REGULAMENTUL (CE) NR. 558/2007 AL COMISIEI
din 23 mai 2007
privind deschiderea și administrarea unui contingent tarifar pentru importul de masculi tineri din specia bovină pentru îngrășare
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (1), în special articolul 32 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Lista CXL a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) impune Comunității deschiderea unui contingent tarifar anual pentru importul a 169 000 capete de masculi tineri din specia bovină pentru îngrășare. Cu toate acestea, ca urmare a negocierilor care au condus la Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Statele Unite, în conformitate cu articolul XXIV alineatul (6) și cu articolul XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) din 1994 (2), aprobat prin Decizia 2006/333/CE a Consiliului (3), Comunitatea s-a angajat să includă în lista de angajamente pentru toate statele membre o ajustare a acestui contingent tarifar de import la 24 070 de capete.
(2)
Este necesar să se stabilească normele detaliate pentru deschiderea și administrarea acestui contingent tarifar de import pentru perioada cuprinsă între 1 iulie și 30 iunie din anul următor.
(3)
În conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999, importurile în Comunitate trebuie gestionate pe bază de licențe de import. Cu toate acestea, acest contingent poate fi gestionat prin atribuirea, într-o primă fază, de drepturi de import și prin eliberarea de licențe de import într-o fază ulterioară, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 al Comisiei din 31 august 2006 de stabilire a normelor comune pentru administrarea contingentelor tarifare de import pentru produsele agricole gestionate printr-un sistem de licențe de import (4). Astfel, operatorii care au obținut drepturi de import pot decide, în cursul perioadei contingentare, momentul la care doresc să solicite licențe de import, în funcție de fluxurile lor comerciale reale. În orice caz, Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 limitează perioada de valabilitate a licențelor până în ultima zi a perioadei de aplicare a contingentului tarifar de import.
(4)
Este necesar să se stabilească modalitățile de prezentare a cererilor de licențe, precum și elementele care trebuie menționate în cereri și în licențe după caz, prin completări sau derogări de la anumite dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 1445/95 al Comisiei din 26 iunie 1995 privind normele de aplicare a regimului licențelor de import și export în sectorul cărnii de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2377/80 (5) și din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 al Comisiei din 9 iunie 2000 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de licențe de import, de export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole (6).
(5)
Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 stabilește în special dispoziții detaliate privind cererile de drepturi de import, statutul solicitanților și eliberarea de licențe de import. Dispozițiile din regulament trebuie să se aplice, începând de la 1 iulie 2007, licențelor de import eliberate în conformitate cu acesta, fără a aduce atingere condițiilor suplimentare prevăzute în regulament.
(6)
În scopul prevenirii acțiunilor speculative, cantitățile disponibile în cadrul contingentului trebuie puse la dispoziția operatorilor care sunt în măsură să demonstreze faptul că sunt implicați în activități de import a unor cantități semnificative din țări terțe. Ținând cont de acest aspect, cât și în scopul asigurării unei gestionări eficiente, este necesar să li se solicite comercianților în cauză să fi importat minim 50 de capete în timpul fiecăreia dintre cele două perioade de referință menționate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, având în vedere că importul unui lot de 50 de animale poate fi considerat rentabil din punct de vedere comercial. În plus, din motive administrative, statelor membre trebuie să li se permită să accepte copii certificate ale documentelor care atestă schimburile comerciale cu țări terțe.
(7)
Tot în scopul prevenirii activităților speculative, trebuie stabilită o garanție pentru drepturile de import, licențele de import trebuie să fie netransmisibile, iar aceste licențe trebuie eliberate comercianților numai pentru cantitățile pentru care li s-au atribuit drepturi de import.
(8)
Pentru a determina operatorii să solicite licențe de import pentru toate drepturile de import atribuite, trebuie stabilit că depunerea unei cereri de licență pentru cantitățile atribuite constituie, în ceea ce privește garanția pentru drepturile de import, o cerință principală în sensul Regulamentului (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei din 22 iulie 1985 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de garanții pentru produsele agricole (7).
(9)
Experiența arată că, pentru o bună administrare a contingentelor, titularii licențelor trebuie să fie importatori reali. Acești importatori trebuie, așadar, să participe activ la achiziționarea, transportul și importul animalelor respective. Furnizarea de dovezi care să ateste aceste activități trebuie să constituie, prin urmare, o cerință principală în ceea ce privește garanția pentru drepturile de import, în sensul Regulamentului (CEE) nr. 2220/85.
