31999R1255
L 160/48
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1255/1999 AL CONSILIULUI
din 17 mai 1999
privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 36 și 37,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (4),
având în vedere avizul Curții de Conturi (5),
(1)
întrucât funcționarea și dezvoltarea pieței comune în sectorul produselor agricole trebuie însoțită de stabilirea unei politici agricole comune care să includă în special o organizare comună a piețelor agricole în diverse forme, în funcție de produs;
(2)
întrucât scopul politicii agricole comune este îndeplinirea obiectivelor stabilite în articolul 33 din Tratat; întrucât, în sectorul laptelui, pentru a stabiliza piețele și pentru a asigura un nivel de trai satisfăcător pentru comunitatea agricolă, este necesar ca agențiile de intervenție, bazându-se pe un sistem de prețuri unice, să poată lua măsuri de intervenție pe piață, inclusiv prin achiziționarea de unt și lapte praf degresat și prin acordarea unor ajutoare financiare pentru depozitare privată a acestor produse; întrucât, cu toate acestea, asemenea măsuri trebuie standardizate astfel încât să nu împiedice libera circulație a bunurilor respective în cadrul Comunității;
(3)
întrucât, prin Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de stabilire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și produselor lactate (6), s-a introdus un regim suplimentar de prelevări pentru piața laptelui și produselor lactate, în scopul reducerii dezechilibrului dintre cerere și ofertă pe piața laptelui și a produselor lactate și al reducerii excedentelor structurale ce rezultă din acest dezechilibru; întrucât acest regim se va aplica pentru opt noi perioade consecutive de 12 luni începând de la 1 aprilie 2000;
(4)
întrucât, pentru a stimula consumul de lapte și produse lactate în cadrul Comunității și pentru a îmbunătăți competitivitatea acestor produse pe piețele internaționale, trebuie redus nivelul de sprijinire a pieței, în special printr-o reducere treptată a prețurilor orientative și a prețurilor de intervenție pentru unt și lapte praf degresat începând cu 1 iulie 2005;
(5)
întrucât punerea în aplicare a unui sistem de intervenție pentru unt trebuie să mențină poziția competitivă a acestuia pe piață și să asigure cea mai eficientă depozitare posibilă; întrucât cerințele de calitate care trebuie respectate în ceea ce privește untul constituie un factor determinant pentru atingerea acestor obiective; întrucât achizițiile de intervenție trebuie să aibă loc în limitele necesare pentru menținerea stabilității pieței ținându-se cont de prețul pe piață al untului în statele membre și trebuie efectuate în cadrul unei proceduri de licitație;
(6)
întrucât, în cazul ajutorului financiar pentru depozitarea privată a untului, trebuie ca acordarea acestuia să fie condiționată de producerea untului din smântâna și laptele care provin din cadrul Comunității și trebuie să se mențină o trimitere la categoriile naționale de calitate, ca o condiție pentru a putea beneficia de ajutor;
(7)
întrucât, pe lângă intervențiile pentru unt și smântână, sunt necesare alte măsuri de intervenție în cadrul Comunității pentru a permite obținerea celei mai bune valorificări a proteinelor lactate și pentru a sprijini prețurile produselor care au o importanță specială în formarea prețurilor de producție a laptelui; întrucât aceste măsuri trebuie să ia forma achiziționării de lapte praf și a acordării unor ajutoare financiare pentru depozitarea privată a acestui produs; întrucât intervenția prin achizițiile normale de intervenție de lapte praf degresat ar putea fi totuși suspendate peste o anumită cantitate și ar putea fi înlocuite cu achiziții pe bază de licitație;
(8)
întrucât, pentru a evita denaturarea concurenței dintre agenții economici care vând prin sistemul de intervenții publice și în interesul administrării corecte a fondurilor Comunității, trebuie stabilite cerințe minime în privința conținutului de proteine al laptelui praf degresat achiziționat în cadrul sistemului de intervenții; întrucât conținutul trebuie stabilit ținându-se cont de standardele comerciale curente, astfel încât să nu poată funcționa ca un criteriu de excludere de la intervenție;
(9)
întrucât, pentru a contribui la echilibrarea pieței laptelui și pentru a stabiliza prețurile de piață ale laptelui și produselor lactate, trebuie prevăzute măsuri complementare care să crească posibilitatea desfacerii produselor lactate; întrucât aceste măsuri trebuie să includă acordarea de ajutoare financiare pentru depozitarea privată a anumitor tipuri de brânzeturi, pe de o parte, și acordarea, pe de altă parte, de ajutoare financiare pentru comercializarea anumitor produse lactate care au destinații și moduri de utilizare specifice;
(10)
întrucât, pentru a stimula consumul de lapte de către tineri, trebuie să se prevadă posibilitatea participării Comunității la cheltuielile legate de acordarea ajutoarelor financiare pentru aprovizionarea cu lapte a elevilor din instituțiile școlare;
(11)
întrucât, ca o consecință a sprijinului redus al pieței în sectorul laptelui, trebuie introduse măsuri de sprijinire a veniturilor producătorilor de lapte; întrucât aceste măsuri trebuie să îmbrace forma unei prime pentru produsele lactate, al cărei nivel trebuie să se dezvolte în paralel cu reducerea treptată a sprijinului acordat pieței; întrucât nivelul sprijinirii venitului individual trebuie să fie calculat pe baza cantităților individuale de referință de la producătorii respectivi; întrucât, pentru a asigura aplicarea corectă a acestui sistem și pentru a se ține cont de angajamentele multilaterale ale Comunității, precum și din motive legate de controlul bugetar, este necesar să se mențină sprijinul total acordat venitului la nivelul cantităților totale de referință din statele membre, valabile la intrarea în vigoare a prezentului regulament;
(12)
întrucât condițiile de producere a laptelui și situația venitului producătorilor diferă în mod semnificativ de la o zonă de producție la alta în cadrul Comunității; întrucât un regim pentru întreaga Comunitate cu plăți uniforme pentru produsele lactate acordate tuturor producătorilor ar fi prea rigid pentru a putea răspunde în mod adecvat la diferențele structurale și naturale și la diversele nevoi care rezultă din această situație; întrucât, în consecință, trebuie prevăzut un cadru flexibil de plăți suplimentare ale Comunității care să fie stabilite și efectuate de statele membre în limita unor sume totale fixe și în conformitate cu anumite criterii comune; întrucât sumele totale trebuie alocate statelor membre pe baza cantității lor totale de referință pentru lapte; întrucât aceste criterii comune au ca obiect, între altele, să împiedice ca plățile suplimentare să aibă efecte discriminatorii și să țină în întregime seama de angajamentele multilaterale ale Comunității în materie; întrucât este esențial, în special, ca statele membre să fie obligate să își folosească puterile discreționare numai pe baza unor criterii obiective, să țină întru totul seama de noțiunea de tratament egal și să evite denaturarea pieței sau a concurenței; întrucât trebuie prevăzute formele pe care le pot lua plățile suplimentare; întrucât aceste forme trebuie să fie suplimente de prime și plăți pe suprafață;
(13)
întrucât ar trebui acordate suplimente de prime pe lângă primele acordate la tona de produse lactate din cantitățile de referință disponibile; întrucât este, de asemenea, necesar ca valoarea totală a sprijinului care poate fi acordat să fie limitată pe cuantum de primă și pe an;
(14)
întrucât plățile suplimentare pe suprafață trebuie acordate pentru pășunea permanentă care nu beneficiază de alte măsuri de sprijinire a pieței din partea Comunității; întrucât plățile pe suprafață trebuie acordate în limitele zonelor regionale de bază ale pășunilor permanente care trebuie stabilite de statele membre conform datelor istorice de referință; întrucât valoarea maximă a plăților pe suprafață care poate fi acordată pe hectar, inclusiv plățile suplimentare pe suprafață acordate în cadrul organizării comune a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat, trebuie să fie comparabilă cu media sumei de sprijin pe hectar în cadrul sistemului de sprijin acordat producătorilor pentru anumite culturi arabile;
(15)
întrucât, pentru a obține impactul economic dorit, plățile directe trebuie acordate în anumite perioade de timp stabilite;
(16)
întrucât, în cazul în care administrarea de somatotropină bovină vacilor de lapte este interzisă prin legislația comunitară, Comisia trebuie să stabilească sancțiuni similare celor prevăzute în organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat în cazul folosirii anumitor substanțe interzise la producerea cărnii de vită;
(17)
