32002R2204
L 337/3
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 2204/2002 AL COMISIEI
din 5 decembrie 2002
de aplicare a articolelor 87 și 88 din Tratatul CE în raport cu ajutoarele de stat pentru ocuparea forței de muncă
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 994/98 al Consiliului din 7 mai 1998 de aplicare a articolelor 92 și 93 din Tratatul de instituire a Comunității Europene în raport cu anumite categorii de ajutoare de stat orizontale (1) și, în special, articolul 1 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) și litera (b) al acestuia,
după publicarea proiectului prezentului regulament (2),
după consultarea Comitetului consultativ privind ajutoarele de stat,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 994/98 împuternicește Comisia să declare, în conformitate cu articolul 87 din tratat, că în anumite condiții ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă sunt compatibile cu piața comună și nu sunt supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 994/98 împuternicește de asemenea Comisia să declare, în conformitate cu articolul 87 din tratat, că ajutoarele care sunt conforme hărții aprobate de Comisie pentru fiecare stat membru pentru acordarea de ajutoare regionale sunt compatibile cu piața comună și nu sunt supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(3)
Comisia a aplicat, în numeroase decizii, articolele 87 și 88 din tratat în cazul ajutoarelor pentru ocuparea forței de muncă în cadrul și în afara zonelor asistate și și-a făcut cunoscută politica în domeniu în orientările privind ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă (3), în Comunicarea privind monitorizarea ajutoarelor de stat și reducerea costurilor cu forța de muncă (4), în orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională (5) și în Regulamentul (CE) nr. 70/2001 al Comisiei din 12 ianuarie 2001 de aplicare a articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat destinate întreprinderilor mici și mijlocii (6); având în vedere experiența Comisiei în ceea ce privește aplicarea acestor dispoziții, este oportun ca, în vederea asigurării unei supravegheri eficiente și a simplificării procedurilor administrative fără slăbirea controlului exercitat de Comisie, aceasta să facă uz de prerogativele care îi sunt conferite de Regulamentul (CE) nr. 994/98.
(4)
Prezentul regulament nu aduce atingere posibilității ca statele membre să notifice ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă; aceste notificări vor fi evaluate de Comisie în special din punct de vedere al criteriilor prevăzute în prezentul regulament, în Regulamentul (CE) nr. 70/2001 sau în conformitate cu orientările sau cadrele comunitare aplicabile; acesta este cazul în prezent în sectorul transportului maritim; orientările privind ajutoarele de stat pentru ocuparea forței de muncă (7) încetează să se aplice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, la fel ca și Comunicarea privind monitorizarea ajutoarelor de stat și reducerea costurilor cu forța de muncă și Comunicarea privind procedura accelerată pentru prelucrarea notificărilor privind ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă (8); notificările în curs la data intrării în vigoare a prezentului regulament vor fi evaluate în conformitate cu dispozițiile acestuia; este oportun să se prevadă dispoziții tranzitorii în ceea ce privește aplicarea prezentului regulament în cazul ajutoarelor pentru ocuparea forței de muncă acordate înainte de intrarea sa în vigoare și cu încălcarea obligației prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(5)
Promovarea ocupării forței de muncă constituie un obiectiv esențial al politicilor economice și sociale ale Comunității și ale statelor membre; Comunitatea a elaborat o strategie europeană de ocupare a forței de muncă pentru a promova acest obiectiv; șomajul rămâne o problemă considerabilă în unele părți ale Comunității și anumite categorii de lucrători întâmpină încă greutăți deosebite în încercarea de a intra pe piața forței de muncă; din acest motiv, este justificat ca autoritățile publice să aplice măsuri de stimulare a întreprinderilor în sensul creșterii numărului de angajați, în special de lucrători aparținând categoriilor defavorizate.
(6)
Prezentul regulament se aplică numai măsurilor de ocupare a forței de muncă care îndeplinesc toate condițiile prevăzute la articolul 87 alineatul (1) din tratat și care astfel constituie ajutoare de stat; o serie de măsuri ale politicii de ocupare a forței de muncă nu constituie ajutoare de stat în sensul articolului 87 alineatul (1), deoarece ele reprezintă ajutoare destinate unor persoane individuale și nu favorizează anumite întreprinderi sau producția de anumite bunuri sau pentru că nu afectează comerțul între statele membre sau pentru că reprezintă măsuri generale de promovare a ocupării forței de muncă care nu denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor bunuri; astfel de măsuri generale, care pot include o reducere generală a fiscalității în materie de costuri de muncă și costuri sociale, stimularea investițiilor în sistemul general de învățământ și formare profesională, măsuri de acordare de orientare și consultanță, asistență și formare profesională cu caracter general pentru șomeri și îmbunătățiri aduse legislației muncii, sunt, prin urmare, neafectate de prezentul regulament; același lucru este valabil și pentru măsurile care nu se consideră a îndeplini toate criteriile prevăzute la articolul 87 alineatul (1) din tratat și, prin urmare, nu sunt supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 69/2001 al Comisiei din 12 ianuarie 2001 de aplicare a articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de minimis (9).
(7)
Având în vedere aceste considerații, scopul și efectul ajutoarelor exceptate de prezentul regulament trebuie să fie promovarea ocupării forței de muncă în conformitate cu strategia europeană privind ocuparea forței de muncă, în special a lucrătorilor din categoriile defavorizate, fără să afecteze în mod negativ condițiile comerciale într-o măsură contrară interesului comun; ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă acordate unei întreprinderi pe bază individuală pot avea un impact major asupra concurenței de pe piața respectivă, deoarece favorizează această întreprindere în raport cu celelalte care nu au primit astfel de ajutoare; acordându-se unei singure întreprinderi, aceste ajutoare vor avea probabil numai un efect limitat în ceea ce privește ocuparea forței de muncă; din acest motiv, cazurile de acordare a ajutoarelor pentru ocuparea forței de muncă pe bază individuală ar trebui să fie notificate în continuare Comisiei, iar prezentul regulament ar trebui să excepteze numai ajutoarele acordate în cadrul unor programe.
