31977L0541
L 220/95
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 28 iunie 1977
privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la centurile de siguranță și la sistemele de reținere ale autovehiculelor
(77/541/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
întrucât cerințele tehnice pe care trebuie să le îndeplinească autovehiculele în temeiul legislațiilor naționale se referă, inter alia, la centurile de siguranță și la sistemele de reținere;
întrucât aceste cerințe diferă de la un stat membru la altul; întrucât este necesar ca aceleași cerințe să fie adoptate de către toate statele membre, fie în completarea, fie în locul propriilor reglementări actuale, în special pentru a permite punerea în aplicare, pentru fiecare tip de vehicul, a procedurii de omologare CEE de tip care face obiectul Directivei 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea autovehiculelor și a remorcilor acestora (3);
întrucât cerințele comune privind părțile interioare ale habitaclului, dispunerea comenzilor, plafonul, spătarul și partea din spate a scaunelor au fost adoptate prin Directiva 74/60/CEE (4); întrucât cele care se referă la amenajarea interioară referitoare la protecția conducătorului auto față de dispozitivul de conducere în caz de șoc au fost adoptate prin Directiva 74/297/CEE (5); întrucât cele care se referă la rezistența scaunelor și a ancorărilor acestora au fost adoptate prin Directiva 74/408/CEE (6); întrucât cele privind ancorările centurilor de siguranță au fost adoptate prin Directiva 76/115/CEE (7); întrucât sunt prevăzute ulterior celelalte cerințe privind amenajarea interioară și în special cele referitoare la rezemătorile pentru cap și la identificarea comenzilor;
întrucât o reglementare privind centurile de siguranță și sistemele de reținere include nu numai prevederi privind construcția acestor dispozitive, dar și privind montarea lor în vehicule;
întrucât, prin procedura de omologare armonizată privind centurile de siguranță și sistemele de reținere, fiecare stat membru are obligația să constate respectarea prevederilor comune de construcție și de testare și să informeze celelalte state membre asupra constatărilor făcute prin trimiterea unei copii a certificatului de omologare întocmit pentru fiecare tip al acestor dispozitive; întrucât aplicarea unei mărci de omologare CEE pe toate dispozitivele fabricate în conformitate cu tipul omologat face inutil un control tehnic al acestor dispozitive în celelalte state membre;
întrucât prevederile armonizate au ca scop principal asigurarea siguranței circulației rutiere și, în acest scop, în ceea ce privește vehiculele avute în vedere de prezenta directivă, trebuie să se introducă obligația de a le echipa cu centuri de siguranță și cu sisteme de reținere;
întrucât apropierea legislațiilor naționale privind autovehiculele presupune o recunoaștere între statele membre a controalelor efectuate de fiecare dintre ele pe baza prevederilor comune,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Fiecare stat membru acordă omologarea CEE oricărui tip de centură de siguranță în trei puncte sau subabdominală, dacă acesta este conform specificațiilor de construcție și de încercare prevăzute la punctul 2 din anexa I și în anexele IV-XIV.
(2) Statul membru care a acordat omologarea CEE de tip ia măsurile corespunzătoare pentru a verifica, atât cât este necesar, conformitatea producției cu tipul omologat, după caz în colaborare și cu autoritățile competente din celelalte state membre.
(3) În scopul aplicării alineatului (2), este suficient ca statul membru să se asigure că se aplică procedurile de control al calității prevăzute la punctul 2.8.1 din anexa I.
Dacă, cu toate acestea, controalele se efectuează direct de către statul membru sau de laboratoare autorizate de către acesta, metodele utilizate trebuie să fie de natură a oferi cel puțin o fiabilitate a rezultatelor echivalentă cu procedurile prevăzute la primul paragraf. Îndeosebi procedura prevăzută la punctul 2.8.2 din anexa I reprezintă o metodă adecvată.
Articolul 2
Statele membre atribuie constructorului sau reprezentantului său autorizat o marcă de omologare CEE conformă cu modelele prevăzute la anexa III, pentru fiecare tip de centură de siguranță sau sistem de reținere pe care îl omologhează în temeiul articolului 1.
Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a împiedica utilizarea mărcilor care pot genera confuzii între centurile de siguranță și sistemele de reținere al căror tip a fost omologat în temeiul articolului 1 și alte dispozitive.
Articolul 3
(1) Statele membre nu pot interzice introducerea pe piață a centurilor de siguranță și a sistemelor de reținere din motive legate de construcția și funcționarea lor, dacă acestea poartă marca de omologare CEE.
(2) Cu toate acestea, un stat membru poate interzice introducerea pe piață a centurilor de siguranță și a sistemelor de reținere purtând marca de omologare CEE dar care, în mod sistematic, nu sunt conforme cu tipul omologat.
Acest stat informează de îndată celelalte state membre și Comisia în legătură cu măsurile luate, precizând motivele deciziei sale.
Articolul 4
Autoritățile competente ale fiecărui stat membru transmit, în termen de o lună, autorităților competente din celelalte state membre, copii ale certificatelor de omologare de tip, al căror model este prevăzut la anexa II, emise pentru fiecare tip de centură de siguranță sau de sistem de reținere omologat sau a cărui omologare a fost refuzată.
Articolul 5
(1) Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip constată că mai multe centuri de siguranță sau sisteme de reținere purtând aceeași marcă de omologare CEE nu sunt conforme cu tipul pe care l-a omologat, acesta adoptă măsurile necesare pentru a asigura conformitatea producției cu tipul omologat. Autoritățile competente ale acestui stat le informează pe cele din celelalte state membre despre măsurile luate, care pot merge, în cazul în care neconformitatea este sistematică, până la retragerea omologării CEE de tip. Autoritățile menționate adoptă aceleași măsuri în cazul în care sunt informate de autoritățile competente dintr-un alt stat membru asupra unei asemenea lipse de conformitate.
(2) Autoritățile competente ale statelor membre se informează reciproc, în termen de o lună, despre retragerea unei omologări CEE acordate, ca și despre motivele care justifică această măsură.
(3) Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip contestă defectul de conformitate asupra căruia a fost informat, statele membre interesate depun eforturi pentru soluționarea diferendului. Comisia trebuie informată în acest sens. Comisia procedează, dacă este necesar, la consultări corespunzătoare în vederea identificării unei soluții.
Articolul 6
Orice decizie luată în temeiul dispozițiilor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive, prin care se refuză sau se retrage omologarea de tip ori se interzice introducerea pe piață sau utilizarea, trebuie să precizeze motivele pe care se întemeiază. Orice decizie se notifică părții interesate, cu arătarea căilor de atac de care aceasta dispune în conformitate cu legislația în vigoare în statele membre, precum și a termenelor în care acestea pot fi exercitate.
Articolul 7
Statele membre nu pot refuza acordarea omologării CEE de tip sau a omologării naționale unui vehicul din motive legate de centurile de siguranță sau la sistemele de reținere cu care este echipat, dacă acestea poartă marca de omologare CEE și sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute la punctul 3 din anexa I.
Articolul 8
Statele membre nu pot refuza sau interzice vânzarea, înmatricularea, introducerea în circulație sau utilizarea unui vehicul din motive legate de centurile de siguranță și la sistemele de reținere dacă acestea poartă marca de omologare CEE și sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute la punctul 3 din anexa I.
Articolul 9
În sensul prezentei directive, prin „vehicul” se înțelege orice autovehicul din categoria M1, definită în anexa I la Directiva 70/156/CEE, destinat circulației pe drumuri publice și având cel puțin patru roți și o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h.
Articolul 10
Modificările necesare pentru adaptarea specificațiilor din anexe la progresul tehnic se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 din Directiva 70/156/CEE.
Articolul 11
(1) Statele membre pun în aplicare dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 18 luni de la notificarea sa și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Statele membre asigură comunicarea către Comisie a textului principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
Articolul 12
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 1977.