întrucât crearea unei piețe comunitare unice în sectorul laptelui și al produselor lactate implică introducerea unui sistem unic de schimburi comerciale la frontierele externe ale Comunității; întrucât un regim de schimburi comerciale care include taxe la import și restituiri la export, pe lângă măsurile de intervenție, trebuie, în principiu, să stabilizeze piața Comunității; întrucât acest regim de schimburi comerciale trebuie să se bazeze pe angajamentele acceptate în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay;
(18)
întrucât, pentru a controla volumul schimburilor comerciale în sectorul laptelui și produselor lactate cu țări terțe, trebuie luate măsuri pentru introducerea unui regim de licențe la import și export pentru anumite produse, care să includă constituirea unei garanții prin care se asigură că operațiunile pentru care se acordă licențele respective se realizează efectiv;
(19)
întrucât, pentru a preveni sau contracara efectele prejudiciabile pe piața Comunității care ar putea rezulta din importul anumitor produse agricole, importurile unuia sau mai multor astfel de produse trebuie să fie supuse plății unor taxe suplimentare la import, în cazul în care sunt îndeplinite anumite condiții;
(20)
întrucât trebuie ca, în anumite condiții, să i se confere Comisiei competența de a deschide și de a administra contingentele tarifare rezultate din acorduri internaționale încheiate în conformitate cu Tratatul sau din alte acte ale Consiliului; întrucât, mai mult, Comisia trebuie să dispună de competențe similare în ceea ce privește anumite contingente tarifare deschise de țările terțe;
(21)
întrucât dispozițiile privind acordarea unei restituiri la exportul în țări terțe, bazată pe diferența dintre prețurile din cadrul Comunității și cele de pe piața internațională și fiind în conformitate cu prevederile Acordului privind agricultura al Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) (7) trebuie să garanteze participarea Comunității la comerțul internațional cu lapte și produse lactate; întrucât aceste restituiri trebuie supuse unor limite în ceea ce privește cantitatea și valoarea;
(22)
întrucât respectarea acestor limite în ceea ce privește cantitatea și valoarea trebuie respectate în momentul în care se stabilesc restituirile prin supravegherea plăților în cadrul normelor Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă; întrucât această supraveghere poate fi facilitată prin stabilirea obligatorie în avans a restituirilor, permițând în același timp ca, în cazul restituirilor diferențiate, să se schimbe destinația specificată în cadrul unei zone geografice la care se aplică o rată unică de restituire; întrucât, în cazul unei schimbări a destinației, trebuie plătită restituirea aplicabilă prezentei destinații, dar în limitele plafonului sumei aplicabile destinației stabilite în avans;
(23)
întrucât, pentru asigurarea respectării limitelor cantitative, este necesară introducerea unui sistem de supraveghere fiabil și eficient; întrucât, în acest scop, acordarea restituirilor trebuie să fie condiționată de o licență de export; întrucât restituirile trebuie acordate în limitele disponibile în funcție de situația specială a fiecărui produs în cauză; întrucât derogările de la această regulă nu trebuie autorizate decât în cazul produselor prelucrate care nu se găsesc în anexa II la Tratat, cărora nu li se aplică limitele de volum, și în cazul livrărilor cu titlu de ajutor alimentar, care sunt scutite de orice limită; întrucât supravegherea cantităților exportate cu restituiri în cursul anului de comercializare, în conformitate cu măsurile prevăzute în Acordul OMC privind agricultura, trebuie efectuată pe baza licențelor de export emise pentru fiecare an de comercializare;
(24)
întrucât, pe lângă sistemul descris anterior și în măsura necesară bunei sale funcționări, trebuie prevăzută posibilitatea de a reglementa sau, în cazul în care situația pe piață o cere, de a interzice utilizarea regimurilor de perfecționare activă;
(25)
întrucât trebuie prevăzută posibilitatea de a lua măsuri când o creștere sau o scădere substanțială a prețurilor perturbează sau amenință să perturbeze piața comunitară;
(26)
întrucât regimul de taxe vamale face posibilă scutirea de toate celelalte măsuri de protecție la frontierele externe ale Comunității; întrucât, cu toate acestea, piața internă și mecanismele taxelor vamale se pot dovedi, în împrejurări excepționale, a fi defectuoase; întrucât, în astfel de cazuri, pentru a nu lăsa piața Comunitară fără apărare împotriva dezechilibrelor care pot apărea din această cauză, Comunitatea trebuie să poată lua, fără întârziere, toate măsurile necesare; întrucât aceste măsuri trebuie să fie în concordanță cu obligațiile care derivă din acordurile OMC corespunzătoare;
(27)
întrucât restricțiile la libera circulație care rezultă din aplicarea măsurilor destinate să prevină răspândirea bolilor animalelor ar putea crea dificultăți pe piața unuia sau mai multor state membre; întrucât trebuie prevăzută posibilitatea introducerii unor măsuri de sprijin excepționale pentru a remedia astfel de situații;
(28)
întrucât stabilirea unei piețe unice ar putea fi compromisă de acordarea anumitor ajutoare financiare; întrucât, prin urmare, dispozițiile din Tratat care permit evaluarea ajutoarelor financiare acordate de statele membre și interzicerea celor incompatibile cu piața comună trebuie aplicate la organizarea comună a piețelor în sectorul laptelui și al produselor lactate;
(29)
întrucât este necesar ca, pe măsură ce piața comună în sectorul laptelui și produselor lactate se dezvoltă, statele membre și Comisia să își comunice reciproc informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament;
(30)
întrucât, pentru a facilita punerea în aplicare a măsurilor propuse, trebuie prevăzută o procedură pentru stabilirea unei cooperări strânse între statele membre și Comisie în cadrul unui Comitet de gestionare;
(31)
întrucât cheltuielile suportate de statele membre, ca urmare a obligațiilor care decurg din aplicarea prezentului regulament, trebuie finanțate de Comunitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (8);
(32)
întrucât organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate trebuie să țină cont, în același timp, de obiectivele stabilite în articolul 33 și 131 din Tratat;
(33)
întrucât organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și al produselor lactate stabilită în Regulamentul (CEE) nr. 804/68 al Consiliului din 27 iunie 1968 privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate (9) a fost modificată de mai multe ori; întrucât, din cauza numărului, a complexității și a faptului că se găsesc în mai multe Jurnale Oficiale, aceste texte sunt greu de utilizat și le lipsește claritatea, caracteristică indispensabilă a întregii legislații; întrucât, în aceste condiții, textele respective trebuie consolidate într-un nou regulament, iar Regulamentul (CEE) nr. 804/68 menționat anterior trebuie abrogat; întrucât dispozițiile esențiale din Regulamentele (CEE) nr. 986/68 (10) ale Consiliului, (CEE) nr. 987/68 (11), (CEE) nr. 508/71 (12), (CEE) nr. 1422/78 (13), (CEE) nr. 1723/81 (14), (CEE) nr. 2990/82 (15), (CEE) nr. 1842/83 (16), (CEE) nr. 865/84 (17) și (CEE) nr. 777/87 (18) au fost încorporate în prezentul regulament și, în consecință, trebuie abrogate;
(34)
întrucât trecerea de la măsurile din Regulamentul (CEE) nr. 804/68 la cele din prezentul regulament ar putea provoca dificultăți care nu sunt soluționate în prezentul regulament; întrucât, pentru a face față acestei eventualități, trebuie prevăzută adoptarea de către Comisie a măsurilor tranzitorii necesare; întrucât Comisia trebuie, de asemenea, să fie autorizată să rezolve probleme practice specifice,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate cuprinde următoarele produse:
Codul NC
Descrierea produselor
(a) 0401
Lapte și smântână, neconcentrate, fără adaos de zahăr sau alți îndulcitori
(b) 0402
Lapte și smântână, concentrate sau cu adaos de zahăr sau alți îndulcitori
(c) 0403 10 11 până la 39
Zară, lapte coagulat și smântână, iaurt, chefir și alte tipuri de lapte și smântână fermentate sau acidulate, concentrate sau nu sau cu adaos de zahăr sau îndulcitori, nearomatizate, fără adaos de fructe, nuci sau cacao
0403 90 11 până la 69
(d) 0404
Zer concentrat sau neconcentrat, cu adaos de zahăr sau alți îndulcitori; produse din compuși naturali ai laptelui, cu sau fără adaos de zahăr sau alți îndulcitori, nemenționate sau neincluse în altă parte
(e) ex 0405
Unt și alte substanțe grase provenite din lapte; paste lactate tartinabile cu un conținut de grăsimi cuprins între 75 % și 80 % în greutate
(f) 0406
Brânzeturi și coagul
(g) 1702 19 00
Lactoză și sirop de lactoză fără adaosuri de substanțe aromatizante sau colorante care conțin în greutate mai puțin de 99 % lactoză, exprimată în lactoză anhidră, calculată pe materie uscată
(h) 2106 90 51
Sirop de lactoză aromat sau colorat
(i) ex 2309
Preparate de tipurile celor folosite pentru hrana animalelor:
-
Preparate și furaje care conțin produse la care se aplică prezentul regulament, direct sau în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2730/75 (19)al Consiliului, cu excepția preparatelor și alimentelor la care se aplică Regulamentul Consiliului (CEE) nr. 1766/92 (20).
