32005L0035
L 255/11
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2005/35/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 7 septembrie 2005
privind poluarea cauzată de nave și introducerea unor sancțiuni în caz de încălcare
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratat (2),
întrucât:
(1)
Politica comunitară în materie de siguranță maritimă vizează un nivel ridicat de siguranță și de protecție a mediului și se bazează pe principiul că toate părțile implicate în transportul mărfurilor pe cale maritimă sunt responsabile ca navele utilizate în apele comunitare să fie în conformitate cu normele și standardele în vigoare.
(2)
În toate statele membre, standardele concrete pentru deversările de substanțe poluante provenite de la nave sunt bazate pe Convenția Marpol 73/78. Cu toate acestea, normele respective sunt ignorate zilnic de un număr foarte mare de nave care navighează în apele comunitare, fără a fi luată vreo măsură pentru a corecta această stare de fapt.
(3)
Convenția Marpol 73/78 este pusă în aplicare diferit de la un stat membru la altul astfel încât este necesară o armonizare la nivel comunitar; în special, practicile statelor membre referitoare la impunerea de sancțiuni pentru deversările de substanțe poluante provenite de la nave variază în mod semnificativ.
(4)
Măsurile cu efect de descurajare fac parte integrantă din politica de siguranță maritimă a Comunității, deoarece asigură legătura între responsabilitatea fiecărei părți implicate în transportul mărfurilor poluante pe cale maritimă și supunerea părților la sancțiuni. Pentru a obține o protecție eficientă a mediului sunt necesare sancțiuni eficiente, cu efect de descurajare și proporționale.
(5)
În acest scop este important ca, prin intermediul instrumentelor legale corespunzătoare, să se apropie dispozițiile legale existente, în special în ceea ce privește definirea exactă a încălcării în cauză, excepțiile, normele minime în materie de sancțiuni, răspundere și competență.
(6)
Prezenta directivă este completată printr-o reglementare detaliată a infracțiunilor și a sancțiunilor, precum și prin alte dispoziții stabilite prin Decizia-cadru nr. 2005/667/JAI a Consiliului din 12 iulie 2005 de consolidare a cadrului penal pentru aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave (3).
(7)
Nici regimul internațional privind răspunderea civilă și indemnizația în caz de poluare cu hidrocarburi, nici cel referitor la poluarea cu alte substanțe periculoase sau nocive nu asigură suficiente efecte de descurajare pentru a descuraja părțile implicate în transportul încărcăturilor periculoase pe cale maritimă să recurgă la practici sub nivelul standardelor. Efectele de descurajare necesare pot fi asigurate numai prin introducerea de sancțiuni care să fie aplicate oricărei persoane care cauzează sau contribuie la poluarea marină. Sancțiunile ar trebui să fie aplicabile nu numai proprietarului sau comandantului navei, ci și proprietarului încărcăturii, societății de clasificare sau oricărei alte persoane implicate.
(8)
Este necesar ca deversările de substanțe poluante provenite de la nave să fie considerate încălcări în cazul în care au fost săvârșite cu intenție, prin imprudență sau prin neglijență gravă. Aceste încălcări sunt considerate infracțiuni în conformitate cu Decizia-cadru nr. 2005/667/JAI care completează directiva și în circumstanțele prevăzute de prezenta decizie.
(9)
Sancțiunile aplicabile pentru deversările de substanțe poluante care provin de la nave nu au legătură cu răspunderea civilă a părților interesate și, prin urmare, nu se supun nici unei norme referitoare la limitarea sau determinarea răspunderii civile, nici nu limitează despăgubirea eficientă a victimelor incidentelor de poluare.
(10)
Este necesar ca statele membre să consolideze, în mod eficient, cooperarea dintre ele pentru ca deversările de substanțe poluante provenite de la nave să fie detectate la timp și contravenienții să fie identificați. În acest scop, Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă, instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 (4) are un rol important în cooperarea cu statele membre pentru dezvoltarea unor soluții tehnice și pentru furnizarea asistenței tehnice pentru punerea în aplicare a prezentei directive și pentru a contribui la îndeplinirea oricărei misiuni atribuite Comisiei în scopul punerii în aplicare eficiente a prezentei directive.
