REGULAMENTUL (CE) NR. 791/2007 AL CONSILIULUI
din 21 mai 2007
de instituire a unui regim de compensare a costurilor suplimentare apărute la comercializarea anumitor produse pescărești din regiunile ultraperiferice Insulele Azore, Madeira, Insulele Canare, Guyana Franceză și Réunion
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37 și articolul 299 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
întrucât:
(1)
Sectorul pescuitului din regiunile ultraperiferice ale Comunității întâmpină dificultăți legate în special de costurile suplimentare apărute la comercializarea anumitor produse pescărești din cauza dezavantajelor specifice recunoscute la articolul 299 alineatul (2) din tratat și rezultate, în principal, din costul transportului către Europa continentală.
(2)
În vederea menținerii competitivității anumitor produse pescărești în raport cu produsele similare din alte regiuni ale Comunității, Comunitatea a introdus, din 1992, măsuri pentru compensarea unor astfel de costuri suplimentare în sectorul pescuitului. Măsurile aplicate pentru perioada 2003-2006 sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2328/2003 al Consiliului (3). Din 2007 este necesară continuarea măsurilor pentru compensarea costurilor suplimentare apărute la comercializarea anumitor produse pescărești, în baza unui raport al Comisiei înaintat Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European.
(3)
Având în vedere condițiile diferite de comercializare din regiunile ultraperiferice în cauză, fluctuațiile capturilor și ale stocurilor, precum și ținând cont de cererile pieței, decizia cu privire la produsele pescărești care pot beneficia de compensare, cantitățile maxime ale acestora și suma compensată din alocarea globală acordată statelor membre ar trebui lăsate la latitudinea statelor membre implicate.
(4)
Statele membre ar trebui autorizate să diferențieze lista și cantitățile de produse pescărești în cauză și cuantumurile compensațiilor din totalul alocării pe stat membru. Ele ar trebui, de asemenea, să fie autorizate să ajusteze planurile de compensare, în măsura în care acest lucru este justificat de circumstanțe evolutive.
(5)
Statele membre ar trebui să stabilească cuantumul compensațiilor la un nivel care permite o contrabalansare corespunzătoare a costurilor suplimentare, apărute din cauza dezavantajelor specifice regiunilor ultraperiferice și, în special, din cauza costurilor transportului produselor către Europa continentală. Pentru a evita compensarea în exces, suma ar trebui să fie proporțională cu costurile suplimentare pe care ajutoarele sunt menite să le contrabalanseze și să nu depășească, în niciun caz, 100 % din costurile transportului către Europa continentală și alte costuri conexe. În acest scop, ar trebui de asemenea luate în considerare alte tipuri de intervenții publice care au un impact asupra nivelului costurilor suplimentare.
(6)
Pentru îndeplinirea corectă a obiectivelor prezentului regulament și pentru a garanta respectarea politicii comune în domeniul pescuitului, sprijinul oferit ar trebui să se limiteze la produsele pescărești obținute și prelucrate în conformitate cu normele acesteia.
(7)
Pentru ca regimul de compensare să funcționeze în mod eficace și corect, statele membre ar trebui să se asigure, de asemenea, că beneficiarii ajutorului sunt viabili din punct de vedere economic și că sistemul de punere în aplicare permite o aplicare regulată a regimului.
(8)
Pentru a permite realizarea unei supravegheri corespunzătoare a regimului de compensare, statele membre în cauză ar trebui să prezinte rapoarte anuale privind funcționarea acestuia.
(9)
Pentru a permite luarea unei decizii cu privire la oportunitatea continuării regimului de compensare după 2013, Comisia ar trebui să prezinte un raport bazat pe o evaluare independentă, în timp util și până la sfârșitul perioadei de aplicare a regimului, Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European.
(10)
Cheltuielile comunitare preconizate pentru regimul de compensare ar trebui să fie puse în aplicare în cadrul Fondului European de Garantare Agricolă și gestionate centralizat direct în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (4).
(11)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (5).