TITLUL I
PIAȚA INTERNĂ
CAPITOLUL I
Prețurile
Articolul 2
Anul producției de lapte pentru toate produsele menționate în articolul l începe la 1 iulie și se încheie la 30 iunie anul următor.
Articolul 3
(1) Prețul orientativ în cadrul Comunității pentru laptele cu conținut de grăsimi de 3,7 %, furnizat fabricilor de lapte și exprimat în euro pe 100 kg, se stabilește la:
-
30,98 pentru perioada 1 iulie 2000 - 30 iunie 2005;
-
29,23 pentru perioada 1 iulie 2005 - 30 iunie 2006;
-
27,47 pentru perioada 1 iulie 2006 - 30 iunie 2007;
-
25,72 începând de la 1 iulie 2007.
Prețul orientativ se consideră prețul care se intenționează să fie obținut pentru totalitatea laptelui vândut de producători pe piața Comunității și pe piețele externe.
(2) Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 37 alineatul (2) din Tratat, poate modifica prețul orientativ.
Articolul 4
(1) Prețurile de intervenție în cadrul Comunității, exprimate în euro pe 100 kg, se stabilesc:
(a)
pentru unt, la:
-
328,20 pentru perioada 1 iulie 2000 - 30 iunie 2005;
-
311,79 pentru perioada 1 iulie 2005 - 30 iunie 2006;
-
295,38 pentru perioada 1 iulie 2006 - 30 iunie 2007;
-
278,97 de la 1 iulie 2007;
(b)
pentru lapte praf degresat, la:
-
205,52 pentru perioada 1 iulie 2000 - 30 iunie 2005;
-
195,24 pentru perioada 1 iulie 2005 - 30 iunie 2006;
-
184,97 pentru perioada 1 iulie 2006 - 30 iunie 2007;
-
174,69 de la 1 iulie 2007.
(2) Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 37 alineatul (2) din Tratat, poate modifica prețurile de intervenție.
Articolul 5
Regimul prețurilor se stabilește fără a aduce atingere punerii în aplicare a regimului de prelevări suplimentare.
CAPITOLUL II
Regimul de intervenție
Articolul 6
(1) Atunci când prețurile pe piață ale untului sunt, în unul sau mai multe state membre, la un nivel mai mic de 92 % din prețul de intervenție pentru o perioadă reprezentativă, agențiile de intervenție achiziționează în statul membru sau statele membre respective în cadrul unei licitații deschise, pe baza unor specificații care urmează să fie stabilite.
Prețul de achiziție stabilit de Comisie nu este mai mic de 90 % din prețul de intervenție.
Atunci când prețurile de pe piață în statul membru sau în statele membre în cauză sunt egale sau mai mari de 92 % din prețul de intervenție pentru o perioadă reprezentativă, achiziționarea prin intermediul unei proceduri de licitație se suspendă.
(2) În conformitate cu alineatul (1), agențiile de intervenție pot achiziționa numai unt produs direct și exclusiv din smântână pasteurizată într-o întreprindere desemnată în cadrul Comunității și care
(a)
îndeplinește următoarele condiții:
-
conținutul minim de grăsime din unt să fie de 82 % din greutate și conținutul maxim de apă să fie de 16 % din greutate;
-
vechimea în momentul achiziționării să nu depășească un nivel maxim care urmează să fie stabilit;
-
îndeplinirea unor condiții care urmează să fie stabilite în ceea ce privește cantitatea minimă și ambalajul;
(b)
îndeplinește anumite condiții urmând să fie stabilite în ceea ce privește mai ales:
-
conservarea; cerințe suplimentare pot fi prevăzute de agențiile de intervenție;
-
conținutul de acizi grași liberi;
-
conținutul de peroxid;
-
standarde microbiologice;
-
caracteristici senzoriale (aspect, consistență, gust și miros).
Clasele naționale de calitate care urmează să fie stabilite pot fi indicate pe ambalajul untului care îndeplinește condițiile naționale de calitate.
Costurile forfetare de transport sunt suportate, în condiții care urmează să fie stabilite, de agenția de intervenție, în cazul în care untul este livrat unui depozit frigorific situat la o distanță mai mare decât distanța care urmează să fie stabilită de la locul unde era depozitat untul.
(3) Ajutoarele financiare pentru depozitarea privată se acordă pentru:
-
smântână;
-
unt nesărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere agreată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de grăsimi de unt de 82 % din greutate și un conținut maxim de apă de 16 % din greutate;
-
unt sărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere agreată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de grăsimi de unt de 80 % din greutate, un conținut maxim de apă de 16 % din greutate și un conținut maxim de sare de 2 % din greutate.
Untul este clasificat în conformitate cu clasele naționale de calitate care urmează să fie stabilite și este marcat în consecință.
Valoarea ajutorului financiar se stabilește având în vedere costurile de depozitare și evoluția previzibilă a prețurilor pentru untul proaspăt și pentru untul din depozit. În cazul în care, la momentul scoaterii din depozit, piața a evoluat într-un mod defavorabil și imprevizibil față de momentul depozitării, ajutorul financiar poate fi majorat.
Ajutorul financiar pentru depozitarea privată este condiționat de încheierea unui contract de depozit, în conformitate cu dispoziții urmând să fie adoptate de către agenția de intervenție din statul membru pe teritoriul căruia sunt depozitate smântâna sau untul care pot beneficia de ajutorul financiar.
În cazul în care situația pieței impune acest lucru, Comisia poate decide să reintroducă pe piață o parte sau întreaga cantitate de smântână sau unt cuprinsă în contractele de depozitare privată.
(4) Untul achiziționat de agențiile de intervenție este vândut la un preț minim și în cadrul unor condiții care urmează să fie stabilite astfel încât să se evite dezechilibrarea pieței și să se asigure cumpărătorilor un tratament egal și accesul la produsul care urmează să fie vândut. Atunci când untul pus în vânzare este destinat exportului, pot fi stabilite condiții speciale pentru a garanta că produsul nu este deturnat de la destinația sa pentru a se ține seama de cerințele specifice pentru astfel de vânzări.
Pentru untul păstrat în depozitare publică care nu poate fi vândut într-un an de comercializare pentru lapte în condiții normale, pot fi luate măsuri speciale. Dacă natura acestor măsuri justifică luarea lor, se iau măsuri speciale și în vederea menținerii posibilităților de vânzare a produselor care au făcut obiectul ajutorului financiar menționat în alineatul (3).
