ACORD
privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații (1)
Revizia 2
(Include modificările intrate în vigoare la data de 16 octombrie 1995)
ACORD
privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații
PREAMBUL
PĂRȚILE CONTRACTANTE,
HOTĂRÂND să modifice acordul privind adoptarea condițiilor uniforme de omologare și recunoaștere reciprocă a omologării echipamentelor și componentelor autovehiculelor, adoptat la Geneva, la 20 martie 1958 și
DORIND să definească specificații tehnice uniforme suficiente pentru anumite vehicule cu roți, echipamente și componente pentru a fi folosite în țările lor,
DORIND să adopte aceste specificații oricând este posibil în țările lor și
DORIND să faciliteze folosirea în țările lor a vehiculelor, echipamentelor și componentelor omologate în conformitate cu aceste specificații de către autoritățile competente ale unei alte părți contractante,
CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
Articolul 1
(1) Părțile contractante stabilesc, cu ajutorul unui comitet de administrație compus din toate părțile contractante în conformitate cu regulamentul de ordine interioară cuprins în apendicele 1 și în temeiul dispozițiilor articolelor și alineatelor următoare, regulamente pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate sau folosite la vehicule cu roți. În cazul în care este necesar, cerințele tehnice includ alternative și, în cazul în care este posibil, acestea sunt orientate spre performanță și includ metode de testare. Condițiile pentru acordarea omologării de tip și a recunoașterii reciproce sunt prevăzute în vederea utilizării de către părțile contractante care aleg să pună în aplicare regulamente prin sistemul de omologare de tip.
În sensul prezentului acord:
-
termenul „vehicule cu roți, echipamente și componente” include orice vehicul cu roți, echipamente și componente ale căror caracteristici privesc siguranța rutieră, protecția mediului și economia de energie;
-
termenul „omologare de tip în temeiul unui regulament” indică procedura administrativă prin care autoritățile competente ale părților contractante declară, după ce au realizat verificările necesare, că un vehicul, echipament sau componentă care au fost prezentate de constructor respectă cerințele regulamentului respectiv. După aceea, constructorul certifică faptul că fiecare vehicul, echipament sau componentă introduse pe piață au fost astfel fabricate, încât să fie identice cu produsul omologat.
Pentru aplicarea regulamentelor pot exista diferite proceduri administrative alternative la omologarea de tip. Singura procedură alternativă general cunoscută și aplicată în anumite state membre ale Comisiei Economice pentru Europa este autocertificarea, prin care constructorul certifică, fără un control administrativ prealabil, faptul că orice produs introdus pe piață respectă regulamentul respectiv; autoritățile administrative competente pot verifica prin sondaj pe piață că produsele autocertificate respectă cerințele regulamentului în cauză.
(2) Comitetul administrativ este alcătuit din toate părțile contractante în conformitate cu regulamentul de ordine interioară prezentat în apendicele 1. Un regulament, după ce a fost stabilit în conformitate cu procedura indicată în apendicele 1, este comunicat de comitetul administrativ Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, denumit în continuare „secretar general”. Cât mai curând posibil după aceea, secretarul general procedează la notificarea acestui regulament părților contractante.
Regulamentul se consideră adoptat afară de cazul în care, în termen de 6 luni de la notificarea acestuia de către secretarul general, mai mult de o treime din părțile contractante la momentul notificării, nu l-au informat pe secretarul general cu privire la dezacordul lor față de regulament.
Regulamentul cuprinde dispoziții privind:
(a)
vehicule cu roți, echipamentele și componentele vizate;
(b)
specificațiile tehnice care, dacă este necesar, pot include și variante;
(c)
metodele de testare prevăzute pentru a demonstra faptul că performanțele corespund specificațiilor tehnice;
(d)
condițiile pentru acordarea omologării de tip și recunoașterea reciprocă a acestora, inclusiv marcajele de omologare, precum și condițiile pentru asigurarea conformității producției;
(e)
data (datele) la care regulamentul intră în vigoare.
În cazul în care este necesar, regulamentul poate include trimiteri la laboratoarele acreditate de către autoritățile competente unde trebuie executate testele de acceptare a tipurilor de vehicule cu roți, a echipamentelor și a componentelor prezentate spre omologare.
(3) După adoptarea unui regulament, secretarul general procedează cât mai curând posibil la notificarea tuturor părților contractante, specificând care părți contractante au formulat obiecții și pentru care dintre acestea regulamentul nu intră în vigoare.
(4) Regulamentul adoptat intră în vigoare pentru toate părțile contractante care nu și-au notificat dezacordul, la data (datele) specificată(e) în acest sens, ca regulament anexat la prezentul acord.
