32006D0038
L 022/54
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA COMISIEI
din 22 decembrie 2005
de modificare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare, inter alia, din India
(2006/38/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolele 8 și 9,
după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA ANTERIOARĂ
(1)
În august 1999, prin Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 (2), Consiliul a instituit un drept antidumping definitiv la importurile de cabluri din oțel (denumite în continuare „produsul în cauză”) originare, inter alia, din India.
(2)
Prin Decizia 1999/572/CE (3), Comisia a acceptat un angajament oferit de o societate indiană, Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd. De atunci, această societate și-a schimbat denumirea și în prezent denumirea acesteia este Usha Martin Ltd (denumită în continuare „UML”). Această schimbare a denumirii nu a avut niciun impact asupra activităților acestei societăți.
(3)
În consecință, importurile în Comunitate din produsul în cauză de origine indiană, fabricat de UML sau de orice altă societate conexă și care face obiectul angajamentului (denumit în continuare „produsul care face obiectul angajamentului”), au fost scutite de drepturi antidumping definitive.
(4)
În această privință, trebuie remarcat faptul că anumite tipuri de cabluri din oțel fabricate în prezent de către UML nu au fost exportate spre Comunitate în decursul anchetei care a condus la instituirea de măsuri antidumping definitive și nu intrau, prin urmare, în sfera de aplicare a scutirii oferite prin angajament. Prin urmare, aceste cabluri din oțel puteau face obiectul unor drepturi antidumping la punerea lor în liberă circulație în Comunitate.
(5)
În noiembrie 2005, în urma unei revizuiri cauzate de expirarea măsurilor, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 121/2006 (4), a hotărât că este necesar ca măsurile antidumping aplicabile importurilor produsului în cauză originar, inter alia, din India, să fie menținute.
B. ÎNCĂLCĂRI ALE ANGAJAMENTELOR
1. Obligații ale societăților care au angajamente
(6)
Angajamentul oferit de societatea UML obligă această societate (precum și orice altă societate conexă din lume), între altele, să exporte produsul care face obiectul angajamentului către primul client independent din Comunitate la sau deasupra anumitor niveluri de prețuri de import minime fixate în angajament. Aceste niveluri de prețuri urmăresc eliminarea efectelor prejudiciabile ale dumpingului. În caz de revânzare în Comunitate primului client independent prin intermediul unor importatori conecși, prețurile de revânzare ale produsului care face obiectul angajamentului, ținând seama de ajustările corespunzătoare, de costurile generale și administrative și de un profit rezonabil, trebuie să se situeze, de asemenea, la niveluri care să elimine efectele prejudiciabile ale dumpingului.
(7)
În temeiul angajamentului, societatea UML are obligația să furnizeze în mod regulat Comisiei informații detaliate, sub forma unui raport trimestrial, cu privire la vânzările sale (și revânzările de către societățile conexe) în Comunitate din produsul în cauză originar din India. Aceste rapoarte trebuie să menționeze produsele care fac obiectul angajamentului și care beneficiază de scutirea de drepturi antidumping, precum și tipurile de cabluri din oțel care nu fac obiectul angajamentului și care, prin urmare, pot face obiectul unor drepturi antidumping.
(8)
Cu excepția cazului în care este indicat altfel, Comisia consideră că rapoartele privind vânzările societății UML (și rapoartele privind revânzările de către societățile conexe din Comunitate) sunt redactate în mod complet, exhaustiv și exact în toate punctele.
(9)
Societatea UML a acceptat ca scutirea de drepturi antidumping care rezultă din angajamentul oferit să fie condiționată de prezentarea, către serviciile vamale comunitare, a unei „facturi corespunzătoare” angajamentului. În afară de aceasta, s-a angajat să nu stabilească o factură corespunzătoare pentru vânzările tipurilor de cabluri din oțel care nu fac obiectul angajamentului, care pot face, prin urmare, obiectul unor drepturi antidumping.
(10)
Angajamentul prevede, de asemenea, faptul că dispozițiile și clauzele se aplică oricărei societăți conexe a UML, din întreaga lume.
(11)
Pentru a garanta respectarea angajamentului, societatea UML a acceptat să furnizeze toate informațiile necesare Comisiei și să permită vizite de verificare, în spațiile sale și în cele ale societății conexe, în scopul verificării exactității și a veridicității datelor prezentate în rapoartele trimestriale.
(12)
S-au efectuat vizite de verificare în spațiile UML din India și în cele ale unei societăți conexe a UML din Dubai, numită Brunton Wolf Wire Ropes FZE (denumită în continuare „BWWR”).