(10)
Aplicarea acestui contingent tarifar necesită controale efective cu privire la destinația animalelor importate. Prin urmare, animalele trebuie îngrășate în statul membru care a acordat drepturile de import.
(11)
Trebuie constituită o garanție pentru a se asigura că animalele sunt îngrășate o perioadă de cel puțin o sută douăzeci de zile în unitățile de producție desemnate. Cuantumul garanției trebuie să acopere diferența dintre drepturile vamale prevăzute în Tariful Vamal Comun și drepturile vamale reduse aplicabile la data punerii în liberă circulație a respectivelor animale.
(12)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a cărnii de vită și mânzat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Pentru perioada 1 iulie-30 iunie din anul următor („perioada contingentului tarifar de import”) se deschide un contingent tarifar de 24 070 de capete de masculi tineri din specia bovină pentru îngrășare în Comunitate, clasificați la codurile NC 0102 90 05, 0102 90 29 sau 0102 90 49.
Contingentul tarifar are numărul de ordine 09.4005.
(2) Dreptul vamal de import care se aplică în cadrul contingentului tarifar menționat la alineatul (1) se ridică la 16 % ad valorem plus 582 EUR per tonă de greutate netă.
Rata dreptului vamal prevăzută la primul paragraf se aplică cu condiția ca animalele importate să fie îngrășate timp de cel puțin o sută douăzeci de zile în statul membru care a eliberat licența de import.
Articolul 2
(1) Contingentul menționat la articolul 1 alineatul (1) se administrează prin atribuirea de drepturi de import într-o primă etapă și prin eliberarea de licențe de import într-o etapă ulterioară.
(2) Se aplică dispozițiile Regulamentelor (CE) nr. 1445/95, (CE) nr. 1291/2000 și (CE) nr. 1301/2006, în cazul în care prezentul regulament nu prevede altfel.
Articolul 3
(1) În scopul aplicării articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, solicitanții furnizează dovada importului a cel puțin 50 de animale clasificate la codul NC 0102 90 în fiecare dintre cele două perioade de referință specificate la articolul menționat și a faptului că au fost responsabili din punct de vedere comercial și logistic de achiziționarea, transportul și efectuarea formalităților pentru punerea în liberă circulație a respectivelor animale.
Dovada îndeplinirii acestor condiții se furnizează în mod exclusiv prin:
(a)
copii ale documentelor menționate la articolul 5 paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, certificate conforme cu originalul de către autoritatea competentă;
(b)
originalul facturii comerciale sau o copie certificată conformă, completată pe numele titularului licenței de către vânzător sau reprezentantul acestuia, amândoi stabiliți în țara terță exportatoare, precum și dovada plății efectuate de către titularul licenței sau a deschiderii de către acesta din urmă a unui acreditiv documentar irevocabil în favoarea vânzătorului;
(c)
scrisoarea de transport sau, după caz, documentul de transport rutier sau aerian, întocmit pe numele titularului licenței, pentru animalele respective.
(2) O societate înființată prin fuzionarea unor societăți care au efectuat, separat, importuri de referință care îndeplinesc cerința cantității minime menționate la alineatul (1) primul paragraf, poate utiliza aceste importuri de referință drept dovadă a schimburilor comerciale.
Articolul 4
(1) Cererile de drepturi de import se depun cel mai târziu la ora 13:00, ora Bruxelles-ului, la data de 1 iunie înaintea perioadei contingentului tarifar de import vizat.
(2) Odată cu solicitarea de drepturi de import, se depune pe lângă autoritatea competentă o garanție pentru aceste drepturi în cuantum de 3 EUR pe cap de animal.
(3) Cel mai târziu la ora 16:00, ora Bruxelles-ului, în cea de-a cincea zi lucrătoare după încheierea perioadei de depunere a cererilor, statele membre notifică Comisiei cantitățile totale pentru care au fost depuse aceste cereri.
Articolul 5
(1) Drepturile de import se acordă începând cu cea de-a șaptea zi lucrătoare și cel mai târziu în cea de-a șaisprezecea zi lucrătoare după încheierea perioadei de notificare menționate la articolul 4 alineatul (3).