(5) La momentul depunerii instrumentelor de aderare, orice nouă parte contractantă poate să declare că nu este ținută de anumite regulamente anexate la prezentul acord sau de nici unul dintre acestea. În cazul în care, în acel moment, procedura prezentată la alineatele (2), (3) și (4) din prezentul articol se află în desfășurare pentru un proiect sau un regulament adoptat, secretarul general comunică proiectul sau regulamentul adoptat noii părți contractante și acesta intră în vigoare ca regulament pentru noua parte contractantă numai în condițiile specificate la alineatul (4) din prezentul articol. Secretarul general notifică toate părțile contractante cu privire la data intrării în vigoare. De asemenea, secretarul general le comunică acestora toate declarațiile privind neaplicarea anumitor regulamente, pe care orice parte contractantă le poate face în condițiile prezentului alineat.
(6) Orice parte contractantă care aplică un regulament poate în orice moment să notifice secretarului general, sub rezerva unui preaviz de un an, că intenționează să înceteze aplicarea regulamentului. O asemenea notificare trebuie comunicată de secretarul general celorlalte părți contractante.
Omologările acordate rămân în vigoare până la retragere.
În cazul în care o parte contractantă încetează să elibereze omologări în temeiul unui anumit regulament, aceasta trebuie:
-
să mențină condiții corespunzătoare pentru controlul asupra fabricării de produse pentru care a acordat anterior omologări de tip;
-
să ia măsurile necesare stabilite la articolul 4 în cazul în care o parte contractantă care continuă aplicarea regulamentului îi comunică o neconformitate;
-
să continue să comunice autorităților competente ale altor părți contractante retragerile de omologări, în conformitate cu articolul 5;
-
să continue să acorde prelungiri ale omologărilor existente.
(7) Orice parte contractantă care nu aplică un regulament poate, în orice moment, să comunice secretarului general că intenționează să îl aplice începând cu acel moment, iar regulamentul intră în vigoare pentru respectiva parte contractantă în a șaizecea zi de la comunicare. Secretarul general comunică tuturor părților contractante orice intrare în vigoare a unui regulament pentru o nouă parte contractantă, care are loc în condițiile prezentului alineat.
(8) Părțile contractante pentru care un regulament este în vigoare sunt denumite în continuare „părțile contractante care aplică regulamentul”.
Articolul 2
Fiecare parte contractantă care, în aplicarea regulamentelor, utilizează în principal sistemul de omologare de tip, acordă marcajele de omologare de tip și marcajele de omologare descrise în orice regulament pentru tipurile de vehicule cu roți, echipamente și componente vizate de acest regulament, cu condiția să dispună de competența tehnică necesară și să fie satisfăcută de dispozițiile de asigurare a conformității produselor cu tipul omologat, astfel cum se stabilește în apendicele 2. Fiecare parte contractantă care aplică un regulament prin sistemul de omologare de tip refuză marcajele de omologări de tip și de omologări prevăzute de acest regulament în cazul în care condițiile menționate anterior nu sunt respectate.
Articolul 3
Vehiculele cu roți, echipamentele sau componentele pentru care au fost eliberate omologări de tip de către o parte contractantă în conformitate cu articolul 2 din prezentul acord și sunt produse fie pe teritoriul unei părți contractante care aplică regulamentul vizat, fie pe teritoriul unei alte țări desemnate de partea contractantă care a omologat tipul respectiv de vehicul cu roți, echipament sau componente vizate sunt considerate în conformitate cu legislațiile tuturor părților contractante care aplică respectivul regulament.
Articolul 4
În cazul în care autoritățile competente ale unei părți contractante care aplică un regulament prin sistemul de omologare de tip constată că anumite vehicule cu roți, echipamente sau componente purtând marcaje de omologare eliberate în conformitate cu respectivul regulament de una din părțile contractante nu sunt în conformitate cu tipurile omologate, trebuie să înștiințeze autoritățile competente ale părții contractante care a eliberat omologarea. Respectiva parte contractantă trebuie să ia măsurile necesare pentru a restabili conformitatea fabricației cu tipurile omologate și înștiințează și celelalte părți contractante care aplică regulamentul de omologare cu privire la măsurile adoptate, care pot include, dacă este necesar, retragerea omologării. În cazul în care ar putea exista o amenințare la siguranța rutieră sau a mediului, partea contractantă care a eliberat omologarea, după ce a primit informațiile privind neconformitatea cu tipul (tipurile) omologat(e), trebuie să informeze toate celelalte părți contractante cu privire la acea situație. Părțile contractante pot interzice vânzarea și utilizarea unor astfel de vehicule cu roți, echipamente sau componente pe teritoriul lor.
