REGULAMENTUL (CE) NR. 1005/2009 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI
din 16 septembrie 2009
privind substanțele care diminuează stratul de ozon
(reformare)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 iunie 2000 privind substanțele care diminuează stratul de ozon (3) a fost modificat de mai multe ori în mod substanțial. Deoarece sunt necesare alte modificări, regulamentul ar trebui reformat din motive de claritate.
(2)
Se cunoaște faptul că emisiile permanente de substanțe care diminuează stratul de ozon au repercusiuni considerabile asupra acestuia. Există dovezi concrete care arată că substanțele care diminuează stratul de ozon sunt prezente în concentrații mai reduse în atmosferă și au fost deja observate primele semne ale reconstituirii stratului de ozon stratosferic. Cu toate acestea, refacerea stratului de ozon la nivelul de concentrări existent anterior anului 1980 nu este preconizată înainte de jumătatea secolului XXI. În consecință, radiațiile UV-B, crescute ca urmare a diminuării stratului de ozon, reprezintă în continuare o amenințare serioasă pentru sănătate și pentru mediu. În același timp, cele mai multe dintre aceste substanțe au un potențial ridicat de încălzire globală și reprezintă factori care contribuie la creșterea temperaturii planetei. Este prin urmare necesar să se ia măsuri suplimentare în scopul protejării sănătății umane și a mediului împotriva efectelor negative ale acestor emisii și pentru a evita noi întârzieri în refacerea stratului de ozon.
(3)
Având în vedere responsabilitățile sale în materie de mediu și comerț, Comunitatea, în temeiul Deciziei 88/540/CEE a Consiliului (4), a devenit parte la Convenția de la Viena privind protecția stratului de ozon și la Protocolul de la Montreal privind substanțele care diminuează stratul de ozon (denumit în continuare „protocolul”).
(4)
Multe substanțe care diminuează stratul de ozon sunt gaze cu efect de seră, care însă nu sunt reglementate de Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice și nici de Protocolul de la Kyoto, deoarece se presupune că aceste substanțe care diminuează stratul de ozon vor fi eliminate progresiv în temeiul protocolului. În ciuda progresului înregistrat prin respectivul protocol, este necesară, în continuare, finalizarea eliminării progresive a substanțelor care diminuează stratul de ozon atât în Uniunea Europeană, cât și la nivel mondial, ținând totodată seama de faptul că, la ora actuală, multe dintre alternativele la substanțele care diminuează stratul de ozon prezintă un potențial ridicat de încălzire generală a planetei. Prin urmare, este necesară reducerea la minimum și eliminarea producției și a utilizării substanțelor care diminuează stratul de ozon, în măsura în care sunt disponibile alternative viabile din punct de vedere tehnic și care prezintă potențialuri scăzute de încălzire globală.
(5)
Măsurile suplimentare pentru protecția stratului de ozon au fost adoptate de către părțile la protocol, cel mai recent în cursul reuniunii de la Montreal în septembrie 2007 și al reuniunii de la Doha în noiembrie 2008. Se impune întreprinderea unor acțiuni la nivelul Comunității pentru respectarea obligațiilor ce revin Comunității în temeiul protocolului și în special cu privire la punerea în aplicare a procesului de eliminare progresivă accelerată a hidroclorofluorocarburilor, ținându-se seama, în mod corespunzător, de riscurile introducerii unor substanțe alternative care prezintă potențialuri ridicate de încălzire globală.
(6)
Ca urmare a preocupărilor formulate de către Comitetul de evaluare științifică în raportul său pe 2006 referitor la creșterea rapidă a producției și a consumului de hidroclorofluorocarburi în țările în curs de dezvoltare, părțile la protocol au adoptat, în 2007, în cadrul celei de-a 19-a reuniuni, Decizia XIX/6 cu privire la calendarul de eliminare progresivă accelerată a hidroclorofluorocarburilor. Ca urmare a deciziei respective, data încetării producției ar trebui devansată de la 2025, cât este în prezent, la 2020.
(7)
În temeiul Regulamentului (CE) nr. 2037/2000, începând cu 2010, hidroclorofluorocarburile nou produse nu mai pot fi utilizate pentru întreținerea sau alimentarea echipamentelor frigorifice și de condiționare a aerului. Pentru a reduce la minimum riscul utilizării ilegale a hidroclorofluorocarburilor nou produse în locul materialelor reciclate sau regene-rate, ar trebui ca pentru operațiunile de întreținere sau de alimentare să se utilizeze numai substanțe regenerate sau reciclate. Revânzarea hidroclorofluorocarburilor reciclate ar trebui interzisă și hidroclorofluorocarburile reciclate ar trebui utilizate numai dacă au fost recuperate din acest echipament și numai de întreprinderea care a realizat sau a mandatat recuperarea. Din motive de coerență, această scutire ar trebui să se aplice și echipamentului de încălzire.
(8)
Dată fiind larga disponibilitate a unor tehnologii și substanțe alternative la substanțele care diminuează stratul de ozon, este necesară în anumite cazuri prevederea de măsuri de reglementare mai stricte decât cele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 și decât cele prevăzute de protocol.
(9)
În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2037/2000, producția și introducerea pe piață de clorofluorocarburi, alte clorofluorocarburi complet halogenate, haloni, tetraclorură de carbon, 1,1,1-tricloretan, hidrobromofluorocarburi, bromclormetan și bromură de metal au fost eliminate și, prin urmare, introducerea pe piață a acelor substanțe și a produselor și echipamentelor ce conțin aceste substanțe este interzisă. În continuare, este adecvată, de asemenea, generalizarea treptată a interdicției și asupra utilizării substanțelor respective în scopul întreținerii sau al alimentării unor astfel de echipamente.
(10)
După data eliminării substanțelor reglementate, în anumite condiții, Comisia ar trebui să stabilească derogări pentru utilizări esențiale de laborator și analitice, în condiții specifice. În special Decizia X/14 a părților la protocol stabilește criteriile de acordare a derogărilor pentru aceste utilizări. Comisia ar trebui autorizată să stabilească condițiile pentru utilizările esențiale de laborator și analitice. Pentru a evita o creștere a cantităților utilizate în aceste scopuri, producătorii și importatorii nu ar trebui autorizați să crească în mod semnificativ cantitățile introduse pe piață. În prezentul regulament ar trebui integrate condiții specifice stabilite de către părți, cu privire la introducerea pe piață a substanțelor utilizate în aceste scopuri, pentru a asigura respectarea acestor condiții.
(11)
Disponibilitatea tehnologiilor alternative la bromura de metil a fost reflectată în reducerea mai substanțială a producției și a consumului acestei substanțe, în comparație cu dispozițiile protocolului, precum și în Decizia 2008/753/CE a Comisiei din 18 septembrie 2008 privind neincluderea bromurii de metil în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță (5) și în Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biocide (6). Derogările pentru utilizările critice de bromură de metil ar trebui complet interzise, acordându-se totodată, temporar, posibilitatea de a prevedea derogări pentru situații de urgență, precum proliferarea neașteptată a unor paraziți sau boli, când o astfel de utilizare de urgență este permisă în temeiul Directivei 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (7) și al Directivei 98/8/CE. În astfel de cazuri, ar trebui prevăzute măsuri pentru a reduce la minimum emisiile, precum utilizarea foliilor impermeabile pentru fumigația solului.
(12)
În lumina Regulamentului (CE) nr. 2032/2003 al Comisiei din 4 noiembrie 2003 privind a doua etapă a programului de lucru pe 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul(2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (8) prin care se interzice utilizarea bromurii de metil ca biocid până la data de 1 septembrie 2006, precum și a Deciziei 2008/753/CE prin care se interzice utilizarea bromurii de metil ca produs fitosanitar până la data de 18 martie 2010, se interzice, de asemenea, utilizarea bromurii de metil pentru aplicații de carantină și preexpediere până la data de 18 martie 2010.
(13)
Articolul 2F alineatul (7) din protocol solicită părților să ia măsuri pentru a se asigura că utilizarea de hidroclorofluorocarburi este limitată la acele operațiuni pentru care nu există substanțe sau tehnologii alternative mai bine adaptate la mediu. Având în vedere existența unor tehnologii alternative, introducerea pe piață și utilizarea hidroclorofluorocarburilor, precum și a produselor și a echipamentelor care conțin sau care depind de hidroclorofluorocarburi poate fi limitată și mai mult. Decizia VI/13 a părților la protocol prevede că evaluarea alternativelor la hidroclorofluorocarburi ar trebui să ia în considerare factori cum ar fi potențialul de diminuare a ozonului, eficiența energetică, gradul de inflamabilitate, gradul de toxicitate, potențialul de încălzire generală a planetei, precum și impactul posibilelor efecte ale utilizării și eliminarea treptată a clorofluorocarburilor și halonilor. În decizia respectivă, părțile au concluzionat că, în temeiul protocolului, reglementarea hidroclorofluorocarburilor ar trebui sporită considerabil, pentru a proteja stratul de ozon și pentru a reflecta existența produșilor de înlocuire.
(14)
Măsurile de reglementare cu privire la produsele sau echipamentele care conțin substanțe reglementate ar trebui extinse la produsele și echipamentele care depind de aceste substanțe pentru a preveni eludările restricțiilor prevăzute de prezentul regulament. Prin includerea în domeniul de aplicare a produselor și echipamentelor a căror proiectare, utilizare și bună funcționare necesită prezența substanțelor reglementate, se elimină posibilitatea introducerii pe piață, a importului sau a exportului de produse sau echipamente care nu conțin substanțe reglementate în acel stadiu, dar care vor trebui realimentate ulterior. De asemenea, derogările pentru produsele și echipamentele fabricate anterior intrării în vigoare a măsurilor de reglementare ar trebui suprimate, întrucât acestea nu mai sunt relevante și ar putea reprezenta un risc de introducere ilegală pe piață sau de comerț ilicit.
