REGULAMENTUL (CE) NR. 436/2009 AL COMISIEI
din 26 mai 2009
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului în ceea ce privește registrul viticol, declarațiile obligatorii și colectarea de informații pentru monitorizarea pieței, documentele de însoțire a transporturilor de produse și registrele care trebuie păstrate în sectorul vitivinicol
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului din 29 aprilie 2008 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999, a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 și a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2392/86 și a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 (1), în special articolul 115 alineatul (2) și articolul 121,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 479/2008 a modificat regimul anterior stabilit pentru sectorul vitivinicol prin Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (2) și a abrogat Regulamentul (CEE) nr. 2392/86 al Consiliului din 24 iulie 1986 privind organizarea unui registru viticol comunitar (3), intrând în vigoare începând cu data de 1 august 2009.
(2)
În prezent, informațiile obligatorii și dispozițiile de actualizare și monitorizare a registrului viticol sunt stabilite de Regulamentul (CEE) nr. 2392/86, iar normele de aplicare privind organizarea registrului viticol sunt stabilite de Regulamentul (CEE) nr. 649/87 al Comisiei (4).
(3)
Articolul 108 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 prevede ca anumite state membre să țină un registru viticol care să conțină informații actualizate privind potențialul de producție.
(4)
Prin urmare, trebuie abrogat Regulamentul (CEE) nr. 649/87 și trebuie adoptate normele de aplicare privind registrul viticol.
(5)
Obiectivele principale ale registrului viticol sunt monitorizarea și controlul potențialului de producție. Articolul 116 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 prevede obligația statelor membre de a asigura compatibilitatea procedurilor de gestionare și control referitoare la suprafețe cu sistemul integrat de gestionare și control (SIGC). În mod special, trebuie să se prevadă ca identificarea exploatantului și a parcelelor viticole exploatate să fie compatibilă cu SIGC.
(6)
Pentru a evita sarcina administrativă excesivă fără a aduce atingere obiectivelor registrului viticol, este necesar ca strângerea informațiilor de la exploatanții a căror producție este foarte limitată să nu devină obligatorie.
(7)
Pentru a asigura utilizarea practică a registrului viticol, informațiile solicitate în acest registru ar trebui să fie în conformitate cu informațiile solicitate în cadrul titlului IV, potențialul de producție, din Regulamentul (CE) nr. 555/2008 al Comisiei (5) de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 în ceea ce privește programele de sprijin, comerțul cu țările terțe, potențialul de producție și controalele în sectorul vitivinicol.
(8)
Pentru a asigura coerența informațiilor disponibile în cadrul sectorului viticol, în registrul viticol trebuie incluse anumite date colectate în baza Regulamentului (CEE) nr. 357/79 al Consiliului din 5 februarie 1979 privind anchetele statistice pentru suprafețele viticole (6) și, mai ales, datele privind anul plantării parcelei viticole.
(9)
Pentru a garanta conformitatea permanentă a informațiilor conținute în registrul viticol cu situația reală din viticultură, ar trebui să se prevadă actualizarea permanentă, precum și verificarea periodică.
(10)
Articolul 111 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 prevede că producătorii de struguri destinați vinificației, precum și producătorii de must și de vin trebuie să declare în fiecare an cantitățile de produse din ultima recoltă și că producătorii de vin și de must, precum și comercianții, cu excepția comercianților cu amănuntul, trebuie să declare în fiecare an stocurile pe care le dețin. De asemenea, articolul prevede că statele membre pot să oblige comercianții de struguri să declare cantitățile comercializate.
(11)
În vederea facilitării prelucrării datelor privind declarațiile, fiecare declarație prezentată în unitatea administrativă competentă trebuie considerată ca fiind independentă de celelalte declarații pe care același producător le-ar fi putut prezenta în alte unități administrative ale statului membru.
(12)
Producătorii care pot furniza toate informațiile necesare în declarația referitoare la producția vinicolă nu sunt obligați să întocmească două declarații. Producătorii foarte mici pot fi scutiți de prezentarea declarațiilor, întrucât producția totală a acestora reprezintă un procent relativ modest din producția comunitară.