Articolul 5
Autoritățile competente ale fiecărei părți contractante care aplică un regulament prin sistemul de omologare de tip transmit în fiecare lună autorităților competente ale celorlalte părți contractante o listă a vehiculelor cu roți, a echipamentelor sau a componentelor cărora li s-au refuzat sau li s-au retras omologările în decursul lunii respective; în plus, la primirea unei solicitări din partea autorităților competente ale unei alte părți contractante care aplică un regulament în conformitate cu omologarea de tip, trebuie să transmită imediat respectivei autorități competente o copie a tuturor informațiilor relevante pe care aceasta și-a bazat decizia de acordare, refuz sau retragere a unei omologări a unui vehicul cu roți, echipament sau componentă din domeniul respectivului regulament.
Articolul 6
(1) Țările membre ale Comisiei Economice pentru Europa, țări admise în Comisie cu titlu consultativ în conformitate cu alineatul (8) din mandatul Comisiei, și organizațiile de integrare economică regională înființate de țările membre ale Comisiei Economice pentru Europa, cărora statele membre le-au transferat competențele în domeniile reglementate de prezentul acord, inclusiv competența de adoptare a deciziilor care au forță obligatorie pentru statele membre respective, pot să devină părți contractante la prezentul acord.
Pentru stabilirea numărului de voturi la care se face trimitere la articolul 1 alineatul (2) și la articolul 12 alineatul (2), organizațiile de integrare economică regională dispun de un număr de voturi egal cu numărul statelor membre care sunt membre ale Comisiei Economice pentru Europa.
(2) Țările membre ale Organizației Națiunilor Unite care pot participa la anumite activități ale Comisiei Economice pentru Europa în conformitate cu alineatul (11) din mandatul Comisiei și organizațiile de integrare economică regională cărora țările membre le-au transferat competențele în domeniul reglementat de prezentul acord, inclusiv competența de adoptare a deciziilor cu forță obligatorie pentru statele membre, pot să devină părți contractante la prezentul acord.
Pentru stabilirea numărului de voturi la care se face trimitere la articolul 1 alineatul (2) și la articolul 12 alineatul (2), organizațiile de integrare economică regională dispun de un număr de voturi egal cu numărul statelor membre care sunt membre ale Organizației Națiunilor Unite.
(3) Aderarea la acordul modificat a noilor părți contractante care nu sunt părți ale acordului din 1958 are loc prin depunerea unui instrument la secretarul general, după intrarea în vigoare a acordului modificat.
Articolul 7
(1) Se consideră că acordul modificat intră în vigoare după nouă luni de la transmiterea sa de către secretarul general tuturor părților contractante la acordul din 1958.
(2) Se consideră că acordul modificat nu intră în vigoare în cazul în care părțile contractante la acordul din 1958 exprimă vreo obiecție în termen de 6 luni de la data transmiterii acordului modificat de către secretarul general către acestea.
(3) Pentru orice nouă parte contractantă care aderă la prezentul acord modificat, acest acord modificat intră în vigoare în a șaizecea zi de la depunerea instrumentelor de aderare.
Articolul 8
(1) Orice parte contractantă poate denunța prezentul acord printr-o notificare transmisă secretarului general.
(2) Denunțarea produce efecte după 12 luni de la data primirii notificării de către secretarul general.
Articolul 9
(1) Orice nouă parte contractantă definită în conformitate cu articolul 6 din prezentul acord poate, la momentul aderării sau în orice moment ulterior, să declare într-o notificare adresată secretarului general că prezentul acord se aplică tuturor sau unei părți a teritoriilor pe care le reprezintă pe plan internațional. Acordul se aplică asupra teritoriului sau teritoriilor menționat(e) în notificare începând cu a șaizecea zi de la primirea acesteia de către secretarul general.
(2) Orice nouă parte contractantă, definită în conformitate cu articolul 6 din prezentul acord, care a făcut o declarație în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol, având drept efect aplicarea prezentului acord asupra oricăruia dintre teritoriile pe care le reprezintă pe plan internațional, poate să denunțe acordul în mod separat cu privire la teritoriul respectiv, în conformitate cu dispozițiile articolului 8.
Articolul 10
(1) Orice diferend între două sau mai multe părți contractante cu privire la interpretarea sau aplicarea acestui acord se rezolvă, pe cât posibil, prin negocieri între acestea.
(2) Orice diferend care nu este rezolvat prin negociere este supus arbitrajului, dacă una dintre părțile contractante aflate în litigiu solicită acest lucru, și se încredințează spre soluționare unuia sau mai multor arbitri aleși prin acordul părților aflate în litigiu. În cazul în care în trei luni de la data cererii de arbitraj părțile aflate în litigiu nu reușesc să cadă de acord cu privire la alegerea unui arbitru sau a unor arbitri, oricare din părți poate solicita secretarului general să nominalizeze un singur arbitru căruia i se încredințează diferendul spre soluționare.
(3) Hotărârea arbitrului sau arbitrilor desemnați în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol este obligatorie pentru părțile contractante aflate în litigiu.