2. Rezultatele vizitei de verificare în spațiile societății UML
(13)
Examinarea înregistrărilor contabile ale societății a arătat faptul că, în rapoartele trimestriale privind vânzările înaintate de UML Comisiei, nu s-au inclus volume importante din produsul în cauză care nu face obiectul angajamentului. În afară de aceasta, mărfurile în cauză au fost vândute de UML importatorilor conecși, stabiliți în Regatul Unit și în Danemarca, și incluse în facturile corespunzătoare.
(14)
Comisia consideră că omiterea vânzărilor în cauză din raportul privind vânzările și integrarea lor incorectă în facturile corespunzătoare reprezintă încălcări ale angajamentului.
3. Rezultatele vizitei de verificare în spațiile societății BWWR
(15)
În primul rând, trebuie amintit faptul că cablurile din oțel fabricate de BWWR, care sunt produse finite, se fabrică în două etape principale: (i) un anumit număr de fire din oțel sunt, mai întâi, torsionate, pentru a se obține ceea ce se numește un „toron”; (ii) un anumit număr din aceste toroane, fabricate din fire din oțel torsionate, sunt, la rândul lor, torsionate împreună, pentru a forma cablurile din oțel.
(16)
În urma verificării efectuate în spațiile societății BWWR s-a stabilit faptul că cantități importante de toroane de origine indiană au fost vândute de UML către BWWR și că aceasta din urmă a transformat aceste toroane în cabluri din oțel, din care unele au fost vândute Comunității și exportate în calitate de produse originare din Emiratele Arabe Unite.
(17)
Ținând seama de acest proces de transformare, s-a considerat necesară examinarea aspectului originii cablurilor din oțel vândute Comunității de către BWWR. Prin urmare, s-a invocat articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (5) (denumit în continuare „Codul Vamal Comunitar”). Acest articol prevede faptul că normele privind originea nepreferențială se aplică altor măsuri în afara celor tarifare stabilite prin dispoziții comunitare specifice în cadrul comerțului cu mărfuri, precum măsurile antidumping.
(18)
Dispozițiile privind stabilirea originii nepreferențiale a mărfurilor a căror producție implică două sau mai multe țări sunt prevăzute la articolele 24 și 25 din Codul Vamal Comunitar și la articolele 35 și 39 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (6) de stabilire a anumitor dispoziții de aplicare a Codului Vamal Comunitar. În ceea ce privește noțiunea de „ultima transformare substanțială” utilizată la articolul 24 din Codul Vamal Comunitar, se estimează că cablurile din oțel au suferit ultima transformare sau prelucrare substanțială atunci când produsul se clasifică la o poziție tarifară din patru cifre din Sistemul Armonizat (denumită în continuare „poziție din patru cifre”) diferită de pozițiile din patru cifre la care au fost clasificate materialele utilizate pentru fabricarea sa.
(19)
În temeiul celor menționate anterior, transformarea toroanelor indiene clasificate la poziția tarifară din patru cifre 73.12 în cabluri din oțel clasificate, de asemenea, la poziția din patru cifre 73.12 nu permite considerarea produsului finit -- în cazul de față, cabluri din oțel -- ca fiind originar din Emiratele Arabe Unite. Produsul în cauză rămâne de origine indiană.
(20)
Prin urmare, cablurile din oțel vândute de către BWWR și fabricate din toroane de origine indiană se consideră ca fiind de origine indiană. În consecință, ele trebuie să facă obiectul măsurilor antidumping aplicabile importurilor originare din India. Prin urmare, aceste produse trebuie să facă obiectul, la punerea lor în liberă circulație în Comunitate, fie al dispozițiilor angajamentului, fie al drepturilor antidumping, în cazul în care nu sunt clasificate la niciuna dintre categoriile de produse reglementate prin acest angajament.
(21)
În afară de aceasta, s-a constatat faptul că cablurile din oțel, considerate de origine indiană, vândute în Comunitate de către societatea BWWR, nu au fost incluse în rapoartele trimestriale privind vânzările prezentate Comisiei de către UML și de societățile conexe ale acesteia. De asemenea, nu au fost nici declarate ca fiind de origine indiană cu ocazia punerii lor în liberă circulație în Comunitate. Prin urmare, rezultă că, în lipsa unei facturi corespunzătoare, ar fi trebuit plătite drepturi antidumping la importurile în Comunitate din produsul în cauză din Dubai, considerat de origine indiană.
