32006R0695
L 121/14
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 695/2006 AL CONSILIULUI
din 5 mai 2006
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 397/2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de lenjerie de pat din bumbac originară din Pakistan
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolul 11 alineatul (3),
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Ancheta precedentă
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 397/2004 (2) (denumit în continuare „regulament definitiv”), Consiliul a instituit un drept antidumping definitiv de 13,1 % la importurile de lenjerie de pat din bumbac, pur sau în amestec cu fibre sintetice sau artificiale sau de in (fără ca inul să fie majoritar), înălbită, colorată sau imprimată, originară din Pakistan.
(2)
Această măsură a fost instituită pe baza datelor disponibile, în măsura în care era imposibil să se verifice la fața locului cifrele, puțin probabile, indicate în răspunsurile la chestionar transmise de către cele șase societăți reținute în eșantion și aceasta datorită următoarelor împrejurări. În cursul verificărilor la cea de a doua societate, Comisia a primit o scrisoare adresată personal funcționarilor însărcinați cu controlul, în care aceștia erau amenințați cu moartea. Având în vedere caracterul specific și personal al acestei scrisori de amenințare, Comisia a considerat că nu sunt întrunite condițiile necesare pentru efectuarea verificărilor, ancheta fiind foarte mult îngreunată. Prin urmare, a trebuit ca vizitele de verificare să fie întrerupte.
(3)
În perioada care a urmat instituirii măsurilor antidumping, Comisia a primit informații suficiente care indicau faptul că s-au schimbat condițiile de securitate și că obstacolele în calea vizitelor de verificare au fost înlăturate. În aceste împrejurări, Comisia a hotărât să deschidă o reexaminare intermediară, limitată la aspectele de dumping, în scopul revizuirii concluziilor pe baza unor date riguros verificate și care reflectă mai bine situația exportatorilor pakistanezi.
2. Deschiderea
(4)
La 3 august 2004, Comisia, după consultarea comitetului consultativ, a anunțat (3) deschiderea ex officio a unei reexaminări intermediare parțiale, limitată la dumping, a măsurilor antidumping instituite prin regulamentul definitiv, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(5)
Comisia a informat în mod oficial producătorii-exportatori și importatorii interesați în mod notoriu, precum și asociațiile acestora, autoritățile pakistaneze și asociațiile producătorilor comunitari, cu privire la deschiderea anchetei. Părțile interesate au avut ocazia de a-și prezenta, în scris, punctul de vedere și de a solicita să fie audiate în termenele fixate de avizul de deschidere.
(6)
Un anumit număr de producători-exportatori și Pakistan Bedwear Exporters Association, una din numeroasele asociații pakistaneze de producători de lenjerie de pat, precum și asociația producătorilor comunitari (EUROCOTON), parte reclamantă în ancheta inițială, și-au făcut cunoscut punctul de vedere, în scris. Au fost audiate toate părțile care au formulat o cerere în termenele stabilite și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
3. Eșantionarea
(7)
Având în vedere numărul mare de producători-exportatori și de importatori implicați în prezenta anchetă, s-a avut în vedere, în avizul de deschidere, recurgerea la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
(8)
Pentru a permite Comisiei să decidă dacă era necesar să se recurgă la eșantionare și, după caz, să se determine alcătuirea eșantionului, producătorii-exportatori, importatorii și reprezentanții acestora au fost invitați să se facă cunoscuți și, astfel cum se precizează în avizul de deschidere, să furnizeze informațiile de bază privind activitățile lor legate de produsul în cauză, și aceasta în termen de cincisprezece zile de la data publicării avizului de deschidere. Autoritățile pakistaneze și asociația producătorilor-exportatori care s-a făcut cunoscută au fost, de asemenea, consultate de către Comisie, în ceea ce privește alegerea eșantionului de exportatori.
(9)
După examinarea informațiilor furnizate, s-a hotărât că este necesar să se recurgă la eșantionare doar în cazul exportatorilor. În total, o sută zece societăți au răspuns la chestionarul de eșantionare în termen și au furnizat informațiile solicitate. Cu toate acestea, unsprezece din aceste societăți nu au produs și nici nu au exportat produsul în cauză, prin urmare ele nu au putut fi considerate ca fiind părți interesate în anchetă. În afară de aceasta, o societate nu a cooperat decât parțial, dat fiind că nu a oferit nici o informație cu privire la volumul producției. În total, se consideră că au cooperat nouăzeci și opt de societăți.
(10)
În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, eșantionul a fost ales pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi pakistaneze în Comunitate, care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei, ținând seama de timpul disponibil.
(11)
Comisia a informat autoritățile pakistaneze și asociațiile de producători-exportatori cu privire la intenția sa de a alege un eșantion de opt societăți, reprezentând 31 % din exporturile Pakistanului în Comunitate. Cu toate acestea, autoritățile pakistaneze și o asociație a exportatorilor au contestat această propunere și au cerut ca eșantionul să se limiteze la șase societăți, adică să fie identic cu cel ales în cazul anchetei precedente.