(8)
Prezentul regulament exceptează toate ajutoarele acordate în cadrul unui sistem de ajutoare care îndeplinește toate cerințele aplicabile din prezentul regulament; în vederea asigurării unui control eficient și simplificării formalităților administrative fără slăbirea controlului exercitat de Comisie, sistemele de ajutoare trebuie să conțină o trimitere expresă la prezentul regulament.
(9)
Prezentul regulament nu exceptează de la obligația de notificare ajutoarele de stat din sectoarele construcțiilor navale și industriei cărbunelui, pentru care sunt prevăzute reglementări speciale în Regulamentul (CE) nr. 1540/98 al Consiliului (10) și, respectiv, Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 al Consiliului (11).
(10)
Prezentul regulament este aplicabil sectorului transporturilor; având însă în vedere caracteristicile speciale ale concurenței în acest sector, nu este oportun să fie exceptate ajutoarele pentru crearea de locuri de muncă.
(11)
Comisia este în mod constant mai puțin favorabilă ideii de ajutoare care vizează anumite sectoare, în special, dar nu exclusiv, sectoarele sensibile care înregistrează o stare de supracapacitate sau de criză; sistemele de ajutoare care vizează sectoare specifice nu ar trebui deci să beneficieze de exceptarea de la obligația de notificare prevăzută în prezentul regulament.
(12)
În conformitate cu practica consacrată a Comisiei și pentru a asigura în măsură mai mare că ajutoarele sunt proporționate și limitate la valoarea necesară, pragurile ar trebui exprimate mai degrabă în intensități de ajutoare privind un set de costuri eligibile decât în cuantumuri maxime ale ajutoarelor.
(13)
Pentru a stabili dacă ajutoarele sunt sau nu compatibile cu piața comună conform prezentului regulament, este necesar să se ia în considerare intensitatea ajutoarelor și, prin urmare, cuantumul lor exprimat în echivalent-subvenție; calculul echivalentului-subvenție al ajutoarelor plătibile în mai multe tranșe și al ajutoarelor sub formă de credite preferențiale necesită utilizarea ratelor dobânzii practicate pe piață la data acordării ajutoarelor; în vederea unei aplicări uniforme, transparente și simple a regulilor privind ajutoarele de stat, ratele de pe piață în sensul prezentului regulament ar trebui să fie considerate rate de referință, cu condiția ca, în cazul unui credit preferențial, creditul să fie însoțit de asigurări de bază și să nu implice un risc anormal; ratele de referință trebuie să fie cele fixate în mod periodic de Comisie pe baza unor criterii obiective și publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene și pe Internet.
(14)
Având în vedere diferențele între întreprinderile de diverse dimensiuni, ar trebui stabilite plafoane diferite de intensitate a ajutoarelor pentru crearea de locuri de muncă pentru întreprinderile mici și mijlocii, pe de-o parte, și pentru întreprinderile mari, pe de altă parte; pentru eliminarea diferențelor care ar putea duce la denaturări ale concurenței, pentru a facilita coordonarea între diversele inițiative comunitare și naționale și din rațiuni de claritate administrativă și certitudine juridică, definiția pentru „întreprinderile mici și mijlocii” (IMM) folosită în prezentul regulament ar trebui să fie cea prevăzută în Recomandarea 96/280/CE a Comisiei din 3 aprilie 1996 privind întreprinderile mici și mijlocii (12); această definiție a fost folosită și în Regulamentul (CE) nr. 70/2001.
(15)
Plafoanele intensității ajutoarelor ar trebui stabilite, în lumina experienței Comisiei, la un nivel care să creeze un echilibru corespunzător între necesitatea de a reduce la minimum denaturările concurenței și obiectivul de promovare a ocupării forței de muncă; în scopul asigurării coerenței, plafoanele ar trebui armonizate cu cele fixate în orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională și în Regulamentul (CE) nr. 70/2001 care permite calcularea ajutoarelor în raport cu crearea de locuri de muncă legate de proiectele de investiții.
(16)
Costul forței de muncă face parte din cheltuielile de exploatare normale ale fiecărei întreprinderi; prin urmare, este deosebit de important ca ajutoarele să aibă un efect pozitiv în ceea ce privește ocuparea forței de muncă, și nu numai să permită întreprinderilor să reducă unele cheltuieli pe care altfel ar trebui să le suporte.
(17)
În absența unor restricții și limite stricte, ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă pot avea efecte nefaste care anulează efectele imediate în ceea ce privește crearea de locuri de muncă; dacă ajutoarele sunt folosite pentru a proteja întreprinderile expuse concurenței intracomunitare, acest lucru ar avea ca efect întârzierea ajustărilor necesare pentru a asigura competitivitatea industriei comunitare; în absența unor restricții riguroase, aceste ajutoare pot fi concentrate în regiunile cele mai prospere, ceea ce contravine obiectivului de realizare a coeziunii economice și sociale; în cadrul pieței unice, ajutoarele acordate pentru reducerea costurilor forței de muncă pot conduce la denaturări ale concurenței intracomunitare și la deturnări în procesul de alocare a resurselor și a investițiilor mobile, la deplasarea șomajului dintr-o țară în alta și la mutări în alte locuri.
(18)
Ajutoarele pentru crearea de locuri de muncă ar trebui să fie supuse condiției ca locul de muncă creat să fie menținut pe o anumită perioadă minimă de timp; perioada stabilită prin prezentul regulament are prioritate în raport cu regula perioadei de cinci ani de la punctul 4.14 din orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională.