(15)
Se interzice importul de substanțe reglementate, precum și de produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate provenind din state care nu sunt parte la protocol. De asemenea, ulterior intrării în vigoare a unei interdicții de utilizare a acestor produse și echipamente sau a substanțelor reglementate în scopul întreținerii sau alimentării acestora în Comunitate, ar trebui interzis exportul de produse și echipamente care conțin sau depind de hidroclorofluorcarburi, pentru a evita constituirea de stocuri de astfel de substanțe în țările care nu dispun de suficiente instalații de distrugere.
(16)
Sistemul de acordare a licențelor pentru substanțele reglementate include licențele de export pentru substanțe reglementate, în scopul îmbunătățirii monitorizării și reglementării comerțului cu substanțe care diminuează stratul de ozon și pentru a permite schimbul de informații între părți. Acest sistem de acordare a licențelor ar trebui extins la produsele și echipamentele care conțin sau depind de substanțe reglementate.
(17)
Pentru a îmbunătăți monitorizarea și controlul comerțului, acordarea licențelor ar trebui să vizeze nu numai intrarea mărfurilor pe teritoriul vamal pentru punerea în liberă circulație în Comunitate, ci și intrarea sub alte regimuri vamale sau pentru anumite destinații și utilizări vamale. Tranzitul pe teritoriul vamal al Comunității, depozitarea temporară, antrepozitarea vamală și procedura zonei libere ar trebui să rămână posibile fără licență, pentru a evita aplicarea unor sarcini inutile operatorilor și autorităților vamale. Expedierile către sau dintr-un teritoriu al unui stat membru care nu face parte din teritoriul vamal al Comunității sau care nu intră sub incidența prezentului regulament, dar care intră sub incidența ratificării de către statul membru a protocolului nu ar trebui să creeze o sarcină administrativă inutilă statelor membre în ceea ce privește acordarea licențelor și raportarea, cu condiția respectării obligațiilor din prezentul regulament și din protocol.
(18)
Înainte de a elibera licențe de import și export, Comisia ar trebui abilitată să verifice cu autoritățile competente din țara terță în cauză dacă tranzacția preconizată respectă cerințele aplicabile în țara respectivă, pentru a evita comerțul ilegal și indezirabil.
(19)
Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (9), Directiva 1999/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 mai 1999 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea preparatelor periculoase (10) și Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și amestecurilor (11) prevăd etichetarea substanțelor clasificate ca substanțe care diminuează stratul de ozon și etichetarea amestecurilor care conțin aceste substanțe. Deoarece substanțele care diminuează stratul de ozon produse pentru a fi utilizate ca intermediari de sinteză sau ca agenți de proces, precum și pentru utilizări de laborator și analitice pot fi puse în liberă circulație pe teritoriul Comunității, ar trebui să se facă o distincție între acestea și substanțele produse pentru alte utilizări, astfel încât să se evite orice deturnări ale substanțelor reglementate destinate utilizării ca intermediari de sinteză, agenți de proces sau destinate utilizărilor de laborator și analitice spre alte utilizări decât acelea care sunt reglementate în temeiul prezentului regulament. De asemenea, pentru a informa utilizatorii finali și a facilita asigurarea aplicării prezentului regulament, produsele și echipamentele care conțin sau depind de astfel de substanțe ar trebui să fie etichetate în timpul întreținerii sau al alimentării.
(20)
Pentru a reduce emisiile de substanțe reglementate în atmosferă, sunt necesare dispoziții pentru recuperarea substanțelor reglementate și prevenirea emisiilor fugitive de substanțe reglementate.
(21)
Protocolul prevede obligativitatea raportării datelor cu privire la comerțul cu substanțe care diminuează stratul de ozon. În consecință, producătorii, importatorii și exportatorii de substanțe reglementate sunt obligați să comunice rapoarte anuale. Pentru a permite Comisiei să raționalizeze procedurile de raportare în vederea respectării protocolului și a evitării suprapunerilor în timpul procesului, ar trebui ca și instalațiile de distrugere să raporteze direct Comisiei. În vederea respectării obligațiilor de raportare în temeiul protocolului și pentru a îmbunătăți aplicarea practică a acestora, Comisia ar trebui abilitată să modifice cerințele de raportare pentru statele membre și întreprinderi. Având în vedere că este prevăzută dezvoltarea unor instrumente de comunicare a datelor prin intermediul internetului, Comisia va elabora, în funcție de nevoile sale, o serie de măsuri vizând adaptarea cerințelor aplicabile în acest domeniu, de îndată ce vor fi instituite instrumentele pertinente de raportare.
(22)
Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către statele membre este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (12), în timp ce protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către Comisie este reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (13), mai ales în ceea ce privește cerințele de confidențialitate și securitate a prelucrărilor, transferul de date personale de la Comisie către statele membre, legitimitatea prelucrării, precum și drepturile persoanelor vizate de a fi informate, de a avea acces la propriile date personale și de a le rectifica.
(23)
Statele membre ar trebui să efectueze inspecții conform unei abordări bazate pe riscuri, pentru a asigura conformitatea cu toate dispozițiile regulamentului, concentrându-se totodată asupra acelor activități care prezintă cel mai ridicat risc de comerț ilegal sau de emisii de substanțe reglementate. În vederea relizării inspecțiilor respective, statele membre ar trebui să utilizeze elementele de orientare cuprinse în Recomandarea 2001/331/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 de prevedere a unor criterii minime pentru inspecțiile de mediu în statele membre (14).
(24)
Având în vedere inovațiile continue în sectoarele care intră sub incidența prezentului regulament, Comisia ar trebui să îl revizuiască cu regularitate și să prezinte, dacă este cazul, propuneri, în special cu privire la scutirile și derogările prevăzute, atunci când sunt disponibile alterntive acceptabile din punct de vedere tehnic și economic la utilizarea de substanțe reglementate, pentru a întări și mai mult protecția stratului de ozon și, în paralel, pentru a reduce emisiile de gaze cu efect de seră. În vederea asigurării conformității cu protocolul, Comisia ar trebui să fie împuternicită să alinieze anexele prezentului regulament la deciziile părților, în special cele referitoare la metodele de distrugere aprobate, la condițiile pentru introducerea pe piață a substanțelor reglementate destinate utilizărilor esențiale de laborator și analitice și la procesele în care substanțele reglementate ar putea fi utilizate ca agenți de proces.
(25)
Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentului regulament ar trebui să se adopte în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (15).
(26)
În special, Comisia ar trebui împuternicită să stabilească forma și conținutul etichetelor pentru substanțele reglementate produse, introduse pe piață sau utilizate ca intermediari de sinteză, ca agenți de proces sau destinate utilizărilor de laborator și analitice; să modifice cantitatea maximă de substanțe reglementate care pot fi utilizate ca agenți de proces sau care pot fi emise din utilizarea agenților de proces; să modifice anexa V în ceea ce privește condițiile de introducere pe piață și de distribuție a substanțelor reglementate destinate utilizărilor de laborator și analitice; să determine un mecanism de alocare a cotelor pentru substanțele reglementate destinate utilizărilor de laborator și analitice; să modifice anexa VI; să adopte modificări și să stabilească termenele pentru eliminarea treptată a utilizărilor critice de haloni; să modifice lista elementelor care trebuie menționate într-o cerere de licență; să adopte măsuri suplimentare de monitorizare a comerțului cu substanțe reglementate sau cu substanțe noi, precum și cu produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate; să adopte normele aplicabile punerii în liberă circulație pe teritoriul Comunității a produselor și echipamentelor importate din orice stat care nu este parte la protocol, care au fost fabricate utilizându-se substanțe reglementate; să modifice anexa VII cu privire la tehnologiile de distrugere; să stabilească o listă cu produsele și echipamentele pentru care recuperarea pentru distrugere sau distrugerea fără recuperare prealabilă a substanțelor reglementate ar trebui considerată fezabilă din punct de vedere tehnic și economic și, prin urmarea, ar trebui să fie obligatorie; să adopte cerințele minime de calificare pentru personal; să stabilească o listă a tehnologiilor sau a practicilor care urmează să fie folosite de întreprinderi pentru a preveni și a reduce la minimum orice emisii fugitive și emisiile de substanțe reglementate; să includă noi substanțe în anexa II și să modifice cerințele de raportare pentru statele membre și întreprinderi. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să se adopte în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(27)
Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (16) și Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (17) stabilesc măsuri cu privire la eliminarea și recuperarea rațională din punct de vedere ecologic a deșeurilor și la controalele privind deșeurile periculoase. În această privință, o atenție deosebită ar trebui acordată substanțelor care diminuează stratul de ozon din deșeurile rezultate din construcții și demolări și din echipamentele care intră sub incidența Directivei 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) (18). În conformitate cu protocolul, numai tehnologiile aprobate de către părți pot fi utilizate pentru distrugerea substanțelor reglementate. În consecință, deciziile relevante ale părților ar trebui incluse în prezentul regulament pentru a garanta că numai aceste tehnologii sunt aplicate, cu condiția ca aplicarea lor să fie compatibilă cu legislația comunitară și națională referitoare la deșeuri.
(28)
Ar trebui instituit un mecanism flexibil astfel încât să se introducă obligații de raportare cu privire la substanțele identificate ca substanțe care diminuează stratul de ozon, în vederea evaluării impactului acestora asupra mediului și pentru a asigura faptul că substanțele noi care au fost identificate ca având un potențial semnificativ de diminuare a stratului de ozon fac obiectul unor măsuri de reglementare. În acest context, ar trebui acordată o atenție deosebită rolului substanțelor cu durată foarte scurtă de viață, având în vedere, în special, evaluarea ozonului realizată în 2006 în cadrul Programului privind Mediul al Organizației Națiunilor Unite/Organizația Meteorologică Mondială (UNEP/WMO), care a ajuns la concluzia că potențialul substanțelor respective de a contribui la diminuarea stratului de ozon este mai mare decât fusese estimat în evaluările anterioare.