(12)
În cele din urmă, în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, după consultări, Comisia a hotărât că este necesar, în vederea garantării reprezentativității maxime a eșantionului, ca acesta să cuprindă opt societăți, deoarece (i) acest lucru permite acoperirea unui volum mai mare de exporturi, în special ale societăților care efectuează și vânzări interne și (ii) aceste opt societăți pot face obiectul anchetei în termenul prevăzut.
4. Examinarea individuală
(13)
Douăzeci și două de societăți care nu au fost incluse în eșantion au solicitat stabilirea unei marje de dumping individuale. Cu toate acestea, datorită numărului mare de cereri și a volumului de informații care trebuie examinate (ținând seama, în special, de numeroasele tipuri de produse în cauză), s-a considerat că aceste examinări individuale ar complica inutil procedura, în sensul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază și ar împiedica încheierea anchetei în timp util. Prin urmare, cererile de stabilire a marjelor individuale nu au fost luate în considerare.
5. Ancheta
(14)
Comisia a trimis chestionare societăților reținute în eșantion. Ea a primit răspunsuri de la opt producători-exportatori din eșantion. Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate a fi necesare în sensul anchetei. Cu toate acestea, datorită unor constrângeri legate de securitate, s-a hotărât să nu se efectueze vizite de verificare în incintele societăților, ci, mai degrabă, să se verifice datele într-o țară terță, în cazul de față Emiratele Arabe Unite, recurgându-se la sisteme de comunicare cu sediile centrale ale societăților care fac obiectul anchetei. Datorită acestei metode, toate documentele solicitate au fost transmise fără întârziere. Au fost verificate datele furnizate de următoarele societăți:
Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Karachi;
Al-Abid Silk Mills Ltd, Karachi;
Yunus Textile Mills, Karachi;
Chenab Limited, Faisalabad;
Nishat Mills Limited, Faisalabad;
Fairdeal Textiles (Pvt) Ltd, Karachi;
Lucky Textile Mills, Karachi;
Mahommad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi.
(15)
Industria comunitară a remarcat că ar fi trebuit să se închidă ancheta, având în vedere că în Pakistan nu s-a înregistrat nici o schimbare în ceea ce privește securitatea. Aceasta a estimat că verificările efectuate în Emiratele Arabe Unite nu ar fi trebuit să aibă loc. În acest sens, este de remarcat faptul că informațiile furnizate în cursul acestor verificări au fost suficiente pentru a stabili nivelul de dumping. Cu toate acestea, observațiile exprimate de industria comunitară au fost luate în considerare atunci când s-a evaluat caracterul durabil al modificării împrejurărilor, astfel cum se precizează la considerentul 64.
(16)
Ancheta a cuprins perioada dintre 1 aprilie 2003 și 31 martie 2004 (denumită în continuare „perioada de anchetă”).
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(17)
Produsul care face obiectul reexaminării este identic cu produsul care a făcut obiectul anchetei inițiale, și anume lenjeria de pat din bumbac, pur sau în amestec cu fibre sintetice sau artificiale sau de in (fără ca inul să fie majoritar), înălbită, colorată sau imprimată, originară din Pakistan, care se încadrează în prezent la codurile NC ex 6302 21 00 (coduri TARIC 6302210081, 6302210089), ex 6302 22 90 (cod TARIC 6302229019), 6302 31 00 (cod TARIC 6302310090) și ex 6302 32 90 (cod TARIC 6302329019). Acesta este denumit în continuare „produs în cauză”. Lenjeria de pat include cearșafuri de pat (huse de saltea sau cearșafuri simple), fețe de plapumă și fețe de pernă, ambalate pentru a fi vândute împreună sau separat.
(18)
Țesăturile din fibre de bumbac utilizate pentru fabricarea lenjeriei de pat sunt identificate prin două serii de cifre. Prima indică titlul (sau greutatea) firelor utilizate pentru urzeală și, respectiv, pentru bătătură. Cea de-a doua se referă la numărul de fire pe centimetru sau pe inch de urzeală și, respectiv, de bătătură.
(19)
Țesăturile sunt înălbite, colorate sau imprimate. Apoi, sunt croite și cusute sub formă de cearșafuri de pat, huse de saltea, fețe de plapumă și fețe de pernă, de diferite dimensiuni. Acestea sunt ambalate pentru a fi vândute împreună sau separat.
(20)
Cu toate că se deosebesc, în principal prin modul de țesere, prin finisajul țesăturii, prin prezentare, prin dimensiune și prin modul de ambalare, diferitele tipuri de produse constituie unul și același produs, în sensul prezentei anchete de reexaminare, deoarece prezintă aceleași caracteristici fizice și au, în principal, aceeași utilizare.
(21)
Această definiție a fost contestată de mai mulți exportatori care au cooperat, dar care nu și-au justificat afirmațiile, acestea fiind astfel respinse.
2. Produsul similar
(22)
Ca și în ancheta inițială, s-a constatat că produsul în cauză și lenjeria de pat fabricată și vândută pe piața internă pakistaneză prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și au aceeași utilizare. Prin urmare, acestea sunt considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(23)
Mai mulți exportatori care au cooperat au afirmat că produsul în cauză și lenjeria de pat vândută pe piața internă pakistaneză sunt produse diferite, având în vedere faptul că nu prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și că nu au aceeași utilizare. Cu toate acestea, ei nu au adus nici un element de probă în sprijinul acestor afirmații, care au fost, prin urmare, respinse.