(19)
Ajutoarele pentru menținerea locurilor de muncă, prin aceasta înțelegându-se sprijinul financiar acordat unei întreprinderi pentru a o determina să nu-și concedieze lucrătorii, sunt similare ajutoarelor de exploatare; prin urmare, sub rezerva reglementărilor sectoriale, precum cele din sectorul transportului maritim, aceste ajutoare nu ar trebui să fie autorizate decât în condiții specifice și pe o perioadă limitată; ar trebui să fie întotdeauna notificate Comisiei și să nu beneficieze de exceptarea de la obligația de notificare prevăzută în prezentul regulament; circumstanțele limitate în care aceste ajutoare pot fi autorizate includ cazurile în care, conform articolului 87 alineatul (2) litera (b) din tratat, ele sunt destinate să compenseze daune cauzate de catastrofe naturale sau evenimente excepționale; pot fi de asemenea autorizate în condițiile aplicabile ajutoarelor de exploatare menționate în orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională, în regiunile care pot beneficia de derogarea prevăzută la articolul 87 alineatul (3) litera (a) din tratat privind dezvoltarea economică a zonelor cu un nivel de trai anormal de scăzut sau în care se înregistrează o stare gravă de subocupare a forței de muncă, inclusiv regiunile ultraperiferice; în al treilea rând, aceste ajutoare se acordă în contextul salvării și restructurării unei societăți aflate în dificultate, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în orientările comunitare aplicabile (13).
(20)
Un tip special de ajutoare sunt cele acordate angajatorilor pentru transformarea contractelor de muncă temporare sau pe durată determinată în contracte pe durată nedeterminată; aceste măsuri nu beneficiază de exceptarea de la obligația de notificare prevăzută în prezentul regulament; ele trebuie notificate, astfel încât Comisia să poată stabili dacă au efecte pozitive asupra ocupării forței de muncă; este necesar, în special, să se vegheze ca aceste ajutoare pentru ocuparea forței de muncă să nu fie folosite în același timp pentru crearea postului de muncă și pentru transformarea contractului, astfel încât să se depășească plafonul ajutorului pentru investiția inițială sau pentru crearea de locuri de muncă.
(21)
Întreprinderile mici și mijlocii joacă un rol hotărâtor în ceea ce privește crearea de locuri de muncă; în același timp, dimensiunea lor poate reprezenta un handicap pentru crearea de noi locuri de muncă din cauza riscurilor și greutăților administrative pe care le implică recrutarea de personal nou; de asemenea, crearea de locuri de muncă poate contribui la dezvoltarea economică a regiunilor mai puțin favorizate din cadrul Comunității și astfel la îmbunătățirea coeziunii economice și sociale; întreprinderile din regiunile respective sunt afectate de un dezavantaj structural legat de zona în care se găsesc; prin urmare, este oportun ca întreprinderile mici și mijlocii, precum și întreprinderile din regiunile asistate să poată beneficia de ajutoare pentru crearea de locuri de muncă.
(22)
Întreprinderile mari din zonele neasistate nu întâmpină dificultăți speciale, iar costurile forței de muncă fac parte din cheltuielile normale de exploatare; din acest motiv, precum și pentru a maximiza efectul stimulativ al ajutoarelor pentru crearea de locuri de muncă în IMM-uri și în regiunile care pot beneficia de derogările prevăzute la articolul 87 alineatul (3) literele (a) și (c) din tratat, întreprinderile mari din regiunile care nu îndeplinesc condițiile pentru aceste derogări nu ar trebui să poată obține ajutoare pentru crearea de locuri de muncă.
(23)
Anumite categorii de lucrători întâmpină mari greutăți în a găsi de lucru, deoarece angajatorii îi consideră mai puțin productivi; această percepție a unei productivități mai scăzute se poate datora fie lipsei de experiență profesională recentă (de exemplu, lucrătorii tineri, șomerii de lungă durată), fie unui handicap permanent; ajutoarele destinate să încurajeze întreprinderile să recruteze persoane din această categorie sunt justificate de faptul că productivitatea mai scăzută a acestor lucrători reduce avantajul financiar al întreprinderii și de faptul că lucrătorii beneficiază și ei de această măsură și ar risca să rămână excluși de pe piața forței de muncă dacă nu s-ar oferi angajatorilor astfel de stimulente; prin urmare, este oportun să se permită aplicarea de sisteme prin care să se ofere astfel de ajutoare, indiferent de dimensiunea sau locația beneficiarului.
(24)
Trebuie definite categoriile de lucrători considerați a fi defavorizați, însă statele membre ar trebui să aibă posibilitatea să notifice, cu motivația de rigoare, ajutoarele de promovare a recrutării altor categorii pe care le consideră a fi defavorizate.
(25)
Lucrătorii cu handicap pot avea nevoie de ajutor permanent pentru a se putea menține pe piața forței de muncă, mergând dincolo de ajutorul pentru recrutarea inițială, eventual în cadrul unor locuri de muncă protejate; sistemele prin care se acordă ajutoare în astfel de scopuri ar trebui exceptate de la obligația de notificare cu condiția să se demonstreze că ajutoarele nu depășesc ceea ce este necesar pentru a compensa productivitatea mai scăzută a respectivilor lucrători, cheltuielile auxiliare legate de angajarea lor sau cheltuielile de înființare sau menținere a locului de muncă protejat; această condiție este menită să împiedice întreprinderile care beneficiază de aceste ajutoare să vândă sub prețurile concurențiale pe piețele deservite și de alte întreprinderi.
