32003D0578
L 197/13
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 22 iulie 2003
privind liniile directoare ale politicilor de ocuparea forței de muncă ale statelor membre
(2003/578/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Uniunii Europene și, în special, articolul 128 alineatul (2) al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (3),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (4),
având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
întrucât:
(1)
Articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană stabilește obiectivul Uniunii de a promova progresul economic și social și un nivel înalt de ocupare a forței de muncă. Articolul 125 din Tratatul de instituire a Comunității Europene afirmă că statele membre și Comunitatea acționează pentru dezvoltarea unei strategii coordonate pentru ocuparea forței de muncă și în special pentru promovarea unei forțe de muncă competente, pregătite și adaptabile și a unor piețe ale muncii receptive la evoluția economică.
(2)
Ca urmare a Consiliului European extraordinar privind ocuparea forței de muncă din 20 și 21 noiembrie 1997 de la Luxemburg, Rezoluția Consiliului din 15 decembrie 1997 privind liniile directoare asupra ocupării forței de muncă pentru anul 1998 (5) a lansat un proces cu maximă vizibilitate, angajare politică puternică și acceptare largă de către toate părțile în cauză.
(3)
Consiliul European de la Lisabona din 23 și 24 martie 2000 a stabilit un nou obiectiv strategic și anume ca Uniunea Europeană să devină cea mai competitivă și dinamică economie bazată pe cunoaștere din lume, capabilă de creștere economică durabilă cu locuri de muncă mai multe și mai bune și cu o coeziune socială mai mare. În acest scop, Consiliul a adoptat pentru anul 2010 obiective generale de ocupare a forței de muncă și obiective de ocupare a locurilor de muncă de către femei, care au fost completate la Consiliul European de la Stockholm din 23 și 24 martie 2001 cu obiective intermediare până în ianuarie 2005, precum și un nou obiectiv pentru 2010 pentru rata de ocupare a locurilor de muncă de către femei și bărbați în vârstă, care să reflecte provocarea demografică.
(4)
Consiliul European de la Nisa din 7-9 decembrie 2002 a aprobat Agenda socială europeană care afirmă că revenirea la o ocupare integrală a forței de muncă implică politici ambițioase pentru creșterea ratelor de activitate, reducerea decalajelor regionale, reducerea inegalității și îmbunătățirea calității ocupării forței de muncă.
(5)
Consiliul European de la Barcelona din 15 și 16 martie 2002 a solicitat consolidarea Strategiei europene pentru ocuparea forței de muncă printr-un proces intensificat, simplificat și mai bine gestionat, cu un calendar aliniat la 2010 și care să încorporeze obiectivele strategiei de la Lisabona. Consiliul European de la Barcelona a solicitat, de asemenea, simplificarea proceselor de coordonare a politicilor, cu calendare sincronizate pentru adoptarea unor orientări generale privind politica economică și a liniilor directoare pentru ocuparea forței de muncă.
(6)
Consiliul European de la Bruxelles din 20 și 21 martie 2003 a confirmat că strategia de ocupare a forței de muncă are rolul principal în punerea în aplicare a obiectivelor strategiei de la Lisabona în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și piața muncii și că strategia de ocupare a forței de muncă trebuie să funcționeze consecvent cu orientările generale ale politicii economice, care oferă Comunității un instrument general de coordonare a politicii economice. Același Consiliu European a solicitat ca liniile directoare să fie limitate ca număr și orientate către rezultate, permițând statelor membre să conceapă pachetele de măsuri corespunzătoare, iar acestea să fie susținute de obiective corespunzătoare. Anul 2003 oferă o ocazie specială de a folosi instrumente simplificate pentru coordonarea politicilor - orientări generale privind politica economică, liniile directoare privind ocuparea forței de muncă și strategia pentru piața internă - și de a le situa într-o nouă perspectivă pentru o perioadă de trei ani.
