DIRECTIVA 2009/126/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 21 octombrie 2009
privind etapa a II-a de recuperare a vaporilor de benzină în timpul alimentării autovehiculelor la stațiile de benzină
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (3) a stabilit necesitatea de a reduce poluarea aerului până la niveluri la care efectele dăunătoare asupra sănătății umane și asupra mediului sunt minimizate.
(2)
Protocolul de la Geneva referitor la controlul emisiilor de compuși organici volatili și al fluxurilor transfrontiere ale acestora stabilește obiectivele de reducere a emisiilor de compuși organici volatili (COV), iar Protocolul de la Göteborg referitor la reducerea acidifierii, a eutrofizării și a nivelului de ozon troposferic (4) stabilește pragurile de emisii pentru patru poluanți - dioxid de sulf, oxizi de azot, COV și amoniac -, solicitând utilizarea celor mai bune tehnici pentru menținerea emisiilor la un nivel scăzut.
(3)
Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (5) stabilește obiective de calitate a aerului în ceea ce privește ozonul troposferic și benzenul, iar Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (6) stabilește plafoanele naționale de emisie pentru COV care contribuie la formarea ozonului troposferic. Emisiile de COV, inclusiv vapori de benzină, dintr-un stat membru pot contribui la problemele de calitate a aerului în alte state membre.
(4)
Ozonul constituie, de asemenea, un gaz cu efect de seră și contribuie la încălzirea atmosferei și la schimbările climatice.
(5)
Directiva 94/63/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 privind controlul emisiilor de compuși organici volatili (COV) rezultați din depozitarea carburanților și din distribuția acestora de la terminale la stațiile de distribuție a carburanților (7) (etapa I de recuperare a vaporilor de benzină) are ca obiectiv recuperarea vaporilor de benzină emiși la depozitarea și transportul benzinei între terminalele de produse petroliere și stațiile de benzină.
(6)
Vaporii de benzină sunt, de asemenea, emiși în timpul alimentării autovehiculelor la stațiile de benzină și ar trebui recuperați într-un mod care să respecte dispozițiile Directivei 94/63/CE.
(7)
Au fost elaborate și puse în aplicare diferite instrumente comunitare pentru a limita emisiile de COV. Cu toate acestea, sunt necesare în continuare măsuri vizând atingerea obiectivelor din domeniul sănătății și din domeniul mediului, stabilite în cel de al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu și în Directiva 2001/81/CE.
(8)
În scopul reducerii ciclului de viață al emisiilor de gaze cu efect de seră rezultate de la carburanții utilizați în transportul rutier, Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei (8) va permite, începând cu 1 ianuarie 2011, introducerea pe piață a benzinei conținând o proporție mai mare de componente de biocarburant decât în trecut. Acest lucru poate duce la creșterea emisiilor de COV, deoarece statele membre au posibilitatea de a aplica derogări limitate de la normele privind presiunea vaporilor stipulate în directiva respectivă.
(9)
Stațiile de benzină existente pot avea nevoie de adaptarea infrastructurii existente și este preferabil să instaleze echipamentul de recuperare a vaporilor de benzină atunci când stația este supusă unei renovări majore la sistemul de alimentare (adică o modificare semnificativă sau reînnoirea infrastructurii stației, în special a rezervoarelor și țevilor), având în vedere că aceasta reduce în mod semnificativ costurile adaptărilor necesare. Cu toate acestea, stațiile de benzină existente cu capacitate mai mare au o mai bună capacitate de adaptare și ar trebui să instaleze mai devreme echipamentul de recuperare a vaporilor de benzină, având în vedere că au o contribuție mai mare la emisii. Stațiile de benzină noi pot integra echipamentul de recuperare a vaporilor de benzină în faza de proiect și de construcție a stației și, prin urmare, pot instala imediat echipamentul de recuperare a vaporilor de benzină.
(10)
Rezervoarele de carburant ale autovehiculelor nou produse nu conțin vapori de benzină. Prin urmare, pentru prima alimentare a acestor vehicule este adecvată o derogare.
(11)
Cu toate că în mai multe state membre există norme naționale referitoare la sistemele de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a, la nivel comunitar nu există dispoziții legale. Prin urmare, este oportun să se stabilească un nivel uniform minim de recuperare a vaporilor de benzină pentru a obține un nivel înalt de beneficii pentru mediu și pentru a facilita comerțul cu echipamente de recuperare a vaporilor de benzină.
