32001R0005
L 002/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 5/2001 AL CONSILIULUI
din 19 decembrie 2000
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1907/90 privind unele standarde de comercializare a ouălor
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2771/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind organizarea comună a piețelor în sectorul ouălor (1), în special articolul 2 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 1907/90 (2) stabilește unele standarde de comercializare a ouălor.
(2)
Metoda de creștere a găinilor a devenit unul dintre principalii factori luați în considerare de consumatori la achiziționarea ouălor. Comisia s-a angajat să propună o modificare a standardelor de comercializare și să introducă obligativitatea indicării metodei de creștere pe ouă și pe ambalaje, astfel încât consumatorii să nu fie induși în eroare. În acest scop, etichetarea obligatorie clară și precisă reprezintă singura modalitate prin care se poate da consumatorilor posibilitatea de a alege în mod avizat între diferitele categorii de ouă, în funcție de metoda de creștere a găinilor. Etichetarea obligatorie adecvată este în concordanță cu dorințele exprese ale consumatorilor și ale asociațiilor consumatorilor.
(3)
Pentru a suplimenta informațiile destinate consumatorilor, mențiunile etichetate pot preciza și modul de furajare a găinilor.
(4)
Este necesar ca etichetarea obligatorie să se aplice tuturor ouălor vândute în Uniunea Europeană și cumpărate de consumatori în alt loc decât cel de producție, fie că acestea sunt produse în Comunitatea Europeană, fie că provin din țări terțe. Cu toate acestea, în cazul ouălor produse în țări terțe, precizarea metodei de creștere poate fi înlocuită cu mențiunea „metodă de creștere nespecificată” sau cu indicarea originii ouălor în cazul în care procedurile practicate de respectiva țară terță nu oferă garanții suficiente privind echivalența lor cu normele și standardele tehnice aplicabile procedurilor comunitare; astfel se poate face diferența între aceste ouă și cele pe care este menționată metoda de creștere și se va face imposibilă o marcare ulterioară care ar putea induce în eroare.
(5)
Ouăle de calitatea a doua sau cele conservate, din categoria B, constituie doar o mică parte din piața Comunității Europene. Majoritatea acțiunilor comerciale constau în aprovizionarea consumatorilor cu ouă de primă calitate, din categoria A. Prin urmare, clasificarea ouălor trebuie simplificată, iar categoriile B și C (ouă destinate prelucrării industriale), existente în prezent, trebuie unificate într-o nouă categorie B, iar vânzarea acestor ouă trebuie făcută exclusiv în scopul prelucrării.
(6)
Cu cel puțin șase luni înainte de introducerea mențiunii obligatorii privind metoda de creștere pe ouă și pe ambalaje, Comisia trebuie să înainteze un raport, însoțit de propuneri adecvate care să ia în considerare concluziile raportului, privind evoluția reglementărilor în materie de norme de igienă alimentară, în special în ceea ce privește ouăle spălate, și privind rezultatul negocierilor cu Organizația Mondială a Comerțului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 1907/90 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 6 alineatul (1):
(a)
se elimină a treia liniuță;
(b)
a doua liniuță se înlocuiește cu următoarea liniuță;
„-
categoria B sau «ouă de calitatea a doua sau ouă declasate destinate societăților din industria alimentară avizate în conformitate cu Directiva 89/437/CEE și celor din industria nealimentară».”
2.
Articolul 7 se înlocuiește cu următorul articol:
„Articolul 7
(1)
(a)
Pe ouăle din categoria A se aplică un cod care indică numărul distinctiv al producătorului și care permite identificarea metodei de creștere a găinilor;
(b)
Comisia evaluează metodele de etichetare în vigoare în țările terțe exportatoare. În cazul în care se consideră că procedurile aplicate oferă suficiente garanții privind echivalența cu normele tehnice și cu standardele comunitare aplicabile, atunci pe ouăle importate din țările în cauză se poate aplica un cod distinctiv în conformitate cu litera (a). Cu toate acestea, dacă nu este cazul, ouăle importate prezintă un cod distinctiv, care indică țara de origine și faptul că nu se specifică metoda de creștere a găinilor;
(c)
dacă este necesar, Comisia poartă negocieri cu aceste țări în vederea găsirii unor modalități adecvate pentru ca ele să ofere garanții de respectare a standardelor de etichetare în conformitate cu procedurile comunitare;
(d)
utilizarea acestor mențiuni este reglementată de condiții ce urmează a fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20.
(2) Una sau mai multe dintre următoarele mărci distinctive se pot aplica pe ouăle din categoria A:
(a)
perioada minimă de valabilitate («a se consuma, de preferință, înainte de»);
(b)
una sau mai multe informații adiționale menite a oferi consumatorului date suplimentare;
(c)
categoria de calitate;
(d)
categoria de greutate;
(e)
numărul centrului de ambalare;
(f)
numele sau firma centrului de ambalare;
(g)
denumirea comercială sau marca comercială;
(h)
indicarea originii ouălor.