(26)
Prezentul regulament nu trebuie să împiedice cumularea ajutoarelor pentru recrutarea de lucrători defavorizați sau pentru recrutarea sau angajarea de lucrători cu handicap cu alte ajutoare acordate în privința costurilor forței de muncă, deoarece în astfel de cazuri este legitimă acordarea de stimulente pentru angajarea cu prioritate de lucrători din aceste categorii față de alte categorii.
(27)
Pentru a asigura că ajutoarele sunt necesare și acționează ca stimulente pentru ocuparea forței de muncă, prezentul regulament nu trebuie să excepteze ajutoarele pentru crearea de locuri de muncă sau pentru recrutarea de personal pe care beneficiarul le-ar realiza oricum în condițiile normale ale pieței.
(28)
Prezentul regulament nu trebuie să excepteze ajutoarele pentru crearea de locuri de muncă dacă acestea sunt cumulate cu alte ajutoare de stat, inclusiv ajutoarele acordate de autoritățile naționale, regionale sau locale sau cu asistența comunitară legată de aceleași cheltuieli admisibile sau de cheltuielile de investiții legate de respectivele locuri de muncă, dacă suma astfel cumulată depășește pragurile prevăzute în prezentul regulament sau în reglementările comunitare privind ajutoarele de stat pentru investiții, în special orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională și Regulamentul (CE) nr. 70/2001; singurele excepții de la acest principiu ar trebui făcute în cazul ajutoarelor pentru recrutarea de lucrători defavorizați sau pentru recrutarea sau angajarea de lucrători cu handicap.
(29)
Comisia trebuie să continue să efectueze evaluarea individuală a ajutoarelor având un cuantum ridicat înainte de acordarea lor; prin urmare, ajutoarele care depășesc un cuantum stabilit pe o anumită perioadă de timp, destinate unei singure întreprinderi sau unități, sunt excluse de la exceptarea prevăzută în prezentul regulament și rămân supuse cerințelor prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(30)
Măsurile prin care se acordă ajutoare pentru promovarea ocupării forței de muncă sau alte ajutoare având obiective legate de piața locurilor de muncă și de cea a forței de muncă pot fi de natură diferită de măsurile exceptate de prezentul regulament; astfel de măsuri trebuie notificate în temeiul articolului 88 alineatul (3).
(31)
Conform Acordului Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) privind subvențiile și măsurile compensatorii, prezentul regulament nu ar trebui să excepteze ajutoarele la export sau ajutoarele care favorizează produsele locale față de cele importate; aceste ajutoare ar fi incompatibile cu obligațiile internaționale ale Comunității în temeiul acestui acord și, prin urmare, nu ar trebui să fie exceptate de la obligația notificării și nici autorizate, chiar dacă sunt astfel notificate.
(32)
Pentru a asigura transparența și un control eficient, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 994/98, este oportun să se stabilească un model standard prin care statele membre să furnizeze Comisiei o fișă de informații atunci când, în temeiul prezentului regulament, se aplică un sistem de ajutoare în vederea publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene; din aceleași motive, este oportun să se adopte reguli privind evidențele pe care trebuie să le țină statele membre cu privire la sistemul de ajutoare exceptat prin prezentul regulament; în vederea prezentării raportului anual Comisiei de către statele membre, Comisia trebuie să își formuleze cerințele; pentru a ușura procedura administrativă și având în vedere larga răspândire a tehnologiilor necesare, fișa de informații și raportul anual ar trebui prezentate în format electronic.
(33)
Având în vedere experiența Comisiei în acest domeniu, în special frecvența cu care este necesar, în general, să se revizuiască politica în domeniul ajutoarelor de stat, ar trebui să se limiteze perioada de aplicare a prezentului regulament; în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 994/98, este necesar să fie incluse dispoziții tranzitorii astfel încât sistemele de ajutoare deja exceptate prin prezentul regulament să continue să fie exceptate, la expirarea acestuia, pe o nouă perioadă de șase luni,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT
Articolul 1
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică sistemelor care constituie ajutoare de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) din tratat și care furnizează ajutoare pentru crearea de locuri de muncă, pentru recrutarea de lucrători defavorizați și cu handicap sau ajutoare pentru acoperirea cheltuielilor suplimentare rezultate din angajarea lucrătorilor cu handicap.
(2) Prezentul regulament se aplică ajutoarelor din toate sectoarele, inclusiv în activitățile legate de producția, prelucrarea și comercializarea produselor menționate în anexa I la tratat.
