32002R2093
L 323/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 2093/2002 AL CONSILIULUI
din 26 noiembrie 2002
de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de fire texturate din poliester (PTY) originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 9,
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. MĂSURILE PROVIZORII
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 1412/2002 (2) (denumit în continuare „regulament provizoriu”), Comisia a instituit un drept antidumping provizoriu asupra importurilor în Comunitate de fire texturate din poliester (denumit în continuare „PTY”) originare din India.
(2)
Simultan, prin Regulamentul (CE) nr. 1411/2002 (3), Comisia a instituit, de asemenea, un drept compensatoriu provizoriu asupra importurilor de PTY originare din India.
(3)
Trebuie reamintit că ancheta privind dumpingul și prejudiciul s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 octombrie 2000 și 30 septembrie 2001 (denumită în continuare „perioada de anchetă”). Deoarece a existat o greșeală de redactare în regulamentul provizoriu, se confirmă, după cum se menționează în diferitele tabele prezentate în continuare, că examinarea tendințelor utile în scopul evaluării prejudiciului s-a raportat la perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1996 (și nu 1 octombrie 1997, cum se menționa în regulamentul provizoriu) și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”). Alegerea acestei perioade are la bază analiza evoluției situației economice globale a industriei comunitare, luând în considerare impactul instituirii de măsuri antidumping în 1996 împotriva Indoneziei, Thailandei, Taiwanului și a Malaeziei.
B. PROCEDURA ULTERIOARĂ
(4)
În urma instituirii dreptului antidumping provizoriu asupra importurilor de PTY originare din India, anumite părți în cauză au prezentat observații în scris. De asemenea, părțile care au solicitat au avut posibilitatea de a fi ascultate.
(5)
Comisia a continuat să cerceteze și să verifice toate informațiile considerate necesare în vederea concluziilor definitive.
(6)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii unui drept antidumping definitiv și a perceperii definitive a sumelor depuse cu titlul de drept provizoriu. De asemenea, respectivelor părți li s-a acordat un termen în care să își poată formula observațiile în urma acestei notificări.
(7)
Pe lângă vizitele de verificare deja efectuate de Comisie în stadiul provizoriu, după instituirea măsurilor provizorii, a fost, de asemenea, vizitată societatea Unifi Textured yarns Ltd, un producător comunitar de PTY stabilit în Irlanda.
(8)
Comentariile prezentate oral sau în scris de părți au fost examinate și, după caz, concluziile provizorii au fost modificate în consecință.
C. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(9)
Producătorii-exportatori din India au susținut că, în analiza sa, Comisia nu a ținut seama de faptul că există trei segmente diferite ale pieței de PTY în Comunitate, ceea ce ar putea fi demonstrat de diferențele semnificative dintre prețurile de vânzare medii ale PTY originare din India, din alte țări terțe și PTY produse de industria comunitară. În conformitate cu acești producători-exportatori, acest lucru este confirmat de faptul că prețul mediu practicat de industria comunitară, în timpul perioadei de anchetă, era cu peste 50 % mai mare decât prețul la import din India, ceea ce dovedește că PTY produse în Comunitate nu sunt similare în toate privințele cu PTY originare din India.
(10)
Trebuie reamintit faptul că s-a stabilit, în mod provizoriu, că nu există nici o diferență semnificativă între caracteristicile fizice esențiale și utilizările diferitelor tipuri și calități de PTY și că, în aceste circumstanțe, toate tipurile de PTY trebuie să fie considerate unul și același produs în sensul prezentei proceduri. De asemenea, s-a concluzionat în mod provizoriu că PTY produse în India și exportate în Comunitate prezintă caracteristici fizice esențiale similare și sunt destinate unor utilizări asemănătoare cu cele ale PTY fabricate de producătorii comunitari, ceea ce permite considerarea lor ca produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 (denumit în continuare „regulamentul de bază”). În acest sens, diferențe ale prețurilor de vânzare nu pot fi considerate în sine un criteriu pe baza căruia să se stabilească dacă este vorba de produse similare.
(11)
Pe de altă parte, în ceea ce privește argumentul privind segmentarea pieței, nu s-a constatat și nu s-a furnizat nici un element de probă care să permită stabilirea unei distincții clare, pe baza unor criterii obiective, de natură să conducă la concluzia conform căreia produsele importate din India și cele fabricate de industria comunitară sunt produse diferite. Prețul de vânzare ca atare nu este considerat un element suficient pentru a permite stabilirea unor cote de piață, ținând seama în special de practicile de dumping și de subvenționare. În ceea ce privește diferența constatată între diferitele tipuri ale produsului, care implică diferite determinări de preț, aceasta este luată în considerare la calculul subcotării și nivelului de eliminare a prejudiciului, astfel cum este explicat la considerentul 48 din prezentul regulament.
(12)
Pentru motivele sus-menționate, argumentul a fost respins și, în consecință, se confirmă concluziile conform cărora PTY ar trebui considerate un singur produs și analiza globală ar trebui efectuată la acest nivel.
(13)
În lipsa altor comentarii, se confirmă definiția produsului în cauză și a produsului similar, enunțată la considerentele 11-13 din regulamentul provizoriu.
D. EȘANTIONARE
(14)
Deoarece nu a fost formulat nici un comentariu privind constituirea unui eșantion de producători-exportatori din India, concluziile expuse la considerentele 14-23 din regulamentul provizoriu se confirmă.
E. DUMPING
1. Valoarea normală
(15)
În urma adoptării măsurilor provizorii, cei trei producători-exportatori din India care au făcut obiectul anchetei au contestat, din diferite motive, modul în care au fost stabilite costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, pentru a verifica dacă vânzările fuseseră efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale și pentru a calcula valoarea normală.
(16)
Un producător-exportator a susținut că au fost efectuate anumite greșeli de redactare, în special în ceea ce privește rata de consum și contabilizarea dublă ocazională a diferitelor materii prime, ceea ce a afectat costul de producție al produsului în cauză.
(17)
Această solicitare a fost parțial respinsă, deoarece producătorul-exportator nu a furnizat în timp util informațiile privind anumite materii prime astfel încât acestea să poată fi verificate. Anumite informații au fost primite numai după vizita de verificare. De asemenea, Comisia și-a bazat, oricum, concluziile pe informațiile prezentate înainte de verificarea la fața locului.
(18)
Același producător-exportator a susținut că a furnizat în mod corespunzător detalii privind costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale privind produsul în cauză, dar că acestea au fost supraestimate de Comisie, deoarece anumite „cheltuieli de instalare” (în acest caz, cheltuieli administrative), menționate în raportul anual al societății și incluse în costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale se refereau de fapt la costurile de producție. Pe de altă parte, producătorul-exportator a afirmat că profitul obținut din schimbul valutar nu a fost luat în considerare la calcularea costurilor de desfacere, a cheltuielilor administrative și a altor cheltuieli generale.
(19)
Potrivit articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază: „[…] Se iau în considerare elementele de probă aduse privind repartizarea corectă a costurilor cu condiția să se demonstreze că această modalitate de repartizare a fost utilizată în mod constant și în trecut.” Pentru calcularea costurilor de desfacere, a cheltuielilor administrative și a altor cheltuieli generale, Comisia s-a bazat pe informațiile verificate prevăzute în raportul anual al societății, dat fiind că respectiva societate nu furnizase decât un răspuns parțial la întrebările corespunzătoare din chestionar. În consecință, Comisia nu dispunea de nici o informație care să îi permită efectuarea unei alte repartizări. Cheltuielile de instalare menționate în raportul anual făceau parte dintr-o grupă de conturi distinctă și separată de costurile de producție. Prin urmare, s-a concluzionat că nu toate aceste cheltuieli de instalare au fost incluse în costurile de producție comunicate de societate și că acestea trebuiau incluse în costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale. În ceea ce privește profitul din schimbul valutar, această sumă era cuprinsă în costurile de producție din raportul anual al societății. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că această sumă fusese deja cuprinsă în costurile de producție comunicate de societate. Prin urmare, această cerere a fost respinsă și calculul inițial al acestor sume se confirmă.