Informațiile prevăzute la literele (f) și (g) se folosesc doar în conformitate cu condițiile relevante prevăzute în partea a doua a tezei de la articolul 10 alineatul (1) litera (a).
Informațiile prevăzute la literele (b) și (h) se folosesc doar în conformitate cu condițiile relevante prevăzute la articolul 10 alineatul (3).
Pe ouăle din categoria A se poate menționa și modul de furajare al găinilor ouătoare. Aceste informații se folosesc doar în conformitate cu condițiile relevante prevăzute la articolul 10 alineatul (3).”
3.
Articolul 8 se înlocuiește cu următorul articol:
„Articolul 8
(1) Ouăle din categoria B, cu excepția celor crăpate, prezintă o marcă distinctivă indicând categoria de calitate. În plus, acestea pot prezenta și una sau mai multe dintre mențiunile enumerate la articolul 7.
(2) Ouăle din categoria A care nu mai corespund caracteristicilor stabilite pentru această categorie sunt declasate la categoria B.
În acest caz, ouăle prezintă o marcă distinctivă în conformitate cu alineatul (1). Orice marcă aplicată anterior fie în conformitate cu articolul 7, fie în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol poate fi păstrată, cu excepția acelora privind categoria de greutate, care se modifică dacă este cazul.
(3) Cu toate acestea, prin derogare de la alineatul (2), ouăle din categoria A care nu mai corespund caracteristicilor stabilite pentru respectiva categorie pot fi livrate direct societăților din industria alimentară avizate în conformitate cu Directiva 89/437/CEE și celor din industria nealimentară, fără mărcile prevăzute la alineatul (2), cu condiția ca pe ambalajul lor să fie menționată clar destinația produsului.”
4.
Articolul 10 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), literele (e) și (f) se înlocuiesc cu următoarele litere:
„(e)
perioada minimă de valabilitate («a se consuma, de preferință, înainte de»), urmată de recomandările adecvate privind depozitarea ouălor din categoria A, și de data ambalării pentru ouăle din categoria B;
(f)
precizări privind refrigerarea sau metoda de conservare, care nu sunt sub formă de cod, pentru ouăle din categoria B;
(g)
metoda de creștere a găinilor pentru ouăle din categoria A. Aceste informații se folosesc în temeiul normelor care urmează să fie stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20.”;
(b)
la alineatul (2) se adaugă următoarea literă:
„(f)
precizarea modului de furajare a găinilor.”;
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul alineat:
„(3) Datele suplimentare și informațiile referitoare la metoda de creștere, la originea ouălor și la modul de furajare al găinilor se pot utiliza doar în temeiul normelor care urmează să fie stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20. Aceste norme se referă în principal la criteriile privind metoda de creștere, originea ouălor și modul de furajare al găinilor.
Cu toate acestea, dacă folosirea informațiilor privind originea ouălor și metoda de creștere se dovedește a aduce prejudicii bunei funcționări a pieței comunitare, sau dacă apar dificultăți serioase în ceea ce privește controlul folosirii acestor informații și eficiența acestuia, Comisia, în temeiul aceleiași proceduri, poate suspenda utilizarea informațiilor în cauză.
Fără a aduce atingere celor de mai sus, în cazul în care ambalaje mari conțin ambalaje mai mici sau ouă pe care se precizează originea lor, aceste informații apar și pe ambalajele mari.”
5.
La articolul 15 litera (b) se adaugă următoarea subliteră:
„(gg)
metoda de creștere pentru ouăle din categoria A precizată la articolul 10 alineatul (1) litera (g) sau următoarea precizare: «metodă de creștere nespecificată».”;
6.
La articolul 20 se adaugă următorul alineat:
„(4) Comisia adoptă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75:
(a)
măsurile menite să faciliteze trecerea la sistemul instituit în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) a doua liniuță, cu articolele 7 și 8, cu articolul 10 alineatul (1) literele (e), (f), și (g), cu articolul 20 alineatul (2) litera (f), cu articolul 10 alineatul (3) și cu articolul 15 litera (b) sublitera (gg);
(b)
măsurile necesare și justificate corespunzător pentru a rezolva, în caz de urgență, probleme practice, specifice și neprevăzute.”
(7)
Articolul următor se introduce ca articolul 22a:
„Articolul 22a
Până la 30 iunie 2003, Comisia înaintează Consiliului un raport însoțit de propuneri adecvate privind evoluțiile înregistrate pe piața ouălor, dorințele consumatorilor și ale asociațiilor consumatorilor și problema marcării și controlului ouălor.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2004.
Cu toate acestea, ultimul paragraf din noul articol 7, articolul 1 alineatul (2) punctul 2, articolul 1 punctul 4 literele (b) și (c) și articolul 1 punctele 6 și 7 se aplică de la 1 iulie 2001.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2000.