C. DUMPINGUL
1. Valoarea normală
(24)
Valoarea normală a fost calculată în conformitate cu articolul 2 din regulamentul de bază. Prin urmare, s-a stabilit mai întâi, pentru fiecare producător-exportator inclus în eșantion, dacă vânzările sale interne totale de produs similar sunt reprezentative în raport cu volumul total al vânzărilor la export de produs în cauză către Comunitate. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) primul paragraf din regulamentul de bază, vânzările interne de produs similar s-au dovedit a fi reprezentative în cazul uneia dintre societățile incluse în eșantion, având în vedere faptul că volumul vânzărilor interne ale acestei societăți a depășit 5 % din volumul total al vânzărilor la export către Comunitate.
(25)
În afară de exportatorul menționat anterior, cu vânzări interne reprezentative care depășesc 5 % din volumul vânzărilor sale la export, alți trei exportatori incluși în eșantion au realizat anumite vânzări de produs în cauză pe piața internă, vânzări care nu au reprezentat, totuși, decât 2,2 %, 0,5 % și, respectiv, 0,2 % din volumul vânzărilor de produs în cauză exportat către Comunitate. După o examinare riguroasă a caracteristicilor pieței interne și a organizării vânzărilor efectuate de societățile în cauză, s-a concluzionat în cele din urmă că aceste vânzări sunt neglijabile și că nu pot fi considerate reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(26)
În cazul producătorului-exportator cu vânzări interne reprezentative în mod global, s-a examinat, în continuare, dacă tipurile de lenjerie de pat vândute pe piața internă sunt identice sau comparabile, în mod direct, cu tipurile de lenjerie vândute la export către Comunitate. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când volumul acestui tip de produs vândut pe piața internă unor clienți independenți, în cursul perioadei de anchetă, a reprezentat 5 % sau mai mult din volumul total al tipului de produs identic și comparabil în mod direct, vândut la export către Comunitate.
(27)
În continuare, s-a examinat dacă vânzările interne ale societății pot fi considerate ca fiind efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale. În cazul tipurilor de produse al căror preț mediu ponderat este egal cu sau mai mare decât costul de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului mediu ponderat plătit efectiv pentru toate vânzările interne ale tipului de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au adus sau nu profit. În cazul tipurilor de produse al căror preț mediu ponderat este mai mic decât costul de producție, s-a considerat că valoarea normală trebuie să fie stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(28)
Societatea contestase faptul că vânzările sale fuseseră considerate ca fiind efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale, afirmând că resturile de țesături vândute pe piața internă nu sunt comparabile cu produsele vândute la export. În cursul anchetei, s-a stabilit că resturile de țesături corespundeau unor cantități excedentare de lenjerie de pat destinate exportului și că, prin urmare, produsele vândute pe piața internă și cele vândute la export sunt comparabile. Prin urmare, se consideră că vânzările interne ale societății sunt reprezentative și sunt efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale.
(29)
Valoarea normală a fost calculată prin adăugarea la costul de producție al tipurilor de produse exportate a unei sume rezonabile, corespunzătoare costurilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor costuri generale, precum și profitului, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază.
(30)
În acest sens, societatea a afirmat că ar trebui să se determine costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, pe baza totalității tranzacțiilor, precizând că, datorită marii diversități de produse (societatea a furnizat informații cu privire la peste cinci sute de tipuri diferite de produse), nu se poate stabili, în mod fiabil, dacă o tranzacție este profitabilă sau nu. Este, fără îndoială, adevărat că produsul în cauză este compus dintr-o paletă largă de tipuri de produse de dimensiuni, modele, culori, țesături etc. diferite. Metodele generale de repartizare a costurilor, utilizate de societate pentru stabilirea costurilor de producție pentru diferitele tipuri de produse, sunt caracterizate printr-o lipsă de precizie care depășește cu mult dificultățile întâlnite, în mod obișnuit, în cazul produselor complexe. Prin urmare, s-a considerat că costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, utilizate pentru calcularea valorii normale, trebuie să fie stabilite pe baza totalității tranzacțiilor pentru toate vânzările interne ale produsului în cauză.
(31)
Industria comunitară a contestat abordarea adoptată față de această societate, susținând că, pentru stabilirea marjei de profit realizată de societate în cadrul operațiunilor comerciale normale, ar fi trebuit să fie folosite doar tranzacțiile profitabile. Această afirmație a fost respinsă, având în vedere faptul că, datorită cauzelor menționate la considerentul 30, nu se poate stabili, de o manieră fiabilă, dacă o anumită tranzacție este profitabilă sau nu. În afară de aceasta, s-a stabilit că, în ansamblu, tranzacțiile au fost efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale.