Prezentul regulament nu se aplică ajutoarelor acordate în sectorul industriei cărbunelui sau al construcțiilor navale și nici ajutoarelor pentru crearea de locuri de muncă în sensul articolului 4, acordate în sectorul transporturilor. Aceste ajutoare rămân supuse obligației de notificare prealabilă către Comisie, în conformitate cu articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(3) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
ajutoarelor pentru activitățile legate de exporturi, adică ajutoarelor legate direct de cantitățile exportate, de înființarea și exploatarea unei rețele de distribuție sau de alte cheltuieli curente legate de activitățile de export;
(b)
ajutoarelor condiționate de preferința pentru produse locale față de cele importate.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament:
(a)
„ajutoare” reprezintă toate măsurile care îndeplinesc ansamblul criteriilor prevăzute la articolul 87 alineatul (1) din tratat;
(b)
„întreprinderi mici și mijlocii” reprezintă întreprinderile prevăzute în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 70/2001;
(c)
„intensitate brută a ajutorului” reprezintă cuantumul ajutorului exprimat ca procentaj din cheltuielile în cauză; toate cifrele folosite sunt valori înaintea deducerii impozitelor directe; dacă ajutorul se acordă sub altă formă decât cea de subvenție, cuantumul ajutorului este egal cu echivalentul-subvenție al acestuia; ajutoarele plătibile în mai multe tranșe se actualizează la valoarea lor în momentul acordării; rata dobânzii care urmează să fie aplicată în scopul actualizării și al calculării cuantumului ajutorului în cazul unui credit preferențial este rata de referință aplicabilă la data acordării;
(d)
„intensitate netă a ajutorului” reprezintă cuantumul ajutorului actualizat după impozitare exprimat ca procentaj din cheltuielile în cauză;
(e)
„număr de angajați” reprezintă numărul de unități de muncă pe an (UMA), adică numărul de persoane angajate cu normă întreagă într-un an, norma redusă și munca sezonieră fiind fracțiuni de UMA;
(f)
„lucrător defavorizat” reprezintă o persoană care aparține unei categorii care întâmpină dificultăți în încercarea de intrare pe piața forței de muncă fără ajutor, adică o persoană care îndeplinește cel puțin unul din următoarele criterii:
(i)
este o persoană care are vârsta sub 25 de ani sau se află în primii doi ani de la absolvirea ciclului de învățământ cu regim normal și care nu și-a găsit un prim serviciu regulat remunerat;
(ii)
este un lucrător migrant care se deplasează sau s-a deplasat în cadrul Comunității sau devine rezident în Comunitate în vederea găsirii unui loc de muncă;
(iii)
este o persoană care face parte dintr-o minoritate etnică a unui stat membru și are nevoie de îmbunătățirea pregătirii sale lingvistice și profesionale, precum și a experienței profesionale pentru a-și spori șansele de acces la un loc de muncă stabil;
(iv)
este o persoană care dorește să intre sau să reintre pe piața muncii și care nu a lucrat și nici nu a urmat studii pe o perioadă de cel puțin doi ani, în special o persoană care a renunțat la serviciu din cauza dificultății de a pune de acord viața sa profesională cu cea de familie;
(v)
este o persoană adultă care trăiește singură și are în întreținere unul sau mai mulți copii;
(vi)
este o persoană care nu a absolvit ciclul de învățământ secundar sau un nivel echivalent, care nu are un loc de muncă sau este pe cale să și-l piardă;
(vii)
este o persoană în vârstă de peste 50 de ani care nu are un loc de muncă sau este pe cale să și-l piardă;
(viii)
este o persoană aflată în șomaj de lungă durată, adică o persoană aflată în șomaj timp de doisprezece din ultimele șaisprezece luni sau șase din ultimele opt luni în cazul persoanelor în vârstă de sub 25 de ani;
(ix)
este o persoană recunoscută a fi sau a fi fost toxicomană conform legislației naționale;
(x)
este o persoană care nu și-a găsit un prim serviciu regulat remunerat de la începerea unei perioade privative de libertate sau a altei măsuri penale;
(xi)
este o femeie dintr-o zonă geografică NUTS II unde rata medie a șomajului a depășit cu 100 % media comunitară timp de cel puțin doi ani calendaristici și unde șomajul în rândul femeilor a depășit cu 150 % rata șomajului masculin în zona respectivă timp de cel puțin doi din ultimii trei ani calendaristici.
(g)
„lucrător cu handicap” reprezintă o persoană care:
(i)
este recunoscută ca fiind în situație de invaliditate conform legislației naționale
sau
(ii)
are un handicap fizic, mintal sau psihologic grav și recunoscut.
(h)
„loc de muncă protejat” reprezintă un loc de muncă într-o unitate unde cel puțin 50 % din angajați sunt lucrători cu handicap care sunt incapabili să muncească pe piața forței de muncă libere;
(i)
„cheltuielile salariale” cuprind următoarele componente care cad în sarcina beneficiarului ajutorului de stat în privința locului de muncă respectiv:
(i)
salariul brut, adică înainte de impozitare;
(ii)
contribuțiile obligatorii la asigurările sociale.
(j)
un loc de muncă este „legat de realizarea unui proiect de investiții” dacă privește o activitate cu care are legătură investiția respectivă și dacă este creat în termen de trei ani de la finalizarea investiției; în această perioadă, sunt de asemenea legate de investiție locurile de muncă create ca urmare a creșterii ratei de utilizare a capacității create de această investiție;
(k)
„investiție în active corporale” reprezintă o investiție în active fixe corporale legate de crearea unei noi întreprinderi, extinderea unei întreprinderi existente sau angajarea într-o activitate care implică o modificare fundamentală a produsului sau a procesului de producție dintr-o unitate existentă (în special prin raționalizare, diversificare sau modernizare); investiția în active fixe întreprinsă sub forma preluării unei întreprinderi care s-a închis sau s-ar fi închis dacă nu ar fi fost cumpărată se consideră de asemenea a fi investiție în active corporale;
(l)
„investiție în active necorporale” reprezintă o investiție în transferul de tehnologie prin achiziționarea drepturilor de brevet, de licențe, know-how sau cunoștințe tehnice nebrevetate.
Articolul 3
Condiții de exceptare
(1) Sub rezerva articolului 9, sistemele de ajutoare care îndeplinesc toate condițiile prevăzute în prezentul regulament sunt compatibile cu piața comună în sensul articolului 87 alineatul (3) din tratat și sunt exceptate de la cerința de notificare prevăzută la articolul 88 alineatul (3) din tratat, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
toate ajutoarele care ar putea fi acordate în cadrul acestui sistem îndeplinesc toate condițiile prevăzute în prezentul regulament;
(b)
sistemul de ajutoare conține o trimitere expresă la prezentul regulament, prin citarea titlului său și a datelor privind publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
(2) Ajutoarele acordate în cadrul sistemelor prevăzute în alineatul (1) sunt compatibile cu piața comună în sensul articolului 87 alineatul (3) din tratat și sunt exceptate de la cerința de notificare prevăzută la articolul 88 alineatul (3), cu condiția ca ajutorul acordat să îndeplinească toate condițiile prevăzute în prezentul regulament.