(11)
Pentru o mai bună prevenire și combatere a poluării din mediul marin ar trebui să se creeze sinergii între autoritățile însărcinate cu aplicarea legii, cum ar fi serviciile naționale de pază de coastă. În acest context, Comisia ar trebui să efectueze un studiu de fezabilitate evidențiind costurile și beneficiile punerii în aplicare a unui corp de pază de coastă europeană responsabilă cu prevenirea poluării și reacția la poluare. Acest studiu ar trebui urmat, după caz, de o propunere privind crearea unui corp de pază de coastă european.
(12)
Atunci când există o dovadă clară și obiectivă a unei deversări care a cauzat sau care riscă să cauzeze daune importante, este necesar ca statele membre să supună problema autorităților competente în vederea intentării unei acțiuni în conformitate cu articolul 220 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1982 privind dreptul mării.
(13)
Aplicarea Directivei 200/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de colectare recepție portuare pentru a deșeurile deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (5) constituie, împreună cu prezenta directivă, un instrument-cheie din seria de măsuri destinate prevenirii poluării cauzate de nave.
(14)
Este necesar să se adopte măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive, în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999, de stabilire a procedurilor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei (6).
(15)
Dat fiind că obiectivele prezentei directive și anume introducerea în dreptul comunitar a standardelor internaționale aplicabile poluării cauzate de nave și stabilirea unor sancțiuni - penale și administrative - în caz de încălcări ale acestor standarde, în scopul asigurării unui nivel ridicat de siguranță și de protecție a mediului în transportul maritim, nu pot fi îndeplinite în mod satisfăcător de statele membre și prin urmare, pot fi mai bine realizate la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, prevăzut la articolul 5 din Tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge aceste obiective.
(16)
Prezenta directivă respectă în totalitate Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene; oricărei persoane bănuite de săvârșirea unei încălcări trebuie să i se garanteze un proces echitabil și imparțial, iar sancțiunile trebuie să fie proporționale cu gravitatea încălcării,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiectul
(1) Prezenta directivă are ca obiect includerea în dreptul comunitar a standardelor internaționale cu privire la poluarea cauzată de nave și de a asigura faptul că persoanele responsabile pentru deversări sunt supuse unor sancțiuni adecvate, prevăzute la articolul 8, în scopul ameliorării siguranței maritime și pentru a îmbunătăți protecția mediului marin împotriva poluării cauzate de nave.
(2) Prezenta directivă nu împiedică statele membre să adopte măsuri mai stricte împotriva poluării cauzate de nave, în conformitate cu dreptul internațional.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei directive:
1.
„Marpol 73/78” înseamnă Convenția Internațională din 1973 pentru prevenirea poluării de către nave și protocolul acesteia din 1978, în versiunea sa actualizată;
2.
„substanțe poluante” înseamnă substanțele prevăzute la anexele I (hidrocarburi) și II (substanțe lichide nocive în vrac) la Marpol 73/78;
3.
„deversare” înseamnă orice evacuare provenită de la o navă, oricare ar fi cauza acesteia, prevăzută la articolul 2 din Marpol 73/78;
4.
„navă” înseamnă o ambarcațiune maritimă, indiferent de pavilionul acesteia, de orice tip, exploatată în mediul marin, inclusiv ambarcațiuni cu aripi imerse, ambarcațiuni pe pernă de aer, submarine și ambarcațiuni plutitoare.
Articolul 3
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă se aplică, în conformitate cu dreptul internațional, deversărilor de substanțele poluante în:
(a)
apele interne, inclusiv porturile, ale unui stat membru, în măsura în care regimul Marpol se aplică;
(b)
apele teritoriale ale unui stat membru;
(c)
strâmtorile utilizate pentru navigația internațională supuse regimului de transport de tranzit, în conformitate cu partea a III-a secțiunea 2 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1982 privind dreptul mării, în măsura în care statul membru exercită o jurisdicție asupra acestor strâmtori;
(d)
zona economică exclusivă sau o zonă echivalentă dintr-un stat membru, stabilită în conformitate cu dreptul internațional și
(e)
marea liberă.