(32)
În cazul celorlalți șapte producători-exportatori din eșantion, a trebuit ca valorile normale să fie calculate în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, dat fiind că nici unul dintre ei nu a avut vânzări interne reprezentative. Prin urmare, în cazul acestor exportatori, valoarea normală a fost calculată prin adăugarea la costul de producție al fiecărui tip de produs exportat către Comunitate, corectat, după caz, astfel cum se explică la considerentul 36, a unei sume rezonabile, corespunzătoare costurilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor costuri generale, precum și profitului. Costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul nu au putut fi stabilite în temeiul articolului 2 alineatul (6) litera (a) din regulamentul de bază, având în vedere că doar o singură societate a avut vânzări interne reprezentative. Nu au putut fi stabilite nici în temeiul articolului 2 alineatul (6) litera (b), având în vedere că exportatorii în cauză nu au avut vânzări reprezentative, în cadrul operațiunilor comerciale normale, pentru aceeași categorie generală de produse.
(33)
Prin urmare, costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul au fost stabilite în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază, pe baza mediei ponderate a cheltuielilor suportate și a profitului realizat de singura societate cu vânzări interne reprezentative și a celor două societăți ale căror vânzări interne sunt de 2,2 % și, respectiv, de 0,2 %. De fapt, vânzările interne ale acestor ultime două societăți, deși nereprezentative, în sensul că nu permit calcularea valorii normale pe baza prețurilor interne, au fost considerate ca suficiente pentru a garanta fiabilitatea costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale aferente, precum și a profitului aferent, în sensul aplicării articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază. Costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul celei de-a treia societăți cu vânzări nereprezentative pe piața internă, menționată la considerentul 25, nu au fost luate în considerare, deoarece această societate a anunțat pierderi importante în cazul acestor vânzări.
(34)
O societate a arătat că, pentru stabilirea costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale în cazul său, Comisia ar trebui să aplice articolul 2 alineatul (6) litera (b) din regulamentul de bază. Societatea a estimat că este necesar ca aceste costuri să fie folosite pentru toate produsele vândute de ea pe piața internă, având în vedere că este vorba de produse similare produsului în cauză, care aparțin aceleiași categorii generale de produse. Această afirmație a fost respinsă deoarece s-a constatat că produsele despre care se pretinde că ar aparține aceleiași categorii generale de produse ca și lenjeria de pat sunt, de fapt, în majoritatea lor, țesături crude, adică un produs intermediar vândut utilizatorilor industriali și nu un produs destinat consumului, precum lenjeria de pat.
(35)
Societatea a adăugat că, inclusiv în cazul aplicării articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază, ar trebui, cel puțin, să se folosească propriile costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale, precum și propriul său profit. Ea a subliniat că, în mare măsură, costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, folosite pentru calcularea valorii normale, corespund celor înregistrate de o societate cu o structură diferită, oarecum asemănătoare unui mare magazin. Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că vânzările societății reclamante constau în produse care nu aparțin aceleiași categorii generale de produse și care reprezintă volume relativ reduse. Prin urmare, nu este rezonabil să se utilizeze costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, stabilite pe baza acestor date inadecvate.
(36)
Mai multe societăți din eșantion au inclus diferite elemente în propriile costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale, elemente care ar fi trebuit să fie adăugate la costul de producție. Prin urmare, aceste elemente au fost reimputate costurilor de producție. În afară de aceasta, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, costurile se calculează în mod normal pe baza registrelor contabile ale părții care face obiectul anchetei, cu condiția ca aceste registre să fie ținute în conformitate cu principiile contabile general acceptate ale țării respective și să țină seama în mod rezonabil de costurile legate de producția și de vânzarea produsului în cauză. De asemenea, se iau în considerare elementele de probă aduse privind repartizarea corectă a costurilor, cu condiția ca să se demonstreze că această modalitate de repartizare a fost utilizată în mod constant în trecut. În cazul a cinci societăți din eșantion, răspunsurile la chestionar prezintă o repartizare ad hoc a costurilor, realizată în scopul anchetei, repartizarea neputând astfel să fie considerată ca rezonabilă, având în vedere că nu corespundea conturilor verificate ale societăților. Prin urmare, s-au efectuat ajustări, astfel încât determinarea costului de producție să corespundă într-o mai mare măsură conturilor verificate ale societăților în cauză.
(37)
În cazul acestor cinci societăți, au fost identificate diferitele elemente incluse în costul de producție. S-a stabilit procentul din cifra de afaceri totală a societății reprezentat de produsul în cauză. În funcție de informațiile disponibile și care au putut fi verificate, acest procent a fost aplicat fie valorii fiecărui element al costului, fie totalității costurilor, astfel cum se arată în conturile verificate pentru stabilirea costului de producție al produsului în cauză.
(38)
În cazul unei societăți, s-a efectuat o ajustare, astfel cum se menționează la considerentul 37, pentru a se ține seama de diferența considerabilă dintre structura costurilor lenjeriei de pat și cea a celuilalt produs principal vândut de societate, și anume firele. Faptul că această societate a comunicat, în răspunsul la chestionar, date care au putut fi verificate, indicând, într-un mod mai clar, împărțirea costurilor între aceste două categorii de produse, a permis realizarea unei repartizări mai precise, pe baza cifrei de afaceri, contribuind astfel la o distribuire mai adecvată a costurilor de producție.