(12)
Pentru punerea în aplicare a gestionării financiare centralizate directe, ar trebui să se aplice Regulamentul (CE) nr. 2003/2006 al Comisiei din 21 decembrie 2006 de stabilire a normelor de finanțare de către Fondul European de Garantare Agricolă (FEGA) a cheltuielilor legate de organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (6),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament introduce, pentru perioada 2007-2013, un regim de compensare a costurilor suplimentare, suportate de operatorii menționați la articolul 3, la comercializarea anumitor produse pescărești din următoarele regiuni ultraperiferice, care rezultă din dezavantajele specifice acestor regiuni (denumit în continuare „compensația”):
-
Insulele Azore;
-
Madeira;
-
Insulele Canare;
-
Guyana Franceză;
-
Réunion.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definiția „produselor pescărești” prevăzută la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 104/2000 al Consiliului din 17 decembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (7).
Articolul 3
Operatori
(1) Compensația este plătită următorilor operatori care suportă costuri suplimentare la comercializarea produselor pescărești:
(a)
producătorilor;
(b)
proprietarilor sau armatorilor navelor care sunt înregistrate în porturile din regiunile menționate la articolul 1 și care își desfășoară activitatea în regiunile în cauză, sau asociațiilor acestor armatori; și
(c)
operatorilor din sectorul prelucrării și al comercializării sau asociațiilor acestora, care suportă costuri suplimentare la comercializarea produselor în cauză.
(2) Statele membre în cauză iau măsurile necesare pentru asigurarea viabilității economice a operatorilor care primesc compensația.
Articolul 4
Produsele pescărești eligibile
(1) Fiecare stat membru în cauză întocmește pentru regiunile menționate la articolul 1 lista cu produsele pescărești și cantitățile care pot beneficia de compensare. Lista produselor pescărești și a cantităților acestora poate fi diferențiată pentru fiecare regiune care aparține unui stat membru.
(2) În momentul stabilirii listei și a cantităților menționate la alineatul (1), statele membre iau în considerare toți factorii relevanți, în special nevoia de a se asigura că prin compensare nu se exercită o presiune sporită asupra stocurilor sensibile din punct de vedere biologic, asupra nivelului costurilor suplimentare, precum și asupra aspectelor calitative și cantitative ale producției și ale comercializării.
(3) Produsele pescărești pentru care se oferă compensarea trebuie să fi fost obținute și prelucrate în conformitate cu normele politicii comune în domeniul pescuitului privind:
(a)
conservarea și gestionarea;
(b)
trasabilitatea;
(c)
standardele de clasificare.
(4) Compensația nu se acordă pentru produsele pescărești:
(a)
capturate de navele unor țări terțe, cu excepția navelor de pescuit aflate sub pavilionul Venezuelei și care își desfășoară activitatea în apele comunitare;
(b)
capturate de către navele de pescuit comunitare care nu sunt înregistrate într-un port din una dintre regiunile menționate la articolul 1;
(c)
importate din țări terțe;
(d)
provenite din pescuitul ilegal, neraportat sau nereglementat.
Litera (b) nu se aplică în cazul în care materia primă furnizată conform normelor stabilite în prezentul articol nu este suficientă pentru a folosi capacitatea existentă a industriei de prelucrare din regiunea ultraperiferică în cauză.
Articolul 5
Compensația
(1) Fiecare stat membru în cauză stabilește, pentru regiunile sale menționate la articolul 1, nivelul compensației pentru fiecare produs pescăresc din lista menționată la articolul 4 alineatul (1). Nivelul respectiv poate fi diferit pentru regiuni individuale sau între regiunile care aparțin unui stat membru.
(2) Compensația ține seama de următoarele elemente:
(a)
pentru fiecare produs pescăresc, costurile suplimentare apărute din cauza dezavantajelor specifice regiunilor în cauză, în special cheltuielile pentru transportul către Europa continentală; și
(b)
orice alt tip de intervenție publică ce afectează nivelul costurilor suplimentare.