(2) Prezenta directivă se aplică în cazul deversărilor de substanțe poluante provenite de la orice fel de nave, indiferent de pavilionul lor, cu excepția navelor de război și a navelor de război auxiliare, precum și a altor nave aparținând unui stat sau exploatate de stat și utilizate în momentul respectiv exclusiv unui serviciu public, necomercial.
Articolul 4
Încălcări
Statele membre se asigură că deversările de substanțe poluante de către nave într-una din zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) sunt considerate încălcări, în cazul în care au fost săvârșite în mod deliberat, în mod nesăbuit sau ca urmare a unei neglijențe grave. Aceste încălcări sunt considerate infracțiuni prin Decizia-cadru 2005/667/JAI, care completează prezenta directivă și în circumstanțele prevăzute de această decizie.
Articolul 5
Excepții
(1) O deversare de substanțe poluante într-una din zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) nu se consideră încălcare în cazul în care îndeplinește condițiile menționate la anexa I normele 9, 10, 11 litera (a) sau 11 litera (c) sau la anexa II normele 5, 6 litera (a) sau 6 litera (c) la Convenția Marpol 73/78.
(2) O deversare de substanțe poluante în zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) literele (c), (d) și (e) nu se consideră încălcare săvârșită de proprietar, de comandant sau de echipajul navei care acționează sub autoritatea comandantului, în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la anexa I norma 11 litera (b) sau la anexa II norma 6 litera (b) la Convenția Marpol 73/78.
Articolul 6
Măsuri de aplicare în ceea ce privește navele aflate în portul unui stat membru
(1) În cazul în care neregulile sau informațiile dau naștere la suspiciunea că o navă care se află într-un port în mod voluntar sau la un terminal în larg al unui stat membru a fost implicată sau este implicată într-o deversare de substanțe poluante într-una din zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1), statul membru în cauză se asigură că se efectuează o inspecție adecvată în conformitate cu legislația sa internă, luând în considerare orientările aplicabile adoptate de către Organizația Maritimă Internațională (OMI).
(2) În cazul în care inspecția menționată la alineatul (1) dezvăluie fapte care pot implica existența unei încălcări în sensul articolului 4, sunt informate autoritățile competente din statul membru respectiv și din statul de pavilion al navei.
Articolul 7
Măsuri de aplicare de către statele riverane cu privire la navele aflate în tranzit
(1) În cazul în care presupusa deversare de substanțe poluante are loc în zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) literele (b), (c), (d) sau (e), iar nava care este bănuită că a efectuat această deversare nu face escală într-un port din statul membru care deține informații referitoare la presupusa deversare, se aplică următoarele dispoziții:
(a)
În cazul în care următoarea escală a navei are loc într-un alt stat membru, statele membre în cauză cooperează strâns la inspecția prevăzută la articolul 6 alineatul (1) și în luarea unei decizii privind măsurile adecvate pentru deversarea în cauză;
(b)
În cazul în care următoarea escală a navei are loc într-un port dintr-un stat care nu este membru al Comunității, statul membru ia măsurile necesare pentru ca următorul port de escală al navei să fie informat despre presupusa deversare și solicită ca statul următoarei escale să ia măsurile adecvate în ceea ce privește deversarea în cauză.
(2) Atunci când există o probă clară și obiectivă că o navă care navighează în zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) literele (b) sau (d) a săvârșit, în zona prevăzută la articolul 3 alineatul (1) litera (d), o încălcare care a condus la deversări ce au cauzat sau riscă să cauzeze daune importante litoralului sau intereselor conexe ale statului membru în cauză sau tuturor resurselor din zonele prevăzute la articolul 3 alineatul (1) literele (b) sau (d), statul în cauză, sub rezerva părții a XII-a secțiunea 7 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1982 privind dreptul mării și în cazul în care elementele doveditoare justifică acest fapt, statul prezintă problema autorităților competente în vederea intentării unei acțiuni, care implică printre altele imobilizarea navei în conformitate cu legislația internă.
(3) În oricare caz se informează autoritățile statului de pavilion al navei.
Articolul 8
Sancțiuni
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru ca încălcările prevăzute la articolul 4 să dea naștere unor sancțiuni efective, proporționale și cu efect de descurajare, care pot cuprinde sancțiuni penale sau administrative.