(39)
Industria comunitară a contestat abordarea adoptată cu privire la această societate, afirmând că aceasta nu are un sistem tradițional de repartizare a costurilor. Această afirmație a fost respinsă, având în vedere că atribuirea costurilor menționată la considerentul 38 nu s-a bazat pe repartizarea costurilor pusă la dispoziție de societate, ci pe datele contabile pe care aceasta le-a oferit în mod constant.
(40)
În cazul unei societăți s-a efectuat o ajustare suplimentară. Această societate deține instalații de producție amplasate în două locuri diferite, dar nu produce lenjerie de pat decât într-un loc. Prin urmare, s-a considerat că este mai potrivit să fie luate în considerare doar datele referitoare la locul de fabricație a lenjeriei de pat.
(41)
Mai multe alte societăți au solicitat efectuarea unor ajustări suplimentare ale repartizării costurilor efectuate de instituțiile comunitare. Cu toate acestea, metoda de repartizare a costurilor pe baza cifrei de afaceri nu permite aplicarea unei metodologii diferite, limitată în mod specific și exclusiv la câteva elemente ale costurilor, cu excepția cazului în care se dovedește că această metodologie poate fi aplicată doar acestor elementele ale costurilor. Având în vedere că nu a fost cazul și că, astfel cum se precizează la considerentul 32, informațiile și probele referitoare la costul de producție, furnizate de aceste societăți, nu au fost considerate fiabile, cererile menționate anterior au fost respinse.
(42)
În cazul altei societăți, costul de producție a fost obținut prin deducerea, din cifra de afaceri, a profitului, precum și a costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale, astfel cum au fost stabilite în cursul vizitei de verificare.
(43)
În cazul celor două societăți care au mai rămas, costul de producție s-a dovedit a fi, în general, fiabil, chiar dacă a fost necesar să se efectueze anumite corectări, pe baza informațiilor colectate în cursul vizitei de verificare.
(44)
Anumiți producători-exportatori din eșantion au susținut că costul materiei prime (în principal țesătură crudă), care a fost inclus în costul de producție, implica deja costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale. Având în vedere că societățile în cauză nu erau în totalitate integrate și că recurseseră la subcontractare pentru anumite etape de prelucrare, ele au susținut că aceste costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale ar trebui deduse din costul de producție, pentru a nu fi contabilizate de două ori. Cu toate acestea, ar trebui remarcat faptul că valoarea normală a trebuit să fie calculată folosindu-se costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul singurei societăți care a avut vânzări interne reprezentative și ale celor două societăți ale căror vânzări interne reprezintă 2,2 %, respectiv 0,2 %, și că acești trei exportatori cumpărau ei înșiși majoritatea țesăturii crude. De asemenea, ar trebui remarcat că orice achiziție de materie primă include costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale care sunt incluse în prețul plătit, dar că este vorba despre costuri ale furnizorului și nu despre costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale ale exportatorului în cauză. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
2. Prețul de export
(45)
Șapte dintre producătorii-exportatori din eșantion și-au efectuat totalitatea vânzărilor la export în Comunitate direct către clienți independenți. În conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, prețurile de export au fost stabilite pe baza prețurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite de clienții independenți.
(46)
Cel de-al optulea producător-exportator din eșantion avea un importator legat în Comunitate. Prețurile pentru exporturile sale au fost stabilite pe baza prețurilor la care produsele importate au fost revândute pentru prima oară unui client independent, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.
(47)
Cu toate acestea, la cererea unui anumit număr de societăți, vânzările la export ale stocurilor depășite și vânzările livrate par avion (pe baza CIF sau C&F) au fost excluse din calculele privind dumpingul, deoarece acestea nu au fost realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale. Aceste vânzări au reprezentat o parte neglijabilă (mai puțin de 2 %) din totalul vânzărilor la export semnalate.
(48)
Această abordare adoptată cu privire la vânzările livrate par avion și la stocurile depășite a fost contestată de industria comunitară, care a susținut că faptul că vânzarea a fost sau nu efectuată în cadrul operațiunilor comerciale normale nu se poate stabili pe baza modului de transport al mărfurilor și că aceste vânzări trebuie să fie luate în considerare în cazul în care acestea sunt relativ obișnuite în sectorul în cauză. Această afirmație a fost respinsă deoarece, deși majoritatea societăților au efectuat livrări par avion și au vândut stocuri depășite, aceste practici nu sunt relativ obișnuite în sector, iar volumele stocurilor depășite sunt extrem de limitate, astfel cum se indică la considerentul 47.
3. Comparația
(49)
În sensul unei comparații echitabile între valorile normale și prețurile de export, s-au luat în considerare în mod corespunzător, sub formă de ajustări, diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. S-au operat ajustări în temeiul impunerilor la import și al impozitelor indirecte, al rabaturilor și reducerilor, al costurilor de transport, de asigurare, de manipulare, de încărcare și al costurilor auxiliare, al costului creditului, al comisioanelor și al conversiunii monedelor, atunci când acestea s-au dovedit a fi rezonabile, precise și susținute de elemente de probă verificate. De asemenea, s-a efectuat o ajustare în temeiul nivelului comercial, pentru a ține seama de faptul că vânzările interne au fost efectuate direct către clienții finali, în timp ce exporturile au fost destinate operatorilor comerciali, vânzătorilor cu amănuntul și distribuitorilor.