(20)
Un alt producător-exportator a solicitat aplicarea unei metode diferite de repartizare a costurilor de finanțare incluse în costurile de desfacere, cheltuieli administrative și alte cheltuieli generale. Respectivul producător-exportator a susținut că, deși cifra de afaceri constituie o metodă de repartizare corespunzătoare în ceea ce privește capitalul circulant, acest lucru nu este valabil și în cazul creditelor pentru echipamente, considerate ca investiții în instalații de producție, pentru care cea mai potrivită metodă de repartizare este fabricarea produselor respective. Pe de altă parte, a mai susținut că trebuie evitată orice dublă contabilizare, în condițiile în care există un lanț de produse fabricate succesiv în aceleași instalații.
(21)
Prima solicitare privind metoda de calcul a fost acceptată în măsura în care s-a demonstrat că aceasta era mai convenabilă pentru costurile în cauză. În consecință, s-au revizuit costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale înainte de a fi utilizate pentru a verifica dacă vânzările fuseseră efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale și pentru a calcula valoarea normală. În ceea ce privește cea de-a doua solicitare, aceasta a trebuit respinsă, deoarece informațiile verificate în timpul vizitei la fața locului nu au indicat existența vreunei contabilizări duble care să justifice solicitarea.
(22)
Toți producătorii-exportatori au susținut că nu trebuia să se includă în costurile de desfacere pe piața internă o sumă corespunzătoare navlului, deoarece nu au existat astfel de cheltuieli.
(23)
Această solicitare a fost acceptată, iar costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale au fost revizuite înainte de a fi utilizate pentru a verifica dacă vânzările fuseseră efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale și pentru a calcula valoarea normală.
(24)
Un alt producător-exportator a susținut că: (1) Comisia a efectuat o contabilizare dublă, crescând astfel proporțional costurile financiare în cadrul costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale; (2) Comisia nu a efectuat o repartizare a costurilor de desfacere, a cheltuielilor administrative și a altor cheltuieli generale pe baza produsului sau a pieței interne, ci pe bază de categorii, introducând astfel la repartizare și alte produse decât produsul în cauză; (3) Comisia nu s-a limitat la perioada de anchetă și s-a bazat pe ultimul exercițiu financiar care s-a încheiat în timpul perioadei de anchetă, atât pentru calculul costurilor de producție, cât și pentru cel al costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale și (4) Comisia a regrupat anumite tipuri de produs și s-a îndepărtat astfel de propriile sale numere de control al produsului utilizate pentru garantarea unei comparație echitabilă.
(25)
În ceea ce privește primul punct, cererea a fost acceptată și, în consecință, costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale au fost modificate. În ceea ce privește al doilea punct, trebuie reamintit articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, menționat la considerentul 19. În timpul verificării la fața locului, Comisia nu a constatat în nici o înregistrare că societatea ar fi realizat în trecut o repartizare a costurilor în funcție de produs sau de piață. Prin urmare, această cerere a fost respinsă și s-a confirmat repartizarea pe categorii a costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale. În ceea ce privește al treilea punct și costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, cererea a fost acceptată parțial, iar Comisia, după primirea informațiilor verificate privind exercițiul financiar cel mai recent care include a doua jumătate a perioadei de anchetă, a efectuat un nou calcul al acestor cheltuieli bazându-se pe cele mai recente informații relevante disponibile. În ceea ce privește costurile de producție, cererea a fost respinsă, deoarece calculul Comisiei se baza pe producția totală de produs intermediar, în timp ce datele producătorului-exportator se refereau doar la o parte din producția totală. Prin urmare, calculul Comisiei a fost considerat o bază mai reprezentativă care cuprindea ansamblul producției. În ceea ce privește al patrulea punct, cererea a fost respinsă, deoarece Comisia nu realizase nici o regrupare a tipurilor diferite de produs prin care să se îndepărteze de numerele de control al produsului corespunzătoare utilizate pentru garantarea unei comparații echitabile. Au fost efectuate numai regrupări ale anumitor tipuri de produse intermediare utilizate pentru fabricarea produsului în cauză, pe baza unui tabel furnizat de producătorul-exportator însuși, pentru a calcula costul de producție utilizat pentru a verifica dacă vânzările fuseseră efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale și pentru a calcula valoarea normală.
2. Prețul de export
(26)
Nu s-au formulat comentarii privind stabilirea prețului de export. Pe această bază, concluziile enunțate la considerentul 32 din regulamentul provizoriu se confirmă.
3. Comparație
(i) Rambursarea drepturilor în temeiul sistemului de credite pentru drepturi de import („DEPB”)
(27)
Toți producătorii-exportatori din India au reiterat solicitarea de ajustare a valorii normale în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) sau (k) din regulamentul de bază, pentru avantajele primite în cadrul sistemului DEPB acordat ulterior exportului (considerentul 34 din regulamentul provizoriu).
(28)
Trebuie reamintit că, în partea introductivă a articolului 2 alineatul (10), se menționează că: „[…] se ține seama în fiecare caz, sub formă de ajustări, de diferențele constatate la factorii care se pretinde și se demonstrează că afectează prețurile și, prin urmare, comparabilitatea acestora […]”. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază, nu se poate acorda o ajustare decât în cazul în care sunt reunite următoarele două condiții: în primul rând, ca impunerile la import să fie suportate de produsul similar și de materialele care intră în componența acestuia, atunci când produsul este destinat consumului în țara exportatoare și, în al doilea rând, ca aceste impuneri la import să nu fie percepute sau să fie rambursate atunci când produsul este exportat în Comunitate. Aceste condiții reprezintă baza pe care se stabilește orice diferență care afectează comparabilitatea prețurilor pentru factorii în cauză. Ca și în stadiul provizoriu, nu a fost constatat nici un element de probă concludent care să arate că este îndeplinită prima condiție. În consecință, nu a putut fi acordată nici o ajustare privind rambursarea drepturilor. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (k), „o ajustare poate fi făcută, de asemenea, în temeiul unor diferențe privind alți factori […] în cazul în care se demonstrează că aceste diferențe afectează comparabilitatea prețurilor, după cum se prevede la prezentul alineat, și, în special, că din cauza acestor diferențe cumpărătorii plătesc în mod sistematic prețuri diferite pe piața internă”. În cazul de față, nu a fost dovedită nici una dintre cerințele sus-menționate, deoarece producătorii-exportatori nu au prezentat nici un element de probă concludent în sprijinul solicitării lor. În consecință, nu a putut fi acordată nici o ajustare pentru diferențe privind alți factori și concluziile de la considerentul 34 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(ii) Rambursarea drepturilor în temeiul sistemului licențelor prealabile
(29)
Doi producători-exportatori din India au reiterat solicitarea de ajustare a valorii normale în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) sau (k) din regulamentul de bază, pentru avantajele primite în cadrul sistemului licențelor prealabile (considerentul 34 din regulamentul provizoriu). Pe de altă parte, respectivii producători-exportatori au precizat că, în cadrul procedurii compensatorii paralele, Comisia a studiat sistemul în amănunt și a admis că acesta nu putea face obiectul unor măsuri compensatorii. În continuare, respectivii producători-exportatori au susținut că ajustarea ar fi trebuit acordată pentru a remedia această presupusă contradicție între cele două proceduri. Ei au adăugat că li s-a impus în mod injust să dovedească asocierea drepturilor cu materiile prime utilizate la fabricarea produsului în țara exportatoare.