(29)
Statele membre ar trebui să stabilească norme privind sancțiunile pentru încălcările dispozițiilor prezentului regulament și să asigure punerea lor în aplicare. Sancțiunile respective ar trebui să fie eficace, proporționale și disuasive.
(30)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume asigurarea respectării de către Comunitate a obligațiilor sale în calitate de parte la protocol și abordarea unei probleme transfrontaliere de mediu cu impact global, reglementând totodată schimburile comerciale intracomunitare și externe cu substanțe care diminuează stratul de ozon și cu produse și echipamente care conțin sau depind de aceste substanțe, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, pot fi realizate mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament stabilește normele cu privire la producerea, importul, exportul, introducerea pe piață, utilizarea, recuperarea, reciclarea, regenerarea și distrugerea substanțelor care diminuează stratul de ozon, cu privire la raportarea de informații referitoare la aceste substanțe și cu privire la importul, exportul, introducerea pe piață și utilizarea produselor și echipamentelor care conțin sau depind de astfel de substanțe.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
Prezentul regulament se aplică substanțelor reglementate, substanțelor noi, precum și produselor și echipamentelor care conțin sau depind de substanțe reglementate.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament:
1.
„protocol” înseamnă Protocolul de la Montreal din 1987 privind substanțele care diminuează stratul de ozon, astfel cum a fost modificat ulterior;
2.
„parte” înseamnă orice parte la protocol;
3.
„stat care nu este parte la protocol” înseamnă orice stat sau organizație de integrare economică regională care, cu referire la o anumită substanță reglementată, nu a acceptat obligativitatea dispozițiilor din protocol referitoare la respectiva substanță;
4.
„substanțe reglementate” înseamnă substanțele enumerate în anexa I, inclusiv izomerii acestora, izolate sau în amestecuri, în stare primară, recuperate, reciclate sau regenerate;
5.
„clorofluorocarburi” înseamnă substanțele reglementate înscrise în anexa I grupa I, inclusiv izomerii acestora;
6.
„haloni” înseamnă substanțele reglementate înscrise în anexa I grupa III, inclusiv izomerii acestora;
7.
„tetraclorură de carbon” înseamnă substanța reglementată înscrisă în anexa I grupa IV;
8.
„bromura de metil” înseamnă substanța reglementată înscrisă în anexa I grupa VI;
9.
„hidroclorofluorocarburi” înseamnă substanțele reglementate înscrise în anexa I grupa VIII, inclusiv izomerii acestora;
10.
„substanțe noi” înseamnă substanțele enumerate în lista din anexa II, prezente în stare pură sau în amestec, nou produse, recuperate, reciclate sau regenerate;
11.
„intermediari de sinteză” înseamnă orice substanță reglementată sau orice substanță nouă care suferă transformări chimice în cadrul unui proces prin care compoziția lor originală este integral convertită și ale căror emisii sunt neglijabile;
12.
„agenți de proces” înseamnă substanțele reglementate folosite ca agenți de procesare chimică în aplicațiile specificate în lista din anexa III;
13.
„producător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care produce substanțe reglementate sau substanțe noi în interiorul Comunității;
14.
„producție” înseamnă cantitatea de substanțe reglementate sau de substanțe noi produsă, inclusiv cantitatea de subproduse, realizate intenționat sau accidental, cu excepția cazului în care respectivele subproduse sunt distruse în cadrul procesului de fabricație sau ca urmare a unei proceduri documentate prin care se garantează conformitatea cu prezentul regulament și cu legislația comunitară și națională referitoare la deșeuri. Cantitățile recuperate, reciclate sau regenerate sau cantitățile nesemnificative încorporate inevitabil în produse ca urme sau emise în timpul fabricației nu trebuie să fie considerate „producție”;
15.
„potențialul de diminuare a stratului de ozon” sau „DSO” înseamnă cifra specificată în anexele I și II care reprezintă efectul potențial al fiecărei substanțe reglementate sau substanțe noi asupra stratului de ozon;
16.
„nivel calculat” înseamnă cantitatea determinată prin înmulțirea fiecărei cantități de substanță reglementată cu potențialul acesteia de diminuare a ozonului și prin adunarea rezultatelor, pentru fiecare grupă de substanțe reglementate din anexa I în parte;
17.
„raționalizare industrială” înseamnă transferul integral sau parțial de la un producător la altul al nivelului de producție calculat, fie între părți, fie în cadrul unui stat membru, în scopul de a optimiza eficiența economică sau pentru a putea reacționa la o scădere anticipată a ofertei ca rezultat al închiderii capacității de producție;
18.
„import” înseamnă intrarea de substanțe, produse și echipamente care intră sub incidența prezentului regulament pe teritoriul vamal al Comunității, în măsura în care teritoriul intră sub incidența ratificării protocolului de către un stat membru și în care se aplică prezentul regulament;
19.
„export” înseamnă ieșirea de pe teritoriul vamal al Comunității, în măsura în care teritoriul intră sub incidența ratificării protocolului de către un stat membru și în care se aplică prezentul regulament, a substanțelor, produselor și echipamentelor care intră sub incidența prezentului regulament și care au statutul de mărfuri comunitare sau reexportul substanțelor, produselor și echipamentelor care intră sub incidența prezentului regulament, în cazul în care acestea au statutul de mărfuri necomunitare;
20.
„introducere pe piață” înseamnă oferirea sau punerea la dispoziția terților, în Comunitate, gratuit sau cu titlu oneros, inclusiv punerea în liberă circulație în Comunitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 450/2008. În ceea ce privește produsele și echipamentele care fac parte din bunuri imobile sau din mijloace de transport, aceasta se referă numai la oferirea sau punerea la dispoziție pentru prima dată în Comunitate;
21.
„utilizare” înseamnă utilizarea de substanțe reglementate sau substanțe noi în producția, pentru întreținerea sau pentru alimentarea, inclusiv realimentarea, de produse și echipamente sau în alte activități;
22.
„pompă de căldură” înseamnă un dispozitiv sau o instalație care extrage căldură la temperaturi scăzute din aer, apă sau pământ și furnizează căldură;
23.
„recuperare” înseamnă colectarea și depozitarea substanțelor reglementate din produse și echipamente sau containere pe durata lucrărilor de întreținere sau de alimentare sau înainte de eliminare;
24.
„reciclare” înseamnă reutilizarea unei substanțe reglementate recuperate după un proces de curățire primar;
25.
„regenerare” înseamnă reprelucrarea unei substanțe reglementate recuperate pentru a prezenta performanțe echivalente cu cele ale unei substanțe nou produse, ținând seama de utilizarea preconizată;
26.
„întreprindere” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce:
(a)
este implicată în producerea, în recuperarea, în reciclarea, în regenerarea, în utilizarea sau în distrugerea substanțelor reglementate sau a substanțelor noi;
(b)
importă astfel de substanțe;
(c)
exportă astfel de substanțe;
(d)
introduce pe piață astfel de substanțe; sau
(e)
exploatează echipamente frigorifice, aer condiționat sau încălzire sau sisteme antiincendiu, care includ substanțe reglementate;
27.
„aplicații de carantină” înseamnă tratamente pentru a preveni pătrunderea, instalarea sau răspândirea paraziților supuși carantinei (inclusiv a bolilor) sau tratamente pentru a asigura controlul oficial al acestor paraziți sau boli, atunci când:
-
controlul oficial este cel efectuat sau autorizat de o autoritate națională în domeniul fitosanitar, de protecție a animalelor sau a mediului sau autoritate națională în domeniul sănătății;
-
paraziții supuși carantinei sunt paraziți care pot fi importanți datorită amenințării pe care o reprezintă la adresa zonelor în care nu au pătruns încă sau în care au pătruns, dar nu sunt încă răspândiți și care sunt controlați în mod oficial;
28.
„aplicații de preexpediere” înseamnă acele aplicații care nu sunt de carantină și care se aplică cu nu mai mult de 21 de zile înainte de export, pentru a respecta cerințele oficiale din țara importatoare sau cerințele oficiale din țara exportatoare existente înainte de 7 decembrie 1995. Cerințele oficiale sunt cele care sunt îndeplinite sau autorizate de o autoritate națională în domeniul fitosanitar, de protecție a animalelor sau a mediului sau de o autoritate națională în domeniul sănătății sau al stocării produselor;
29.
„produse și echipamente care depind de substanțe reglementate” înseamnă produse și echipamente care nu funcționează fără substanțe reglementate, cu excepția produselor și a echipamentelor utilizate în scopuri de producție, procesare, recuperare, reciclare, regenerare și distrugere a substanțelor reglementate;
30.
„substanțe nou produse” înseamnă substanțe care nu au fost utilizate anterior;
31.
„produse și echipamente” înseamnă toate produsele și echipamentele, cu excepția containerelor utilizate pentru transportul sau depozitarea substanțelor reglementate.
CAPITOLUL II
INTERDICȚII
Articolul 4
Producerea de substanțe reglementate
Producerea de substanțe reglementate se interzice.
Articolul 5
Introducerea pe piață și utilizarea substanțelor reglementate
(1) Introducerea pe piață și utilizarea substanțelor reglementate se interzic.
(2) Substanțele reglementate nu se introduc pe piață în containere care nu pot fi realimentate, cu excepția utilizărilor de laborator și analitice, astfel cum sunt menționate la articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2).
(3) Prezentul articol nu se aplică substanțelor reglementate din produse și echipamente.