(7)
Strategia de ocupare a forței de muncă a fost evaluată în mod exhaustiv, incluzând o evaluare meticuloasă la mijlocul perioadei, efectuată în 2000, și o evaluare majoră a experienței din primii cinci ani, efectuată în 2002. Această evaluare a indicat necesitatea unei continuități a strategiei, care să permită abordarea slăbiciunilor structurale reminiscente, ca și necesitatea de a aborda noi provocări la adresa Uniunii Europene extinse.
(8)
Pentru ca agenda de la Lisabona să poată fi pusă în aplicare cu succes, este necesar ca politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre să promoveze, într-o manieră echilibrată, cele trei obiective complementare și care se susțin reciproc și anume ocuparea integrală a forței de muncă, productivitatea și calitatea la locul de muncă, precum și coeziunea și integrarea socială. Atingerea acestor obiective necesită reforme structurale ulterioare care să se concentreze asupra a 10 priorități esențiale interdependente, iar atenție specială ar trebui acordată gestionării coerente a acestui proces. Reformele privind politicile solicită o abordare care să țină seama de egalitatea sexelor în realizarea tuturor acțiunilor.
(9)
La 6 decembrie 2001, Consiliul a adoptat o serie de indicatori pentru a măsura 10 dimensiuni în vederea investirii în calitatea muncii și a solicitat ca acești indicatori să fie folosiți la monitorizarea liniilor directoare și recomandărilor europene pentru ocuparea forței de muncă.
(10)
Politicile active și preventive ar trebui să fie eficiente și să contribuie la obiectivele de ocupare integrală a forței de muncă și integrarea socială prin luarea măsurilor pentru ca șomerii și persoanele inactive să poată face față competiției de pe piața forței de muncă și să se integreze în această piață. Politicile respective trebuie susținute de instituții moderne pentru piața forței de muncă.
(11)
Statele membre trebuie să încurajeze crearea de locuri de muncă mai multe și mai bune prin promovarea liberei inițiative și a inovației într-un mediu de afaceri favorabil. Statele membre se angajează să pună în aplicare Carta europeană privind întreprinderile mici și sunt angajate într-un proces de evaluare comparativă a politicii.
(12)
Asigurarea echilibrului potrivit între flexibilitate și securitate ajută susținerea competitivității firmelor, sporește calitatea și productivitatea la locul de muncă și facilitează adaptarea firmelor și lucrătorilor la schimbările economice. În acest context, Consiliile Europene de la Barcelona și Bruxelles au solicitat în mod special o revizuire a legislației privind ocuparea forței de muncă și respectarea rolului partenerilor sociali. Nivelul standardelor de sănătate și siguranță la locul de muncă trebuie să crească în conformitate cu noua strategie comunitară pentru perioada 2002-2006. Trebuie acordată o atenție specială sectoarelor cu grad ridicat de risc de accidente de muncă. Accesul lucrătorilor la formare profesională reprezintă un element esențial al echilibrului între flexibilitate și securitate, iar participarea tuturor lucrătorilor trebuie susținută, luând în considerare avantajele pe care le generează, pentru angajatori și societate în general, investițiile făcute pentru lucrători. Restructurarea economică reprezintă o provocare în ceea ce privește ocuparea forței de muncă atât în statele membre actuale, cât și în cele care vor adera mai târziu și solicită o gestionare pozitivă cu implicarea tuturor actorilor relevanți, inclusiv partenerii sociali.
(13)
Consiliul European de la Barcelona a primit favorabil planul de acțiune al Comisiei privind competența și mobilitatea, iar Rezoluția Consiliului din 3 iunie 2002 privind competența și mobilitatea a invitat ulterior Comisia, statele membre și partenerii sociali să adopte măsurile necesare. O mai bună mobilitate ocupațională și geografică și o corelare mai bună între locurile de muncă și pregătirea celor care le dețin contribuie la creșterea ocupării forței de muncă și a coeziunii sociale, luând în calcul aspectele pieței muncii determinate de imigrare.