(5) Sistemul de intervenție se aplică astfel încât:
-
să mențină poziția competitivă a untului pe piață;
-
să salvgardeze pe cât posibil calitatea inițială a untului;
-
să asigure depozitarea într-un mod cât mai rațional posibil.
(6) În sensul prezentului articol:
-
„lapte” înseamnă laptele de vacă produs în interiorul Comunității;
-
„smântână” înseamnă smântâna obținută direct și în mod exclusiv din lapte.
Articolul 7
(1) Agenția de intervenție desemnată de fiecare stat membru achiziționează la prețul de intervenție, în cadrul unor condiții care urmează să fie stabilite, lapte praf degresat de cea mai bună calitate realizat prin procesul de pulverizare și obținut într-o întreprindere desemnată de Comunitate, direct și exclusiv din lapte degresat, care i-a fost oferit în perioada 1 martie - 31 august și care:
-
are un conținut proteic minim de 35,6 % din greutatea extractului uscat fără grăsimi;
-
îndeplinește cerințele de conservare care urmează să fie stabilite;
-
îndeplinește condiții care urmează să fie stabilite în ceea ce privește cantitatea minimă și ambalajul.
Cu toate acestea, agențiile de intervenție achiziționează, de asemenea, lapte praf degresat al cărui conținut proteic este mai mare de 31,4 % și mai mic de 35,6 % din extractul uscat fără grăsimi, cu condiția ca celelalte dispoziții stabilite în primul paragraf de mai sus să fie îndeplinite. În acest caz, prețul de cumpărare este egal cu prețul de intervenție, diminuat cu 1,75 % pentru fiecare punct procentual cu care conținutul proteic este mai mic de 35,6 %.
Prețul de intervenție este cel în vigoare în ziua fabricării laptelui praf degresat și se aplică laptelui praf degresat furnizat depozitelor desemnate de agențiile de intervenție. Costurile forfetare de transport sunt suportate, în condiții care urmează să fie stabilite, de agenția de intervenție, în cazul în care laptele praf degresat este livrat într-un depozit situat la o distanță mai mare decât distanța care urmează să fie stabilită de locul unde era depozitat laptele praf degresat.
Laptele praf degresat poate fi depozitat numai în depozite care îndeplinesc condițiile care urmează să fie stabilite.
(2) Comisia poate suspenda achiziționarea de lapte praf degresat menționată în alineatul (1) de îndată ce cantitățile oferite spre intervenție în perioada 1 martie - 31 august a fiecărui an depășesc 109 000 tone.
În acest caz, achiziționarea de către agențiile de intervenție poate fi efectuată în cadrul unei invitații deschise la licitație, pe baza unor specificații ce urmează a fi stabilite.
(3) Ajutorul financiar pentru depozitarea privată a laptelui praf degresat de calitate superioară, obținut într-o întreprindere desemnată de Comunitate direct și exclusiv din lapte degresat poate fi oferit, în special, în cazul în care tendințele prețurilor și stocurilor din acest produs indică un dezechilibru major pe piață care ar putea fi evitat sau redus prin depozitarea sezonieră. Pentru a putea beneficia de ajutorul financiar, laptele praf degresat trebuie să îndeplinească condiții care urmează a fi stabilite.
Ajutorul financiar se stabilește având în vedere costurile de depozitare și evoluția previzibilă a prețurilor laptelui praf degresat.
Ajutorul financiar pentru depozitarea privată este condiționat de încheierea unui contract de depozit, în temeiul dispozițiilor care urmează să fie stabilite, de către agențiile de intervenție din statul membru pe teritoriul căruia este depozitat laptele praf degresat care poate beneficia de ajutorul financiar respectiv. În cazul în care situația pieței impune acest lucru, Comisia poate hotărî să repună pe piață o parte sau întreaga cantitate de lapte praf degresat inclusă în contractele de depozit privat.
(4) Laptele praf degresat achiziționat de agențiile de intervenție este vândut la un preț minim și în cadrul unor condiții urmând să fie stabilite astfel încât să se evite dezechilibrarea pieței și să se asigure cumpărătorilor un tratament egal și acces la laptele praf degresat care urmează să fie vândut.
Atunci când laptele praf degresat pus în vânzare este destinat exportului, se pot stabili condiții speciale pentru a se asigura faptul că produsul nu este deturnat de la destinație și pentru a se ține seama de cerințele specifice pentru astfel de vânzări.
Laptele praf degresat păstrat în depozitare publică care nu poate fi vândut în condiții normale în cursul unui an de comercializare pentru lapte, poate face obiectul unor măsuri speciale.
(5) În sensul prezentului articol, „lapte degresat” înseamnă lapte degresat obținut direct și în exclusivitate din lapte de vacă produs în cadrul Comunității.
Articolul 8
(1) În cadrul unor condiții care urmează să fie stabilite, ajutorul financiar se acordă pentru depozitarea privată a următoarelor brânzeturi:
(a)
brânza Grana Padano, care are cel puțin nouă luni;
(b)
parmezanul „reggiano”, care are cel puțin 15 luni;
(c)
brânza Provolone, care are cel puțin trei luni;
în cazul în care îndeplinesc anumit standarde.
(2) Valoarea ajutorului financiar pentru depozitarea privată se stabilește având în vedere costurile de depozitare și tendința probabilă a prețurilor pe piață.
(3) Punerea în aplicare a măsurilor luate în conformitate cu dispozițiile alineatul (1) este asigurată de agenția de intervenție desemnat de statul membru în care sunt produse brânzeturile menționate anterior și care îndeplinește condițiile necesare pentru a purta denumirea de origine.
Acordarea ajutorului financiar pentru depozitarea privată depinde de încheierea unui contract de depozit cu agenția de intervenție. Contractul se încheie conform unor condiții ce urmează a fi stabilite.
Atunci când situația pieței impune acest lucru, Comisia poate hotărî ca agenția de intervenție să repună pe piață o parte sau întreaga cantitate de brânză depozitată.
Articolul 9
(1) Ajutorul financiar pentru depozitarea privată poate fi acordat pentru brânzeturile cu păstrare îndelungată și pentru brânzeturile fabricate din lapte de oaie și/sau de capră și care necesită cel puțin șase luni pentru maturare, în cazul în care pentru aceste brânzeturi evoluția prețului și situația depozitării indică un dezechilibru major al pieței care poate fi eliminat sau redus prin depozitarea sezonieră.
(2) Valoarea ajutorului financiar se stabilește ținând seama de costurile de depozitare și de echilibrul care trebuie menținut între brânzeturile care beneficiază de acest ajutor financiar și celelalte brânzeturi puse în vânzare.
(3) Atunci când situația pieței Comunității impune acest lucru, Comisia poate hotărî să comercializeze din nou o parte sau întreaga cantitate de brânză inclusă în contracte de depozit privat.
(4) În cazul în care, la momentul în care contractul de depozit expiră, nivelul prețurilor de pe piață pentru brânzeturile depozitate este mai mare decât cel practicat la momentul încheierii contractului, poate fi luată hotărârea de ajustare în consecință a valorii ajutorului financiar.
Articolul 10
Se adoptă în conformitate cu procedura stabilită în articolul 42:
(a)
normele de aplicare a prezentului capitol și, în mod special, cele de stabilire a prețurilor de piață ale untului;
(b)
cuantumul ajutorului financiar pentru depozitarea privată menționată în prezentul capitol;
(c)
celelalte decizii și măsuri pe care le poate lua Comisia în temeiul prezentului capitol.
CAPITOLUL III
Comercializarea
Articolul 11
(1) Se acordă ajutoare financiare pentru laptele degresat și laptele praf degresat destinat utilizării ca furaj, în cazul în care aceste produse îndeplinesc anumite condiții.
În sensul prezentului articol, zara și zara praf sunt considerate lapte degresat și lapte praf degresat.