(30)
Trebuie reamintit că fiecare procedură antidumping se evaluează în funcție de temeinicia sa și se examinează pe baza elementelor de fapt și juridice care îi sunt proprii și care pot fi diferite de ansamblul celorlalte proceduri. În consecință, argumentul privind paralelismul dintre două proceduri diferite nu a fost considerat pertinent. În orice caz, la considerentul 66 din Regulamentul (CE) nr. 1411/2002 al Comisiei se precizează că: „[…] cele două sisteme [sistemul licențelor prealabile și sistemul licențelor prealabile pentru furnizare intermediară] pot face obiectul unor măsuri compensatorii. Cu toate acestea, societățile care fac obiectul anchetei au putut demonstra că volumul cantităților de materiale importate, scutite de drepturile la import, nu depășeau cantitățile utilizate pentru produsele exportate.” Cu toate acestea, citatul enunță un principiu general. În acest sens, trebuie reamintite cerințele prevăzute la articolul 2 alineatul (10) partea introductivă și la articolul 2 alineatul (10) literele (b) și (k) din regulamentul de bază, astfel cum este precizat la considerentul 28. Ca și în regulamentul provizoriu, nu s-a demonstrat nici că ar fi fost îndeplinite condițiile din regulamentul de bază; într-adevăr, producătorii-exportatori nu au furnizat nici un element de probă concludent care să justifice totalul sumelor solicitate în cererile respective. De asemenea, trebuie remarcat că nu reprezintă o sarcină de probă ilegală faptul că producătorii-exportatori trebuie să dovedească existența unei asocieri între drepturi și materiile prime utilizate la fabricarea produsului în țara exportatoare. În momentul adoptării măsurilor provizorii, s-a ținut seama în mod corespunzător de aceste drepturi atunci când acestea au fost justificate în registrele contabile ale producătorilor-exportatori; în caz contrar, solicitările au fost respinse. Acest lucru arată că societățile erau în măsură să demonstreze, astfel cum se solicita în chestionar, existența unor eventuale impuneri la import suportate de produsul similar și de materialele care intră în componența acestuia, atunci când produsul era destinat consumului în India. În consecință și pentru motivele prevăzute la considerentul 28, nu a putut fi acordată o ajustare pentru rambursarea dreptului, iar concluziile de la considerentul 34 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(iii) Accize
(31)
Un producător-exportator și-a reiterat solicitarea de ajustare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b), pentru o sumă corespunzătoare unei taxe indirecte suportate de produsul similar destinat consumului în India și rambursate în caz de export a produsului în Comunitate.
(32)
În momentul adoptării măsurilor provizorii, se constatase că accizele la export pentru produsul în cauză fuseseră într-adevăr rambursate societății. Cu toate acestea, deoarece societatea nu a putut demonstra că i-a fost rambursată întreaga sumă a acestei taxe indirecte, cererea de ajustare a fost micșorată. În urma adoptării măsurilor provizorii, producătorul-exportator în cauză a prezentat, la cererea Comisiei, informații suplimentare și documente, în sprijinul solicitării sale, care au fost verificate. În contextul acestui caz, respectivele informații au fost considerate concludente și s-a acordat întreaga sumă solicitată. În consecință, au fost modificate concluziile de la considerentul 35 din regulamentul provizoriu.
(iv) Impozit pe vânzări
(33)
Un alt producător-exportator și-a reiterat solicitarea de ajustare privind scutirea de la plata impozitului pe vânzări acordată societăților în cadrul politicii autorităților publice din India ce are ca scop încurajarea creării de întreprinderi în regiuni mai puțin dezvoltate. Informațiile prezentate și verificarea la fața locului au arătat că toate facturile corespunzătoare vânzărilor pe piața internă indicau că producătorul-exportator în cauză era scutit de plata acestui impozit, a cărei sumă nu a fost recuperată pe fiecare factură. În consecință, nu s-a demonstrat că respectivul impozit pe vânzări pe piața internă a fost perceput și vărsat de societate la trezoreria statului; prin urmare, „produsul similar” vândut pe piața internă „nu a suportat” nici un impozit pe vânzări de acest tip. În consecință, concluziile de la considerentul 36 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(v) Etapa comercială
(34)
Un producător-exportator din India și-a reiterat cererea de ajustare privind diferențele de etapă comercială între vânzările produsului în cauză pe piața internă și cele realizate pe piețele de export (considerentul 37 din regulamentul provizoriu).
(35)
Cu toate acestea, informațiile prezentate în răspunsul la chestionar și în timpul vizitei de verificare la fața locului nu au arătat nici o diferență constantă și clară între funcțiile și prețurile corespunzătoare diferitelor etape comerciale pe piața internă din India. Nu a fost prezentată nici o informație nouă. Prin urmare, concluziile de la considerentul 37 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4. Marja de dumping
(36)
În lipsa oricăror comentarii ori elemente noi, metoda prezentată la considerentele 39-44 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(37)
Comparația între valoarea normală medie ponderată revizuită și prețul de export mediu ponderat, pe tip de produse și la nivel franco fabrică, indică existența unui dumping pentru toți producătorii-exportatori care fac obiectul anchetei. Marja de dumping medie ponderată calculată pentru societățile care au cooperat și care nu sunt cuprinse în eșantion a fost, de asemenea, revizuită în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază. La rândul lor, calculele noi au atras o modificare a marjei reziduale de dumping. Luând în considerare nivelul ridicat de cooperare, marja reziduală de dumping este stabilită la nivelul marjei de dumping celei mai ridicate stabilite pentru o societate care a cooperat.
(38)
Marjele definitive de dumping, exprimate în procente din prețul la import CIF, înainte de vămuire, se stabilesc după cum urmează:
Indo Rama Synthetics Limited
10,7 %
Reliance Industries Limited
6,1 %
Welspum Syntex Limited
17,0 %
Producători-exportatori care au cooperat neincluși în eșantion
8,9 %
Marjă de dumping reziduală
17,0 %
F. INDUSTRIA COMUNITARĂ
(39)
La scurt timp după instituirea măsurilor provizorii, Dupont SA, unul dintre producătorii comunitari care au cooperat, incluși în definiția industriei comunitare în stadiul provizoriu, a încetat definitiv producția de PTY în Comunitate, motivând această decizie prin importurile la preț scăzut pe piața comunitară. Luând în considerare caracterul definitiv al acestei decizii, nu s-a mai considerat oportun ca Dupont SA să fie tratată ca aparținând industriei comunitare. În consecință, în vederea concluziilor definitive, s-a examinat dacă cei doi producători comunitari rămași care au cooperat, UNIFI Textured yarns Ltd și Sinterama Spa., trebuie definiți ca formând industria comunitară.
(40)
În consecință, s-a verificat dacă aceste două societăți reprezentau în continuare o proporție majoră din producția comunitară, astfel cum este definită la articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază. S-a constatat că producția cumulată a celor doi producători comunitari rămași care au cooperat reprezintă 30 % din producția comunitară totală de produs similar în Comunitate pe perioada de anchetă. Acest procent este superior pragului de 25 % stabilit în articolul sus-menționat. Prin urmare, aceste două societăți constituie industria comunitară, în conformitate deplină cu articolul 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(41)
Producătorii-exportatori din India au susținut că analiza provizorie a prejudiciului se baza numai pe situația unei părți minore dintre producătorii comunitari. Respectivii producători-exportatori și-au bazat susținerile pe faptul că producătorii comunitari reclamanți și care au cooperat efectiv la anchetă nu reprezentau o proporție majoră din producția comunitară.
(42)
Acest argument este incorect și a fost respins, deoarece cele două societăți rămase reprezintă mai mult de 25 % din întreaga producție comunitară. Prin urmare, se confirmă că acești doi producători comunitari care au cooperat constituie industria comunitară, în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
G. PREJUDICIUL
1. Consumul comunitar
(43)
În lipsa unor elemente noi privind consumul comunitar, concluziile enunțate la considerentele 54-55 din regulamentul provizoriu se confirmă. În cursul perioadei examinate, consumul comunitar a evoluat după cum urmează:
1996
1997
1998
1999
2000
Perioada de anchetă
Consumul comunitar
285 640
341 660
369 031
353 376
360 176
339 352
1996 = 100
100
120
129
124
126
119
2. Importurile din India
(44)
În termeni absoluți, volumul importurilor originare din India aproape s-a triplat în cursul perioadei examinate, trecând de la 7 583 tone în 1996 la 22 683 tone pe parcursul perioadei de anchetă. Trebuie notat că, din 1999 până în perioada de anchetă, în momentul în care consumul comunitar total a scăzut, volumul importurilor aproape s-a dublat.
(45)
Cota de piață a Comunității deținută de importurile din India a crescut de la 2,7 % în 1996 la 6,7 % în timpul perioadei de anchetă. În paralel cu creșterea rapidă a volumului lor între 1999 și perioada de anchetă, cota de piață a importurilor a crescut de la 3,3 % la 6,7 %, în timp ce consumul comunitar în ansamblu a scăzut.