Articolul 4
Crearea de locuri de muncă
(1) Sistemele de ajutoare pentru crearea de locuri de muncă și orice ajutoare care ar putea fi acordate în cadrul unui astfel de sistem îndeplinesc condițiile de la alineatele (2), (3) și (4).
(2) Dacă locurile de muncă sunt create în zone sau în sectoare care nu îndeplinesc condițiile pentru a beneficia de ajutoare regionale în temeiul articolului 87 alineatul (3) literele (a) și (c) la data acordării ajutorului, intensitatea brută a ajutorului nu depășește:
(a)
15 % în cazul întreprinderilor mici;
(b)
7,5 % în cazul întreprinderilor mijlocii.
(3) Dacă locurile de muncă sunt create în zone sau în sectoare care îndeplinesc condițiile pentru a beneficia de ajutoare regionale în temeiul articolului 87 alineatul (3) literele (a) și (c) la data acordării ajutorului, intensitatea netă a ajutorului nu depășește plafonul corespunzător aplicabil ajutoarelor regionale de investiții stabilit în harta în vigoare la data acordării ajutorului, conform aprobării Comisiei pentru fiecare stat membru; în acest sens, se ține seama, de încadrarea multisectorială a ajutoarelor regionale pentru proiecte de investiții mari (14).
În cazul întreprinderilor mici și mijlocii, și dacă harta nu conține dispoziții contrare privind aceste întreprinderi, acest plafon se majorează cu:
(a)
10 puncte procentuale brut în zonele prevăzute la articolul 87 alineatul (3) litera (c), cu condiția ca intensitatea netă totală a ajutorului să nu depășească 30 % sau
(b)
15 puncte procentuale brut în zonele prevăzute la articolul 87 alineatul (3) litera (a), cu condiția ca intensitatea netă totală a ajutorului să nu depășească 75 %.
Plafoanele mai ridicate de ajutoare regionale se aplică numai în cazul în care contribuția beneficiarului la finanțare este de cel puțin 25 % și dacă locurile de muncă sunt menținute în cadrul regiunii care îndeplinește condițiile pentru acordarea ajutorului.
Dacă locurile de muncă sunt create în domeniul producției, prelucrării și comercializării produselor menționate în anexa I la tratat, în zonele considerate defavorizate conform Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului (15), se aplică aceste plafoane superioare de ajutor sau, dacă este cazul, plafoanele mai ridicate de ajutor prevăzute în regulamentul respectiv.
(4) Plafoanele prevăzute la alineatele (2) și (3) se aplică intensității ajutorului calculată ca procentaj din cheltuielile salariale pe o perioadă de doi ani aferente locurilor de muncă create cu respectarea următoarelor condiții cumulative:
(a)
locurile de muncă create trebuie să reprezinte o creștere netă a numărului de angajați, atât în unitatea, cât și în întreprinderea respectivă, comparativ cu media din ultimele 12 luni;
(b)
locurile de muncă create sunt menținute pe o perioadă minimă de trei ani, sau doi ani în cazul IMM-urilor și
(c)
noii lucrători angajați ca urmare a creării de locuri de muncă trebuie să nu fi avut niciodată un serviciu sau să îl fi pierdut sau să fie pe punctul de a-și pierde serviciul anterior.
(5) Dacă ajutorul se acordă pentru crearea de locuri de muncă în cadrul unui program exceptat în temeiul prezentului articol, se poate acorda un ajutor suplimentar în cazul recrutării de lucrători defavorizați sau cu handicap în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 5 sau 6.
Articolul 5
Recrutarea de lucrători defavorizați și cu handicap
(1) Sistemele de ajutoare pentru recrutarea de către o întreprindere de lucrători defavorizați și cu handicap și toate ajutoarele care ar putea fi acordate în cadrul unui astfel de sistem îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2) și (3).
(2) Intensitatea brută a totalității ajutoarelor aferente angajării lucrătorului sau lucrătorilor defavorizați sau cu handicap, calculată ca procentaj din cheltuielile salariale pe o perioadă de un an de la data recrutării, nu depășește 50 % pentru lucrătorii defavorizați sau 60 % pentru lucrătorii cu handicap.
(3) Se aplică următoarele condiții cumulative:
(a)
dacă recrutarea nu reprezintă o creștere netă a numărului de angajați în unitatea respectivă, postul sau posturile trebuie să fi devenit vacante în urma plecării voluntare, a pensionării pe motiv de limită de vârstă, a reducerii voluntare a timpului de lucru sau a concedierii conform legii pentru atitudine necorespunzătoare și nu ca urmare a reducerilor de personal
și
(b)
cu excepția cazului unei concedieri conform legii pentru atitudine necorespunzătoare, lucrătorul sau lucrătorii trebuie să beneficieze de dreptul de angajare în muncă continuă pe o perioadă de cel puțin 12 luni.
Articolul 6
Cheltuieli suplimentare legate de angajarea de lucrători cu handicap
(1) Sistemele de ajutoare pentru angajarea de lucrători cu handicap și toate ajutoarele care ar putea fi acordate în cadrul unui astfel de sistem îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2) și (3).
(2) Ajutorul, împreună cu orice alt ajutor acordat în temeiul articolului 5, nu depășește nivelul necesar pentru a compensa o posibilă reducere a productivității ca urmare a invalidității de care suferă lucrătorul sau lucrătorii, precum și următoarele cheltuieli:
(a)
cheltuielile de adaptare a localului;
(b)
cheltuielile pentru angajarea personalului având ca unică îndatorire acordarea de ajutor lucrătorului sau lucrătorilor cu handicap;
(c)
cheltuielile legate de adaptarea sau achiziționarea de echipamente care să fie utilizate de aceștia,
care sunt efectuate în plus față de cele pe care beneficiarul le-ar efectua dacă ar angaja lucrători care nu prezintă invalidități, pentru orice durată de timp în cursul căreia lucrătorul sau lucrătorii cu handicap sunt angajați efectiv.