Articolul 11
(1) Orice nouă parte contractantă poate, în momentul aderării la prezentul acord, să declare că nu se consideră ținută de dispozițiile articolului 10 din acord. Celelalte părți contractante nu sunt ținute de dispozițiile articolului 10 cu privire la orice parte contractantă care a formulat o astfel de rezervă.
(2) Orice parte contractantă care a formulat o rezervă în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol poate, în orice moment, să își retragă această rezervă printr-o notificare transmisă secretarului general.
(3) Nici o altă rezervă nu va fi acceptată la prezentul acord sau la regulamentele anexate, dar orice parte contractantă poate, în conformitate cu articolul 1, să declare că nu are intenția să aplice anumite regulamente sau că nu intenționează să aplice nici unul dintre acestea.
Articolul 12
Regulamentele anexate la prezentul acord pot fi modificate în conformitate cu procedura următoare:
1.
Modificările la regulamente sunt adoptate de Comitetul de administrație, în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) și cu procedura indicată în apendicele 1. În cazul în care este necesar, o modificare poate să permită menținerea unor specificații existente cu titlu de variantă. Părțile contractante precizează care variante urmează să fie aplicate. Părțile contractante care aplică varianta (variantele) în cadrul unui regulament nu sunt obligate să accepte omologări în temeiul variantei (variantelor) precedente la același regulament. Părțile contractante care aplică doar modificările cele mai recente nu sunt obligate să accepte omologări acordate în temeiul modificărilor anterioare sau regulamentelor nemodificate. Părțile contractante care aplică un regulament acceptă omologările acordate în conformitate cu modificarea cea mai recentă, chiar dacă ele nu aplică decât una din modificările anterioare ale respectivului regulament. După ce a fost adoptată o modificare la regulament, aceasta este comunicată secretarului general de către Comitetul de administrație. În cel mai scurt timp, secretarul general procedează la notificarea respectivei modificări părților contractante care aplică regulamentul.
2.
Modificarea la un regulament se consideră adoptată în cazul în care, în termen de șase luni de la notificarea acesteia de către secretarul general, mai mult de o treime din părțile contractante care aplicau regulamentul la momentul notificării nu l-au informat pe secretarul general cu privire la dezacordul lor față de modificare. În cazul în care, după expirarea acestui termen, secretarul general nu a primit declarațiile de dezacord din partea a mai mult de o treime din părțile contractante care aplică regulamentul, el declară în cel mai scurt timp că modificarea este adoptată și obligatorie pentru părțile contractante care aplică regulamentul și care nu și-au declarat opoziția față de aceasta. În cazul în care un regulament este modificat și cel puțin o cincime din părțile contractante care aplică regulamentul nemodificat declară ulterior că ele doresc să continue aplicarea regulamentului nemodificat, regulamentul nemodificat este considerat o variantă la regulamentul modificat și este încorporat cu titlu formal în regulament, producând efecte de la data adoptării modificării sau a intrării ei în vigoare. În acest caz obligațiile părților contractante care aplică regulamentul sunt aceleași cu cele prevăzute la alineatul (1).
3.
În cazul în care o țară devine parte contractantă la acord între momentul notificării de către secretarul general a modificării regulamentului și intrarea în vigoare a acestuia, regulamentul în cauză nu intră în vigoare pentru acea parte contractantă mai devreme de două luni de la acceptul formal al modificării sau de la curgerea unui termen de șase luni de la comunicarea proiectului de modificare către acea parte de către secretarul general.
Articolul 13
Textele acordului în sine și ale apendicelor la acesta pot fi modificate în conformitate cu următoarea procedură:
1.
Orice parte contractantă poate propune una sau mai multe modificări la prezentul acord și la apendicele acestuia. Textul oricărei modificări propuse la acord și la apendicele acestuia este transmis secretarului general care îl transmite tuturor părților contractante și informează toate celelalte țări menționate la articolul 6 alineatul (1).
2.
Orice proiect de modificare care a fost transmis în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol se consideră acceptat dacă nici o parte contractantă nu formulează nici o obiecție într-un termen de șase luni de la data transmiterii de către secretarul general a proiectului de modificare.
3.
Secretarul general înștiințează cât mai curând posibil toate părțile contractante dacă a fost formulată o obiecție la proiectul de modificare. În cazul în care a fost formulată o obiecție, modificarea este considerată ca nefiind acceptată și nu produce nici un efect. În cazul în care nu a fost formulată nici o obiecție, modificarea intră în vigoare pentru toate părțile contractante după trei luni de la expirarea termenului de șase luni prevăzut la alineatul (2) din prezentul articol.
