importurile originare din Republica Populară Chineză și din Malaysia nu a atras nici o penurie a produsului în cauză. În cele din urmă, este necesar să se reamintească faptul că efectul măsurilor asupra utilizatorilor s-a dovedit neglijabil și că este probabil ca produsul în cauză să fie importat pe viitor tot din Indonezia.
5. Concluzie cu privire la interesul Comunității
(175)
Ținând cont de motivele prezentate anterior, s-a concluzionat că nu există nici un motiv imperios împotriva instituirii unor drepturi compensatorii.
G. MĂSURI DEFINITIVE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(176)
Ținând cont de concluziile stabilite privind subvențiile, prejudiciul, cauzalitatea și interesul Comunității, trebuie instituite măsuri compensatorii definitive la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul cauzat industriei comunitare de importurile care fac obiectul unor subvenții.
(177)
În conformitate cu articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul de bază, Comisia a examinat nivelul la care trebuie instituit dreptul pentru eliminarea prejudiciului cauzat industriei comunitare de către subvenții. În acest scop, s-a considerat necesar să se calculeze un preț pe baza costurilor de producție ale producătorilor comunitari, mărite cu o marjă a profitului rezonabilă.
(178)
În cazul de față, s-a constatat că o marjă a profitului de 5 % din cifra de afaceri ar putea fi considerată o valoare minimă rezonabilă, ținând cont de necesitatea de a investi pe termen lung și, în special, de valoarea pe care industria comunitară ar putea să o dețină în absența subvențiilor prejudiciabile.
(179)
În lipsa unei cooperări, s-a considerat că nivelul de eliminare a prejudiciului ar trebui să corespundă diferenței dintre prețul astfel calculat și prețurile CIF ajustate, astfel cum s-a precizat la considerentul 82.
(180)
Acest nivel de eliminare a prejudiciului se ridică la 42,30 % pentru importurile din Indonezia.
2. Măsuri compensatorii definitive
(181)
Ținând cont de afirmațiile anterioare și în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul de bază, nivelul dreptului compensatoriu ar trebui să corespundă marjei subvenției, care este mai mică decât marja prejudiciului. Nivelul dreptului se stabilește după cum urmează:
Indonezia (toate societățile): 10,0 %.
(182)
Pentru ca termenul prevăzut la articolul 11 alineatul (9) din Regulamentul de bază să fie respectat, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept compensatoriu definitiv pentru importurile anumitor mecanisme de îndosariat cu inele, încadrate la codul NC ex 8305 10 00 (coduri TARIC 8305100010 și 8305100020) și originare din Indonezia. În sensul prezentului regulament, mecanismele de îndosariat cu inele sunt formate din două plăci dreptunghiulare sau fire de oțel, cuprinzând cel puțin 4 semi-inele din fire de oțel, totul fiind menținut de o placă de acoperire de oțel. Acestea se deschid trăgând de semi-inele sau cu ajutorul unui mic dispozitiv de oțel fixat pe mecanism.
(2) Nivelul dreptului compensatoriu definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează pentru produsele originare din:
Țară
Drept definitiv
(%)
Indonezia
10,0
(3) În lipsa unor indicații contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
(4) Procedura privind importurile unor mecanisme de îndosariat cu inele originare din India este închisă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 4 iunie 2002.