(2) Valorile ajutorului financiar se stabilesc ținând cont de următorii factori:
-
prețul de intervenție pentru laptele praf degresat;
-
evoluția situației stocurilor în ceea ce privește laptele degresat și laptele praf degresat și evoluțiile utilizării acestora în alimentația animalelor;
-
tendințele prețurilor vițeilor;
-
tendințele prețurilor pe piață ale proteinelor concurente în comparație cu cele ale laptelui praf degresat.
Articolul 12
(1) În cadrul condițiilor stabilite în conformitate cu alineatul (2), se acordă ajutor financiar pentru laptele degresat produs în interiorul Comunității transformat în cazeină și cazeinați, în cazul în care laptele respectiv și cazeina și cazeinații produse din el îndeplinesc anumite condiții.
(2) Ajutorul financiar poate varia, în funcție de situația în care laptele degresat este transformat în cazeină sau cazeinați și în conformitate cu calitatea acestor produse.
Valoarea ajutorului financiar se stabilește ținând seama de următorii factori:
-
prețul de intervenție al laptelui praf degresat sau prețul de pe piață al laptelui praf degresat de calitate superioară, obținut prin procedeul de pulverizare, în cazul în care acest preț depășește prețul de intervenție;
-
prețurile de pe piață ale cazeinei și cazeinaților pe piața Comunității și pe cea internațională.
Articolul 13
(1) Atunci când se formează sau este posibil să se formeze surplusuri de produse lactate, Comisia poate hotărî acordarea unui ajutor financiar pentru a permite achiziționarea smântânii, untului și untului concentrat la prețuri reduse:
(a)
de către instituții și organizații fără scop lucrativ;
(b)
de către forțe militare și unități cu statut comparabil din statele membre;
(c)
de către producătorii de produse de patiserie și înghețată;
(d)
de către producătorii altor produse alimentare care urmează să fie stabilite;
(e)
pentru consumul direct de unt concentrat.
Articolul 14
(1) Se acordă ajutor financiar comunitar pentru furnizarea către elevii din instituțiile de învățământ a anumitor produse prelucrate din lapte care cad sub incidența codurilor NC 0401, 0403, 0404 90 și 0406 sau a codului NC 2202 90.
(2) Pe lângă ajutorul financiar comunitar, statele membre pot acorda ajutor financiar național pentru furnizarea produselor menționate în alineatul (1) către elevii din instituțiile de învățământ.
(3) În cazul laptelui integral, valoarea ajutorului financiar comunitar reprezintă 95 % din prețul orientativ al laptelui. În cazul altor produse lactate, valorile ajutorului financiar se stabilesc ținând seama de componentele lactate ale produselor respective.
(4) Ajutorul financiar menționat în alineatul (1) se acordă pentru o cantitate maximă de 0,25 litri echivalent lapte pe elev pe zi.
Articolul 15
Se adoptă următoarele dispoziții în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42:
(a)
normele de aplicare a prezentului capitol și, în special, condițiile de acordare a ajutorului financiar;
(b)
valoarea ajutoarelor financiare menționate în prezentul capitol;
(c)
listele produselor menționate în articolul 13 litera (d) și articolul 14 alineatul (1);
(d)
celelalte decizii și măsuri care pot fi adoptate de Comisie în temeiul prezentului capitol.
CAPITOLUL IV
Plăți directe
Articolul 16
(1) Producătorii pot beneficia de o primă pentru produsele lactate. Aceasta se acordă pe an calendaristic, pe unitatea de producție și pe tonă de cantitate de referință individuală eligibilă pentru primă și disponibilă în unitatea de producție.
(2) Valoarea primei pe tonă de cantitate de referință individuală eligibilă pentru primă se stabilește la:
-
5,75 EUR pentru anul calendaristic 2005;
-
11,49 EUR pentru anul calendaristic 2006;
-
17,24 EUR pentru anul calendaristic 2007 și anii calendaristici care vor urma.
(3) Cantitatea de referință individuală eligibilă pentru primă este egală cu cantitatea de referință individuală pentru laptele disponibil în unitatea de producție la data de 31 martie a anului calendaristic respectiv, fără a aduce atingere reducerilor rezultate din aplicarea dispozițiilor paragrafului 2. Cantitățile individuale de referință care au făcut obiectul unor cesionări temporare în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 la data de 31 martie din anul calendaristic respectiv sunt considerate ca fiind disponibile în unitatea de producție a celui transferat pentru anul calendaristic respectiv.
În cazul în care, la data de 31 martie a anului calendaristic respectiv, valoarea tuturor cantităților individuale de referință dintr-un stat membru depășește valoarea cantităților totale corespunzătoare din acel stat membru stabilită în articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 pentru perioada de 12 luni cuprinsă între 1999 și 2000, statul membru ia măsurile necesare, pe baza unor criterii obiective, pentru a reduce în mod corespunzător valoarea totală a cantităților de referință individuale eligibile pentru primă, pe teritoriul său, pentru anul calendaristic respectiv.
(4) În sensul prezentului capitol, se aplică definițiile date pentru „producător” și „unitate de producție” din articolul 9 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92.
Articolul 17
(1) Statele membre efectuează, în fiecare an, plăți suplimentare către producătorii de pe teritoriul lor, până la concurența sumelor totale stabilite în anexa I. Aceste plăți se efectuează în conformitate cu criterii obiective care includ, în special, structurile și condițiile de producție specificate și astfel încât să asigure tratamentul egal între producători și să evite denaturarea pieței și a concurenței. În plus, aceste plăți nu au legătură cu fluctuațiile prețurilor pieței.
(2) Plățile suplimentare pot fi făcute sub forma unor suplimente la primă (articolul 18) și/sau plăți pe suprafață (articolul 19).
Articolul 18
(1) Suplimentele la primă pot fi acordate cu titlul de valoare suplimentară față de valoarea primei după cum se precizează în articolul 16 alineatul (2).
(2) Valoarea totală a primei pentru producția de lactate și a suplimentului la primă, care poate fi acordat pentru valoarea primei pe tonă de cantitate individuală de referință eligibilă pentru primă, nu depășește:
-
13,9 EUR per tonă pentru anul calendaristic 2005;
-
27,8 EUR per tonă pentru anul calendaristic 2006;
-
41,7 EUR per tonă pentru anul calendaristic 2007 și pentru următorii ani calendaristici.
Articolul 19
(1) Plățile pe suprafață se acordă pe hectar de pășune permanentă:
(a)
care este disponibil pentru un producător în timpul anului calendaristic respectiv;
(b)
care nu este folosit pentru a îndeplini cerințele de densitate specifică de depozitare menționate în articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (21) și
(c)
pentru care, pentru anul respectiv, nu sunt cerute plăți în cadrul sistemului de sprijin stabilit pentru producătorii de anumite culturi arabile, în cadrul sistemului de ajutoare financiare pentru nutrețul uscat și în cadrul regimurilor de ajutoare financiare comunitare pentru alte culturi permanente sau culturi horticole, pentru același an.
Suprafața de pășune permanentă dintr-o regiune pentru care pot fi acordate plăți pe suprafață nu depășește suprafața regională relevantă de bază.
(2) Suprafețele regionale relevante de bază sunt stabilite de statele membre în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999.
(3) Plata maximă pe suprafață care poate fi acordată pe hectar, inclusiv plățile pe suprafață efectuate în temeiul articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999, nu depășesc 350 EUR pentru anul calendaristic 2005 și pentru anii calendaristici următori.
Articolul 20
(1) Înainte de 1 ianuarie 2005, statele membre transmit Comisiei informații detaliate privind măsurile naționale pe care le-au adoptat pentru acordarea de plăți suplimentare. Orice modificări ale acestor măsuri se comunică Comisiei cel târziu la o lună de la adoptare.
(2) Înainte de 1 aprilie 2007, statele membre înaintează Comisiei rapoarte detaliate privind punerea în aplicare a articolelor 17-19.