Articolul 6
Introducerea pe piață a produselor și a echipamentelor care conțin sau depind de substanțe reglementate
(1) Se interzice introducerea pe piață a produselor și a echipamentelor care conțin sau care depind de substanțe reglementate, cu excepția produselor și a echipamentelor pentru care utilizarea respectivelor substanțe este autorizată în conformitate cu articolul 10, articolul 11 alineatul (2) sau articolul 13 sau a fost autorizată în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2037/2000.
(2) Cu excepția utilizărilor menționate la articolul 13 alineatul (1), sistemele antiincendiu și extinctoarele care conțin haloni sunt interzise și trebuie să fie scoase din funcțiune.
CAPITOLUL III
EXCEPTĂRI ȘI DEROGĂRI
Articolul 7
Producerea, introducerea pe piață și utilizarea substanțelor reglementate ca intermediari de sinteză
(1) Prin derogare de la articolele 4 și 5, substanțele reglementate pot fi produse, introduse pe piață și utilizate ca intermediari de sinteză.
(2) Substanțele reglementate produse sau introduse pe piață ca intermediari de sinteză pot fi utilizate exclusiv în acest scop. De la 1 iulie 2010, containerele de astfel de substanțe se etichetează cu precizarea clară că substanțele respective pot fi utilizate exclusiv ca intermediari de sinteză. În cazul în care se impune ca aceste substanțe să fie etichetate în conformitate cu Directiva 67/548/CEE și Directiva 1999/45/CE sau cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, această indicație se menționează pe eticheta la care se face referire în directivele respective sau în cuprinsul informațiilor suplimentare care fac parte din etichetă, astfel cum se menționează la articolul 25 alineatul (3) din respectivul regulament.
Comisia poate stabili forma și conținutul etichetei care urmează să fie utilizată. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 8
Producerea, introducerea pe piață și utilizarea substanțelor reglementate ca agenți de proces
(1) Prin derogare de la articolele 4 și 5, substanțele reglementate pot fi produse, introduse pe piață și utilizate ca agenți de proces.
(2) Substanțele reglementate pot fi utilizate exclusiv ca agenți de proces în instalațiile existente la 1 septembrie 1997 și în cazul cărora emisiile sunt neglijabile.
(3) Substanțele reglementate produse sau introduse pe piață ca agenți de proces pot fi utilizate exclusiv în acest scop. De la 1 iulie 2010, containerele de astfel de substanțe se etichetează cu precizarea clară că substanțele respective pot fi utilizate exclusiv ca agenți de proces. În cazul în care se impune ca aceste substanțe să fie etichetate în conformitate cu Directiva 67/548/CEE și Directiva 1999/45/CE sau cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, această indicație se menționează pe eticheta la care se face referire în directivele respective sau în cuprinsul informațiilor suplimentare care fac parte din etichetă, astfel cum se menționează la articolul 25 alineatul (3) din respectivul regulament.
Comisia poate stabili forma și conținutul etichetei care urmează să fie utilizată. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(4) Comisia elaborează, dacă este cazul, în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2), o listă a întreprinderilor cărora le este permisă utilizarea substanțelor reglementate ca agenți de proces, stabilind cantitățile maxime care pot fi utilizate pentru a forma sau a fi consumate sub formă de agenți de proces și nivelurile maxime ale emisiilor pentru fiecare dintre întreprinderile în cauză.
Cantitatea maximă de substanțe reglementate care pot fi utilizate ca agenți de proces în cadrul Comunității nu depășește 1 083 de tone metrice pe an.
Cantitatea maximă de substanțe reglementate care pot fi emise din utilizarea agenților de proces în cadrul Comunității nu depășește 17 tone metrice pe an.
(5) În lumina noilor informații, a evoluțiilor tehnice sau a deciziilor luate de părți, Comisia, dacă este cazul:
(a)
modifică anexa III;
(b)
modifică cantitatea maximă de substanțe reglementate care pot fi utilizate ca agenți de proces sau care pot fi emise din utilizarea agenților de proces, astfel cum se menționeză la alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 9
Introducerea pe piață a substanțelor reglementate în vederea distrugerii sau regenerării și a produselor și echipamentelor care conțin sau care depind de substanțe reglementate în vederea distrugerii
Prin derogare de la articolele 5 și 6, substanțele reglementate și produsele și echipamentele care conțin sau care depind de substanțe reglementate pot fi introduse pe piață în vederea distrugerii în Comunitate în conformitate cu cerințele cu privire la distrugere menționate la articolul 22 alineatul (1). De asemenea, substanțele reglementate pot fi introduse pe piață în vederea regenerării în Comunitate.
Articolul 10
Utilizările esențiale de laborator și analitice ale substanțelor reglementate, altele decât hidroclorofluorocarburile
(1) Prin derogare de la articolele 4 și 5, substanțele reglementate, altele decât hidroclorofluorcarburile, pot fi produse, introduse pe piață și folosite pentru utilizări esențiale de laborator și analitice, sub rezerva condițiilor de înregistrare și acordare a licențelor în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.
(2) În conformitate cu procedura de gestionare prevăzută la articolul 25 alineatul (2), dacă este cazul, Comisia determină utilizările esențiale de laborator și analitice pentru care pot fi permise producerea și importul, în Comunitate, a substanțelor reglementate, altele decât hidroclorofluorcarburile, cantitățile respective, termenul de validitate al exceptării, precum și care utilizatori pot beneficia de aceste utilizări esențiale de laborator și analitice.
(3) Substanțele reglementate produse sau introduse pe piață pentru utilizări esențiale de laborator și analitice pot fi folosite exclusiv în acest scop. De la 1 iulie 2010, containerele care conțin astfel de substanțe trebuie etichetate cu precizarea clară că substanța poate fi utilizată numai în utilizări de laborator și analitice. În cazul în care se impune ca aceste substanțe să fie etichetate în conformitate cu Directiva 67/548/CEE și Directiva 1999/45/CE sau cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, această indicație se menționează pe eticheta la care se face referire în directivele respective sau în cuprinsul informațiilor suplimentare care fac parte din etichetă, astfel cum se menționează la articolul 25 alineatul (3) din respectivul regulament.
Comisia poate stabili forma și conținutul etichetei care urmează să fie utilizată. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Substanțele reglementate menționate la primul paragraf se introduc pe piață și se distribuie exclusiv în condițiile stabilite în anexa V. Comisia poate modifica anexa respectivă. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(4) Orice întreprindere care utilizează substanțe reglementate, altele decât hidroclorofluorcarburile, pentru utilizări esențiale de laborator și analitice, se înregistrează la Comisie, indicând substanțele utilizate, scopul, consumul anual estimat și furnizorii acestor substanțe și actualizează aceste informații atunci când survin modificări.
(5) Până la data specificată într-un aviz emis de Comisie, producătorii și importatorii care aprovizionează întreprinderile menționate la alineatul (4) sau care utilizează substanțele reglementate în scopuri proprii declară Comisiei care este cererea estimată pentru intervalul specificat în aviz, indicând natura și cantitățile de substanțe reglementate de care este nevoie.
(6) Comisia emite licențe producătorilor și importatorilor de substanțe reglementate, altele decât hidroclorofluorcarburile, produse sau importate pentru utilizări esențiale de laborator și analitice și îi înștiințează în legătură cu utilizările pentru care sunt autorizați, precum și în legătură cu tipul și cantitățile de substanțe pe care sunt autorizați să le introducă pe piață sau le utilizeze în scopuri proprii. Cantitatea anuală autorizată în temeiul licențelor pentru importatori și producători individuali nu depășește 130 % din media anuală a nivelului calculat de substanțe reglementate pentru care li s-au acordat licențe respectivilor producători și importatori pentru utilizări esențiale de laborator și analitice între anii 2007-2009.
Cantitatea anuală totală autorizată prin licențe, inclusiv licențe pentru hidroclorofluorocarburi în temeiul articolului 11 alineatul (2), nu depășește 110 tone ODP. Cantitățile rămase pot fi alocate producătorilor și importatorilor care nu au introdus pe piață sau nu au utilizat substanțele reglementate, în scopuri proprii, pentru utilizări esențiale de laborator și analitice între anii 2007-2009.
Comisia instituie un mecanism pentru alocarea cotelor producătorilor și importatorilor de hidroclorofluorocarburi. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(7) Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza un producător ale cărui instalații de producție relevante se află pe teritoriul respectivului stat membru să producă substanțele reglementate stabilite la alineatul (1), pentru a satisface cererea pentru care a primit licență în conformitate cu alineatul (6).
Autoritatea competentă a respectivului stat membru înștiințează din timp Comisia asupra intenției de a elibera o astfel de autorizație.
(8) În măsura în care protocolul o permite, autoritatea competentă a unui stat membru pe teritoriul căruia se află instalațiile de producție relevante ale unui anumit producător poate autoriza producătorul în cauză să depășească nivelurile de producție calculate stabilite la alineatul (6) pentru a satisface, la cererea altor părți, orice utilizări esențiale de laborator și analitice ale acestora.
Autoritatea competentă a respectivului stat membru înștiințează din timp Comisia asupra intenției de a elibera o astfel de autorizație.
Articolul 11
Producerea, introducerea pe piață și utilizarea hidroclorofluorcarburilor și introducerea pe piață a produselor și echipamentelor care conțin sau depind de hidroclorofluorcarburi
(1) Prin derogare de la articolul 4, hidroclorofluorocarburile pot fi produse cu condiția ca producătorul să asigure următoarele condiții:
(a)
nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi în perioada 1 ianuarie 2010-31 decembrie 2010 și în fiecare perioadă de 12 luni până la 31 decembrie 2013 nu depășește 35 % din nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi din 1997;
(b)
nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi în perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2014 și în fiecare perioadă de 12 luni până la 31 decembrie 2016 nu depășește 14 % din nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi din 1997;
(c)
nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi în perioada 1 ianuarie 2017-31 decembrie 2017 și în fiecare perioadă de 12 luni până la 31 decembrie 2019 nu depășește 7 % din nivelul calculat al producției sale de hidroclorofluorocarburi din 1997;
(d)
producția de hidroclorofluorocarburi este oprită începând cu 31 decembrie 2019.