Dacă beneficiarul oferă locuri de muncă protejate, ajutorul poate acoperi în plus, fără însă să depășească, cheltuielile de construcție, instalare sau extindere a unității respective, precum și orice cheltuieli administrative și de transport care decurg din angajarea lucrătorilor cu handicap.
(3) Programele exceptate de prezentul articol prevăd că ajutorul este supus condiției ca beneficiarul să țină evidențe care să permită să se verifice dacă ajutorul acordat îndeplinește condițiile prevăzute de dispozițiile din prezentul articol și din articolul 8 alineatul (4).
Articolul 7
Necesitatea ajutorului
(1) Prezentul regulament nu exceptează ajutoarele prevăzute la articolul 4 decât dacă, alternativ, înaintea creării locurilor de muncă respective:
(a)
beneficiarul a adresat statului membru respectiv o cerere de acordare de ajutor sau
(b)
statul membru a adoptat dispoziții legale instituind dreptul la ajutoare conform unor criterii obiective și fără exercitarea altei puteri discreționare de către statul membru.
(2) Ajutoarele beneficiază de exceptarea prevăzută la articolul 4 în cazurile în care, cumulativ:
(a)
locurile de muncă create sunt legate de realizarea unui proiect de investiții în active corporale sau necorporale și
(b)
locurile de muncă sunt create în termen de trei ani de la finalizarea investiției,
numai dacă cererea prevăzută la alineatul (1) litera (a) sau adoptarea de dispoziții menționată la alineatul (1) litera (b) se face înainte de începerea lucrărilor la proiect.
Articolul 8
Cumul
(1) Plafoanele de ajutoare prevăzute la articolele 4, 5 și 6 se aplică indiferent dacă sprijinul pentru ocuparea forței de muncă sau recrutarea care beneficiază de sprijin este finanțată în întregime din sursele statului sau este finanțată parțial de Comunitate.
(2) Ajutoarele acordate în cadrul unor sisteme exceptate conform articolului 4 din prezentul regulament nu se cumulează cu nici un alt ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) din tratat sau cu alte fonduri comunitare legate de aceleași cheltuieli salariale, dacă un astfel de cumul ar conduce la o intensitate a ajutorului care o depășește pe cea prevăzută de prezentul regulament.
(3) Ajutoarele acordate în cadrul sistemelor exceptate conform articolului 4 din prezentul regulament nu se cumulează:
(a)
cu nici un alt ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) din tratat sau cu alte fonduri comunitare aferente cheltuielilor unei investiții de care sunt legate locurile de muncă create și care nu a fost încă finalizată la data creării locurilor de muncă sau care a fost finalizată în cei trei ani care preced crearea locurilor de muncă sau
(b)
cu nici un alt ajutor de acest tip sau finanțare în legătură cu aceleași cheltuieli salariale sau cu alte locuri de muncă legate de aceeași investiție,
dacă un astfel de cumul ar duce la o intensitate a ajutorului care depășește plafonul aplicabil ajutoarelor regionale pentru investiții prevăzut în orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională și pe harta aprobată de Comisie pentru fiecare stat membru sau plafonul prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 70/2001. Dacă plafonul aplicabil a fost adaptat într-un caz anume, în special pe baza normelor privind ajutoarele de stat într-un sector anume sau a unui instrument care se aplică proiectelor mari de investiții, cum ar fi cadrul multisectorial aplicabil ajutoarelor regionale în favoarea proiectelor de investiții mari, în sensul dispozițiilor din prezentul alineat se aplică plafonul adaptat.
(4) Prin derogare de la alineatele (2) și (3), ajutoarele acordate în cadrul sistemelor exceptate de articolele 5 și 6 din prezentul regulament pot fi cumulate cu alte ajutoare de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) din tratat sau cu alte fonduri comunitare, în legătură cu aceleași cheltuieli, inclusiv cu ajutoarele acordate în cadrul sistemelor exceptate conform articolului 4 din prezentul regulament care respectă dispozițiile din alineatele (2) și (3), cu condiția ca un astfel de cumul să nu ducă la o intensitate brută a ajutorului care să depășească cu 100 % cheltuielile salariale pentru orice perioadă de angajare a lucrătorului sau lucrătorilor.
Primul paragraf nu aduce atingere posibilelor limite inferioare ale intensității ajutoarelor fixate în temeiul încadrării comunitare a ajutoarelor de stat pentru cercetare și dezvoltare (16).
Articolul 9
Ajutoare supuse obligației de notificare prealabilă a Comisiei
(1) Sistemele de ajutoare care vizează sectoare specifice nu sunt exceptate de la obligația de notificare prevăzută în prezentul regulament și rămân supuse cerinței de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(2) Prezentul regulament nu exceptează de la obligația de notificare acordarea de ajutoare unei singure întreprinderi sau unități care depășesc o valoare brută de 15 milioane euro pentru orice perioadă de trei ani. Dacă aceste ajutoare sunt acordate în cadrul unui sistem care este exceptat de prezentul regulament, Comisia evaluează ajutoarele respective exclusiv pe baza criteriilor din prezentul regulament.
(3) Prezentul regulament nu aduce atingere nici unei obligații a unui stat membru de a notifica acordările individuale de ajutoare în cadrul obligațiilor asumate în contextul altor instrumente referitoare la ajutoarele de stat, în special obligația de a notifica sau informa Comisia cu privire la ajutoarele pentru o întreprindere care beneficiază de ajutoare de restructurare în sensul orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate și obligația de a notifica ajutoarele regionale pentru proiecte mari de investiții conform cadrului multisectorial aplicabil.