Înainte de 1 ianuarie 2008, Comisia evaluează punerea în aplicare a articolelor 17-19 și examinează distribuirea fondurilor Comunității între statele membre în conformitate cu anexa I. În cazul în care este necesar, Comisia face propuneri corespunzătoare Consiliului.
Articolul 21
Plățile directe în temeiul prezentului capitol se fac, după verificarea dreptului la plată, începând cu data de 16 octombrie a anului calendaristic respectiv și, mai puțin în cazuri excepționale justificate corespunzător, până cel târziu la data de 30 iunie a anului următor.
Articolul 22
Valorile plăților directe stabilite în prezentul capitol pot fi modificate pe baza evoluției producției, a productivității și a piețelor, în conformitate cu procedura stabilită în articolul 37 alineatul (2) din Tratat.
Articolul 23
Atunci când, în temeiul legislației comunitare, administrarea de somatotropină bovină la vacile de lapte nu este autorizată sau dacă disponibilitatea acestei substanțe pentru ferme este reglementată de alte dispoziții, Comisia, în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42, adoptă măsuri similare celor prevăzute în articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999.
Articolul 24
Comisia adoptă normele de aplicare a dispozițiilor prezentului capitol în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42.
Articolul 25
Cheltuielile ocazionate de acordarea plăților directe prevăzute în prezentul capitol se consideră ca fiind legate de măsurile de intervenție în sensul articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 cu privire la sprijinul acordat pentru dezvoltarea rurală de către Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de abrogare și modificare a unor regulamente.
TITLUL II
REGIMUL SCHIMBURILOR CU ȚĂRI TERȚE
Articolul 26
(1) Importurile în Comunitate ale oricăruia din produsele menționate în articolul 1 sunt condiționate de prezentarea unei licențe de import. Exporturile acestor produse din Comunitate pot fi condiționate de prezentarea unei licențe de export.
(2) Statele membre eliberează licențe oricărei persoane interesate și care le solicită, indiferent de sediul său în cadrul Comunității și fără a aduce atingere măsurilor luate pentru aplicarea articolele 29, 30 și 31.
Licențele de import și export sunt valabile pe teritoriul întregii Comunități. Aceste licențe se eliberează cu condiția constituirii unei garanții privind faptul că produsele sunt importate sau exportate pe durata termenului de valabilitate a certificatului; cu excepția cazurilor de forță majoră, garanția rămâne plătită, în totalitate sau parțial, dacă importul sau exportul nu se efectuează deloc în termenul stabilit sau nu se efectuează decât parțial, în perioada respectivă.
(3) Comisia adoptă următoarele dispoziții în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42:
(a)
lista produselor pentru care se cere certificat de import sau export;
(b)
termenul de valabilitate al licențelor și
(c)
alte norme de aplicare a prezentului articol.
Articolul 27
Cu excepția unor dispoziții contrare din prezentul regulament, ratele taxelor la import din Tariful Vamal Comun se aplică produselor menționate în articolul 1.
Articolul 28
(1) Pentru a împiedica sau contracara efectele prejudiciabile pe piața comunitară care pot rezulta din importurile anumitor produse menționate în articolul 1, importurile unuia sau mai multor astfel de produse la nivelul de taxare menționat în articolul 27 sunt condiționate de plata unor taxe la import suplimentare în cazul în care sunt îndeplinite condițiile stabilite în articolul 5 din Acordul privind agricultura încheiat în conformitate cu articolul 300 din Tratat în cadrul negocierilor privind schimburile comerciale multilaterale din Runda Uruguay, cu excepția cazurilor în care importurile nu riscă să dezechilibreze piața Comunității sau în care efectele ar fi disproporționate față de obiectivul avut în vedere.
(2) Prețurile minime orientative sub nivelul cărora poate fi impusă o taxă suplimentară sunt cele înaintate de Comunitate Organizației Mondiale a Comerțului.
Volumele minime de referință care trebuie depășite pentru a se impune taxa suplimentară la import se stabilesc în special pe baza importurilor în Comunitate în cei trei ani care preced anul în care efectele prejudiciabile menționate în alineatul (1) apar sau riscă să apară.
(3) Prețurile de import care trebuie luate în considerare pentru impunerea unei taxe suplimentare la import se stabilesc pe baza prețurilor de import CIF ale lotului respectiv.
Prețurile de import CIF se verifică în acest scop față de prețurile reprezentative pentru produsul respectiv de pe piața internațională sau de pe piața de import a Comunității pentru produsul respectiv.
(4) Comisia adoptă normele de aplicare ale prezentului articol, în conformitate cu procedura menționată în articolul 42. Aceste norme se referă mai ales la:
(a)
produsele cărora li se aplică taxe de import suplimentare în temeiul articolului 5 din Acordul privind agricultura;
(b)
celelalte criterii necesare pentru a asigura aplicarea alineatului (1) în conformitate cu articolul 5 din Acordul privind agricultura.
Articolul 29
(1) Contingentele tarifare pentru produsele menționate în articolul 1 rezultate din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din Tratat sau din orice alt act al Consiliului se deschid și se administrează în conformitate cu normele adoptate în temeiul procedurii prevăzute în articolul 42.
(2) Contingentele pot fi administrate prin aplicarea uneia dintre următoarele metode sau o combinație a acestora:
-
ordinea cronologică a depunerii cererilor (conform principiului „primul venit, primul servit”);
-
distribuția proporțională a cantităților cerute când au fost depuse cererile (conform metodei de „examinare simultană”);
-
luarea în calcul a modelelor tradiționale de comerț (conform metodei „importatori tradiționali/nou-veniți”).
Pot fi adoptate și alte măsuri corespunzătoare.
Se evită discriminările de orice fel între agenții economici interesați.
(3) Metoda de administrare adoptată are în vedere, dacă este cazul, necesitățile de aprovizionare a pieței Comunității și nevoia de garantare a echilibrului acestei piețe, în același timp putându-se inspira din metodele aplicate anterior contingentelor corespunzătoare celor menționate în alineatul (1), fără a aduce atingere taxelor rezultate din acordurile încheiate în cadrul negocierilor privind schimburile comerciale din Runda Uruguay.
(4) Normele menționate în alineatul (1) prevăd deschiderea de contingente anuale, dacă este necesar, eșalonate în mod corespunzător pe parcursul anului, și stabilesc metoda administrativă aplicabilă și, dacă este cazul, includ dispoziții în ceea ce privește:
(a)
garanțiile care acoperă natura, proveniența și originea produsului;
(b)
recunoașterea documentelor folosite pentru verificarea garanțiilor menționate la litera (a) și
(c)
condițiile de eliberare a licențelor de import și termenul lor de valabilitate.
Articolul 30
(1) În cazul în care un acord încheiat în conformitate cu articolul 300 din Tratat prevede administrarea totală sau parțială a unui contingent tarifar deschis de o țară terță pentru produsele menționate în articolul 1, metoda de administrare care se aplică și normele privind metoda respectivă se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42.
(2) Administrarea contingentelor se poate efectua prin aplicarea uneia din următoarele metode sau printr-o combinație a acestora:
-
ordinea cronologică a depunerii cererilor (conform principiului „primul venit, primul servit”);
-
distribuția proporțională a cantităților cerute când au fost depuse cererile (conform metodei de „examinare simultană”);
-
luarea în calcul a modelelor tradiționale de comerț (conform metodei „importatori tradiționali/nou-veniți”).
Pot fi adoptate și alte metode corespunzătoare, în special cele care garantează folosirea la maxim a posibilităților disponibile în cadrul contingentelor respective.
Se evită discriminările de orice fel între agenții economici respectivi.
Articolul 31
(1) În măsura necesară pentru a permite exportul produselor menționate în articolul 1 în aceeași stare sau sub forma produselor menționate în anexa II, în cazul în care sunt produse menționate în articolul 1 literele (a), (b), (c), (d), (e) și (g), pe baza prețurilor pentru acele produse în comerțul internațional și în limitele rezultate din acordurile încheiate în conformitate cu dispozițiile articolului 300 din Tratat, diferența dintre aceste prețuri și prețurile din cadrul Comunității poate fi acoperită din restituirile la export.