(50)
Un exportator a contestat ajustarea efectuată în temeiul comisioanelor, argumentând că acel comerciant legat cu privire la care s-a constatat că îndeplinea funcții similare celor ale unui agent care muncea pe bază de comision, reprezintă, de fapt, o extensie a propriului său departament de export și că acesta nu efectua activități în nume propriu. Ajustarea a fost confirmată și afirmația a fost respinsă, dat fiind că s-a dovedit că acest comerciant legat efectua în realitate activități de vânzare proprii (de exemplu, obținerea și gestionarea unei părți din regimul contingentelor) care nu puteau fi realizate de exportator în persoană și care îi cauzau cheltuieli ridicate. În afară de aceasta, comerciantul legat a beneficiat de o importantă marjă de profit pentru activitățile sale de vânzare a produsului în cauză în Comunitate, care nu se deosebește de un comision.
(51)
Mai mulți exportatori au cerut efectuarea altor ajustări în temeiul spezelor bancare și al costurilor de credit. Aceștia au afirmat că utilizatorii finali de pe piața internă folosesc, în general, ca modalitate de plată, cărțile de credit. Cu toate acestea, în ceea ce privește societățile cu vânzări interne, ancheta a arătat că vânzările către utilizatorii finali sunt plătite în numerar. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(52)
O societate a solicitat o ajustare în temeiul creșterii prețului bumbacului în cursul perioadei de anchetă. Cu toate acestea, creșterea prețului bumbacului s-a datorat unei creșteri a prețurilor pe plan mondial și, prin urmare, nu reprezintă un fenomen specific situației pakistaneze. De altfel, aceasta a avut loc de-a lungul a cel mult trei luni din perioada de anchetă, în timp ce vânzările produsului în cauză au avut loc în toată perioada de anchetă. În afară de aceasta, creșterea prețurilor nu a avut decât un caracter temporar, în sensul că prețurile pe piața mondială sunt schimbătoare, ceea ce reprezintă un fenomen normal pentru acest tip de materie primă. Aceste modificări ale prețurilor materiilor prime trebuie să fie considerate ca făcând parte în mod normal din operațiunile comerciale. De asemenea, informațiile furnizate de societate (prețul de achiziție al bumbacului în perioada 1997-2005, exprimat în PKR) au indicat o tendință de scădere, prețurile cele mai ridicate înregistrându-se în 1997. Atunci când există fluctuații importante ale unui input, soluția constă, de obicei, în a efectua o comparație lunară sau trimestrială a valorii normale și a prețurilor de export. Deoarece nu a fost formulată nici o cerere în acest sens, această afirmație a fost respinsă.
(53)
Toate societățile au solicitat o ajustare pentru rambursarea dreptului, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază. Acest tip de ajustare a fost acordat în cursul anchetei inițiale, în măsura în care sumele solicitate au fost efectiv suportate de produsul similar și materialele încorporate fizic în acesta atunci când produsul a fost destinat consumului din țara exportatoare și rambursate atunci când produsul a fost exportat către Comunitate. În cursul prezentei anchete, s-a constatat că sumele rambursate de autoritățile publice pakistaneze depășesc cu mult valorile impunerilor la import sau ale impozitelor indirecte achitate pentru materialele încorporate în produsul în cauză.
(54)
Exportatorii din eșantion au susținut că autoritățile publice pakistaneze au introdus un nou sistem de calcul al rambursării drepturilor de import achitate de producători-exportatori. Acest nou sistem aplică anumite norme pentru stabilirea sumei rambursabile.
(55)
Noul regim a fost examinat pentru a se stabili dacă există o legătură directă între dreptul achitat de producători-exportatori și materialul încorporat fizic în produsul similar, destinat consumului din țara exportatoare. Atunci când exportatorii din eșantion au putut arăta că drepturile de import fuseseră rambursate, instituțiile comunitare au acceptat cererea de ajustare a valorii normale, după caz, cu condiția ca sumele solicitate să fi fost efectiv suportate de produsul similar și materialele încorporate fizic în acesta, atunci când produsul a fost destinat consumului din țara exportatoare, și rambursate atunci când produsul a fost exportat către Comunitate.
4. Marja de dumping
(56)
Pentru producătorii-exportatori din eșantion, marjele de dumping individuale au fost stabilite pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază.
(57)
Marjele de dumping, exprimate în procent din prețul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilesc după cum urmează:
Yunus Textile Mills, Karachi
8,5 %
Lucky Textile Mills, Karachi
7,2 %
Nishat Mills Limited, Faisalabad
6,1 %
Chenab Limited, Faisalabad
5,7 %
Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Karachi
5,6 %
Al-Abid Silk Mills Ltd, Karachi
3,9 %
Mohammad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi
3,5 %
Fairdeal Textiles (Pvt) Ltd, Karachi
1,3 %
(58)
În conformitate cu articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a concluzionat că marja de dumping pentru Fairdeal Textiles (Pvt) Ltd este de minimis, deoarece este mai mică de 2 %.