(2) Prin derogare de la articolul 4 și de la articolul 5 alineatul (1), hidroclorofluorocarburile pot fi produse, introduse pe piață și folosite pentru utilizări de laborator și analitice.
Articolul 10 alineatele (3)-(7) se aplică mutatis mutandis.
(3) Prin derogare de la articolul 5, până la 31 decembrie 2014, hidroclorofluorcarburile regenerate pot fi introduse pe piață și utilizate pentru întreținerea sau alimentarea echipamentelor frigorifice, de aer condiționat și a pompelor de căldură existente, cu condiția ca respectivul container să fie etichetat cu precizarea că substanța a fost regenerată și cu informații privind numărul lotului și numele și adresa instalației de regenerare.
(4) Până la 31 decembrie 2014, hidroclorofluorcarburile regenerate pot fi utilizate pentru întreținerea sau alimentarea echipamentelor frigorifice, de aer condiționat și a pompelor de căldură existente, cu condiția să fi fost recuperate din astfel de echipamente și să fie utilizate numai de către întreprinderea care a realizat recuperarea ca parte din procesul de întreținere sau alimentare sau pentru care a fost realizată recuperarea ca parte din procesul de întreținere sau alimentare.
(5) Prin derogare de la articolul 5, până la 31 decembrie 2019, hidroclorofluorcarburile pot fi introduse pe piață în vederea reambalării și a exportului ulterior. Orice întreprindere care realizează reambalarea și reexportul ulterior al hidroclorofluorcarburilor se înregistrează la Comisie, indicând substanțele reglementate în cauză, cererea anuală estimată și furnizorii de astfel de substanțe, și actualizează aceste informații atunci când survin modificări.
(6) În cazul în care hidroclorofluorcarburile regenerate sau reciclate sunt utilizate pentru întreținere sau alimentare, echipamentele frigorifice, de aer condiționat și pompele de căldură în cauză se etichetează cu precizarea tipului și a cantității de substanță conținute în echipament și cu elementele de etichetare prevăzute în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 pentru substanțe sau amestecuri considerate periculoase pentru stratul de ozon.
(7) Întreprinderile care operează echipamentul menționat la alineatul (4) care conține 3 kg sau mai mult de fluid frigorific, țin evidența cantității și a tipului de substanță recuperate și adăugate, precum și a identității societății sau a tehnicianului care a efectuat întreținerea sau alimentarea.
Întreprinderile care folosesc hidroclorofluorcarburi recuperate sau reciclate pentru întreținere sau alimentare țin evidența întreprinderilor care au furnizat hidroclorofluorcarburile recuperate, precum și a sursei de hidroclorofluorcarburi reciclate.
(8) Prin derogare de la articolele 5 și 6, la cererea autorităților competente ale unui stat membru și în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2), Comisia poate autoriza o derogare temporară pentru a permite utilizarea și introducerea pe piață a hidroclorofluorocarburilor și a produselor și echipamentelor care conțin sau depind de hidroclorofluorocarburi acolo unde se poate demonstra că, pentru o anumită utilizare, nu există sau nu se pot utiliza substanțe sau tehnologii alternative, fezabile tehnic sau economic.
Această derogare nu se poate acorda pentru un interval care depășește data de 31 decembrie 2019.
Articolul 12
Aplicațiile de carantină și preexpediere și utilizările bromurii de metil în cazuri de urgență
(1) Prin derogare de la articolul 5 alineatul (1), până la 18 martie 2010, bromura de metil poate fi introdusă pe piață și utilizată pentru aplicații de carantină și preexpediere pentru tratarea mărfurilor pentru export, cu condiția ca introducerea pe piață și utilizarea bromurii de metil să fie permise de legislația națională în conformitate cu Directiva 91/414/CEE și cu Directiva 98/8/CE.
Bromura de metil poate fi utilizată exclusiv în situri aprobate de autoritățile competente din statul membru respectiv și, dacă acest lucru este fezabil din punct de vedere economic și tehnic, cu condiția ca cel puțin 80 % din bromura de metil eliberată din lot să fie recuperată.
(2) Nivelul calculat de bromură de metil pe care întreprinderile o introduc pe piață sau o utilizează în scopuri proprii în perioada 1 ianuarie 2010-18 martie 2010 nu depășește 45 de tone ODP.
Fiecare întreprindere se asigură că nivelul calculat de bromură de metil destinată introducerii pe piață sau utilizării în scopuri proprii pentru aplicațiile de carantină și de preexpediere nu depășește 21 % din media nivelului calculat de bromură de metil destinată introducerii pe piață sau utilizării în scopuri proprii pentru aplicații de carantină și tratamente de preexpediere între anii 2005-2008.
(3) În caz de urgență, atunci când proliferarea unor paraziți sau boli impune acest lucru, la solicitarea autorităților competente ale unui stat membru, Comisia poate autoriza producerea, introducerea pe piață și utilizarea temporară a bromurii de metil, cu condiția ca introducerea pe piață și utilizarea bromurii de metil să fie permise de Directiva 91/414/CEE și, respectiv, de Directiva 98/8/CE.
O astfel de autorizație este valabilă o perioadă de maximum 120 zile și în cantitate de maximum 20 de tone metrice și specifică măsurile care urmează să fie luate pentru a reduce emisiile în timpul utilizării.
Articolul 13
Utilizări critice ale halonilor și dezasamblarea echipamentelor care conțin haloni
(1) Prin derogare de la articolul 5 alineatul (1), halonii pot fi introduși pe piață și folosiți pentru utilizările critice stabilite în anexa VI. Halonii pot fi introduși pe piață doar de întreprinderi autorizate de autoritățile competente ale statului membru în cauză să depoziteze haloni pentru utilizări critice.
(2) Comisia revizuiește anexa VI și, dacă este necesar, adoptă modificări și stabilește termenele pentru eliminarea treptată a utilizărilor critice prin fixarea de date limită pentru noile aplicații și de date limită pentru aplicațiile existente, ținând seama de existența produselor alternative și a tehnologiilor viabile din punct de vedere tehnic și economic și care sunt acceptabile în ceea ce privește mediul și sănătatea.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(3) Sisteme antiincendiu și extinctoarele care conțin haloni, utilizate în cazurile prevăzute la alineatul (1), sunt dezasamblate până la termenele precizate în anexa VI.
(4) Comisia poate, la solicitarea autorității competente din statul membru respectiv și în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2), acorda derogări de la datele limită pentru aplicațiile existente sau de la datele limită pentru aplicațiile noi, cu condiția ca datele respective să fi fost specificate în anexa VI, în conformitate cu alineatul (2), pentru cazurile speciale în care se demonstrează că nu există nicio alternativă fezabilă din punct de vedere tehnic și economic.
Articolul 14
Transferul drepturilor și raționalizarea industrială
(1) Orice producător sau importator autorizat să introducă pe piață sau să utilizeze în scopuri proprii substanțele reglementate poate transfera acest drept altei părți sau poate transfera întreaga cantitate din grupa respectivă de substanțe stabilită în conformitate cu prezentul articol oricărui alt producător sau importator al respectivei grupe de substanțe de pe teritoriul Comunității. Orice transfer de acest gen se notifică din timp Comisiei. Transferul dreptului de introducere pe piață sau de utilizare nu implică și dreptul de producere sau import.
(2) În măsura în care protocolul o permite, autoritatea competentă a unui stat membru pe teritoriul căruia se află instalațiile de producție relevante ale unui anumit producător poate autoriza producătorul în cauză să depășească nivelurile de producție calculate stabilite la articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2) din motive de raționalizare industrială în cadrul respectivului stat membru, cu condiția ca nivelurile de producție calculate pentru respectivul stat membru să nu depășească totalul nivelurilor de producție calculate pentru producătorii interni ai acestuia pentru perioada în cauză, în conformitate cu articolul 10 și cu articolul 11 alineatul (2). Autoritatea competentă a respectivului stat membru înștiințează din timp Comisia asupra intenției de a elibera o astfel de autorizație.
(3) În măsura în care protocolul o permite și cu acordul autorității competente a statului membru pe teritoriul căruia se află instalațiile de producție relevante ale unui anumit producător, Comisia poate autoriza producătorul în cauză să depășească nivelurile de producție calculate stabilite la articolul articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2) din motive de raționalizare industrială între statele membre, cu condiția ca suma nivelurilor de producție calculate pentru statele membre implicate să nu depășească totalul nivelurilor de producție calculate pentru producătorii interni ai acestora pentru perioada în cauză, în conformitate cu articolul 10 și cu articolul 11 alineatul (2). De asemenea, într-un astfel de caz este necesar și acordul autorității competente din statul membru în care se intenționează o reducere a producției.
(4) În măsura în care protocolul o permite și cu acordul autorității competente a unui stat membru pe teritoriul căruia se află instalațiile de producție relevante ale unui anumit producător, precum și cu aprobarea guvernului unei țări terțe implicate, parte la protocol, Comisia poate autoriza producătorul în cauză să adauge la nivelurile de producție calculate stabilite la articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2) nivelurile calculate alocate unui producător aparținând unei țări terțe parte la protocol, în temeiul protocolului și al legislației naționale a producătorului în cauză, din motive de raționalizare industrială cu o țară terță parte la protocol, cu condiția ca totalul nivelurilor de producție calculate pentru cei doi producători să nu depășească suma dintre nivelurile de producție calculate alocate producătorului comunitar în temeiul articolului 10 și al articolului 11 alineatul (2) și nivelurile de producție calculate alocate producătorului dintr-o țară terță parte în temeiul protocolului și al legislației naționale aplicabile.