(3) Compensarea cu privire la costurile suplimentare este proporțională cu costurile suplimentare pe care este menită să le contrabalanseze. Nivelul compensării cu privire la costurile suplimentare este justificat în mod corespunzător în planul de compensare. Cu toate acestea, în niciun caz, compensația nu depășește 100 % din cheltuielile pentru transport și alte costuri legate de produsele pescărești, care sunt destinate Europei continentale.
(4) Cuantumul total al compensației anuale nu depășește:
(a)
:
Insulele Azore și Madeira
:
4 283 992 EUR;
(b)
:
Insulele Canare
:
5 844 076 EUR;
(c)
:
Guyana Franceză și Réunion
:
4 868 700 EUR.
Articolul 6
Ajustări
Pentru a ține cont de circumstanțe evolutive, statele membre în cauză pot ajusta lista și cantitățile de produse pescărești eligibile menționate la articolul 4 alineatul (1) și nivelul compensației menționate la articolul 5 alineatul (1), cu condiția ca sumele totale menționate la articolul 5 alineatul (4) să fie respectate.
Articolul 7
Prezentarea planurilor de compensare
(1) Până la 6 noiembrie 2007, statele membre în cauză prezintă Comisiei lista și cantitățile menționate la articolul 4 alineatul (1) și cuantumul compensației menționate la articolul 5 alineatul (1) (denumite în continuare împreună „planul de compensare”).
(2) În cazul în care planul de compensare nu respectă cerințele stabilite în prezentul regulament, în termen de două luni Comisia solicită statului membru să adapteze planul în consecință. În acest caz, statul membru prezintă Comisiei planul său de compensare adaptat.
(3) În cazul în care Comisia nu răspunde în termen de două luni de la primirea planului de compensare menționat la alineatele (1) și (2), planul de compensare este considerat aprobat.
(4) În cazul în care un stat membru face ajustări în temeiul articolului 6, acesta prezintă Comisiei planul său de compensare modificat, iar procedura stabilită la alineatele (2) și (3) se aplică mutatis mutandis. Planul modificat se consideră aprobat în cazul în care Comisia nu răspunde în termen de patru săptămâni de la primirea planului de compensare modificat.
Articolul 8
Raportarea
(1) Fiecare stat membru în cauză întocmește un raport anual privind punerea în aplicare a planului de compensare, pe care îl înaintează Comisiei până la data de 30 iunie a fiecărui an.
(2) Până la 31 decembrie 2011 și în baza unei evaluări independente, Comisia prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European cu privire la punerea în aplicare a planului de compensare, însoțit, dacă este necesar, de propuneri legislative.
Articolul 9
Dispoziții financiare
(1) Cheltuielile suportate de statele membre în conformitate cu prezentul regulament sunt considerate cheltuieli în sensul articolului 3 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005.
(2) Pentru punerea în aplicare a dispozițiilor alineatului (1) se aplică Regulamentul (CE) nr. 2003/2006.
Articolul 10
Controlul
Statele membre adoptă dispoziții corespunzătoare pentru a asigura respectarea cerințelor prevăzute în prezentul regulament și pentru a asigura regularitatea operațiunilor.
Articolul 11
Norme de aplicare
Se pot adopta norme de aplicare a prezentului regulament, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 12 alineatul (2).
Articolul 12
Comitetul
(1) Comisia este asistată de Comitetul de gestionare a produselor pescărești.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Termenul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la o lună.
Articolul 13
Măsuri tranzitorii
(1) În cazul în care statele membre au prezentat Comisiei cereri de ajustare în temeiul articolului 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 2328/2003 și cu privire la care nu a fost luată o decizie până la 31 decembrie 2006, articolul 8 din regulamentul respectiv se aplică în continuare acelor cereri.
(2) Dispozițiile articolului 9 se aplică cheltuielilor suportate de către statele membre în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2328/2003 și declarate Comisiei ulterior datei de 15 octombrie 2006.
Articolul 14
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2007 până la 31 decembrie 2013.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 mai 2007.