(46)
În ceea ce privește prețul mediu de import, acesta a crescut într-o primă fază, între 1996 și 1997, iar apoi a scăzut. Cel mai scăzut nivel al prețului a fost atins în 1999.
(47)
În lipsa comentariilor privind volumul și prețul importurilor din India, concluziile de la considerentele 56-58 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(48)
În ceea ce privește subcotarea prețurilor, calculele au fost revizuite ținând seama de schimbările sus-menționate privind compoziția industriei comunitare. Metoda de determinare a marjelor de subcotare, explicată la considerentele 59 și 61 din regulamentul provizoriu, a rămas, cu toate acestea, neschimbată. Trebuie reamintit că, în sensul analizei subcotării prețurilor, au fost comparate prețurile diferitelor tipuri de PTY originare din India cu prețurile tipurilor de PTY similare produse și vândute de către industria comunitară. O comparație a tuturor prețurilor medii, propusă de producătorii-exportatori din India, nu ar permite să se țină seama de existența diferitelor tipuri de produse și ar duce la rezultate eronate.
(49)
Pe această bază, marjele revizuite de subcotare a prețurilor, exprimate în procent din prețurile industriei comunitare, au fost eșalonate între 23 % și 28 % pentru producătorii-exportatori care au cooperat la anchetă.
3. Situația industriei comunitare
(50)
Deoarece un producător comunitar care a cooperat a fost exclus din definiția industriei comunitare, astfel cum s-a menționat anterior, indicatorii de prejudiciu stabiliți provizoriu au fost revizuiți în consecință. Datele prezentate în continuare arată evoluția indicatorilor de prejudiciu în cursul perioadei examinate pentru cei doi producători comunitari rămași care au cooperat. Din motive de confidențialitate, deoarece industria comunitară este reprezentată doar de doi producători comunitari, cifrele au fost prezentate sub formă de indici.
(51)
Volumul de producție al industriei comunitare a crescut cu 18 % în cursul perioadei examinate. Trebuie notat că cea mai semnificativă creștere a avut loc între anii 1996 și 1998. Ulterior, volumul producției a urmat o curbă instabilă și a atins, pe parcursul perioadei de anchetă, un nivel comparabil celui din 1998.
(52)
Capacitățile de producție au fost stabilite pe baza producției orare maxime teoretice a mașinilor instalate, înmulțită cu numărul teoretic de ore de muncă anual, ținând seama de întreruperile pentru întreținere și de alte întreruperi similare ale producției.
(53)
Creșterea capacităților de producție a avut loc în două etape. Prima creștere a avut loc între 1996 și 1998, fiind de 16 %. Trebuie notat că volumul producției industriei comunitare a crescut la rândul său în această perioadă în proporții comparabile, ceea ce a dus la un nivel stabil și ridicat de utilizare a capacităților. A doua creștere a avut loc între 1999 și sfârșitul perioadei de anchetă, atunci când capacitățile de producție au crescut cu aproximativ 14 %. În cursul acestei perioade, nivelul producției a rămas relativ stabil, ceea ce explică diminuarea ratei de utilizare a capacităților.
(54)
Scăderea nivelului stocurilor între 1996 și 1999 se explică printr-o creștere semnificativă a volumului vânzărilor, în special în raport cu volumul producției pe parcursul acestei perioade. În continuare, nivelul stocurilor a crescut din cauza scăderii semnificative a volumului de vânzări, în timp ce volumul producției a crescut ușor.
(55)
Volumul vânzărilor industriei comunitare a crescut cu 6 % pe parcursul perioadei examinate. Acesta a atins maximul în cursul anului 1998 (o creștere de 21 % față de 1996) și a scăzut ulterior cu 13 % în cursul perioadei următoare.
(56)
Între 1996 și 1998, volumul vânzărilor industriei comunitare a crescut în proporții mult mai reduse în raport cu evoluția consumului global în Comunitate. Prin urmare, reducerea sa a fost mai pronunțată decât cea a cererii globale de PTY înregistrată în Comunitate între 1998 și perioada de anchetă. Acest lucru explică scăderea constantă a cotelor de piață.
(57)
Producătorii-exportatori din India au atras atenția Comisiei că ar fi trebuit să țină seama de evoluția cotei de piață a tuturor producătorilor comunitari pe parcursul perioadei examinate și nu numai de cota industriei comunitare. O asemenea metodă ar fi evidențiat o creștere globală a cotei de piață.
(58)
Trebuie notat că, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din regulamentul de bază, prejudiciul se referă la un prejudiciu semnificativ adus industriei comunitare. În consecință, determinarea prejudiciului se limitează la situația economică globală a producătorilor comunitari care au cooperat și care constituie industria comunitară astfel cum a fost definită la considerentul 42. Pe de altă parte, tabelul prezentat în continuare la considerentul 86 arată că și cota de piață a celorlalți producători comunitari a scăzut, în proporții semnificative, pe parcursul perioadei examinate. De fapt, rolul celorlalți producători comunitari a fost evaluat în cadrul examinării legăturii de cauzalitate. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(59)
Prețul de mediu de vânzare al industriei comunitare a rămas stabil între 1996 și 1998 și a scăzut cu 5 % în cursul perioadei următoare. Trebuie reamintit că această comparație a prețurilor pentru tipurile comparabile de produse vândute pe piața Comunității pe parcursul perioadei de anchetă a permis stabilirea marjelor de subcotare între 23 % și 28 %.
(60)
Rentabilitatea industriei comunitare, măsurată în randamentul vânzărilor nete efectuate pe piața comunitară, a scăzut puternic pe parcursul perioadei examinate, trecând de la un nivel pozitiv în 1996 la un nivel extrem de negativ pe parcursul perioadei de anchetă.
(61)
Nivelul investițiilor, deosebit de ridicat în 1996 și 1998, trebuie raportat la creșterea capacităților de producție. Pe parcursul perioadei de anchetă, investițiile au fost foarte limitate în comparație cu acești ani.
(62)
Capacitatea industriei comunitare de mobilizare a capitalului provenit fie din surse de finanțare exterioare, fie de la societăți-mamă, nu a fost grav afectată la începutul perioadei examinate. Cu toate acestea, având în vedere nivelul pierderilor înregistrate pe parcursul perioadei de anchetă, capacitatea de mobilizare a capitalului a fost puternic compromisă în timpul acestei perioade.
(63)
Randamentul activelor nete (care exprimă rentabilitatea în procente din totalitatea activelor industriei comunitare) a fost considerat un indicator corespunzător în cazul de față.
(64)
Evoluția randamentului activelor nete a corespuns cu cifrele privind rentabilitatea și a indicat o deteriorare vizibilă a situației financiare a industriei comunitare, în special după anul 1998.
(65)
Producătorii-exportatori din India au pus sub semnul întrebării nivelul randamentului activelor pe baza evoluției respective a prețurilor PTY și ale materiei prime principale utilizate la fabricarea PTY (respectiv POY). Aceștia au susținut că prețul de vânzare mediu al PTY a crescut în proporții mai mari decât prețul de achiziționare al POY, ceea ce trebuia să aibă un impact pozitiv asupra randamentului activelor.
(66)
În primul rând, trebuie menționat că, din 1999 până în perioada de anchetă, prețul mediu al PTY și al POY a evoluat în mod similar. În al doilea rând, trebuie să se țină seama de celelalte elemente de cost, respectiv de alte materiale utilizate, precum și de costul de producție. Toate aceste elemente au fost verificate și luate în considerare la stabilirea rentabilității și a randamentului investițiilor în cursul perioadei examinate. În acest sens, ar trebui luată în considerare și evoluția valorii activelor. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(67)
Cifrele privind fluxul de lichidități au confirmat deteriorarea situației financiare a industriei comunitare. Cu toate acestea, cifrele au rămas pozitive de-a lungul întregii perioade examinate și au atins maximul în 1999. Acest maxim a fost atins, în primul rând, datorită intrărilor de lichidități din 1999, corespunzătoare unui număr mare de tranzacții înregistrate în timpul anului 1998 și care au fost lichidate efectiv în 1999.