CAPITOLUL IV
REGIMUL COMERCIAL
Articolul 15
Importurile de substanțe reglementate sau de produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate
(1) Se interzic importurile de substanțe reglementate sau de produse și echipamente, altele decât efectele personale, care conțin sau care depind de astfel de substanțe.
(2) Interdicția prevăzută la alineatul (1) nu se aplică importurilor de:
(a)
substanțe reglementate destinate utilizărilor de laborator și analitice menționate la articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2);
(b)
substanțe reglementate destinate utilizării ca intermediari de sinteză;
(c)
substanțe reglementate destinate utilizării ca agenți de proces;
(d)
substanțe reglementate destinate distrugerii prin tehnologiile menționate articolul 22 alineatul (2);
(e)
până la 31 decembrie 2019, hidroclorofluorocarburi pentru a fi reambalate și, ulterior, reexportate, nu mai târziu de data de 31 decembrie a anului calendaristic următor, către o parte unde consumul sau importul respectivei hidroclorofluorocarburi nu sunt interzise;
(f)
bromură de metil, destinată utilizării în cazurile de urgență menționate la articolul 12 alineatul (3) sau, până la 31 decembrie 2014, pentru a fi reambalată și, ulterior, reexportată pentru aplicații de carantină și preexpediere, cu condiția ca reexportul să aibă loc în același an în care are loc și importul;
(g)
haloni recuperați, reciclați sau regenerați, cu condiția ca aceștia să fie importați numai pentru utilizările critice prevăzute la articolul 13 alineatul (1), de către întreprinderi autorizate de autoritățile competente din statul membru în cauză să depoziteze haloni pentru utilizările critice;
(h)
produse sau echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate, destinate a fi distruse, după caz prin tehnologiile menționate la articolul 22 alineatul (2);
(i)
produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate pentru a satisface utilizările de laborator și analitice menționate la articolul 10 și la articolul 11 alineatul (2);
(j)
produse și echipamente care conțin sau depind de haloni, destinate utilizărilor critice menționate la articolul 13 alineatul (1);
(k)
produsele și echipamentele care conțin hidroclorofluorocarburi, a căror introducere pe piață a fost autorizată în conformitate cu articolul 11 alineatul (5).
(3) Importurile menționate la alineatul (2), cu excepția importurilor pentru tranzitul pe teritoriul vamal al Comunității sau a importurilor pentru depozitare temporară, în regim de antrepozit vamal sau de zonă liberă, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 450/2008, cu condiția ca acestea să nu rămână pe teritoriul vamal al Comunității pentru o perioadă mai lungă de 45 de zile și să nu fie prezentate ulterior pentru punerea în liberă circulație în Comunitate, distruse sau procesate, sunt condiționate de prezentarea unei licențe de import. Licențele respective se eliberează de către Comisie, după verificarea conformității cu articolele 16 și 20.
Articolul 16
Punerea în liberă circulație pe teritoriul Comunității a substanțelor reglementate importate
(1) Punerea în liberă circulație pe teritoriul Comunității a substanțelor reglementate importate face obiectul unor limite cantitative. Comisia stabilește aceste limite și alocă cote întreprinderilor pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie-31 decembrie 2010 și pentru fiecare dintre perioadele de 12 luni următoare, în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2).
Cotele menționate la primul paragraf se alocă numai pentru următoarele substanțe:
(a)
substanțe reglementate care sunt folosite în utilizările de laborator și analitice sau în utilizările critice menționate la articolul 10, la articolul 11 alineatul (2) și la articolul 13;
(b)
substanțe reglementate dacă sunt utilizate ca intermediari de sinteză;
(c)
substanțe reglementate care sunt utilizate ca agenți de proces.
(2) Până la data specificată într-un aviz emis de Comisie, importatorii de substanțe menționate la alineatul (1) literele (a) (b) și (c) declară Comisiei care este cererea probabilă pentru perioada precizată în aviz, indicând natura și cantitățile de substanțe reglementate necesare. Pe baza acestor declarații Comisia stabilește limitele cantitative pentru importurile de substanțe menționate la alineatul (1) literele (a) (b) și (c).
Articolul 17
Exportul de substanțe reglementate sau de produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate
(1) Exporturile de substanțe reglementate sau de produse și echipamente, altele decât efectele personale, care conțin sau depind de aceste substanțe sunt interzise.
(2) Interdicția prevăzută la alineatul (1) nu se aplică exporturilor de:
(a)
substanțe reglementate destinate utilizărilor esențiale de laborator și analitice menționate la articolul 10;
(b)
substanțe reglementate destinate utilizării ca intermediari de sinteză;
(c)
substanțe reglementate destinate utilizării ca agenți de proces;
(d)
produse sau echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate produse în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) sau importate în temeiul articolului 15 alineatul (2) litera (h) sau (i);
(e)
haloni recuperați, reciclați sau regenerați depozitați pentru utilizări critice, menționate la articolul 13 alineatul (1), de către întreprinderi autorizate de autoritățile competente dintr-un stat membru și produse sau echipamente care conțin sau depind de haloni, destinați utilizărilor critice;
(f)
hidroclorfluorocarburi nou produse sau regenerate, destinate altor utilizări decât distrugerii;
(g)
până la 31 decembrie 2014, bromură de metil reexportată, destinată aplicațiilor de carantină și de preexpediere;
(h)
inhalatori cu doze măsurate care conțin clorofluorocarbură a căror utilizare a fost autorizată în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2037/2000.
(3) Prin derogare de la alineatul (1), Comisia poate autoriza, la solicitarea unei autorități competente din statul membru respectiv și în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2), exportul de produse și echipamente care conțin hidroclorofluorocarburi în cazul în care se demonstrează că, având în vedere valoarea economică și durată de viață rămasă a mărfii respective, interdicția de export ar impune o sarcină administrativă disproporționată pentru exportator. Acest tip de export necesită notificarea prealabilă de către Comisie a țării importatoare.
(4) Exporturile menționate la alineatele (2) și (3) fac obiectul unei licențe, cu excepția reexporturilor efectuate după tranzitul pe teritoriul vamal al Comunității și a depozitării temporare, în regim de antrepozit vamal sau de zonă liberă, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 450/2008, cu condiția ca reexportul să nu aibă loc cu mai mult de 45 de zile după import. Licența respectivă de export se eliberează întreprinderilor de către Comisie, după verificarea conformității cu articolul 20.
Articolul 18
Acordarea de licențe de import și de export
(1) Comisa înființează și gestionează un sistem electronic de acordare a licențelor și decide cu privire la cererile pentru licențe în termen de 30 de zile de la primirea cererii.
(2) Cererile pentru licențe menționate la articolele 15 și 17 se depun prin intermediul sistemului menționat la alineatul (1). Anterior depunerii unei cereri pentru o licență, întreprinderile se înregistrează în acest sistem.
(3) Cererea de obținere a licenței conține următoarele elemente:
(a)
numele și adresele importatorului și exportatorului;
(b)
țara importatoare și țara exportatoare;
(c)
în cazul importurilor sau al exporturilor de substanțe reglementate, o descriere a fiecărei substanțe reglementate, precizându-se:
(i)
denumirea comercială;
(ii)
descrierea și codul din Nomenclatura combinată, astfel cum apare în anexa IV;
(iii)
dacă substanța este nou produsă, reciclată, recuperată sau regenerată;
(iv)
cantitatea de substanță, în kilograme metrice;
(v)
în cazul halonilor, o declarație că aceștia sunt importați sau exportați pentru a satisface o utilizare critică menționată la articolul 13 alineatul (1), specificându-se tipul de utilizare;
(d)
în cazul importurilor sau al exporturilor de produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate:
(i)
tipul și natura produselor și echipamentului;
(ii)
pentru articolele numărabile, numărul de unități, descrierea și cantitatea per unitate, în kilograme metrice, din fiecare substanță reglementată;
(iii)
pentru articolele nenumărabile, cantitatea de produs, descrierea și cantitatea netă totală, în kilograme metrice, din fiecare substanță reglementată;
(iv)
țara sau țările de destinație finală a produselor și echipamentelor;
(v)
dacă substanța reglementată conținută este nou produsă, reciclată, recuperată sau regenerată;
(vi)
în cazul importului sau al exportului produselor și echipamentelor care conțin sau depind de halon, o declarație conform căreia acestea sunt importate sau exportate pentru a satisface o utilizare critică menționată la articolul 13 alineatul (1), specificându-se tipul de utilizare;
(vii)
în cazul produselor și al echipamentelor care conțin sau depind de hidroclorofluorocarburi, trimiterea la autorizația Comisei, menționată la articolul 17 alineatul (3);
(viii)
codul din Nomenclatura combinată al produsului sau al echipamentului care urmează să fie importat sau exportat;
(e)
scopul importului propus, inclusiv destinațiile și utilizările vamale vizate, specificându-se, în cazul în care este relevant, regimul vamal aplicabil;
(f)
locul și data estimată a importului sau exportului propus;
(g)
biroul vamal la care mărfurile vor fi declarate;
(h)
în cazul importului substanțelor sau al produselor și echipamentelor reglementate destinate distrugerii, numele și adresa instalației unde vor fi distruse;
(i)
orice informație suplimentară pe care autoritatea competentă dintr-un stat membru o consideră necesară.
(4) Fiecare exportator sau importator informează Comisia în legătură cu orice schimbări care ar putea surveni pe durata perioadei de valabilitate a licenței în ceea ce privește datele comunicate în conformitate cu alineatul (3).
(5) Comisia poate solicita un certificat care să ateste natura sau compoziția substanțelor care urmează a fi importate sau exportate și poate solicita o copie a licenței emise de țara importatoare sau exportatoare.