Restituirile la export pentru produsele menționate în articolul 1 sub forma produselor menționate în anexa II nu pot fi mai mari decât cele aplicabile acestui tip de produse exportate în aceeași stare.
(2) Metoda care se aplică pentru alocarea cantităților care pot fi exportate cu restituire este metoda care:
(a)
este cea mai potrivită pentru natura produsului și situația de pe piața respectivă, permițând folosirea cea mai eficientă posibil a resurselor disponibile, ținându-se cont de eficiența și structura exporturilor comunitare, fără să se creeze totuși discriminări între agenții economici mari și mici;
(b)
este cea mai puțin greoaie din punct de vedere administrativ pentru agenții economici, ținându-se cont de cerințele administrative;
(c)
previne orice discriminare între agenții economici interesați.
(3) Restituirile sunt aceleași pentru întreaga Comunitate.
Ele pot varia în funcție de destinație, în cazul în care situația pieței mondiale sau cerințele specifice ale anumitor piețe impun acest lucru.
Comisia stabilește restituirile în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42. Restituirile pot fi stabilite:
(a)
la intervale regulate;
(b)
pe bază de licitație pentru produse pentru care această procedură a fost prevăzută în trecut.
Cu excepția celei stabilite prin licitație, lista produselor pentru care se oferă restituiri la export și valoarea acestor restituiri se stabilesc cel puțin o dată la patru săptămâni. Cu toate acestea, valoarea restituirii poate rămâne la același nivel pentru mai mult de patru săptămâni și poate, în cazul în care este necesar, să fie modificată în perioada respectivă de către Comisie la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă. Cu toate acestea, pentru produsele menționate în articolul 1 și exportate sub formă de produse menționate în anexa II la prezentul regulament, restituirea poate fi stabilită cu altă frecvență în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3448/93 (22) al Consiliului.
(4) La stabilirea restituirilor pentru produsele menționate în articolul 1 și exportate în aceeași stare se iau în calcul următoarele elemente:
(a)
situația existentă și tendințele viitoare cu privire la:
-
prețurile și disponibilitatea laptelui și produselor lactate pe piața Comunității;
-
prețurile laptelui și produselor lactate pe piața internațională;
(b)
cele mai favorabile costuri de comercializare și de transport de pe piețele Comunității în porturile Comunității sau alte locații de export din cadrul Comunității, precum și costurile de expediere până în țările de destinație; cererea pe piața Comunității;
(c)
obiectivele organizării comune a piețelor în sectorul laptelui și produselor lactate care trebuie să asigure o situație echilibrată și o evoluție normală în ceea ce privește prețurile și comerțul pe aceste piețe;
(d)
limitele rezultate din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din Tratat;
(e)
importanța evitării dezechilibrelor pe piața Comunității;
(f)
aspectul economic al exporturilor propuse.
Se are în vedere, de asemenea, necesitatea stabilirii unui echilibru între utilizarea produselor agricole de bază ale Comunității pentru a fi exportate ca bunuri prelucrate în țări terțe și utilizarea produselor din aceste țări admise în regimul de perfecționare activă.
(5) Pentru produsele menționate în articolul 1 și exportate ca atare:
(a)
prețurile în cadrul Comunității menționate în alineatul (1) se stabilesc ținându-se cont de prețurile practicate care se dovedesc a fi cele mai favorabile pentru export;
(b)
prețurile de pe piața mondială menționate în alineatul (1) se stabilesc ținându-se cont în special de:
-
prețurile de pe piețele țărilor terțe;
-
prețurile cele mai favorabile în țările terțe de destinație pentru importurile din țări terțe;
-
prețurile de producător înregistrate în țările terțe exportatoare, având în vedere, dacă este cazul, subvențiile acordate de aceste țări;
-
prețurile de ofertă franco frontieră.
(6) Pentru produsele menționate în alineatul (1) și exportate ca atare se acordă restituiri numai la cerere și cu condiția prezentării certificatului de export corespunzător.
(7) Valoarea restituirii aplicabile la exporturile produselor menționate în articolul 1 și exportate ca atare este cea aplicabilă sau valabilă în ziua înregistrării cererii de eliberare a certificatului și, în cazul unei restituiri diferențiate, cea aplicabilă în aceeași zi pentru:
(a)
destinația indicată pe certificat sau dacă este cazul,
(b)
destinația reală, dacă diferă de destinația indicată pe certificat. În acest caz, valoarea aplicabilă nu o poate depăși pe cea aplicabilă pentru destinația indicată pe certificat.
Se pot lua măsuri corespunzătoare în vederea prevenirii utilizării abuzive a flexibilității prevăzute în prezentul alineat.
(8) Dispozițiile alineatelor (6) și (7) se pot aplica și produselor menționate în articolul 1 și exportate sub forma mărfurilor menționate în anexa II, în conformitate cu procedura stabilită în articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3448/93.
(9) Pentru produsele prevăzute în articolul 1 care beneficiază de restituiri în cadrul operațiunilor de ajutor alimentar, pot fi adoptate derogări de la dispozițiile alineatelor (6) și (7) în conformitate cu procedura stabilită în articolul 42.
(10) Restituirile se plătesc dacă se face dovada că:
-
produsele sunt de origine comunitară;
-
produsele au fost exportate din Comunitate și
-
în cazul unei restituiri diferențiate, produsele au ajuns la destinația indicată pe certificat sau la o altă destinație pentru care a fost stabilită o restituire, fără a aduce atingere alineatului (7) litera (b). Se pot face derogări de la această regulă în conformitate cu procedura stabilită în articolul 42, dacă se prevăd condiții care să ofere garanții echivalente.
(11) Fără a aduce atingere alineatului (10) prima liniuță, în absența unei derogări acordate în conformitate cu procedura stabilită în articolul 42, nu se acordă nici o restituire la export pentru produsele importate din țări terțe și reexportate în țări terțe.
(12) În ceea ce privește produsele menționate în articolul 1 și exportate sub formă de mărfuri menționate în anexa II la prezentul regulament, alineatele (10) și (11) se aplică numai mărfurilor care intră sub incidența următoarelor coduri NC:
-
0405 20 30 (paste lactate tartinabile cu un conținut de grăsimi cuprins între 60 și 75 %);
-
de la 1806 90 60 la 1806 90 90 (anumite produse care conțin cacao);
-
1901 (anumite preparate alimentare din făină etc.);
-
2106 90 98 (anumite preparate alimentare nemenționate în altă parte);
cu un conținut ridicat de produse lactate.
(13) Respectarea limitelor privind volumul rezultate din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din Tratat se asigură pe baza licențelor de export emise pentru perioadele de referință prevăzute în acest articol și aplicabile produselor respective. În ceea ce privește respectarea obligațiilor care decurg din Acordul privind agricultura, sfârșitul unei perioade de referință nu afectează valabilitatea licențelor de export.
(14) Comisia adoptă normele de aplicare a prezentului articol, inclusiv măsurile pentru redistribuirea cantităților exportabile nealocate sau utilizate, în conformitate cu procedura stabilită în articolul 42. Cu toate acestea, normele privind aplicarea alineatelor (8), (10), (11) și (12) pentru produsele menționate în articolul 1 și exportate sub formă de bunuri menționate în anexa II la prezentul regulament se adoptă în conformitate cu procedura stabilită în articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3448/93.
Articolul 32
(1) În măsura necesară bunei funcționări a organizării comune a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, poate, în cazuri speciale, să interzică în totalitate sau parțial folosirea regimurilor de perfecționare activă pentru produsele menționate în articolul 1 care sunt destinate prelucrării produselor menționate în acest articol sau a produselor menționate în anexa II la prezentul regulament.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), în cazul în care situația avută în vedere în alineatul menționat are caracterul unei urgențe excepționale și dacă piața Comunității este perturbată sau riscă să fie perturbată de regimul de perfecționare activă, Comisia hotărăște, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, în privința măsurilor necesare; Comisia comunică statelor membre și Consiliului cu privire la aceste măsuri, care nu pot depăși șase luni și sunt aplicabile imediat. Dacă primește o cerere de la un stat membru, Comisia hotărăște cu privire la aceasta în termen de o săptămână de la primirea cererii.