Articolul 14
În afară de notificările prevăzute la articolele 1, 12 și 13 din prezentul acord, secretarul general comunică părților contractante:
(a)
aderările în conformitate cu articolul 6;
(b)
datele de intrare în vigoare ale prezentului acord în conformitate cu articolul 7;
(c)
denunțările în conformitate cu articolul 8;
(d)
notificările primite în conformitate cu articolul 9;
(e)
declarațiile și notificările primite în conformitate cu articolul 11 alineatele (1) și (2);
(f)
intrarea în vigoare a oricărei modificări, în conformitate cu articolul 12 alineatele (1) și (2);
(g)
intrarea în vigoare a oricărei modificări în conformitate cu articolul 13 alineatul (3).
Articolul 15
(1) În cazul în care, la data la care dispozițiile de mai sus intră în vigoare, procedurile prevăzute la articolul 1 alineatele (3) și (4) din acordul nemodificat sunt în curs pentru adoptarea unui nou regulament, respectivul regulament intră în vigoare în conformitate cu dispozițiile alineatului (5) din articolul menționat.
(2) În cazul în care, la data la care dispozițiile de mai sus intră în vigoare, procedurile prevăzute la articolul 12 alineatul (1) din acordul nemodificat sunt în curs pentru adoptarea unei modificări la un regulament, modificarea respectivă intră în vigoare în conformitate cu dispozițiile articolului respectiv.
(3) În cazul în care toate părțile contractante ale acordului sunt de acord, orice regulament adoptat în conformitate cu acordul nemodificat poate fi tratat ca și cum ar fi un regulament adoptat în conformitate cu dispozițiile de mai sus.
(1) Vechiul titlu al acordului:
Acordul privind adoptarea condițiilor uniforme de omologare și recunoaștere reciprocă a omologării echipamentelor și componentelor autovehiculelor, adoptat la Geneva la 20 martie 1958.
Apendicele 1
COMPONENȚA ȘI REGULAMENTUL DE ORDINE INTERIOARĂ ALE COMITETULUI DE ADMINISTRAȚIE
Articolul 1
Comitetul de administrație este alcătuit din toate părțile contractante ale acordului modificat.
Articolul 2
Secretarul Executiv al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite asigură serviciile de secretariat pentru comitet.
Articolul 3
La prima sesiune din fiecare an, comitetul alege un președinte și un vicepreședinte.
Articolul 4
Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite convoacă comitetul sub auspiciile Comisiei Economice pentru Europa oricând este necesară elaborarea unui nou regulament sau a unei modificări la un regulament.
Articolul 5
Proiectele de noi regulamente sunt supuse la vot. Fiecare țară parte contractantă la acord dispune de câte un vot. Pentru adoptarea deciziilor este necesar un cvorum reprezentat de cel puțin jumătate din părțile contractante. Pentru determinarea cvorumului, organizațiile de integrare economică regională, în calitate de părți contractante la acord, dispun de un număr de voturi egal cu numărul statelor membre. Reprezentantul unei organizații de integrare economică regională poate exprima voturile țărilor suverane membre. Noile proiecte de regulamente sunt adoptate cu o majoritate de două treimi din voturile membrilor prezenți și care votează.
Articolul 6
Proiectele de modificări ale regulamentelor se supun la vot. Fiecare țară parte contractantă la acord care aplică regulamentul dispune de un vot. Pentru adoptarea deciziilor este necesar un cvorum reprezentat de nu mai puțin de jumătate din părțile contractante care aplică regulamentul. Pentru determinarea cvorumului, organizațiile de integrare economică regională, în calitate de părți contractante la acord, dispun de un număr de voturi egal cu statele lor membre. Reprezentantul unei organizații de integrare economică regională poate exprima voturile țărilor suverane membre care aplică regulamentul. Proiectele de modificare a regulamentelor se adoptă cu o majoritate de două treimi din voturile membrilor prezenți și care votează.
Apendicele 2
PROCEDURI DE CONTROL AL CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI
1. EVALUAREA INIȚIALĂ
1.1.
Autoritatea de omologare a unei părți contractante trebuie să verifice înainte de acordarea omologării de tip existența unor dispoziții și proceduri satisfăcătoare pentru asigurarea unui control efectiv, astfel încât vehiculele, echipamentele sau componentele aflate în producție să fie conforme tipului omologat.
1.2.
Îndeplinirea cerinței de la punctul 1.1 trebuie să fie verificată de autoritatea care acordă omologarea de tip, dar poate fi de asemenea verificată, în numele și la solicitarea autorității care acordă omologarea de tip, de autoritatea de omologare a unei alte părți contractante. În acest caz, autoritatea de omologare din urmă pregătește o declarație de conformitate, prezentând zonele și echipamentele de producție pe care le-a vizitat pentru produsul(ele) care fac(e) obiectul unei cereri de omologare.
1.3.
Autoritatea de omologare trebuie de asemenea să accepte înregistrarea producătorului în conformitate cu standardul armonizat ISO 9002 [în al cărui domeniu de aplicare se încadrează produsul(ele) care urmează să fie omologat(e)] sau cu un standard echivalent de acreditare care să îndeplinească cerințele de la punctul 1.1. Producătorul trebuie să ofere detalii despre înregistrare și își asumă obligația de a informa autoritatea de omologare cu privire la orice modificare cu privire la validitatea sau la obiectul înregistrării.