(6) În cazuri speciale, în măsura în care este necesar, Comisia poate comunica informațiile transmise autorităților competente ale părților în cauză și poate respinge cererea de licență dacă este respectată vreuna dintre obligațiile relevante prevăzute în prezentul regulament sau din următoarele motive:
(a)
pentru o licență de import, în cazul în care se constată, pe baza informațiilor comunicate de autoritățile competente din țara în cauză, că exportatorul nu este o întreprindere autorizată să comercializeze substanța respectivă în acea țară;
(b)
pentru o licență de export, în cazul în care autoritățile competente din țara importatoare au informat Comisia că importul de substanță reglementată ar constitui un caz de comerț ilegal sau ar avea un impact negativ asupra punerii în aplicare a măsurilor de reglementare luate de țara importatoare pentru a se conforma obligațiilor sale asumate în temeiul protocolului și ar avea drept efect o depășire a limitelor cantitative fixate prin protocol în țara respectivă.
(7) Comisia pune la dispoziție câte o copie din fiecare licență de export autorității competente din statul membru în cauză.
(8) Comisia informează solicitantul și statul membru în cauză, cât mai curând posibil, în legătură cu orice cerere de licență respinsă în temeiul alineatului (6), menționând motivul respingerii.
(9) Comisia poate modifica lista articolelor menționate la alineatul (3) și în anexa IV. Măsurile respective, destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 19
Măsuri de monitorizare sau control al comercializării ilegale
Comisia poate adopta măsuri suplimentare pentru monitorizarea sau controlul substanțelor reglementate sau al substanțelor noi, precum și al produselor și echipamentelor care conțin sau depind de substanțe reglementate plasate în depozit temporar, în regim de antrepozit vamal sau de zonă liberă, sau care sunt în tranzit pe teritoriul vamal al Comunității și sunt reexportate ulterior, pe baza evaluării riscurilor potențiale de comerț ilegal legate de aceste mișcări, luând în considerare beneficiile aduse mediului și efectele socioeconomice ale unor astfel de măsuri.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 20
Comerțul cu un stat care nu este parte la protocol și cu un teritoriu care nu este inclus în protocol
(1) Importul și exportul de substanțe reglementate, precum și de produse și echipamente care conțin sau depind de substanțe reglementate din și către orice stat care nu este parte la protocol sunt interzise.
(2) Comisia poate adopta normele aplicabile punerii în liberă circulație pe teritoriul Comunității a produselor și a echipamentelor importate din orice stat care nu este parte la protocol, care au fost fabricate utilizându-se substanțe reglementate, dar care nu conțin substanțe reglementate identificabile ca atare. Identificarea acestor produse și echipamente se face în conformitate cu avizele tehnice periodice înaintate părților. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(3) Prin derogare de la alineatul (1), Comisia poate autoriza comerțul cu substanțe reglementate și cu produse și echipamente care conțin sau depind de astfel de substanțe sau care sunt fabricate utilizându-se substanțe reglementate cu orice stat care nu este parte la protocol, în măsura în care părțile întrunite stabilesc faptul că respectivul stat care nu este parte la protocol în temeiul articolului 4 alineatul (8) din protocol respectă pe deplin protocolul și a raportat informațiile prevăzute în acest sens, după cum se specifică la articolul 7 din protocol. Comisia acționează în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2) din prezentul regulament.
(4) Sub rezerva oricărei decizii luate în temeiul celui de al doilea paragraf, alineatul (1) se aplică oricărui teritoriu care nu intră sub incidența protocolului în același mod în care se aplică oricărui stat care nu este parte la protocol.
În cazul în care autoritățile unui teritoriu care nu intră sub incidența protocolului respectă integral protocolul și au raportat informațiile prevăzute în acest sens, după cum se specifică la articolul 7 din protocol, Comisia poate decide că unele sau toate dispozițiile alineatului (1) din prezentul articol nu se aplică pentru teritoriul respectiv.
Comisia acționează în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2).
Articolul 21
Lista produselor și a echipamentelor care conțin sau depind de substanțe reglementate
Până la 1 ianuarie 2010 cel târziu, Comisia pune la dispoziție o listă a produselor și a echipamentelor care ar putea conține sau depinde de substanțe reglementate și a codurilor din Nomenclatura combinată, cu titlu orientativ pentru autoritățile vamale ale statelor membre.
CAPITOLUL V
CONTROLUL EMISIILOR
Articolul 22
Recuperarea și distrugerea substanțelor reglementate uzate
(1) În timpul operațiunilor de întreținere sau alimentare a echipamentului sau înaintea demontării ori a eliminării echipamentelor, substanțele reglementate conținute în echipamente frigorifice, aer condiționat, încălzire, echipamente care conțin solvenți sau sisteme antiincendiu și extinctoare sunt recuperate pentru distrugere sau pentru reciclare sau regenerare.
(2) Substanțele reglementate sau produsele care conțin asemenea substanțe se distrug doar cu ajutorul tehnologiilor aprobate enumerate în anexa VII sau, în cazul substanțelor reglementate ce nu sunt menționate în anexa respectivă, cu ajutorul tehnologiei de distrugere celei mai acceptabile din punctul de vedere al mediului, care nu implică costuri excesive, cu condiția ca utilizarea tehnologiilor respective să respecte legislația comunitară și națională referitoare la deșeuri și ca cerințele suplimentare din respectivele legislații să fie respectate.
(3) Comisia poate modifica anexa VII pentru a lua în considerare noile evoluții tehnologice.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(4) Dacă este fezabil din punct de vedere tehnic și economic, substanțele reglementate din alte produse și echipamente decât cele menționate la alineatul (1) sunt recuperate în vederea distrugerii, reciclării sau regenerării sau sunt distruse fără recuperare prealabilă, prin intermediul tehnologiilor menționate la alineatul (2).
Comisia stabilește în anexa la prezentul regulament o listă de produse și echipamente în cazul cărora recuperarea substanțelor reglementate sau distrugerea produselor și a echipamentelor fără recuperarea prealabilă a substanțelor reglementate sunt considerate fezabile din punct de vedere tehnic și economic, specificând, după caz, tehnologiile care vor fi utilizate. Orice proiect de măsură care vizează stabilirea unei astfel de anexe este însoțită și susținută de o evaluare economică completă a costurilor și a beneficiilor, luând în considerare circumstanțele specifice ale statelor membre.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(5) Statele membre iau măsuri pentru a stimula recuperarea, reciclarea, regenerarea și distrugerea substanțelor reglementate și stabilesc cerințele de calificare pentru personalul implicat.
Comisia evaluează măsurile luate de statele membre și poate, în funcție de această evaluare și de informațiile tehnice sau de altă natură, după caz, adopta măsuri referitoare la respectivele cerințe minime de calificare.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 23
Emisiile fugitive și emisiile de substanțe reglementate
(1) Întreprinderile iau toate măsurile de precauție posibile pentru a se preveni și reduce la minimum orice emisii fugitive și emisii de substanțe reglementate.
(2) Întreprinderile care exploatează echipamente frigorifice, aer condiționat sau încălzire sau sisteme antiincendiu, inclusiv circuitele lor, care conțin substanțe reglementate garantează că echipamentele sau sistemele staționare:
(a)
care conțin substanțe reglementate cu 3 kg sau mai mult de fluid sunt verificate cel puțin o dată la 12 luni pentru a se constata eventualele emisii fugitive; prezenta dispoziție nu se aplică echipamentelor cu sisteme închise ermetic, etichetate ca atare și care conțin mai puțin de 6 kg de substanțe reglementate;
(b)
care conțin substanțe reglementate cu 30 kg sau mai mult de fluid sunt verificate cel puțin o dată la șase luni pentru a se constata eventualele emisii fugitive;
(c)
care conțin substanțe reglementate cu 300 kg sau mai mult de fluid sunt verificate cel puțin o dată la trei luni pentru a se constata eventualele emisii fugitive;
și că scurgerile detectate sunt reparate cât mai curând posibil și, în orice caz, în termen de 14 zile.
Echipamentele sau sistemele se verifică pentru a se constata eventualele emisii fugitive în termen de o lună de la data remedierii unei scurgeri, pentru a se asigura eficacitatea remedierii.
(3) Întreprinderile menționate la alineatul (2) țin evidența cantității și a tipurilor de substanțe reglementate adăugate și a cantității recuperate în timpul proceselor de întreținere, alimentare și eliminare finală ale echipamentelor și sistemelor menționate în respectivul alineat. De asemenea, aceștia păstrează evidența altor informații pertinente, inclusiv a datelor de identificare a companiei sau a tehnicianului care a efectuat operațiunile de întreținere sau alimentare, precum și a datelor și rezultatelor privind verificările de scurgeri desfășurate. La cerere, registrele respective se pun la dispoziția autorității competente dintr-un stat membru și Comisiei.
(4) Statele membre definesc nivelurile minime de calificare pentru personalul care desfășoară activitățile menționate la alineatul (2). În funcție de o evaluare a măsurilor luate de statele membre și de informațiile tehnice sau de altă natură, Comisia poate adopta măsuri referitoare la armonizarea respectivelor cerințe minime de calificare.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(5) Întreprinderile iau toate măsurile de precauție posibile pentru a se preveni și reduce la minimum orice emisii fugitive și emisii de substanțe reglementate utilizate ca intermediari de sinteză și ca agenți de proces.
(6) Întreprinderile iau toate măsurile de precauție posibile pentru a preveni și a reduce la minimum orice emisii fugitive și emisii de substanțe reglementate produse accidental în cursul fabricării altor substanțe chimice.