(12)
Ar trebui efectuate verificări periodice la toate echipamentele instalate de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a, pentru a se asigura că aceste echipamente au ca rezultat reduceri reale ale emisiilor. Statele membre pot decide ca aceste verificări să fie efectuate de una sau mai multe dintre următoarele entități: servicii de inspecție oficiale, operatorul însuși sau o terță parte. În cazul unor inspecții oficiale, statele membre ar trebui să aibă în vedere Recomandarea 2001/331/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 de stabilire a unor criterii minime pentru inspecțiile de mediu în statele membre (9).
(13)
Echipamentele de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a ar trebui să fie testate cu regularitate. Comitetul European de Standardizare (CEN) ar trebui încurajat să elaboreze o metodologie armonizată de testare.
(14)
Statele membre ar trebui să stabilească norme privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor de drept național adoptate în temeiul prezentei directive și să asigure punerea în aplicare a acestora. Sancțiunile respective ar trebui să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare, deoarece nerespectarea dispozițiilor respective poate avea efecte negative asupra sănătății umane și mediului.
(15)
În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare (10), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele, care să ilustreze, pe cât posibil, corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere, și să le facă publice.
(16)
Deoarece prezenta directivă este adoptată conform articolului 175 din tratat, aceasta nu împiedică statele membre să păstreze sau să introducă măsuri de protecție mai stricte, compatibile cu tratatul. Conform articolului 176 din tratat, statele membre trebuie să informeze Comisia în legătură cu astfel de măsuri.
(17)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să se adopte în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (11).
(18)
Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să adopte măsuri de punere în aplicare privind armonizarea metodelor și standardelor. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, printre altele prin completarea acesteia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să se adopte în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(19)
Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume reducerea emisiilor de vapori de benzină din atmosferă, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, datorită caracterului transfrontier al poluării atmosferice, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiect
Prezenta directivă stabilește măsuri care au ca scop reducerea cantității de vapori de benzină emiși în atmosferă în timpul alimentării autovehiculelor la stațiile de benzină.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei directive:
1.
„benzină” înseamnă benzină, astfel cum este definită la articolul 2 litera (a) din Directiva 94/63/CE;
2.
„vapori de benzină” înseamnă orice compus gazos care se evaporă din benzină;
3.
„stație de benzină” înseamnă o stație de benzină astfel cum este definită la articolul 2 litera (f) din Directiva 94/63/CE;
4.
„stație de benzină existentă” înseamnă o stație de benzină care este construită înainte de 1 ianuarie 2012 sau pentru care s-a acordat o autorizație de urbanism, o autorizație de construire sau o autorizație de funcționare înainte de respectiva dată;
5.
„stație de benzină nouă” înseamnă o stație de benzină care este construită la sau după 1 ianuarie 2012 sau pentru care s-a acordat o autorizație de urbanism, o autorizație de construire sau o autorizație de funcționare la data respectivă sau după respectiva dată;
6.
„sistem de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a” înseamnă un echipament destinat recuperării vaporilor de benzină transferați din rezervorul de carburant al unui autovehicul în timpul alimentării cu benzină la o stație de benzină și care transferă vaporii de benzină respectivi într-un rezervor de depozitare al stației de benzină sau îi returnează la pompa de benzină pentru a fi din nou vânduți;
7.
„eficiența de captare a vaporilor de benzină” înseamnă cantitatea de vapori de benzină captați de sistemul de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a comparativ cu cantitatea de vapori de benzină care ar fi emisă în atmosferă în lipsa unui astfel de sistem și care este exprimată ca procent;
8.
„raportul vapori/benzină” înseamnă raportul dintre volumul de vapori de benzină, la presiunea atmosferică, care trece prin sistemul de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a și volumul de benzină distribuit la pompă;
9.
„cantitatea totală anuală tranzitată” înseamnă cantitatea totală anuală de benzină descărcată din containere mobile într-o stație de benzină.
Articolul 3
Stații de benzină
(1) Statele membre se asigură că orice stație de benzină nouă este echipată cu un sistem de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a, în cazul în care:
(a)
cantitatea totală anuală tranzitată, existentă sau proiectată, este mai mare de 500 m3/an; sau
(b)
cantitatea totală anuală tranzitată, existentă sau proiectată, este mai mare de 100 m3/an și dacă este situată sub spațiile destinate locuințelor permanente sau de lucru.