(22)
În afară de aceasta, s-a stabilit faptul că aceste cabluri din oțel de origine indiană fabricate în Dubai s-au vândut pe piața comunitară la un preț mai mic decât prețurile de import minime stabilite în angajamentul oferit de societatea UML pentru cablurile din oțel în cauză.
(23)
Având în vedere cele menționate anterior, societatea UML a fost informată, prin urmare, cu privire la principalele fapte și considerente pe baza cărora se intenționa retragerea acceptării angajamentului de către Comisie și înlocuirea acestuia cu un drept antidumping definitiv. S-a stabilit o perioadă pentru prezentarea eventualelor observații orale și în scris. În această perioadă, societatea UML a prezentat observații orale și în scris.
4. Observații
(a) Încălcări ale obligației de informare
(24)
În ceea ce privește exportul produsului în cauză de către societatea UML fără ca acesta să fie menționat în rapoartele trimestriale privind vânzările prevăzute de angajament, UML susține că, deși figurează pe facturile corespunzătoare, mărfurile în cauză au fost importate în Comunitate în cadrul unui sistem de perfecționare activ, fiind fie puse ulterior în liberă circulație în Comunitate după plata dreptului antidumping, fie reexportate în afara Comunității. Omiterea lor din rapoartele privind vânzările prevăzute de angajament este prezentată ca o simplă eroare de redactare, care nu a cauzat vreun prejudiciu și nici nu a determinat o încălcare importantă.
(25)
În sprijinul acestui argument, Societatea UML a afirmat că obiectivul principal al unui angajament este garantarea faptului că vânzările se efectuează la niveluri de preț care elimină prejudiciul. Societatea susține că, întrucât aceste condiții sunt pe deplin îndeplinite, exactitatea rapoartelor privind vânzările prevăzute de angajament are o mai mică importanță. De asemenea, societatea UML estimează că, în măsura în care produsele care nu fac obiectul angajamentului, dar care figurează pe facturile corespunzătoare au condus, în final, la plata drepturilor antidumping sau au fost reexportate în afara Comunității, angajamentul a fost, în fond, respectat. UML concluzionează că, în această privință, acțiunea sa, precum și cea a societăților conexe, nu a modificat cu nimic situația pieței comunitare.
(26)
Ca răspuns la acest argument, Comisia admite că funcția unui angajament este eliminarea efectelor prejudiciabile ale dumpingului. Cu toate acestea, consideră că obligația de a furniza rapoarte exacte privind vânzările sau de a include, în facturile corespunzătoare, mărfurile care nu fac obiectul angajamentului nu este o dispoziție minoră sau secundară. Comisia poate controla în mod eficient un angajament, poate stabili dacă este respectat și dacă efectele prejudiciabile ale dumpingului au fost eliminate numai dacă se află în posesia tuturor detaliilor privind vânzările spre Comunitate din produsul în cauză. În cazul în care rapoartele privind vânzările sunt incomplete sau inexacte, se pune la îndoială respectarea angajamentului în toate elementele sale de către societate. Respectarea formalităților declarative trebuie considerată astfel ca făcând parte integrantă din obligațiile fundamentale ale societăților în cauză, în măsura în care aceste formalități nu au drept unic scop simplificarea procedurilor administrative, ci sunt necesare pentru funcționarea corespunzătoare a întregului sistem de angajamente.
(27)
Rezultă că, în ceea ce privește posibilitatea de a ști dacă s-a menținut situația pieței comunitare (și, implicit, dacă industria comunitară a suferit orice fel de prejudiciu), Comisia consideră că nerespectarea obligației de informare aduce atingere eficienței sistemului de angajamente, care a fost instituit tocmai pentru a proteja producătorii comunitari de cabluri din oțel împotriva practicilor prejudiciabile de dumping. În lipsa unor rapoarte complete și fiabile, Comisia nu poate avea certitudinea că s-au respectat dispozițiile fundamentale ale angajamentului. Prin urmare, nu este în măsură să stabilească dacă societatea și-a îndeplinit în mod corespunzător toate obligațiile. Din acest motiv, Comisia trebuie să considere că aceste încălcări sunt în detrimentul producătorilor comunitari.
(28)
În afară de aceasta, UML și toate societățile conexe sunt obligate să se conformeze tuturor dispozițiilor angajamentului și să ia măsuri eficiente pentru a garanta respectarea acestuia. În cazul de față, UML nu dispunea de controalele și procedurile interne necesare pentru a-și îndeplini pe deplin obligațiile în conformitate cu dispozițiile angajamentului.