(2) Fiecare stat membru ia măsurile necesare pentru ca sancțiunile prevăzute la alineatul (1) să se aplice oricărei persoane care este considerată răspunzătoare pentru o încălcare prevăzută la articolul 4.
Articolul 9
Conformitatea cu dreptul internațional
Statele membre aplică dispozițiile prezentei directive fără nici o discriminare de drept sau de fapt față de navele străine și în conformitate cu dreptul internațional aplicabil, în special partea a XII-a secțiunea 7 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1982 privind dreptul mării și notifică de îndată, statului de pavilion al navei și oricărui alt stat în cauză, măsurile adoptate în temeiul prezentei directive.
Articolul 10
Măsuri de însoțire
(1) În sensul prezentei directive, statele membre și Comisia cooperează, după caz, în strânsă cooperare cu Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă, luând în considerare programul de acțiune pentru combaterea poluării marine accidentale sau deliberate, care s-a stabilit prin Decizia nr. 2850/2000/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) și, după caz, punerea în aplicare a Directivei 2000/59/CE pentru:
(a)
elaborarea sistemelor de informații necesare pentru punerea în aplicare efectivă a prezentei directive;
(b)
stabilirea practicilor și orientărilor comune bazate pe cele existente la nivel internațional, în special pentru:
-
monitorizarea și identificarea rapidă a navelor care efectuează deversări de substanțe poluante încălcând prezenta directivă și în special, după caz, instalarea unui echipament de control la bordul navei;
-
elaborarea unor metode fiabile de urmărire care permit stabilirea legăturii între substanțele poluante detectate în mare și o anumită navă și
-
aplicarea efectivă a prezentei directive.
(2) În cadrul misiunilor care îi sunt încredințate prin Regulamentul (CE) nr. 1406/2002, Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă:
(a)
cooperează cu statele membre elaborând soluții tehnice și furnizând asistență tehnică în raport cu punerea în aplicare a prezentei directive, prin acțiuni cum ar fi urmărirea deversărilor prin monitorizare și supraveghere prin satelit;
(b)
asistă Comisia în punerea în aplicare a prezentei directive, inclusiv, după caz, prin intermediul unor vizite în statele membre în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1406/2002.
Articolul 11
Studiul de fezabilitate
Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la sfârșitul lui 2006, un studiu de fezabilitate în care apar costurile și beneficiile punerii în aplicare a unui corp de pază de coastă european responsabil cu prevenirea poluării și cu răspunsul la aceasta.
Articolul 12
Rapoarte
Din trei în trei ani, fiecare stat membru transmite Comisiei un raport pentru a o informa cu privire la aplicarea prezentei directive de către autoritățile competente. Pe baza acestor rapoarte, Comisia prezintă un raport comunitar Parlamentului European și Consiliului. În acest raport, Comisia analizează în special dacă este necesară extinderea sau revizuirea domeniului de aplicare a prezentei directive. Aceasta descrie de asemenea evoluția jurisprudenței relevante din statele membre și examinează posibilitatea de a pune în aplicare o bază de date publică cuprinzând această jurisprudență.
Articolul 13
Comitetul
(1) Comisia este sprijinită de Comitetul pentru mări sigure și prevenirea poluării de către nave (COSS) instituit prin articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2099/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 noiembrie 2002 (8).
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul articol, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, cu respectarea dispozițiilor articolului 8 din decizia menționată.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este stabilită la o lună.
Articolul 14
Procedura de informare
Comisia informează, în mod regulat, comitetul instituit prin articolul 4 din Decizia nr. 2850/2000/CE cu privire la orice măsură propusă sau altă activitate relevantă privind combaterea poluării marine.
Articolul 15
Procedura de modificare
În conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2099/2002 și ca urmare a procedurii prevăzute la articolul 13 din prezenta directivă, COSS poate exclude modificările Convenției Marpol 73/78 din sfera de aplicare a prezentei directive.
Articolul 16
Punerea în aplicare
Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 aprilie 2007 și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 17
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 18
Destinatari
Prezenta Directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasburg, 7 septembrie 2005.