1.4.
La primirea unei cereri din partea autorității unei alte părți contractante, autoritatea de omologare trimite declarația de conformitate menționată în ultima teză de la punctul 1.2 sau menționează că nu este în măsură să facă o astfel de declarație.
2. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
2.1.
Fiecare vehicul, echipament sau componentă omologate în temeiul prezentului acord sau a unui regulament distinct trebuie să fie astfel produse, încât să fie conforme tipului omologat, îndeplinind cerințele prezentului apendice și ale regulamentului în cauză.
2.2.
Autoritatea de omologare a părții contractante care acordă omologarea de tip trebuie să verifice existența unor dispoziții corespunzătoare și a unor programe de inspecție documentate care sunt convenite cu producătorul pentru fiecare omologare, în scopul de a se realiza la intervalele specificate acele testări sau controale asociate necesare pentru verificarea conformității producției cu tipul omologat, inclusiv, în special, acolo unde este cazul, testele specificate în regulamentul distinct.
2.3.
Titularul omologării trebuie, în special:
2.3.1.
să asigure existența de proceduri pentru controlul efectiv al conformității produselor (vehicule, echipamente sau componente ale acestora) cu omologarea de tip;
2.3.2.
să aibă acces la echipamentul de testare necesar pentru verificarea conformității fiecărui tip omologat;
2.3.3.
să se asigure că rezultatele testelor sunt înregistrate și că documentele anexate rămân la dispoziție pentru o perioadă care se determină împreună cu autoritatea competentă. Această perioadă nu trebuie să depășească 10 ani;
2.3.4.
să analizeze rezultatele fiecărui tip de test pentru a putea verifica și asigura stabilitatea caracteristicilor produsului, luând în calcul și variațiile unei producții industriale;
2.3.5.
să se asigure că pentru fiecare tip de produs, cel puțin verificările prevăzute în prezentul apendice și testele prevăzute în regulamentele distincte aplicabile sunt îndeplinite;
2.3.6.
să se asigure că orice set de eșantioane recoltate sau componente testate care dovedesc neconformitatea cu tipul respectiv determină o nouă eșantionare și testare. Trebuie luate toate măsurile necesare pentru restabilirea conformității producției respective.
2.4.
Autoritatea care a acordat omologarea de tip poate verifica în orice moment metodele de control al conformității aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor verificări trebuie să fie în concordanță cu dispozițiile (dacă există) acceptate în conformitate cu punctele 1.2 sau 1.3 din prezentul apendice și să fie făcute astfel încât să se asigure revizuirea controalelor după o perioadă corespunzătoare climatului de încredere stabilit de autoritatea de omologare.
2.4.1.
La fiecare verificare, înregistrările testelor și registrele de producție trebuie să se afle la dispoziția inspectorului.
2.4.2.
În cazul în care natura testelor este adecvată, inspectorul poate alege eșantioane aleatorii pentru a fi testate în laboratorul constructorului (sau de serviciul tehnic, în cazul în care regulamentul anexat la prezentul acord prevede acest lucru). Numărul minim de probe poate fi determinat în conformitate cu rezultatele verificărilor efectuate de constructorul însuși.
2.4.3.
În cazul în care nivelul de control pare a fi nesatisfăcător sau dacă este necesară verificarea validității testelor făcute în conformitate cu punctul 2.4.2, inspectorul trebuie să selecteze probe care sunt transmise serviciului tehnic care efectuează testele de omologare de tip.
2.4.4.
Autoritatea competentă poate face orice verificare sau test care sunt prevăzute în prezentul apendice sau în regulamentul aplicabil anexat la prezentul acord.
2.4.5.
În cazul în care se descoperă rezultate nesatisfăcătoare în timpul unei inspecții, autoritatea de omologare trebuie să se asigure că s-au luat toate măsurile necesare pentru a restabili conformitatea producției cât mai rapid posibil.