(29)
În consecință, argumentele prezentate de societate în ceea ce privește formalitățile de comunicare a rapoartelor nu schimbă punctul de vedere al Comisiei, potrivit căruia s-a comis o încălcare a angajamentului.
(b) Proporționalitate
(30)
S-a observat, de asemenea, că trebuie să existe un raport rezonabil între măsurile luate de instituțiile comunitare în cadrul prezentului sistem de angajamente pentru produsul în cauză originar din India și obiectivele vizate de aceste măsuri (în conformitate cu principiul proporționalității).
(31)
Trebuie amintit mai întâi faptul că, în conformitate cu articolul 8 alineatul (7) din regulamentul de bază antidumping, nerespectarea obligației de a furniza informații pertinente (de exemplu, nerespectarea oricărei cerințe în materie de comunicare a rapoartelor) se consideră încălcare a angajamentului. În afară de aceasta, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din regulamentul de bază, se instituie un drept definitiv în caz de încălcare a angajamentului. Se consideră că aceste articole subliniază importanța, în sine, a obligației de informare. Importanța acestei obligații este accentuată în continuare și de limbajul clar și precis utilizat în angajamentele propriu-zise, în care sunt expuse toate cerințele în materie de comunicare a rapoartelor.
(32)
Această abordare a fost confirmată de jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță, care a hotărât că orice încălcare a unui angajament este suficientă pentru a justifica retragerea acceptării angajamentului de către Comisie (7).
(33)
În consecință, argumentele prezentate de UML în materie de proporționalitate nu modifică punctul de vedere al Comisiei, care consideră că s-a comis o încălcare a angajamentului.
(c) Țări în curs de dezvoltare
(34)
Societatea UML a susținut, de asemenea, că, în calitate de producător-exportator stabilit în India, definită ca țară în curs de dezvoltare de către OMC, trebuie „să se ia în considerare în special” situația sa particulară, în conformitate cu articolul 15 din Acordul antidumping al OMC, și că, datorită acestui aspect, Comisia nu ar trebui să retragă acceptarea angajamentului pentru „un prim caz minor de neconformitate”.
(35)
În ceea ce privește localizarea societății UML într-o țară în curs de dezvoltare ca motiv de neretragere a acceptării angajamentului, trebuie amintit faptul că UML este societatea-mamă a unui grup multinațional și unul dintre primii producători ai produsului în cauză din lume. Ținând seama de structura și de aparenta competență a gestionării grupului UML, pe care Comisia a putut să o observe în cursul vizitelor sale de verificare, se respinge argumentul conform căruia o obligație de comunicare a rapoartelor ar putea ridica probleme acestei societăți. În afară de aceasta, atunci când o societate propune un angajament, aceasta trebuie să se asigure că este în măsură să respecte obligațiile aferente angajamentului. Prin urmare, argumentele prezentate de UML în această privință au fost respinse.
(d) Stabilirea originii nepreferențiale în scopul importului
(36)
În ceea ce privește originea cablurilor din oțel exportate din Dubai spre Comunitate, fabricate din toroane de origine indiană, UML a susținut că aceste mărfuri își pierd originea indiană în ultimul stadiu de transformare (și anume torsiunea și finisarea toroanelor pentru fabricarea cablurilor din oțel) și că această transformare finală le permite să fie considerate originare din Emiratele Arabe Unite.
(37)
În această privință, societatea UML susține că Comisia a greșit atunci când a ținut seama numai de poziția tarifară din patru cifre pentru a stabili originea nepreferențială. Societatea adaugă că, în temeiul articolelor 24 și 25 din Codul Vamal Comunitar, o modificare a poziției tarifare din patru cifre nu reprezintă decât unul dintre factorii care trebuie luați în considerare și nu este neapărat determinantă, valoarea adăugată la nivel local inputurilor importate reprezentând, de asemenea, un aspect crucial. În această privință, societatea UML a susținut că în Dubai valoarea adăugată la nivel local depășea 25 %. În afară de aceasta, UML susține că principiul stabilirii originii mărfurilor pe baza unei modificări (sau nu) a poziției tarifare din patru cifre este punctul de vedere adoptat de Comunitate în negocierile privind normele de origine desfășurate în prezent în cadrul OMC, dar „nu este prevăzut de legislația comunitară în vigoare”.
(38)
Societatea susține, de asemenea, că nu a fost informată cu privire la normele de origine nepreferențială și că, la momentul înființării fabricii din Dubai, în 2003, conducerea grupului din Dubai și din India a estimat că cablurile din oțel fabricate în Dubai din toroane de origine indiană vor fi considerate originare din Emiratele Arabe Unite.