(14)
Punerea în aplicare a unor strategii coerente și cuprinzătoare pentru educația permanentă este foarte importantă în facilitarea ocupării integrale a forței de muncă, îmbunătățirea calității și productivității la locul de muncă și în obținerea unei coeziuni sociale mai bune. Consiliul European de la Barcelona a apreciat comunicarea Comisiei cu titlul „Crearea unei zone europene a educației permanente”, care a enunțat elementele esențiale ale strategiilor de parteneriat pentru educația permanentă, buna cunoaștere a cererii în domeniul educației, resursele adecvate, facilitarea accesului la oportunitățile de învățare, crearea unei culturi a învățării și lupta pentru excelență. Procesul în desfășurare privind obiectivele concrete viitoare pentru sistemul educațional, lansat de Consiliul European de la Lisabona, joacă un rol important în ceea ce privește dezvoltarea capitalului uman, iar sinergiile cu Strategia de ocupare a forței de muncă trebuie exploatate integral. În perioada 5-6 mai 2003, Consiliul a adoptat o serie de etaloane (benchmarks) pentru performanța europeană medie în domeniul educației și formării, câteva dintre acestea fiind de o importanță specială în contextul politicilor de ocupare a forței de muncă. Consiliul European de la Lisabona solicită o creștere substanțială a investițiilor în resursele umane pe cap de locuitor. Aceasta necesită stimulente suficiente pentru angajatori și persoane, precum și redirecționarea finanțelor publice către investiții mai eficiente în domeniul resurselor umane în domeniul educației și formării.
(15)
Este necesară o ofertă de muncă adecvată pentru a face față provocării demografice, pentru a susține creșterea economică, a promova ocuparea integrală a forței de muncă și a conferi un caracter durabil sistemelor de protecție socială. Raportul comun al Comisiei și Consiliului, „Creșterea participării forței de muncă și promovarea îmbătrânirii active”, adoptat de Consiliu la 7 martie 2002, concluzionează că este nevoie de dezvoltarea unor strategii naționale cuprinzătoare bazate pe o abordare care să țină seama de ciclul de viață. Politicile trebuie să exploateze potențialul de muncă al tuturor categoriilor de persoane. Consiliul European de la Barcelona a convenit ca Uniunea Europeană să urmărească, până în anul 2010, o creștere progresivă cu aproximativ cinci ani a vârstei medii de pensionare la care persoanele încetează activitatea. Această vârstă a fost estimată la 59,9 ani în 2001.
(16)
Decalajul de gen pe piața forței de muncă ar trebui eliminat în mod progresiv, dacă Uniunea Europeană urmărește să asigure ocuparea integrală a forței de muncă, o calitate mai înaltă la locul de muncă și să promoveze integrarea și coeziunea socială. Este necesară atât o abordare din prisma egalității de gen, precum și acțiuni politice pentru asigurarea condițiilor pentru ca bărbații și femeile să intre, reintre și să rămână pe piața forței de muncă. Consiliul European de la Barcelona a convenit ca, până în 2010, statele membre să asigure servicii de îngrijire a copiilor pentru aproximativ 90 % dintre copiii cu vârste cuprinse între trei ani și vârsta de școlarizare obligatorie, precum și pentru aproximativ 33 % dintre copiii cu vârste de sub trei ani. Ar trebui abordați factorii cauzali ai decalajului de gen în materie de șomaj și remunerație și trebuie atinse obiectivele privind reducerea unor asemenea decalaje, fără a pune în discuție principiul salarizării diferite în funcție de productivitate și situația pieței forței de muncă.