(4) Sistemele de ajutoare pentru promovarea recrutării de categorii de lucrători care nu sunt defavorizați în sensul articolului 2 litera (f) rămân supuse obligației de notificare de la articolul 88 alineatul (3) din tratat în cazul în care nu sunt exceptate în temeiul articolului 4. O dată cu notificarea, statele membre prezintă, în vederea evaluării de către Comisie, argumentele prin care se demonstrează că lucrătorii respectivi sunt defavorizați. În aceste cazuri se aplică articolul 5.
(5) Ajutoarele pentru menținerea locurilor de muncă, adică sprijinul financiar acordat unei întreprinderi pentru păstrarea lucrătorilor care altminteri ar fi concediați, rămân supuse obligației de notificare de la articolul 88 alineatul (3) din tratat. Sub rezerva reglementărilor sectoriale, aceste ajutoare pot fi autorizate de Comisie numai în cazurile în care, în conformitate cu articolul 87 alineatul (2) litera (b) din tratat, sunt menite să compenseze daunele cauzate de catastrofe naturale sau evenimente excepționale sau, în condițiile aplicabile ajutoarelor de exploatare din orientările privind ajutoarele de stat cu destinație regională, în regiunile care pot beneficia de derogarea prevăzută la articolul 87 alineatul (3) litera (a) privind dezvoltarea economică a zonelor cu un standard de viață anormal de scăzut sau în care se înregistrează o stare gravă de neocupare a forței de muncă.
(6) Ajutoarele pentru transformarea contractelor de muncă temporare sau pe durată determinată în contracte pe durată nedeterminată rămân supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat.
(7) Sistemele de ajutoare pentru partajarea postului, pentru acordarea de sprijin părinților care muncesc și măsurile similare care promovează ocuparea forței de muncă, dar care nu duc la o creștere netă a numărului de locuri de muncă, la recrutarea de lucrători defavorizați sau la recrutarea sau angajarea de lucrători cu handicap rămân supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat și sunt evaluate de Comisie în conformitate cu articolul 87.
(8) Alte măsuri în domeniul acordării de ajutoare, având obiective legate de piața locurilor de muncă și de cea a forței de muncă, cum ar fi măsurile de încurajare a pensionării anticipate, rămân și ele supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat și sunt evaluate de Comisie în conformitate cu articolul 87.
(9) Cazurile individuale de ajutoare pentru ocuparea forței de muncă acordate independent de orice sistem rămân supuse obligației de notificare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat. Aceste ajutoare vor fi evaluate din perspectiva prezentului regulament și pot fi autorizate de Comisie numai dacă sunt compatibile cu reglementările specifice aplicabile pentru sectorul în care operează beneficiarul și numai dacă se poate demonstra că impactul ajutoarelor asupra ocupării forței de muncă îl depășește pe cel asupra concurenței pe piața aferentă.
Articolul 10
Transparență și monitorizare
(1) La aplicarea unui sistem de ajutoare exceptat de prezentul regulament, în termen de douăzeci de zile lucrătoare, statele membre înaintează Comisiei, în vederea publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, o fișă de informații privind acel sistem de ajutoare conform modelului prezentat în anexa I. Această fișă se comunică în format electronic.
(2) Statele membre țin evidențe detaliate privind sistemele de ajutoare exceptate conform prezentului regulament și ajutoarele individuale acordate în temeiul acestor sisteme. Aceste evidențe cuprind informațiile necesare pentru a se stabili dacă sunt îndeplinite condițiile pentru exceptare conform prezentului regulament, inclusiv informații despre statutul oricărei societăți al cărei drept de a beneficia de ajutoare depinde de statutul său de IMM. Statele membre țin evidențe privind sistemele de ajutoare timp de zece ani de la data la care s-a acordat ultimul ajutor individual în cadrul unui astfel de sistem. La cerere prezentată în scris, statul membru respectiv înaintează Comisiei, în termen de douăzeci de zile lucrătoare sau în alt termen mai lung specificat în cerere, toate informațiile pe care Comisia le consideră necesare pentru a evalua dacă s-au respectat condițiile prevăzute în prezentul regulament.
(3) Statele membre întocmesc un raport privind aplicarea prezentului regulament pentru fiecare an calendaristic complet sau parțial în care se aplică prezentul regulament, după modelul prezentat în anexa II, în format electronic. Statele membre prezintă acest raport Comisiei în termen de cel mult trei luni de la expirarea perioadei la care se referă raportul.
Articolul 11
Intrarea în vigoare, perioada de valabilitate și dispoziții tranzitorii
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament rămâne în vigoare până la 31 decembrie 2006.
(2) Notificările în curs la data intrării în vigoare a prezentului regulament se evaluează în conformitate cu dispozițiile acestuia.
Sistemele de ajutoare aplicate înainte de data intrării în vigoare a prezentului regulament și ajutoarele acordate în cadrul acestor sisteme, în absența unei autorizări din partea Comisiei și cu încălcarea obligației prevăzute la articolul 88 alineatul (3) din tratat, sunt compatibile cu piața comună în sensul articolului 87 alineatul (3) din tratat și se exceptează în conformitate cu prezentul regulament dacă îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (a) și articolul 3 alineatul (2). Toate ajutoarele care nu îndeplinesc aceste condiții sunt evaluate de Comisie conform cadrelor, orientărilor, comunicărilor și avizelor aplicabile.
(3) La încheierea perioadei de valabilitate a prezentului regulament, sistemele de ajutoare exceptate în temeiul prezentului regulament continuă să beneficieze de această exceptare pe o perioadă de adaptare de șase luni.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 decembrie 2002.