(68)
Numărul de persoane angajate a crescut cu 23 % în cursul perioadei examinate. Costurile privind ocuparea forței de muncă au crescut cu 45 % pe parcursul aceleiași perioade.
(69)
Productivitatea a scăzut cu 5 % pe parcursul perioadei examinate.
(70)
Între 1996 și 1998, rezultatele financiare ale industriei comunitare au fost satisfăcătoare, ceea ce dovedește că aceasta s-a refăcut, cel puțin parțial, în urma practicilor de dumping anterioare la care fuseseră supuse importurile din țări terțe și care determinaseră instituirea de măsuri antidumping în 1996. Prin urmare, între 1999 și perioada de anchetă, luând în considerare creșterea importurilor din India care fac obiectul unui dumping, situația industriei comunitare a devenit din nou precară.
(71)
Marjele de dumping sunt în mod clar semnificative. Luând în considerare volumul și prețul importurilor care fac obiectul unui dumping, impactul acestor marje de dumping nu poate fi considerat neglijabil.
4. Concluzie privind prejudiciul
(72)
Concluzia provizorie conform căreia industria comunitară a suferit un prejudiciu semnificativ pe parcursul perioadei de anchetă, în sensul articolului 3 din regulamentul de bază, se confirmă. Caracterul precar al situației industriei comunitare a devenit vizibil în cursul perioadei următoare anului 1998. Într-adevăr, între 1996 și 1998, volumul producției industriei comunitare a crescut (+17 %), iar rata de utilizare a capacităților era ridicată; de asemenea, și volumul vânzărilor a crescut (+21 %), în timp ce prețurile de vânzare au rămas stabile, iar industria era încă rentabilă (în termeni de randament la nivelul cifrei de afaceri nete, de randament al activelor totale și de flux de lichidități). În consecință, industria comunitară a fost în măsură să își crească investițiile; în ceea ce privește numărul de persoane angajate și fluxul de lichidități, cifrele au rămas la un nivel favorabil în cursul acestei perioade. Această evoluție favorabilă se explică prin efectul pozitiv asociat cu introducerea de măsuri antidumping împotriva Indoneziei, Thailandei, Taiwanului și Malaeziei, care au restabilit practici comerciale echitabile pe piața comunitară, și al creșterii consumului comunitar de PTY.
(73)
După 1998, situația industriei comunitare a început să se deterioreze semnificativ. Chiar în cazul în care volumul producției a rămas stabil, utilizarea capacităților de producție a scăzut cu 7 puncte procentuale, volumul vânzărilor cu 13 %, iar prețul de vânzare cu 5 %. În consecință, industria comunitară a început să înregistreze pierderi semnificative, iar nivelul investițiilor a fost, de asemenea, afectat.
(74)
Producătorii-exportatori din India au susținut că unii dintre indicatorii prezentați anterior au evoluat favorabil pe parcursul perioadei examinate și că, prin urmare, nu pun în evidență vreun prejudiciu.
(75)
Trebuie notat, în primul rând, că, în temeiul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, nici unul dintre factorii economici menționați nu reprezintă o bază de judecată determinantă care să indice dacă industria comunitară a suferit un prejudiciu semnificativ. Un alt element, și mai semnificativ, este că, deși situația economică a industriei comunitare s-a îmbunătățit între 1996 și 1998, cifrele și concluziile sus-menționate arată clar o deteriorare a situației industriei comunitare pe parcursul perioadei următoare și indică o deteriorare semnificativă suferită de industria comunitară pe parcursul perioadei de anchetă. Prin urmare, argumentul a fost respins și se confirmă concluzia menționată anterior, respectiv existența unui prejudiciu semnificativ suferit de industria comunitară.
H. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(76)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din regulamentul de bază, s-a reexaminat dacă prejudiciul semnificativ suferit de industria comunitară, astfel cum a fost definit la considerentul 42, a fost cauzat de importurile din India care fac obiectul unui dumping. În conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a reexaminat, de asemenea, și alți factori cunoscuți, pentru ca prejudiciul pe care aceștia ar fi putut să îl aducă industriei comunitare să nu fie atribuit pe nedrept importurilor care fac obiectul unui dumping.
2. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping
(77)
Între 1996 și perioada de anchetă, volumul importurilor originare din India s-a triplat, trecând de la 7 583 tone la 22 683 tone. Volumul a crescut în două etape: mai întâi, între 1996 și 1998, cu 138 %, și apoi, din 1999 până în perioada de anchetă, cu 92 %, trecând de la 11 824 tone la 22 683 tone, ceea ce corespunde unei creșteri de aproximativ 10 800 tone. Trebuie notat că, dacă prima creștere a avut loc într-o perioadă când piața comunitară continua să se dezvolte, cea de a doua a avut loc într-un moment în care consumul comunitar scădea puternic (-14 000 tone). În decursul aceleiași perioade, respectiv între 1999 și perioada de anchetă, volumul vânzărilor industriei comunitare a scăzut cu aproximativ 13 %.
(78)
Aceeași tendință poate fi observată în termeni relativi. Cota de piață din India a crescut de la 2,7 % în 1996 la 6,7 % în cursul perioadei de anchetă. Creșterea a avut loc în două faze: între 1996 și 1998, de la 2,7 % la 4,9 %, și între 1999 și perioada de anchetă, de la 3,3 % la 6,7 %.
(79)
În 1999, prețul importurilor din India a atins în medie nivelul scăzut de 1,4 EUR/tonă, ceea ce corespunde unei scăderi de 17 % în raport cu anul precedent și de 26 % în raport cu 1996. Această politică de preț scăzut a permis creșterea volumului vânzărilor și recâștigarea cotelor de piață pierdute în 2000 și în timpul perioadei de anchetă. Astfel, prețurile au atins nivelul din 1998, dar încă erau, în medie, inferioare nivelului din anii 1996 și 1997.
(80)
Trebuie reamintit că, pe parcursul perioadei de anchetă, au fost stabilite marje semnificative de subcotare, eșalonate între 23 % și 28 %. Acest lucru arată clar presiunea puternică asupra prețurilor exercitată de importurile din India pe parcursul perioadei de anchetă. Într-adevăr, cu o cotă de piață de 6,7 % în timpul perioadei de anchetă, acest nivel de subcotare a prețurilor a avut, cu siguranță, un impact negativ semnificativ asupra pieței transparente și descurajate a Comunității, cu atât mai mult cu cât produsul în cauză este foarte sensibil la prețuri.
(81)
În același timp, industria comunitară a suferit o pierdere a cotei de piață de aproximativ un punct procentual între 1996 și 1998 și de un alt punct procentual între 1999 și perioada de anchetă. Pierderea trebuie analizată prin prisma evoluției prețurilor industriei comunitare. Într-adevăr, industria comunitară a trebuit să își scadă prețurile cu 7 % în 1999 față de 1998, pentru a-și păstra poziția pe piață. Trebuie reamintit că, în cursul aceluiași an, prețurile de import din India au scăzut cu 17 %. Ulterior, prețul industriei comunitare a rămas relativ stabil, dar la un nivel insuficient pentru a menține o situație financiară pozitivă. Spre deosebire de producătorii-exportatori din India, industria comunitară nu a fost în măsură să își mărească prețul de vânzare mediu în Comunitate între 2000 și perioada de anchetă.
(82)
Între 1996 și 1998, în ciuda creșterii importurilor din India, industria comunitară a cunoscut o evoluție favorabilă, datorită restabilirii de practici comerciale echitabile pe o piață comunitară în expansiune după instituirea de drepturi antidumping asupra importurilor de PTY originare din diferite țări (a se vedea în continuare). Cu toate acestea, începând din 1999, situația financiară a industriei comunitare s-a deteriorat semnificativ. După cum s-a explicat anterior, volumul vânzărilor și prețurile au început să scadă, iar rentabilitatea, randamentul investițiilor, precum și fluxul de lichidități au fost grav afectate. Acest lucru coincide cu perioada în care prețurile din India au scăzut foarte mult, iar volumul importurilor a început să crească simțitor, respectiv s-a dublat între 1999 și perioada de anchetă.