(59)
Pentru societățile care au cooperat, neincluse în eșantion, marja de dumping a fost stabilită pe baza marjei de dumping medii ponderate a societăților din eșantion, în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază. Marja de dumping medie ponderată, exprimată în procent din prețul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, s-a stabilit la 5,8 %.
(60)
Mai mulți exportatori care au cooperat, neincluși în eșantion, au afirmat că faptul de a li se fi aplicat dreptul mediu ponderat al societăților din eșantion, și nu dreptul cel mai scăzut, reprezintă o practică discriminatorie la adresa lor. Ar trebui remarcat că în ancheta prezentă au fost incluși în eșantion opt exportatori, în conformitate cu prevederile articolului 17 din regulamentul de bază. Concluziile s-au bazat pe datele furnizate de exportatorii considerați reprezentativi pentru industria pakistaneză de lenjerie de pat. În ceea ce privește dreptul care trebuie aplicat exportatorilor care nu au fost incluși în eșantion, aplicarea dreptului celui mai redus, stabilit pentru unul dintre exportatorii din eșantion, și nu a dreptului mediu ponderat, în mod evident, mai reprezentativ pentru industrie în ansamblul ei, ar fi contrară obiectivelor eșantionării. Oricum, în temeiul articolului 9 alineatul (6) din regulamentul de bază, dreptul antidumping aplicabil importurilor provenind de la exportatorii care s-au făcut cunoscuți, dar care nu au fost incluși în eșantion, nu poate depăși marja de dumping medie ponderată stabilită pentru părțile incluse în eșantion. În afară de aceasta, instituțiile comunitare au ca practici constante să aplice marja medie ponderată. Ținând seama de cele menționate anterior, această cerere se respinge.
(61)
Pentru a stabili marja de dumping reziduală, a trebuit evaluat, mai întâi, gradul de cooperare. În urma unei comparații dintre datele Eurostat privind importurile originare din Pakistan și răspunsurile la chestionarul de eșantionare, s-a constatat că nivelul de cooperare a fost ridicat (peste 80 %). Prin urmare, în absența unor indicatori care să arate că celelalte societăți au practicat dumpingul într-o măsură mai mică, s-a considerat potrivit ca marja de dumping în cazul societăților care nu au cooperat la anchetă să fie stabilită la nivelul marjei de dumping celei mai ridicate, constatată în cazul societăților din eșantion. Această abordare respectă practicile constante ale instituțiilor comunitare și, de asemenea, a fost considerată necesară pentru a nu încuraja necooperarea. Prin urmare, marja de dumping reziduală a fost stabilită la nivelul de 8,5 %.
(62)
Mai multe societăți, considerate a nu fi cooperat, au afirmat că au trimis chestionarul de eșantionare la timp, fie prin intermediul asociațiilor lor corespunzătoare, fie direct Comisiei. Acestora li s-a cerut să prezinte dovezile că într-adevăr răspunsurile lor au fost transmise în termenele stabilite. Deoarece nici una din ele nu a prezentat elemente de probă suficiente în sprijinul afirmațiilor lor, acestea au fost respinse.
5. Caracterul durabil al modificării circumstanțelor
(63)
În cursul prezentei anchete, scopul reexaminării a fost de a fonda concluzia pe rezultatele verificării datelor, aceasta fiind posibilă, în principiu, ca urmare a modificării împrejurărilor legate de condițiile de securitate. Nu există elemente care să indice că noile constatări verificate nu au un caracter durabil.
(64)
Cu toate acestea, ar trebui reamintit că, datorită unor probleme de securitate nerezolvate, verificările au fost efectuate în Emiratele Arabe Unite. În ciuda eforturilor făcute de producătorii-exportatori care au cooperat, verificările realizate într-o țară terță nu corespund practicilor obișnuite, în sensul în care nu au permis anchetatorilor Comisiei să dispună de un acces complet și nelimitat la registrele și sistemele contabile ale exportatorilor. Prin urmare, chiar dacă rezultatele verificării sunt suficient de fiabile pentru a justifica o modificare a nivelului drepturilor antidumping, ex officio sau la cererea părților în cauză, instituțiile comunitare ar putea dispune reexaminarea drepturilor antidumping modificate, în cazul în care sursele de informații disponibile ar reieși că s-au schimbat concluziile verificate în țara terță sau ca acestea sunt inexacte.
6. Concluzie
(65)
Având în vedere cele menționate anterior, este necesar să se modifice măsurile antidumping în vigoare la momentul de față, aplicabile importurilor de produs în cauză, originar din Pakistan, pentru a reflecta noile marje de dumping stabilite.
(66)
În conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, drepturile nu ar trebui să depășească marja de dumping stabilită, ci ar trebui să fie mai mici, în cazul în care aceste drepturi mai mici sunt suficiente pentru a elimina prejudiciul cauzat industriei comunitare. Ținând seama de faptul că prezenta reexaminare intermediară se limitează la aspectele legate de dumping, dreptul instituit nu trebuie să depășească nivelurile prejudiciului constatate în cursul anchetei inițiale.