(3) Măsurile asupra cărora a hotărât Comisia pot fi prezentate Consiliului de orice stat membru în termen de o săptămână de la data comunicării lor. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să confirme, să modifice sau să abroge decizia adoptată de Comisie.
În cazul în care Consiliul nu hotărăște în termen de trei luni, decizia adoptată de Comisie se consideră abrogată.
Articolul 33
(1) Regulile generale de interpretare a Nomenclaturii Combinate și regulile speciale de aplicare a acesteia se aplică clasificării tarifare a produselor din domeniul reglementat de prezentul regulament; nomenclatura tarifară rezultată din aplicarea prezentului regulament se încorporează în Tariful Vamal Comun.
(2) Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul regulament sau a altor dispoziții adoptate în temeiul prezentului regulament, sunt interzise următoarele acțiuni în schimburile comerciale cu țările terțe:
-
prelevarea oricărei taxe cu efect echivalent unei taxe vamale;
-
aplicarea oricărei restricții cantitative sau oricărei măsuri cu efect echivalent.
Articolul 34
(1) Atunci când, pentru unul sau mai multe produse menționate în articolul 1, prețul de ofertă franco frontieră depășește în mod semnificativ nivelul prețurilor comunitare și dacă această situație este posibil să continue, dezechilibrând astfel sau amenințând cu dezechilibrul piața Comunității, pot fi luate măsurile prevăzute în alineatul (5).
(2) Un exces semnificativ, în sensul alineatului (1), apare atunci când prețul de ofertă franco frontieră depășește prețul de intervenție fixat pentru produsul respectiv, majorat cu 15 %, sau, în ceea ce privește produsele pentru care nu există un preț de intervenție, un preț derivat din prețul de intervenție, urmând să fie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42, ținând cont de natura și compoziția produsului respectiv.
(3) Situația în care prețul de ofertă franco frontieră depășește în mod semnificativ nivelul prețurilor ar putea continua atunci când există un dezechilibru între cerere și ofertă și acest dezechilibru este probabil să continue, având în vedere tendințele prețurilor de producție și de piață care se întrevăd.
(4) Piața comunitară este perturbată sau riscă să fie perturbată în situația menționată în prezentul articol, când nivelul ridicat al prețurilor pe piața internațională:
-
împiedică importurile de produse lactate în Comunitate
sau
-
determină ieșirea produselor lactate de pe piața Comunității;
astfel încât siguranța ofertei nu mai este garantată sau riscă să nu mai fie garantată în Comunitate.
(5) În cazul în care sunt îndeplinite condițiile menționate în alineatelor (1)-(4), suspendarea totală sau parțială a taxelor la import și/sau colectarea de taxe la export pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42. Comisia adoptă, dacă este necesar, normele de aplicare a prezentului articol, în conformitate cu aceeași procedură.
Articolul 35
(1) În cazul în care, din cauza importurilor sau exporturilor, piața comunitară în sectorul unuia sau mai multor produse menționate în articolul 1 este afectată sau amenințată de o perturbare majoră care ar putea pune în pericol atingerea obiectivelor stabilite în articolul 33 din Tratat, se pot aplica măsuri corespunzătoare privind schimburile comerciale cu țările terțe, până la încheierea acestui dezechilibru sau a amenințării cu dezechilibrul.
Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, adoptă reguli generale de aplicare a prezentului alineat și definește cazurile și limitele în care statele membre pot lua măsuri de protecție.
(2) În cazul în care apare situația menționată în alineatul (1), Comisia hotărăște, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, cu privire la măsurile necesare, care sunt comunicate statelor membre și sunt aplicabile imediat. În cazul în care primește o cerere de la un stat membru, Comisia hotărăște în termen de trei zile lucrătoare de la primirea cererii.
(3) Măsurile adoptate de Comisie pot fi prezentate Consiliului de orice stat membru în termen de trei zile lucrătoare de la comunicare. Consiliul se întrunește fără întârziere. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să modifice sau să abroge măsura respectivă în termen de o lună de la data la care a fost prezentată Consiliului.
(4) Prezentul articol se aplică având în vedere obligațiile rezultate din acordurile încheiate, în conformitate cu articolul 300 alineatul (2) din Tratat.
TITLUL III
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 36
Pentru a se ține cont de restricțiile la libera circulație care pot rezulta din aplicarea măsurilor de combatere a răspândirii bolilor animalelor, pot fi luate măsuri excepționale de sprijinire a pieței afectate de aceste restricții în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42. Aceste măsuri pot fi luate numai în măsura și pentru perioada de timp strict necesară sprijinirii pieței respective.
Articolul 37
Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul regulament, articolele 87, 88 și 89 din Tratat se aplică producției și comerțului cu produsele menționate în articolul 1.
Articolul 38
(1) Sub rezerva dispozițiilor din articolul 87 alineatul (2) din Tratat, sunt interzise ajutoarele financiare a căror valoare este stabilită pe baza prețului sau cantității produselor menționate în articolul 1.
(2) Măsurile naționale care permit egalizarea prețurilor produselor menționate în articolul 1 sunt de asemenea interzise.
Articolul 39
Fără a aduce atingere aplicării articolelor 87, 88 și 89 din Tratat, un stat membru poate impune o prelevare promoțională producătorilor de lapte de pe teritoriul său în ceea ce privește cantitățile de lapte sau echivalent lapte introduse pe piață pentru a finanța măsurile de promovare a consumului în cadrul Comunității, de extindere a piețelor în sectorul laptelui și produselor lactate și de îmbunătățire a calității acestora.
Articolul 40
Statele membre și Comisia își comunică reciproc informațiile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament. Comisia adoptă regulile privind comunicarea și distribuirea informațiilor respective în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42.
Articolul 41
Se instituie un Comitet de gestionare a laptelui și produselor lactate (denumit în continuare „comitet”), format din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
Articolul 42
(1) În cazul în care se menționează procedura definită în prezentul articol, președintele sesizează comitetul, fie la inițiativa sa, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
(2) Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile care urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului respectiv. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută în articolul 205 alineatul (2) din Tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
(3) Comisia adoptă măsuri care se aplică imediat. Cu toate acestea, în cazul în care măsurile nu sunt conforme cu avizul comitetului, ele sunt imediat comunicate Consiliului de către Comisie. În acest caz, Comisia poate să amâne aplicarea măsurilor adoptate cu cel mult o lună de la data comunicării acestora.
Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să ia o decizie diferită în termen de o lună.
Articolul 43
Comitetul poate examina orice altă chestiune prezentată de președinte, fie din proprie inițiativă, fie la cererea unui reprezentant al unui stat membru.
Articolul 44
Prezentul regulament se aplică astfel încât să se țină cont în același timp de obiectivele stabilite în articolele 33 și 131 din Tratat.
Articolul 45
Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 și dispozițiile adoptate pentru punerea în aplicare a acestuia se aplică produselor menționate în articolul 1.
TITLUL IV
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 46
(1) Se abrogă regulamentele (CEE) nr. 804/68, (CEE) nr. 986/68, (CEE) nr. 987/68, (CEE) nr. 508/71, (CEE) nr. 1422/78, (CEE) nr. 1723/81, (CEE) nr. 2990/82, (CEE) nr. 1842/83, (CEE) nr. 865/84 și (CEE) nr. 777/87.
(2) Trimiterile la Regulamentul (CEE) nr. 804/68 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.
Articolul 47
Comisia adoptă, în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 42:
-
măsurile necesare pentru facilitarea tranziției de la măsurile prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 804/68 la cele prevăzute în prezentul regulament;
-
măsurile necesare pentru rezolvarea problemelor practice specifice. Aceste măsuri, dacă sunt justificate în mod corespunzător, pot deroga de la anumite părți din prezentul regulament.
Articolul 48
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2000.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 mai 1999.