11/Volumul 16
RO
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene
47
31997D0836
L 346/78
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 27 noiembrie 1997
în vederea aderării Comunității Europene la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații
(„Acordul revizuit din 1958”)
(97/836/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 100a și 113, coroborat cu articolul 228 alineatul (2), prima teză, articolul 228 alineatul (3) al doilea paragraf și articolul 228 alineatul (4),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul conform al Parlamentului European (2),
(1)
întrucât, în decizia sa din 23 octombrie 1990, Consiliul a autorizat Comisia să participe la negocierile privind revizuirea Acordului Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE) privind adoptarea condițiilor uniforme de omologare și recunoaștere reciprocă a omologării echipamentelor și componentelor autovehiculelor adoptat la Geneva pe 20 martie 1958;
(2)
întrucât acordul din 1958 a fost revizuit;
(3)
întrucât, ca urmare a negocierilor menționate anterior, Comunitatea are opțiunea de a deveni parte contractantă a acordului revizuit în calitatea sa de organizație pentru integrare economică regională, împuternicită de statele membre pentru domeniul reglementat de acord;
(4)
întrucât aderarea la acordul revizuit constituie scopul politicii comune în domeniul comerțului în conformitate cu articolul 113 din Tratat de eliminare a barierelor tehnice în calea comerțului cu autovehicule între părțile contractante; întrucât implicarea Comunității aduce un plus de importanță activităților de armonizare desfășurate în temeiul acordului și, ca urmare, permite accesul mai ușor către piețele țărilor terțe; întrucât această implicare trebuie să conducă la stabilirea unei concordanțe între instrumentele denumite „regulamente” adoptate în conformitate cu acordul revizuit și legislația comunitară în domeniu;
(5)
întrucât omologarea autovehiculelor și armonizarea tehnică se desfășoară în baza unor directive privind sistemele vehiculului, componente și unități tehnice separate, în temeiul articolului 100a din Tratat privind stabilirea și funcționarea pieței interne; întrucât de la 1 ianuarie 1996, pentru vehiculele din categoria M1 armonizarea este totală și obligatorie în sensul Directivei 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea autovehiculelor și a remorcilor lor (3) precum și a directivelor specifice privind această categorie de vehicule;
(6)
întrucât aderarea Comunității la acordul revizuit implică modificări la instrumentele adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din Tratat; întrucât, ca urmare, este necesar acordul Parlamentului European;
(7)
întrucât actele denumite „regulamente” adoptate de organisme în temeiul acordului revizuit sunt obligatorii pentru Comunitate la sfârșitul perioadei de șase luni ce urmează notificării, dacă aceasta nu și-a exprimat opoziția față de ele; întrucât trebuie, ca urmare, stipulat că votul Comunității privind astfel de instrumente trebuie să fie precedat de o decizie adoptată în conformitate cu aceeași procedură ca și cea care se aplică pentru aderarea la acordul revizuit, dacă acele acte nu constituie doar adaptări la progresul tehnic;
(8)
întrucât, totuși, în cazul în care adoptarea unui regulament de acest tip constituie de fapt o adaptare la progresul tehnic, votul Comunității poate fi decis în conformitate cu procedura utilizată pentru adaptările tehnice la directivele privind omologarea vehiculelor;
(9)
întrucât este oportună stabilirea modalităților practice privind implicarea Comunității și a statelor membre ale acordului revizuit;
(10)
întrucât acordul revizuit prevede o procedură simplificată pentru modificarea sa; întrucât trebuie instituită o formă de adoptare a deciziilor la nivelul Comunității care să țină cont de restricțiile acestei proceduri;
(11)
întrucât, în conformitate cu dispozițiile acordului revizuit, orice nouă parte contractantă are opțiunea, atunci când depune instrumentele de aderare, să declare concomitent că nu intenționează să respecte anumite regulamente CEE-ONU pe care trebuie să le precizeze în detaliu; întrucât Comunitatea dorește să facă uz de această dispoziție pentru a avea acces imediat la lista regulamentelor considerate a fi esențiale pentru funcționarea corectă a sistemului de omologare a vehiculelor, definit anterior în Directivele 70/156/CEE, 74/150/CEE (4) și 92/61/CEE (5) precum și să examineze de la caz la caz posibilitatea de aderare la alte regulamente, având în vedere importanța acestora pentru omologarea vehiculelor la nivel comunitar cât și la nivel internațional;
(12)
întrucât această aderare nu aduce atingere opțiunii de încetare a aplicării regulamentelor CEE-ONU expuse în lista acceptată de Comunitate, astfel cum se prevede la articolu 1 alineatul (6) din acordul revizuit; întrucât aceasta încetare a aplicării vizează în special situațiile în care Comunitatea adoptă valori limită mai stricte pentru emisiile poluante și sonore, iar regulamentele corespunzătoare CEE-ONU nu sunt modificate corespunzător;
(13)
întrucât, în măsura în care Comunitatea nu aderă la toate regulamentele CEE-ONU, ci doar la o listă definită de astfel de regulamente considerate esențiale pentru buna funcționare a procedurii de omologare a vehiculelor, acelor state membre care agreează astfel de regulamente la care Comunitatea nu aderă, trebuie să li se permită să continue să utilizeze și să dezvolte aceste regulamente;
(14)
întrucât, în conformitate cu articolul 234 din Tratat, statele membre trebuie să se asigure că nu există în prezent nici o incompatibilitate între regulamentele CEE-ONU semnate anterior, dar la care Comunitatea nu aderă, și legislația actuală corespunzătoare a Comunității;
(15)
întrucât semnarea de către statele membre a regulamentelor CEE-ONU nu trebuie să fie incompatibilă cu dispozițiile Directivelor 70/156/CEE, 74/150/CEE și 92/61/CEE, și că trebuie luate în considerare procedurile Directivei 83/189/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a unei proceduri de informare în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (6);
(16)
întrucât, în conformitate cu normelor comunitare, revine statelor membre să îndeplinească obligațiile ce rezultă din articolele 2, 4 și 5 din acordul revizuit,
DECIDE:
Articolul 1
Comunitatea aderă la acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehiculele cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite pe vehiculele cu roți, precum și condițiile de recunoaștere reciprocă a omologărilor acordate în baza acestor specificații, denumit în continuare „acordul revizuit”.