(2) Statele membre se asigură că orice stație de benzină existentă care este supusă unei renovări majore se echipează în timpul acestei renovări cu un sistem de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a, în cazul în care:
(a)
cantitatea totală anuală tranzitată, efectivă sau proiectată, este mai mare de 500 m3/an; sau
(b)
cantitatea totală anuală tranzitată, efectivă sau proiectată, este mai mare de 100 m3 pe an și dacă este situată sub spațiile destinate locuințelor permanente sau de lucru.
(3) Statele membre se asigură că orice stație de benzină existentă, cu o cantitate totală anuală tranzitată mai mare de 3 000 m3/an, este echipată cu un sistem de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a până cel târziu la 31 decembrie 2018.
(4) Alineatele (1), (2) și (3) nu se aplică stațiilor de benzină utilizate în mod exclusiv în asociere cu construcția și furnizarea de autovehicule noi.
Articolul 4
Nivelul minim de recuperare a vaporilor de benzină
(1) Statele membre se asigură că, începând de la data la care sistemele de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a devin obligatorii conform dispozițiilor articolului 3, eficiența de captare a vaporilor de benzină a unor astfel de sisteme este mai mare sau egală cu 85 % conform certificatului furnizat de producător, în conformitate cu standardele tehnice europene relevante sau cu procedurile de omologare tip menționate la articolul 8 sau, în cazul în care nu există asemenea standarde sau proceduri, cu orice standard național relevant.
(2) De la data de la care sistemele de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a devin obligatorii, conform dispozițiilor articolului 3, în cazul în care vaporii de benzină recuperați sunt transferați într-un rezervor de depozitare al stației de benzină, raportul vapori/benzină este mai mare sau egal cu 0,95, dar mai mic sau egal cu 1,05.
Articolul 5
Verificări periodice și informarea consumatorilor
(1) Statele membre se asigură că eficiența de captare a vaporilor de benzină emiși în timpul funcționării a sistemelor de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a este testată cel puțin o dată pe an, fie prin verificarea faptului că raportul vapori/benzină în condiții simulate de flux de benzină este în conformitate cu dispozițiile articolului 4 alineatul (2), fie prin orice altă metodologie adecvată.
(2) În cazul în care a fost instalat un sistem automat de monitorizare, statele membre se asigură că eficiența de captare a vaporilor de benzină este testată cel puțin o dată la trei ani. Orice astfel de sistem automat de monitorizare detectează automat deficiențele de funcționare ale sistemului de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a și deficiențele din sistemul automat de monitorizare propriu, indicând deficiențele operatorului stației de benzină, și întrerupe automat fluxul de benzină la pompa care prezintă defecțiuni dacă acestea nu sunt remediate în termen de șapte zile.
(3) În cazul în care o stație de benzină a instalat un sistem de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a, statele membre se asigură că aceasta afișează un însemn, un autocolant sau orice altă notificare, pe sau în apropierea pompei de benzină, care să informeze consumatorii de faptul că stația respectivă este dotată cu un astfel de sistem.
Articolul 6
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Statele membre transmit respectivele dispoziții Comisiei până la 1 ianuarie 2012 și notifică fără întârziere Comisiei orice modificare ulterioară care le afectează.
Articolul 7
Examinarea
Până la 31 decembrie 2014, Comisia examinează punerea în aplicare a prezentei directive și, în special:
(a)
pragul de 100 m3/an menționat la articolul 3 alineatul (1) litera (b) și la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din prezenta directivă și la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 94/63/CE;
(b)
gradul de respectare a conformității sistemului de recuperare a vaporilor de benzină etapa a II-a în timpul funcționării; și
(c)
necesitatea unor echipamente de monitorizare automate.
Aceasta prezintă rezultatele examinării respective Parlamentului European și Consiliului, însoțite, dacă este cazul, de o propunere legislativă.
Articolul 8
Adaptări tehnice
Se pot adopta metode și standarde armonizate în sensul articolelor 4 și 5. Acolo unde este necesar, în scopul asigurării conformității cu orice standard relevant stabilit de Comitetul European de Standardizare (CEN), aceste articole pot fi adaptate progreselor tehnice, cu excepția dispozițiilor referitoare la eficiența de captare a vaporilor de benzină și la raportul vapori/benzină, menționate la articolul 4, și a perioadelor menționate la articolul 5.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, printre altele prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 9 alineatul (2).
Articolul 9
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Articolul 10
Transpunere
(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 2012. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor măsuri.
Atunci când statele membre adoptă respectivele măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 11
Intrare în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 12
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 21 octombrie 2009.