(17)
Integrarea eficientă pe piața muncii a persoanelor dezavantajate asigură integrare socială sporită, rate mai înalte de ocupare a forței de muncă și îmbunătățește durabilitatea sistemelor de protecție socială. Soluțiile politice trebuie să abordeze problema discriminării, să ofere o abordare personalizată a necesităților personale și să creeze oportunități adecvate de locuri de muncă, oferind angajatorilor stimulente pentru încadrare. Decizia 2001/903/CE a Consiliului din 3 decembrie 2001 (6) a desemnat anul 2003 ca fiind „Anul european al persoanelor cu handicap”. Accesul la piața forței de muncă reprezintă o prioritate majoră în ceea ce privește persoanele cu handicap al căror număr este estimat la aproximativ 37 de milioane în cadrul Uniunii Europene, mulți dintre ei având capacitatea și dorința de a lucra.
(18)
Pentru a îmbunătăți perspectiva privind ocuparea integrală a forței de muncă și coeziunea socială, raportul dintre venitul rezultat din muncă și cel rezultat din ajutorul de șomaj sau inactivitate ar trebui să fie de natură a încuraja lucrătorii să intre, reintre și să se mențină pe piața forței de muncă, precum și de a favoriza crearea de noi locuri de muncă.
(19)
Activitatea nedeclarată înseamnă „orice activități plătite, legale în ceea ce privește natura lor, dar care nu sunt declarate autorităților publice”. Studiile efectuate estimează valoarea economiei subterane la o medie între 7 % și 16 % din PIB-ul UE. Aceasta trebuie transformată în activitate legală, pentru a îmbunătăți climatul general de afaceri, calitatea muncii celor în cauză, coeziunea socială și durabilitatea sistemelor finanțelor publice și de protecție socială. Trebuie încurajată o mai bună cunoaștere privind proporțiile activităților nedeclarate în statele membre și în Uniunea Europeană.
(20)
Disparitățile între regiunile din Uniunea Europeană în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și șomajul rămân în continuare mari și vor crește și după extindere. Acestea trebuie instrumentate printr-o abordare largă în măsură să implice actorii de la toate nivelurile, pentru a susține coeziunea economică și socială, prin folosirea fondurilor structurale europene.
(21)
Evaluarea primilor cinci ani ai strategiei de ocupare a forței de muncă a evidențiat importanța îmbunătățirii guvernării pentru a garanta eficiența ulterioară a strategiei. Punerea în aplicare cu succes a politicilor de ocupare a forței de muncă depinde de parteneriatul la toate nivelurile, implicarea unui număr de servicii operaționale și oferta de resurse financiare adecvate pentru a sprijini punerea în aplicare a liniilor directoare pentru ocuparea forței de muncă. Statele membre au responsabilitatea punerii eficiente în aplicare a liniilor directoare pentru ocuparea forței de muncă, inclusiv asigurarea unui echilibru al acestui proces la nivel regional și local.
(22)
Punerea eficientă în aplicare a liniilor directoare pentru ocuparea forței de muncă necesită participarea activă a partenerilor sociali, în toate etapele, de la conceperea politicilor până la punerea lor în aplicare. La summit-ul social din 13 decembrie 2001, partenerii sociali au exprimat necesitatea de a se dezvolta și îmbunătăți coordonarea consultării tripartite. S-a decis, de asemenea, ca înaintea fiecărui Consiliu European de primăvară să aibă loc un summit social tripartit pentru dezvoltare și ocuparea forței de muncă.
(23)
În plus față de liniile directoare pentru ocuparea forței de muncă, statele membre ar trebui să pună în aplicare în totalitate orientările generale de politică economică și să se asigure că activitatea lor este în deplină concordanță cu menținerea unor finanțe publice solide și cu stabilitatea macroeconomică,
DECIDE:
Articol unic
Se adoptă liniile directoare privind politicile pentru ocuparea forței de muncă a statelor membre („liniile directoare pentru ocuparea forței de muncă”) anexate la prezenta decizie. Statele membre trebuie să țină seama de acestea în politicile lor de ocupare a forței de muncă.
Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 2003.