(2) În cazul în care coeficientul de atribuire menționat la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 are ca rezultat acordarea de mai puține drepturi de import decât cele solicitate, garanția constituită în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) se eliberează în mod proporțional fără întârziere.
Articolul 6
(1) Punerea în liberă circulație a cantităților acordate în cadrul contingentului menționat la articolul 1 alineatul (1) este condiționată de prezentarea unei licențe de import.
(2) Cererile de licențe de import acoperă întreaga cantitate atribuită. Această obligație constituie o cerință principală în sensul articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85.
Articolul 7
(1) Cererile de licențe de import pot fi depuse numai în statul membru în care au fost solicitate și obținute drepturile de import în cadrul contingentului menționat la articolul 1 alineatul (1).
Fiecare licență de import eliberată conduce la o reducere corespunzătoare a drepturilor de import obținute și la eliberarea proporțională fără întârziere a garanției constituite în conformitate cu articolul 4 alineatul (2).
(2) Licențele de import se eliberează în urma primirii cererii depuse pe numele operatorului care a obținut drepturile de import și de către acesta.
(3) Cererea de licență și licența de import conțin următoarele mențiuni:
(a)
la rubrica 8, țara de origine;
(b)
la rubrica 16, unul sau mai multe dintre următoarele coduri NC: 0102 90 05, 0102 90 29 sau 0102 90 49;
(c)
la rubrica 20, numărul de ordine al contingentului (09.4005) și una dintre mențiunile prevăzute în anexa I.
Articolul 8
(1) Prin derogare de la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000, drepturile conferite de licențele de import eliberate în conformitate cu prezentul regulament nu sunt transferabile.
(2) Acordarea licenței de import este condiționată de constituirea unei garanții de 12 EUR pe cap de animal, pe care solicitantul o constituie odată cu depunerea cererii de licență.
(3) Prin derogare de la dispozițiile din titlul III secțiunea 4 din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000, garanția menționată la alineatul (2) nu poate fi eliberată atât timp cât nu a fost furnizată dovada că titularul licenței a avut responsabilitatea comercială și logistică a achiziționării, a transportului și a vămuirii în vederea punerii în liberă circulație a animalelor respective, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din prezentul regulament.
Articolul 9
(1) La momentul punerii în liberă circulație, importatorul trebuie să furnizeze dovada:
(a)
că s-a angajat în scris să comunice în termen de o lună autorității competente a statului membru exploatația sau exploatațiile agricole în care vor fi îngrășate bovinele tinere;
(b)
că a constituit, pe lângă autoritatea competentă a statului membru, o garanție a cărei valoare este stabilită în anexa II pentru fiecare cod NC eligibil. Îngrășarea pentru o perioadă minimă de o sută douăzeci de zile de la data acceptării declarației vamale de punere în liberă circulație a animalelor importate în respectivul stat membru este o cerință principală în sensul articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85.
(2) Cu excepția cazurilor de forță majoră, garanția menționată la alineatul (1) litera (b) se eliberează numai în cazul în care autorității competente a statului membru i se furnizează dovada că bovinele tinere:
(a)
au fost îngrășate în exploatația (exploatațiile) indicată(e) în conformitate cu alineatul (1);
(b)
nu au fost sacrificate înainte de expirarea termenului de o sută douăzeci de zile de la data importului; sau
(c)
au fost sacrificate înainte de expirarea acestei perioade din motive de sănătate sau au murit ca urmare a unei boli sau a unui accident.
Garanția se eliberează imediat după furnizarea uneia dintre aceste dovezi.
Cu toate acestea, în cazul în care termenul menționat la alineatul (1) litera (a) nu a fost respectat, valoarea garanției care trebuie eliberată se reduce cu:
-
15 %; și
-
2 % din suma care rămâne pentru fiecare zi de depășire.
Sumele care nu au fost eliberate rămân executate.
(3) În cazul în care dovada menționată la alineatul (2) nu este furnizată în cele o sută optzeci de zile ulterioare datei importului, garanția se execută.
Cu toate acestea, în cazul în care dovada nu a fost furnizată în cele o sută optzeci de zile prevăzute la primul paragraf, ci în cele șase luni ulterioare acestei perioade, suma executată, diminuată cu 15 % din valoarea garanției, se rambursează.
Articolul 10
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 23 mai 2007.