3. Efectul altor factori cunoscuți
(83)
Deoarece nici una dintre părțile în cauză nu a prezentat nici o informație sau observație suplimentară, se confirmă concluzia prezentată la considerentul 91 din regulamentul provizoriu, respectiv că importurile originare din Indonezia și Taiwan sunt, de asemenea, susceptibile de a fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară în timpul perioadei de anchetă.
(84)
Pe această piață foarte transparentă, importurile semnificative de PTY la preț scăzut originare din orice țară pot să cauzeze un prejudiciu industriei comunitare, de o amploare care poate fi considerată semnificativă. Cu toate acestea, pentru a putea cuantifica impactul importurilor din India în raport cu impactul importurilor din Indonezia și din Taiwan, trebuie să se țină seama de creșterea puternică a importurilor din India între 1999 și perioada de anchetă, atât în termeni absoluți, cât și relativi, precum și de prețul mediu de import din India în cursul perioadei de anchetă, care era, în medie, inferior prețurilor importurilor din Indonezia și din Taiwan, ținând seama, în special, de faptul că respectivele importuri fac parțial obiectul unor drepturi antidumping. În aceste circumstanțe, se poate concluziona că impactul importurilor din India nu era mai puțin semnificativ decât cel al importurilor din Indonezia și din Taiwan și că, în consecință, există o legătură reală și importantă între importurile din India și situația precară a industriei comunitare.
(85)
În ceea ce privește importurile din țările terțe rămase, în lipsa oricărui comentariu, se confirmă, la rândul său, concluzia provizorie conform căreia aceste importuri nu pot fi considerate ca având efecte prejudiciabile asupra industriei comunitare.
(86)
Tabelul următor, care are la bază informații primite de la anumite societăți și cuprinse în plângere, arată evoluția volumului și a cotei de piață a vânzărilor celorlalți producători comunitari.
1996
1997
1998
1999
2000
Perioada de anchetă
Tone
134 366
144 831
150 544
136 097
142 797
131 924
Cotă de piață
47,0 %
42,4 %
40,8 %
38,5 %
39,6 %
38,9 %
(87)
Din aceste date rezultă că volumul vânzărilor celorlalți producători de PTY a scăzut semnificativ între 1996 și perioada de anchetă, atât în termeni absoluți, cât și relativi. Pe de altă parte, trebuie reamintit că o parte importantă din acești alți producători comunitari făceau efectiv parte din solicitanții inițiali. Respectivele societăți nu au fost în măsură să coopereze pe deplin în cadrul prezentei anchete, din lipsă de resurse, dar au susținut pe deplin procedura și au cooperat total sau parțial la alte proceduri similare recente.
(88)
Ținând seama de cele menționate anterior, se concluzionează că ceilalți producători comunitari nu au contribuit la prejudiciul suportat de industria comunitară pe parcursul perioadei de anchetă.
(89)
Anumite părți în cauză au precizat că investițiile importante realizate de industria comunitară în cursul perioadei examinate au cauzat, de asemenea, o deteriorare a situației sale financiare.
(90)
După cum s-a explicat anterior, investițiile realizate de industria comunitară erau legate de o creștere a capacităților sale de producție. Acestea au crescut pentru prima dată atunci când consumul comunitar era în creștere, respectiv între 1996 și 1998. În consecință, industria comunitară și-a mărit volumul de producție și a fost în măsură, de asemenea, să crească și volumul vânzărilor, urmând tendința de expansiune a pieței comunitare. Această evoluție pozitivă a permis industriei comunitare să își mărească încă o dată capacitățile de producție între 1999 și perioada de anchetă. Acestea au crescut cu aproximativ 10 000 tone. De această dată, însă, industria comunitară nu și-a putut crește producția și volumul de vânzări pentru a-și utiliza noile capacități, ceea ce a produs o scădere puternică a ratei de utilizare a capacităților. Deoarece industria PTY necesită investiții semnificative, ceea ce implică niște costuri fixe ridicate, scăderea producției și a volumului vânzărilor între 1999 și perioada de anchetă a avut un impact negativ direct asupra situației financiare a industriei comunitare. Se constată că prețul principalei materii prime a rămas stabil în decursul aceleiași perioade.
(91)
Creșterea capacităților între 1999 și perioada de anchetă a avut, așadar, efecte negative asupra situației financiare a industriei comunitare. Efectele se explică prin faptul că această creștere a capacităților a coincis cu o scădere a producției și a volumului vânzărilor industriei comunitare. Cu toate acestea, scăderea a fost cauzată de presiunea exercitată asupra pieței comunitare de importurile din India de PTY. Deși consumul comunitar a scăzut cu aproximativ 14 000 tone între 1999 și perioada de anchetă, volumul importurilor din India de PTY a crescut cu aproximativ 10 000 tone în decursul aceleiași perioade, favorizat de un comportament agresiv în materie de prețuri. Într-adevăr, prețurile importurilor din India la PTY au fost mult inferioare prețurilor practicate de industria comunitară pe parcursul perioadei de anchetă, iar volumul corespunzător al importurilor a crescut în așa măsură încât industria comunitară nu a reușit să își crească vânzările și volumul producției și nici măcar să limiteze scăderea acestora și, astfel, să atenueze impactul negativ al capacităților excedentare instalate.
(92)
Se consideră că, în cazul în care costurile legate de investiții și, prin urmare, creșterea capacităților instalate au avut un impact negativ asupra situației financiare a industriei comunitare între 1999 și perioada de anchetă, acest impact a fost, cu toate acestea, agravat de faptul că industria comunitară a trebuit să își reducă vânzările, volumul producției și prețurile de vânzare. Acest lucru a fost rezultatul presiunii exercitate de nivelul scăzut al prețurilor importurilor din India, al căror volum a înregistrat un volum mai mare decât dublu pe parcursul aceleiași perioade, în momentul în care consumul comunitar global scădea.
(93)
Prin urmare, este evident că, în lipsa importurilor ce fac obiectul unui dumping din India, industria comunitară ar fi putut să își mențină prețurile de vânzare la nivelul din 1998 și să își crească volumul producției și al vânzărilor. Acest lucru i-ar fi permis să realizeze economii de scară și, în condiții comerciale echitabile, să absoarbă cea mai mare parte, dacă nu chiar întregul ansamblu al costurilor fixe suplimentare în legătură cu investițiile sale.
(94)
În timp ce consumul comunitar global a crescut în perioada examinată, acesta a scăzut între 1999 și perioada de anchetă. Chiar dacă această tendință de scădere a coincis cu o diminuare a volumului vânzărilor industriei comunitare, trebuie notat, mai întâi, că scăderea volumului vânzărilor industriei comunitare a fost proporțional mai semnificativă decât cea a consumului comunitar. În al doilea rând, în cursul aceleiași perioade, importurile originare din India au crescut de mai mult de două ori. În consecință, deși nu se poate exclude faptul că această scădere a cererii a avut un efect prejudiciabil asupra situației industriei comunitare, trebuie considerat că respectiva scădere a avut o importanță minoră în raport cu efectele importurilor care fac obiectul unui dumping.
(95)
Producătorii-exportatori din India au susținut că industria comunitară a suferit un prejudiciu rezultat din încetinirea activității economice mondiale de la sfârșitul anului 2000 și că acest lucru trebuie luat în considerare și cuantificat în scopul analizei legăturii de cauzalitate.
(96)
În primul rând, trebuie notat că analiza anterioară arată că situația economică a industriei comunitare începuse să se deterioreze încă înainte de sfârșitul anului 2000. În al doilea rând, în perioada de încetinire a activității economice mondiale, ar fi fost de așteptat ca toți operatorii din Comunitate să suporte aceleași consecințe. Or, într-un moment în care piața era în scădere, producătorii-exportatori din India au reușit să își crească semnificativ volumul vânzărilor în Comunitate. După cum s-a explicat anterior, volumul vânzărilor industriei comunitare a scăzut proporțional și mai mult decât consumul comunitar. Pe de altă parte, impactul încetinirii globale se regăsea deja în scăderea cererii sus-menționate.
(97)
Luând în considerare cele menționate anterior, deși nu se poate exclude faptul că și încetinirea activității economice a avut un impact asupra situației industriei comunitare, se concluzionează că acest fenomen a avut o importanță minoră în comparație cu efectul scăderii prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping.