Textul acordului revizuit este prezentat ca anexa I la prezenta decizie.
Articolul 2
Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită să depună instrumentul de aderare, după cum se precizează în articolul 6 alineatul (3) din acordul revizuit și să facă notificarea conținută în anexa IV la prezenta decizie.
Articolul 3
(1) În temeiul articolului 1 alineatul (5) din acordul revizuit, Comunitatea stabilește că aderarea sa se limitează la punerea în aplicare a regulamentelor CEE-ONU prezentate în anexa II la prezenta decizie.
(2) În temeiul articolului 1 alineatul (6) din acordul revizuit, Comunitatea poate, în conformitate cu procedura stabilită în cea de-a doua liniuță a articolului 4 alineatul (2) din prezenta decizie, să decidă încetarea aplicării unui regulament CEE-ONU care a fost acceptat anterior.
(3) În temeiul articolului 1 alineatul (7) din acordul revizuit, Comunitatea poate, în conformitate cu procedura stabilită în cea de-a doua liniuță a articolului 4 alineatul (2) din prezenta decizie, să decidă asupra aplicării unuia, unora, sau a tuturor regulamentelor CEE-ONU la care nu a aderat în momentul aderării la acordul revizuit.
Articolul 4
(1) Modalitățile practice privind implicarea Comunității și a statelor membre în ceea ce privește activitatea CEE-ONU sunt prezentate în anexa III.
Contribuția Comunității cu privire la prioritățile programului de lucru CEE-ONU este stabilită în conformitate cu procedura prezentată în anexa III, punctul 1.
(2) Comunitatea votează în favoarea adoptării unui proiect de regulament CEE-ONU sau a unui proiect de modificare a unui regulament:
-
în cazul în care un regulament existent la care a aderat este adaptat la progresul tehnic, proiectul a fost aprobat în conformitate cu procedura prezentată în articolul 13 din Directiva 70/156/CEE;
-
în toate celelalte cazuri, acolo unde pe baza unei propuneri de la Comisie și cu acordul Parlamentului European, Consiliul aprobă proiectul cu majoritate calificată.
(3) În cazul în care un regulament CEE-ONU sau o modificare a unui regulament CEE-ONU se adoptă fără votul favorabil al Comunității, Comunitatea formulează o obiecție în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din acordul revizuit.
(4) În cazul în care Comunitatea votează în favoarea unui regulament CEE-ONU sau a unei modificări la un regulament CEE-ONU, decizia stabilește, de asemenea, dacă respectivul regulament devine parte a întregului sistem CE de omologare pentru vehicule și dacă înlocuiește o legislația existentă în Comunitate.
(5) Regulamentele CEE-ONU și modificările la regulamentele CEE-ONU care sunt obligatorii pentru Comunitate sunt publicate în limbile oficiale ale Comunității în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene înainte de a intra în vigoare.
Articolul 5
(1) Modificările propuse la acordul revizuit înaintat părților contractante în numele Comunității sunt adoptate de Consiliu cu majoritate calificată la propunerea Comisiei și cu avizul Parlamentului European.
(2) Decizia de a ridica sau nu o obiecție la propunerile de modificare a acordului revizuit prezentată de o altă parte contractantă este luată în conformitate cu procedura aplicată pentru aderarea la acord. În cazul în care procedura nu a fost terminată cu o săptămână înainte de termenul stabilit în articolul 13 alineatul (2) din acordul revizuit, Comisia ridică în numele Comunității o obiecție la modificare înainte de expirarea termenului.
Articolul 6
Acele state membre care acceptă sau au acceptat regulamentele CEE-ONU care nu sunt obligatorii pentru Comunitate pot să continue aplicarea și dezvoltarea acelor regulamente, adoptând modificările care reflectă progresul tehnic și asigurându-se în același timp că:
-
acceptarea acestor regulamente nu este incompatibilă cu dispozițiile Directivelor 70/156/CEE, 74/150/CEE și 92/61/CEE și
-
procedurile Directivei 83/189/CEE sunt respectate.
Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 1997.