(67)
Astfel cum se menționează la considerentul 134 din regulamentul definitiv, marja de dumping inițială este mai mică decât nivelul de eliminare a prejudiciului, astfel cum a fost stabilit de acest regulament. Prin urmare, dreptul antidumping definitiv s-a bazat pe această marjă de dumping mai mică, și anume 13,1 %. Dat fiind că marjele de dumping constatate în cursul prezentei reexaminări intermediare sunt mai mici decât marja de prejudiciu, acestea trebuie să fie folosite ca bază pentru stabilirea drepturilor antidumping modificate.
(68)
Prin urmare, este necesar să se fixeze drepturile la nivelul marjelor de dumping stabilite, cu excepția unei singure societăți, pentru care s-a constatat o marjă de dumping de minimis, astfel cum se menționează la considerentul 58:
(a) Pentru exportatorii din eșantion:
Yunus Textile Mills, Karachi
8,5 %
Lucky Textile Mills, Karachi
7,2 %
Nishat Mills Limited, Faisalabad
6,1 %
Chenab Limited, Faisalabad
5,7 %
Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Karachi
5,6 %
Al-Abid Silk Mills Ltd, Karachi
3,9 %
Mohammad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi
3,5 %
Fairdeal Textiles (Pvt) Ltd, Karachi
0 %
(b)
Pentru exportatorii care au cooperat, neincluși în eșantion
5,8 %
(c)
Pentru toate celelalte societăți
8,5 %
(69)
Toate părțile în cauză au fost informate cu privire la faptele esențiale, pe baza cărora s-a avut în vedere recomandarea modificării măsurilor existente și au avut posibilitatea să-și prezinte observațiile. În cazul în care a fost necesar, observațiile primite au fost luate în considerare. De asemenea, s-a acordat un termen tuturor părților pentru a-și prezenta observațiile cu privire la informațiile comunicate.
(70)
Pentru a asigura egalitatea de tratament între eventualii noi exportatori și societățile care au cooperat, neincluse în eșantion, enumerate de anexa la prezentul regulament, s-a considerat că ar trebui să se aplice dreptul mediu ponderat, aplicabil acestor ultime societăți, oricărui nou exportator care ar fi putut beneficia de o reexaminare în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(71)
Un producător-exportator pakistanez a oferit un angajament de preț. Cu toate acestea, lenjeria de pat este compusă din sute de tipuri de produse diferite, prezentând anumite caracteristici care nu sunt ușor identificate la import. Prin urmare, este aproape imposibil să se stabilească un preț de import minim, valabil pentru fiecare tip de produs, care să poată face obiectul unei supravegheri adecvate din partea Comisiei și al controlului autorităților vamale ale statelor membre. În aceste împrejurări, s-a considerat că este imposibil de pus în practică un angajament de preț și că acesta nu poate fi acceptat.
D. DURATA MĂSURILOR
(72)
Reexaminarea nu afectează data de expirare a regulamentului definitiv, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 397/2004 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 1, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, al produselor fabricate de următoarele societăți, se stabilește după cum urmează:
Producător
Nivelul dreptului
%
Codul adițional TARIC
Yunus Textile Mills
H-23/1, Landhi Industrial Area,
Karachi
8,5
A698
Lucky Textile Mills
L-8, Block 21, F. B Area,
Karachi
7,2
A699
Nishat Mills Limited
Nishatabad
Faisalabad
6,1
A700
Chenab Limited
Nishatabad
Faisalabad
5,7
A701
Gul Ahmed Textile Mills Ltd
Plot No. HT/3A, Landhi Industrial Area,
Landhi
Karachi
5,6
A702
Al-Abid Silk Mills Ltd
A-39, S.I.T.E., Manghopir Road,
Karachi
3,9
A704
Mohammad Farooq Textile Mills Ltd
1st floor, Finlay House, I.I Chundrigar Road,
Karachi
3,5
A703
Fairdeal Textiles (Pvt) Ltd
A/15-D, Binoria Chowk, S.I.T.E.,
Karachi
0
A705
Fabricanți prevăzuți de anexă
5,8
A706
Toate celelalte societăți
8,5
A999”
2.
Textul din anexa la prezentul regulament înlocuiește anexa la Regulamentul (CE) nr. 397/2004.
3.
La articolul 1 se adaugă următorul alineat:
„(4) Atunci când un nou producător-exportator aduce Comisiei elemente de probă suficiente pentru a se stabili:
-
că nu a exportat în Comunitate produsul menționat la alineatul (1), în perioada cuprinsă între 1 aprilie 2003 și 31 martie 2004;
-
că nu are legătură cu nici unul din exportatorii sau producătorii supuși măsurilor instituite prin prezentul regulament și
-
că a exportat produsul în cauză în Comunitate după perioada de anchetă pe care se bazează măsurile sau că a subscris o obligație contractuală și irevocabilă de export a unei cantități importante de produs în Comunitate,
Consiliul, hotărând cu majoritate simplă, la propunerea Comisiei, prezentată după consultarea comitetului consultativ, poate modifica alineatul (2), adăugând noul producător-exportator la societățile supuse nivelului dreptului de 5,8 %.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 mai 2006.