(98)
Producătorii-exportatori din India au susținut că pierderea cotei de piață a industriei comunitare rezultă din faptul că aceasta a optat pentru vânzările la export mai degrabă decât pentru vânzările pe piața internă. Creșterea volumului exporturilor industriei comunitare arată că aceasta este competitivă pe piețele unde prevalează condiții comerciale echitabile. De asemenea, trebuie reamintit că, deși volumul exporturilor a crescut de patru ori în cursul perioadei examinate, acesta a rămas marginal în raport cu vânzările totale ale industriei comunitare. În cele din urmă, trebuie remarcat și faptul că rentabilitatea industriei comunitare se stabilește ținând seama numai de vânzările sale pe piața comunitară. În lipsa altor comentarii privind aceste aspecte, concluziile provizorii prevăzute la considerentele 96-98 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(99)
În lipsa comentariilor asupra acestui aspect, se confirmă concluziile prevăzute la considerentele 93-95 din regulamentul provizoriu, conform cărora prețul materiei prime a industriei comunitare nu poate fi considerat ca fiind la originea prejudiciului suferit de industria comunitară.
(100)
Producătorii-exportatori din India au susținut că scăderea volumului producției pe parcursul perioadei de anchetă trebuie atribuit închiderii deliberate a uzinei unuia dintre cei doi producători comunitari care constituie industria comunitară. Cu toate acestea, ancheta a arătat că nu s-a închis nici o uzină pe parcursul perioadei de anchetă. Producătorul în cauză a confirmat că nu a avut loc nici o închidere de uzină și a susținut că o eventuală reducere a volumului său de producție pe parcursul perioadei de anchetă a rezultat din efectul ofertei în creștere de PTY la preț scăzut pe piața comunitară. Prin urmare, argumentul a fost respins.
4. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(101)
În concluzie, se confirmă că importurile care fac obiectul unui dumping au avut efecte prejudiciabile asupra situației industriei comunitare, în special între 1999 și perioada de anchetă, caracterizată printr-o scădere a volumului vânzărilor, o scădere a prețurilor de vânzare, o pierdere a cotei de piață și o deteriorare semnificativă a situației financiare, în special în termeni de rentabilitate și de randament al investițiilor. Într-adevăr, pe parcursul aceleiași perioade, volumul importurilor din India a crescut semnificativ, atât în termeni absoluți, cât și relativi, și la prețuri net inferioare celor practicate de industria comunitară.
(102)
Au fost examinați alți factori cunoscuți: importurile originare din alte țări terțe, vânzările altor producători comunitari, investițiile industriei comunitare, scăderea cererii, încetinirea activității economice mondiale, prețul materiei prime și rezultatele la export ale industriei comunitare. S-a dovedit că unii dintre acești factori au exercitat, la rândul lor, un efect prejudiciabil asupra situației industriei comunitare. Efectul acestor factori a agravat impactul negativ semnificativ asupra situației industriei comunitare determinat de creșterea bruscă a importurilor originare din India, creștere care, luată separat, a cauzat, la rândul ei, un prejudiciu grav industriei comunitare.
(103)
Luând în considerare analiza menționată, care a identificat și a separat clar efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei comunitare de efectele prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unor subvenții și asigurând că prejudiciul pe care acești alți factori l-ar fi putut cauza industriei comunitare să nu fie atribuit importurilor care fac obiectul unor subvenții, se confirmă că acești alți factori nu sunt de natură să contrazică faptul că există o legătură de cauzalitate reală și gravă între importurile care fac obiectul unor subvenții și prejudiciul semnificativ constatat.
I. INTERESUL COMUNITĂȚII
(104)
Luând în considerare evoluțiile intervenite după concluziile provizorii, respectiv închiderea uzinei Dupont SA, s-a efectuat o reexaminare pentru a vedea dacă, în pofida concluziei privind dumpingul prejudiciabil, există motive imperative de a concluziona că nu este în interesul Comunității să adopte măsuri antidumping definitive.
1. Industria comunitară și alți producători comunitari
(105)
După cum s-a explicat în regulamentul provizoriu, nu există nici un motiv să se pună la îndoială viabilitatea și competitivitatea industriei comunitare în condiții de piață normale. Cu toate acestea, faptele au arătat că, în lipsa unor condiții comerciale echitabile, existența industriei comunitare este grav compromisă. Într-adevăr, existența unor practici comerciale neechitabile pe piața comunitară au dus deja la închiderea societății Dupont SA, care nu a putut supraviețui în condițiile recesiunii actuale a pieței. În cazul în care nu se instituie măsuri, nu se poate exclude situația ca și alți producători comunitari să treacă prin aceeași experiență.
(106)
Trebuie reamintit că, deși numai doi producători comunitari au fost în măsură să coopereze la anchetă, procedura a fost pe deplin susținută de producători comunitari care reprezintă aproximativ 75 % din producția comunitară. După cum s-a explicat anterior, și ceilalți producători comunitari au asistat la erodarea cotelor de piață și a volumului vânzărilor pe piața comunitară.
(107)
În consecință, se confirmă concluziile provizorii conform cărora ar fi în interesul industriei comunitare și al altor producători să se instituie măsuri.
2. Importatori
(108)
Nici un importator sau comerciant nu a răspuns la chestionar în stadiul provizoriu. În regulamentul provizoriu, s-a concluzionat că instituirea de măsuri nu riscă să aibă un impact relevant asupra situației lor.
(109)
În lipsa altor comentarii din partea părților în urma instituirii măsurilor provizorii, concluziile menționate anterior se confirmă.
3. Furnizori de materii prime
(110)
În lipsa altor comentarii, concluzia provizorie conform căreia instituirea de măsuri este în interesul industriei din amonte se confirmă.
4. Utilizatori
(111)
Un singur utilizator a cooperat în stadiul provizoriu. În lipsa comentariilor sau a reacțiilor în urma instituirii măsurilor provizorii, concluzia conform căreia instituirea de măsuri nu riscă să aducă prejudiciu viabilității sau competitivității utilizatorilor se confirmă.
5. Concluzie
(112)
Neinstituirea de măsuri antidumping amenință serios existența industriei comunitare și a altor producători comunitari. Acest lucru este cu atât mai adevărat cu cât un producător comunitar a trebuit să își închidă recent uzina din Comunitate, din cauza condițiilor comerciale neechitabile ce prevalează pe piața Comunității.
(113)
În caz contrar, în lipsa unor măsuri definitive, scăderea continuă a rentabilității industriei comunitare înregistrată pe parcursul perioadei examinate va continua, cu riscul de închidere a altor uzine de PTY din Comunitate.
(114)
Luând în considerare cele menționate anterior, Comisia a concluzionat că nu există nici un motiv imperativ de a nu institui măsuri antidumping definitive.
J. MĂSURILE ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(115)
Pe baza metodei expuse la considerentele 122-125 din regulamentul provizoriu, s-a calculat un nivel de eliminare a prejudiciului cu scopul de a stabili nivelul măsurilor care trebuie instituite definitiv.
(116)
Producătorii-exportatori din India au susținut că nivelul profitului utilizat pentru calcularea prețului neprejudiciabil are la bază o alegere arbitrară, respectiv marja de profit cea mai ridicată înregistrată pe parcursul perioadei examinate.
(117)
Trebuie reamintit că nivelul profitului luat în considerare pentru determinarea prețului neprejudiciabil trebuie să corespundă unui nivel la care industria comunitară s-ar putea aștepta în mod rezonabil în lipsa unui dumping prejudiciabil. Anul 1998 a fost considerat un an de referință rezonabil, deoarece importurile din India încă nu generaseră scăderea prețurilor industriei comunitare, iar importurile din celelalte țări care fac obiectul unor măsuri atinseseră deja un nivel similar cu cel care prevala pe parcursul perioadei de anchetă. Faptul că un producător comunitar a trebuit exclus din definiția industriei comunitare și că, prin urmare, au fost calculate cifre noi privind rentabilitatea pentru perioada examinată, nu schimbă cu nimic concluziile provizorii conform cărora această industrie ar putea, în condiții de piață echitabile, să atingă, în mod rezonabil, un nivel de profit de 8 % în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping.
