32001D0303
L 104/3
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA COMISIEI
din 11 aprilie 2001
de stabilire a condițiilor privind combaterea și eradicarea febrei aftoase la speciile amenințate cu dispariția în conformitate cu articolul 13 din Directiva 85/511/CEE
[notificată cu numărul C(2001) 1107]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2001/303/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele sanitar-veterinare și zootehnice aplicabile în schimburilor intracomunitare cu anumite animale vii și produse în vederea realizării pieței interne (1), modificată ultima dată prin Directiva 92/118/CEE (2), în special articolul 10,
având în vedere Directiva 85/511/CEE a Consiliului din 18 noiembrie 1985 de stabilire a măsurilor comunitare de combatere a febrei aftoase (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare a Austriei, Finlandei și Suediei, în special articolul 13 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Articolul 13 alineatul (3) din Directiva 85/511/CEE cuprinde dispoziții care prevăd recurgerea la vaccinarea de urgență.
(2)
În conformitate cu principiile ce stau la baza acestui articol, este necesar să se ia în considerare atât decizia de a recurge la vaccinare, cât și interesele fundamentale ale Comunității, care nu trebuie să fie puse în pericol.
(3)
În urma constatării focarelor de febră aftoasă declarate în Regatul Unit, în Franța, în Țările de Jos și în Irlanda, Comisia adoptă Deciziile 2001/172/CE (4), 2001/208/CE (5), 2001/223/CE (6) și 2001/234/CE (7) privind anumite măsuri de protecție împotriva febrei aftoase în respectivele state membre.
(4)
Decizia 2001/246/CE a Comisiei din 27 martie 2001 (8) de stabilire a condițiilor privind combaterea și eradicarea febrei aftoase în Țările de Jos, în conformitate cu articolul 13 din Directiva 85/511/CEE, permite totodată Țărilor de Jos să practice, ca măsură de precauție, vaccinarea preventivă înainte de sacrificarea animalelor sensibile în exploatațiile situate în imediata vecinătate a exploatațiilor infectate sau suspecte, ținând seama de situația epidemiologică și de marea densitate a animalelor sensibile în anumite părți ale teritoriului.
(5)
Sacrificarea animalelor vii care aparțin unei specii pe cale de dispariție și sunt sensibile la febra aftoasă ar constitui o pierdere nedorită de material genetic care ar putea determina chiar dispariția speciei respective, așa încât aceste componente valoroase ale patrimoniului mondial trebuie protejate pe cât posibil.
(6)
Grădinile zoologice sau ale amenajări autorizate sau înregistrate care se încadrează într-o definiție precisă care adăpostesc animale care aparțin unor specii pe cale de dispariție și sensibile la epizootie sunt obligate să aplice bunele practici de îngrijire, cuprinzând toate măsurile de precauție necesare pentru a evita eventuala pătrundere a virusului febrei aftoase în incinta lor.
(7)
În conformitate cu articolul 13 alineatul (3) din Directiva 85/511/CEE, atunci când autoritățile competente ale unui stat membru consideră că epizootia poate pune în pericol specii pe cale de dispariție sau alte animale ce aparțin, de exemplu, unei rase extrem de rare sau supuse unei cercetări esențiale și de neînlocuit, prin măsuri adoptate de la caz la caz, este necesar ca modalitățile tehnice ale vaccinării de urgență a animalelor să fie precizate în cadrul unui program pe care statul membru îl poate prezenta Comisiei ca instrument suplimentar de protecție a animalelor ce aparțin unor specii sensibile.
(8)
Programul ce urmează a fi prezentat trebuie să cuprindă măsuri amănunțite privind utilizarea vaccinării, identificarea și supravegherea acestor animale.
(9)
În raportul său din 10 martie 1999, Comitetul științific pentru sănătatea și bunăstarea animalelor a formulat recomandări privind strategia de aplicat la vaccinările urgente contra febrei aftoase, recomandări care trebuie luate în considerare (9).
(10)
Recurgerea la orice tip de vaccinare, chiar și limitată la categorii speciale de animale care nu sunt cuprinse în primul rând în schimburi, poate contribui la subminarea statutului privind febra aftoasă în materie de schimburi internaționale, nu numai pentru statul membru sau acea parte a teritoriului său în care se efectuează vaccinarea.