(39)
Ca răspuns la argumentul UML privind originea produselor în cauză exportate din Dubai spre Comunitate, Comisia ține să sublinieze, mai întâi, faptul că, în materie de origine preferențială, în cazul în care cel puțin două țări sunt implicate în producția unei mărfi, noțiunea de „ultima transformare substanțială” este elementul care stabilește originea. Cu toate acestea, în general, criteriul de ultimă transformare substanțială se stabilește în unul dintre următoarele trei moduri: (i) printr-o normă care impune o modificare de (sub)poziție tarifară în nomenclatura Sistemului Armonizat; (ii) printr-o listă de transformări sau de prelucrări care conferă sau nu mărfurilor care au făcut obiectul acestor operații originea țării în care s-au efectuat; (iii) printr-o normă privind valoarea adăugată.
(40)
În cazul de față, cablurile din oțel sunt unul dintre produsele care fac obiectul normei de modificare a unei (sub)poziții tarifare. Prin urmare, întrucât poziția din patru cifre este aceeași pentru toroanele și cablurile din oțel, procesul de transformare efectuat la Dubai nu modifică originea indiană pentru stabilirea originii nepreferențiale.
(41)
În afară de aceasta, cu toate că nu era necesară abordarea problemei valorii adăugate la inputurile importate în Dubai, din motive de ordine administrativă corespunzătoare, s-a procedat la o examinare a cifrelor furnizate pentru a susține argumentul prezentat de UML conform căruia valoarea adăugată la nivel local în Dubai este substanțială. Această examinare a demonstrat faptul că valoarea adăugată în Dubai, în cazul în care este exprimată în procente din prețul franco fabrică al cablurilor din oțel se dovedește a fi, în toate cazurile, mai mică decât procentul de 25 % declarat de societate.
(42)
În ceea ce privește argumentul prezentat de UML, conform căruia principiul de modificare a poziției tarifare din patru cifre este poziția apărată de Comisie în cadrul negocierilor privind normele de origine în cadrul OMC, dar nu este prevăzut de legislația comunitară în vigoare, trebuie amintit faptul că această normă este o practică bine stabilită, în aplicarea articolului 24 din Codul Vamal Comunitar. Ca atare, aceasta este norma aplicată de instituțiile comunitare și de autoritățile vamale competente din statele membre pentru a stabili originea nepreferențială a unei serii de produse, printre care și produsul în cauză.
(43)
În ceea ce privește argumentul conform căruia societatea nu a fost informată cu privire la normele de origine nepreferențială, Comisia ține să sublinieze, în primul rând, faptul că UML este societatea-mamă a unui mare grup multinațional, cu puncte de producție conexe, distribuitori și birouri de vânzare din toată lumea. Ținând seama de comerțul cu materii prime, produse finite și semifinite între societățile membre ale grupului, este puțin probabil ca societatea să nu fi avut cunoștință nici de normele de origine nepreferențială, nici de originea principalelor produse fabricate în unul dintre punctele sale de producție. În afară de aceasta, trebuie amintit faptul că, în toate cazurile, se consideră că orice societate trebuie să cunoască Codul și normele în vigoare și nu poate invoca ignoranța pentru a justifica nerespectarea acestor dispoziții.
(44)
Având în vedere cele menționate anterior, Comisia consideră că mărfurile în cauză, exportate din Dubai, erau de origine indiană și ar fi trebuit, prin urmare, să facă obiectul măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel originare din India.
(45)
În consecință, argumentele prezentate de societate privind originea mărfurilor în cauză nu au fost acceptate și, din acest motiv, nu au modificat punctul de vedere al Comisiei, care consideră că s-au comis încălcări ale angajamentului.
C. MODIFICAREA DECIZIEI 1999/572/CE
(46)
În lumina celor menționate anterior, Comisia consideră că trebuie retrasă acceptarea angajamentului oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, cunoscută în prezent sub numele Usha Martin Ltd. Articolul 1 din Decizia 1999/572/CE privind acceptarea unui angajament oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd trebuie modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se retrage acceptarea angajamentului privind importurile de cabluri din oțel oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.
Articolul 2
Tabelul prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 1999/572/CE se înlocuiește cu următorul tabel:
Țară
Societate
Cod adițional TARIC
Africa de Sud
Haggie
Lower Germiston Road
Jupiter
PO Box 40072
Cleveland
Africa de Sud
A023
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 2005.