(118)
Luând în considerare cele menționate anterior, metoda utilizată pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului, descrisă la considerentele 122 - 125 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
(119)
Ca și în cazul marjelor de subcotare a prețurilor menționate anterior, marjele de prejudiciu au fost, de asemenea, revizuite și modificate.
2. Măsurile definitive
(120)
Luând în considerare cele menționate anterior și în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, este necesar să se instituie un drept antidumping definitiv la nivelul marjelor de dumping stabilite deoarece, în toate cazurile, acestea sunt inferioare marjelor de prejudiciu constatate.
(121)
Cu toate acestea, în ceea ce privește procedura compensatorie paralelă privind India, în conformitate cu articolul 24 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2026/97 al Consiliului din 6 octombrie 1997 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (4) (denumit în continuare „regulament de bază antisubvenții”) și cu articolul 14 alineatul (1) din regulamentul de bază, nici un produs nu poate face în același timp obiectul unor drepturi antidumping și al unor drepturi compensatorii în vederea remedierii uneia și aceleiași situații rezultate dintr-un dumping sau din acordarea unei subvenții la export. Prin urmare, este necesar să se determine dacă și în ce măsură sumele sub formă de subvenții și marjele de dumping decurg din aceeași situație.
(122)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2094/2002 al Consiliului (5) s-a instituit un drept compensatoriu corespunzător sumei sub formă de subvenții, care s-a dovedit inferioară marjei de prejudiciu în cazul tuturor exportatorilor. Toate sistemele de subvenții examinate care s-au dovedit pasibile de măsuri compensatorii constituiau subvenții la export în sensul articolului 3 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază antisubvenții. În consecință, marjele de dumping definitive stabilite pentru producătorii-exportatori din India rezultă parțial din existența de subvenții la export. În aceste circumstanțe, se consideră inoportun să se instituie în același timp un drept compensatoriu și un drept antidumping pentru totalitatea sumelor sub formă de subvenții la export și a marjelor de dumping stabilite în stadiul definitiv. În consecință, dreptul antidumping definitiv trebuie ajustat astfel încât să reflecte marja de dumping efectivă rămasă după instituirea dreptului compensatoriu definitiv destinat contrabalansării efectului subvențiilor la export.
(123)
Luând în considerare cele menționate anterior, drepturile definitive se stabilesc după cum urmează:
Numele societății
Marja de dumping
Nivelul dreptului compensatoriu definitiv la subvențiile la export
Nivelul dreptului antidumping definitiv
Indo Rama Synthetics Limited
10,7 %
4,1 %
6,6 %
Reliance Industries Limited
6,1 %
0 %
6,1 %
Welspun Syntex Limited
17,0 %
9,1 %
7,9 %
Societăți care au cooperat neincluse în eșantion
8,9 %
5,2 %
3,7 %
Toate celelalte societăți
17,0 %
9,1 %
7,9 %
(124)
Nivelurile individuale ale dreptului prevăzute în prezentul regulament au fost stabilite pe baza concluziilor prezentei anchete antidumping. Prin urmare, respectivele niveluri reflectă situația constatată pentru societățile în cauză pe parcursul acestei anchete. Astfel, respectivele niveluri ale dreptului (spre deosebire de dreptul național aplicabil „tuturor celorlalte societăți”) se aplică exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză fabricate de societățile și, deci, de entitățile juridice specifice citate. Produsele importate fabricate de orice societate ale cărei nume și adresă nu sunt menționate în mod specific în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv de entitățile în legătură cu societățile specific citate, nu pot beneficia de aceste niveluri și vor face obiectul dreptului aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
(125)
Orice cerere de aplicare a nivelurilor dreptului individuale (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau în urma înființării de entități noi de producție sau de vânzare) trebuie prezentată de îndată Comisiei (6) și trebuie să conțină toate informațiile utile, în special orice modificare a activităților societății legate de producție, vânzări pe piața internă și export, care rezultă din această schimbare a denumirii sau din înființarea entităților noi de producție sau de vânzare. După consultarea comitetului consultativ, Comisia va modifica, dacă este cazul, regulamentul prin actualizarea listei cu societățile care beneficiază de niveluri ale dreptului individuale.
(126)
Utilizarea tehnicilor de eșantionare în cadrul anchetei privind dumpingul exclude deschiderea, în cadrul prezentei proceduri, a oricărei reexaminări privind noi exportatori în sensul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, în vederea stabilirii de marje de dumping individuale. Cu toate acestea, pentru a asigura egalitatea de tratament între noii producători-exportatori din India și societățile care au cooperat neincluse în eșantion, se consideră că oricărui nou producător-exportator din India care ar fi putut beneficia de un drept individual, în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, trebuie să i se aplice dreptul mediu ponderat, la care sunt supuse societățile menționate.
3. Perceperea drepturilor provizorii
(127)
Luând în considerare mărimea marjelor de dumping stabilite și a gravității prejudiciului cauzat industriei comunitare, se consideră necesar să se perceapă în mod definitiv sumele depuse cu titlul de drept antidumping provizoriu instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1412/2002 la nivelul dreptului definitiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv asupra importurilor de fire texturate din poliester înregistrate sub codul NC 5402 33 00, originare din India.
(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontiera comunitară, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează pentru produsele fabricate de societățile următoare:
Societate
Nivelul dreptului (%)
Cod adițional TARIC
Chhabria Polyester Corporation
Mehta House, 1st Floor, 91, Bombay Samachar Marg,
Mumbai 400 023, India
3,7 %
A 388
Indo Rama Synthetics Limited
51-A, Industrial Area, Sector III, Pithampur, 453 001,
Distt. Dhar, Madhya Pradesh, India
6,6 %
A 389
Microsynth Fabrics Limited
6, Jai Tirath Mansion, Barrack Road, Behind Metro Cinema,
Mumbai 400 020, India
3,7 %
A 390
Modern Petrofils
NH No 8, Baman Gam, Taluka: Karjan, Distt:
Baroda 391 210, India
3,7 %
A 391
Nova Petrochemicals Limited
402, Trividh Chambers, Ring Road, Surat, India
3,7 %
A 392
Parasrampuria Industries Limited
208, Nariman Point, Mumbai 400 021, India
3,7 %
A 393
Reliance Industries Limited
Maker Chambers IV, Nariman Point, Mumbai, 400 021, India
6,1 %
A 394
Sarla Polyester Limited
304, Arcadia, 195 Nariman Point, Mumbai 400 021, India
3,7 %
A 395
Supertex Industries Limited
Balkrishna Krupa, 2nd Floor, 45/49, Babu Genu Road,
Princess Stree, Mumbai 400 002, India
3,7 %
A 396
Welspun Syntex Limited
Kamani Wadi, 1st Floor, 542, Jaganath Shankar Sheth
Road, Chira Bazar, Mumbai 400 002, India
7,9 %
A 397
Toate celelalte societăți
7,9 %
A 999
(3) Cu excepția dispozițiilor contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 2
În momentul în care un nou producător-exportator din India furnizează Comisiei elemente de probă suficiente pentru a stabili:
-
că nu a exportat spre Comunitate produsele menționate la articolul 1 alineatul (1) pe parcursul perioadei de anchetă (între 1 octombrie 2000 și 30 septembrie 2001);
-
că nu este în legătură cu un exportator sau cu un producător din India care face obiectul măsurilor antidumping instituite prin prezentul regulament;
-
că a exportat produsul în cauză în Comunitate după perioada de anchetă pe care se bazează măsurile sau că a subscris o obligație contractuală și irevocabilă de export al unei cantități semnificative a produsului în Comunitate;
Consiliul, hotărând cu majoritate simplă la propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ, poate modifica articolul 1 alineatul (2) din prezentul regulament adăugând noul producător-exportator la societățile care fac obiectul nivelului dreptului mediu ponderat de 3,7 % menționat anterior.
Articolul 3
Sumele depuse cu titlul de drept antidumping provizoriu în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1412/2002 privind importurile de fire texturate din poliester, înregistrate sub codul NC 5402 33 00, originare din India, se percep în mod definitiv la nivelul dreptului definitiv instituit prin prezentul regulament.
Sumele depuse care depășesc valoarea nivelului dreptului antidumping definitiv se eliberează.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 26 noiembrie 2002.