(7) Comisia poate stabili o listă a tehnologiilor sau a practicilor care urmează să fie folosite de întreprinderi pentru a preveni și a reduce la minimum orice emisii fugitive și emisiile de substanțe reglementate.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
CAPITOLUL VI
SUBSTANȚE NOI
Articolul 24
Substanțe noi
(1) Se interzic producerea, importul, introducerea pe piață, utilizarea și exportul noilor substanțe enumerate în partea A din anexa II. Prezenta interdicție nu se aplică substanțelor noi dacă acestea sunt folosite ca intermediari de sinteză sau pentru utilizările de laborator și analitice, precum și importurilor pentru tranzitul pe teritoriul vamal al Comunității sau importurilor sub regimul depozitării temporare, în regim de antrepozit vamal sau de zonă liberă, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 450/2008, cu excepția cazului în care respectivele importuri nu au primit o altă destinație sau utilizare vamală în temeiul respectivului regulament, sau exporturilor ulterioare importurilor deja scutite.
(2) Comisia include, dacă este necesar, în partea A din anexa II substanțele incluse în partea B din respectiva anexă în cazul cărora se constată exportul, importul, producția sau comercializarea în cantități semnificative și pe care Comitetul de evaluare științifică, în temeiul protocolului, le declară ca având un potențial semnificativ de diminuare a ozonului, și stabilește, dacă consideră că este necesar, propuneri de posibile derogări de la alineatul (1).
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
(3) Ținând cont de informațiile tehnice relevante, Comisia include, dacă este cazul, în partea B din anexa II orice substanțe care nu sunt substanțe reglementate, dar care au fost identificate de Comitetul de evaluare științifică, în temeiul protocolului, sau de vreo altă autoritate recunoscută, de importanță echivalentă, ca având un potențial de diminuare a stratului de ozon. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
CAPITOLUL VII
COMITET, RAPORTARE, INSPECTARE ȘI SANCȚIUNI
Articolul 25
Comitetul
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la o lună.
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Articolul 26
Raportarea de către statele membre
(1) Înainte de data de 30 iunie a fiecărui an, statele membre raportează Comisiei, în format electronic, următoarele informații cu privire la anul calendaristic anterior:
(a)
cantitățile de bromură de metil autorizate în conformitate cu articolul 12 alineatele (2) și (3) pentru diferite operațiuni de carantină și tratamente de preexpediere utilizate pe teritoriul acestora, precizând scopurile în care bromura de metil a fost utilizată, precum și progresul înregistrat în evaluarea și utilizarea de înlocuitori;
(b)
cantitățile de halon instalate, folosite și stocate în utilizări critice în temeiul articolului 13 alineatul (1), măsurile luate pentru reducerea emisiilor acestuia și o estimare a acestor emisii, precum și progresul realizat în evaluarea și utilizarea alternativelor adecvate;
(c)
cazurile de comerț ilegal, în special cele constatate cu ocazia inspecțiilor efectuate în conformitate cu articolul 28.
(2) În conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2), Comisia stabilește formatul în care se comunică informațiile menționate la alineatul (1).
(3) Comisia poate modifica alineatul (1).
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 27
Raportarea de către întreprinderi
(1) Până la data de 31 martie a fiecărui an, fiecare întreprindere transmite Comisiei, trimițând o copie și autorității competente a respectivului stat membru, informațiile enumerate la alineatele (2)-(6) privind fiecare substanță reglementată și fiecare substanță nouă enumerată în anexa II pentru anul calendaristic anterior.
(2) Fiecare producător comunică următoarele informații:
(a)
producția proprie totală din fiecare substanță menționată la alineatul (1);
(b)
orice cantitate produsă introdusă pe piață sau utilizată de producător în scopuri proprii pe teritoriul Comunității, precizându-se separat cantitățile utilizate ca intermediari de sinteză, agenți de proces sau în alte utilizări;
(c)
orice cantitate produsă pentru a satisface utilizări esențiale de laborator și analitice pe teritoriul Comunității, autorizată în temeiul articolului 10 alineatul (6);
(d)
orice cantitate produsă autorizată în temeiul articolului 10 alineatul (8) pentru a satisface utilizările esențiale de laborator și analitice ale părților;
(e)
orice creștere a producției autorizată în temeiul articolului 14 alineatele (2), (3) și (4), în cadrul raționalizării industriale;
(f)
orice cantitate reciclată, regenerată sau distrusă și tehnologia utilizată pentru distrugere, inclusiv cantitățile produse și distruse ca subproduse, astfel cum se menționează la articolul 3 punctul 14;
(g)
orice cantitate aflată în stoc;
(h)
orice achiziții de la alți producători din Comunitate sau vânzări către aceștia.
(3) Fiecare importator comunică pentru fiecare substanță menționată la alineatul (1) următoarele informații:
(a)
orice cantitate pusă în liberă circulație pe teritoriul Comunității, precizându-se separat cantitățile importate pentru a servi ca intermediari de sinteză și agenți de proces, pentru utilizări esențiale de laborator și analitice autorizate în temeiul articolului 10 alineatul (6), sau în aplicații de carantină și de preexpediere și în vederea distrugerii. Importatorii care au importat substanțe reglementate pentru distrugere comunică, de asemenea, destinația sau destinațiile finale reale ale fiecărei substanțe, indicând în mod separat pentru fiecare destinație cantitatea din fiecare substanță, precum și numele și adresa instalației de distrugere unde a fost livrată substanța respectivă;
(b)
orice cantitate importată sub alte regimuri vamale, identificând în mod separat regimul vamal și utilizările preconizate;
(c)
orice cantitate de substanță menționată la alineatul (1) importată în vederea reciclării sau a regenerării;
(d)
orice cantitate aflată în stoc;
(e)
orice achiziție de la alte întreprinderi din Comunitate sau vânzările către acestea;
(f)
țara exportatoare.
(4) Fiecare exportator comunică pentru fiecare substanță menționată la alineatul (1) următoarele informații:
(a)
orice cantitate de astfel de substanțe menționată exportată în afara Comunității, precizându-se separat cantitățile exportate către fiecare țară de destinație și cantitățile exportate pentru a servi ca intermediari de sinteză și agenți de proces, pentru utilizări esențiale de laborator și analitice și pentru utilizări critice, precum și pentru aplicații de carantină și preexpediere;
(b)
orice cantitate aflată în stoc;
(c)
orice achiziții de la alte întreprinderi din Comunitate sau vânzările către acestea;
(d)
țara de destinație.
(5) Fiecare întreprindere care distruge substanțele reglementate menționate la alineatul (1) și care nu fac obiectul alineatului (2) comunică următoarele informații:
(a)
orice cantități de astfel de substanțe distruse, inclusiv cantitățile conținute în produse sau echipamente;
(b)
orice stocuri de astfel de substanțe care urmează să fie distruse, inclusiv cantitățile conținute în produse sau echipamente;
(c)
tehnologiile utilizate pentru distrugere.
(6) Fiecare întreprindere care utilizează substanțe reglementate ca intermediari de sinteză și agenți de proces comunică următoarele date:
(a)
orice cantitate de astfel de substanțe utilizate ca intermediari de sinteză și agenți de proces;
(b)
orice stocuri de astfel de substanțe;
(c)
procesele și emisiile implicate.
(7) Înainte de data de 31 martie a fiecărui an, fiecare producător sau importator care deține o licență în temeiul articolului 10 alineatul (6) raportează Comisiei, trimițând o copie autorității competente a respectivului stat membru, despre fiecare substanță pentru care s-a eliberat autorizație, specificând tipul utilizării, cantitățile utilizate în anul anterior, cantitățile aflate în stoc, orice cantitate reciclată, regenerată sau distrusă, precum și cantitatea de produse și echipamente care conțin sau depind de respectivele substanțe introduse pe piața comunitară și/sau exportate.
(8) Comisia adoptă măsuri adecvate pentru protejarea confidențialității informațiilor astfel primite.
(9) Forma rapoartelor menționate la alineatele (1)-(7) este stabilită în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 25 alineatul (2).
(10) Comisia poate modifica cerințele privind raportarea prevăzute la alineatele (1)-(7).
Măsurile respective, destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 25 alineatul (3).
Articolul 28
Inspecții
(1) Statele membre efectuează inspecții privind conformitatea întreprinderilor cu prezentul regulament, pe baza unei abordări bazate pe riscuri, incluzând inspecții asupra importurilor și exporturilor de substanțe reglementate, precum și asupra produselor și a echipamentelor care conțin sau depind de aceste substanțe. Autoritățile competente din statele membre efectuează investigațiile pe care Comisia le consideră necesare în temeiul prezentului regulament.
(2) Sub rezerva încheierii unui acord între Comisie și autoritățile competente ale statului membru pe teritoriul căruia urmează să se efectueze investigațiile, oficialii Comisiei îi asistă pe oficialii respectivelor autorități în exercițiul funcțiunii.
(3) În îndeplinirea sarcinilor care îi revin în temeiul prezentului regulament, Comisia poate obține toate informațiile necesare de la guvernele și autoritățile competente ale statelor membre și de la întreprinderi. Atunci când solicită informații de la o întreprindere, Comisia înaintează în același timp o copie a cererii către autoritatea competentă a statului membru pe teritoriul căruia se află sediul întreprinderii respective.
(4) Comisia ia măsurile corespunzătoare pentru a promova schimburile adecvate de informații și colaborarea între autoritățile naționale și Comisie.
Comisia ia măsurile corespunzătoare pentru a proteja confidențialitatea informațiilor obținute în temeiul prezentului articol.
(5) Un stat membru poate, la solicitarea altui stat membru, efectua inspecții în întreprinderi sau investigații asupra întreprinderilor suspectate a fi implicate în circulația ilegală a substanțelor reglementate și care operează pe teritoriul statului membru respectiv.
Articolul 29
Sancțiuni
Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor care se aplică în cazul încălcării dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Până la 30 iunie 2011, statele membre notifică dispozițiile respective Comisiei și, de asemenea, înștiințează fără întârziere Comisia în legătură cu orice modificare ulterioară adusă acestora.
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 30
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 se abrogă începând cu 1 ianuarie 2010.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VIII.
Articolul 31
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 septembrie 2009.