(11)
Înainte de a lua o decizie privind vaccinarea de urgență, Comisia trebuie să facă în așa fel încât măsurile ce urmează a fi adoptate să respecte cel puțin dispozițiile de la articolul 13 alineatul (3) de la prima la a șasea liniuță din Directiva 85/511/CEE.
(12)
Este necesar ca comitetul științific, împreună cu Oficiul Internațional de Epizootii, să reexamineze prevederile actuale și riscurile inerente schimburilor de animale vaccinate din grădinile zoologice.
(13)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent veterinar,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții: „specii amenințate cu dispariția” desemnează animale din următoarele categorii: dispărute în stare sălbatică, grav amenințate, amenințate și vulnerabile aflate pe lista roșie actuală a speciilor amenințate, listă stabilită de UICN (Uniunea Internațională pentru Conservarea Naturii).
Articolul 2
(1) Statele membre se asigură că grădinile zoologice și celelalte amenajări autorizate sau înregistrate care se încadrează într-o definiție precisă și adăpostesc animale din specii amenințate ce riscă să fie contaminate cu febră aftoasă în urma apariției focarelor de epizootie aplică bunele practici veterinare și iau toate măsurile de precauție necesare pentru a evita eventuala pătrundere a virusului febrei aftoase în incinta lor. Măsurile de precauție trebuie neapărat să cuprindă următoarele elemente: interzicerea oricărei mișcări a animalelor din specii sensibile către unitatea respectivă, adăpostirea animalelor din specii sensibile în interior, asigurarea de alimente și așternut de paie din comerț care nu sunt contaminate, interzicerea accesului publicului la animalele din specii sensibile, evitarea contactului acestor animale cu publicul și a hrănirii lor de către acesta, evitarea contactului personalului cu animale sensibile în afara grădinii zoologice sau a pătrunderii în perimetrele protejate sau supravegheate delimitate pentru combaterea febrei aftoase, evitarea contactelor cu animale sensibile în afara grădinii zoologice, instalarea de dispozitive de dezinfectare la intrarea grădinii și la intrarea în fiecare arie de serviciu și închiderea temporară a grădinii zoologice sau a unei părți a acesteia. Aceste măsuri rămân în vigoare până când statele membre se asigură de faptul că riscul de apariție a bolii a revenit la nivelul normal.
(2) Fără a aduce atingere Directivei 85/511/CEE a Consiliului, în special articolelor 4, 5 și 9, statele membre pot decide să recurgă la vaccinarea de urgență a animalelor din specii sensibile la febra aftoasă care fac parte din colecțiile de specii amenințate cu dispariția din grădinile zoologice, considerate cu risc și situate pe o rază de 25 km în jurul unui focar de febră aftoasă, în condițiile definite de anexă.
Statul membru vizat poate decide să extindă, după caz, vaccinarea la alte animale cum ar fi cele care aparțin unor rase extrem de rare sau pe care se fac cercetări esențiale și de neînlocuit, animale considerate cu risc, la fel ca și animalele menționate la paragraful precedent, în aceleași condiții indicate mai sus.
(3) Înainte de a pune în aplicare măsurile menționate la alineatul (2), statul membru prezintă un program pentru a informa oficial celelalte state membre și Comisia asupra detaliilor ce privesc în special adresa și localizarea exactă a colecțiilor de animale pe care se va practica vaccinarea și cuprinzând un plan de ansamblu al perimetrului respectiv, al împrejmuirilor și țarcurilor de animale cu identificarea lor specifică, numărul de animale de vaccinat pentru fiecare specie, cu precizarea identității specifice și a amplasamentului lor pe plan, tipul de vaccin ce va fi utilizat, datele începerii și data încheierii vaccinării, totul însoțit de o descriere a împrejurărilor care au motivat decizia de a pune în aplicare aceste măsuri.
(4) Statele membre vor urmări ca aceste animale să nu facă obiectul unor schimburi sau mișcări între statele membre, iar produsele provenind de la aceste animale să nu intre în lanțul alimentar.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 11 aprilie 2001.