(13)
De asemenea, trebuie să se prevadă ca operatorii economici care cedează produsele viticole înainte de datele prevăzute pentru declarații să prezinte totuși aceste declarații.
(14)
Pentru a facilita gestionarea pieței, este necesar să se stabilească data la care trebuie să se prezinte declarațiile. Având în vedere că recoltarea are loc în perioade diferite în fiecare stat membru, datele de prezentare a declarațiilor de către producători trebuie eșalonate.
(15)
Pentru facilitarea aplicării prezentului regulament, pare oportun să se prevadă formulare precizând elementele care trebuie să figureze în declarații, dând însă statelor membre libertatea să hotărască asupra formei în care operatorii trebuie să furnizeze aceste informații.
(16)
Utilizarea procedeelor informatice în diferitele domenii ale activității administrative înlocuiește treptat colectarea manuală a datelor. Este deci de dorit ca procedeele informatice și electronice să poată fi, de asemenea, utilizate în contextul declarațiilor obligatorii.
(17)
Statelor membre care dispun de un registru viticol complet trebuie să li se permită să utilizeze anumite date din registru, cum ar fi suprafața. Este deci de dorit ca, în anumite condiții, producătorii să fie scutiți de declararea suprafeței.
(18)
Este necesar ca statele membre a căror suprafață viticolă nu depășește 500 ha și a căror producție de vin nu depășește 50 000 de hectolitri să poată exclude anumite informații din declarații și să poată scuti producătorii de prezentarea uneia dintre declarații în condiții care urmează a fi stabilite.
(19)
Este necesar să se fixeze datele la care informațiile colectate trebuie centralizate la nivel național.
(20)
În stadiul actual, nivelul producției și al stocurilor din sectorul vitivinicol nu poate fi cunoscut în mod adecvat decât pe baza declarațiilor de recoltă și de stoc prezentate de diversele părți interesate. Prin urmare, trebuie adoptate dispoziții corespunzătoare spre a se asigura că părțile interesate prezintă efectiv respectivele declarații și că acestea sunt complete și corecte, stabilind sancțiunile care se aplică atât în cazul nedeclarării, cât și în cazul prezentării unor declarații false sau incomplete.
(21)
Din același motiv, este absolut necesară stabilirea datelor la care informațiile colectate privind declarațiile obligatorii trebuie transmise Comisiei, precum și forma în care trebuie transmise.
(22)
Pentru a asigura monitorizarea pieței vitivinicole, este necesar să se dispună de anumite date cu privire la această piață. Pe lângă datele furnizate de sintezele diferitelor declarații, se consideră indispensabilă deținerea de informații cu privire la cantitățile de vin disponibile, la utilizările vinului, precum și la prețul acestuia. Prin urmare, trebuie prevăzut ca statele membre să culeagă aceste informații și să le comunice Comisiei la anumite date fixe.
(23)
Anumite state membre pot fi dispensate de obligația comunicării prețurilor, în condițiile în care producția lor totală reprezintă un procent relativ modest din producția comunitară.
(24)
Așadar, Regulamentul (CE) nr. 1282/2001 al Comisiei (7) de stabilire a normelor de aplicare în ceea ce privește colectarea de informații pentru identificarea produselor vinicole și pentru monitorizarea pieței vitivinicole trebuie abrogat.
(25)
În vederea organizării pieței comunitare unice, este necesar ca autoritățile responsabile cu supravegherea deținerii și punerii pe piață a produselor vitivinicole să fie dotate cu instrumentele necesare pentru efectuarea unui control eficient în conformitate cu reguli uniforme, aplicabile la nivelul întregii Comunități.
(26)
Articolul 112 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 prevede că produsele vitivinicole nu pot circula în interiorul Comunității decât însoțite de un document autorizat oficial. Alineatul (2) de la articolul menționat prevede că persoanele fizice sau juridice care dețin produse vitivinicole au obligația de a păstra registre care să indice în special intrările și ieșirile acestor produse.
(27)
Un progres în ceea ce privește armonizarea fiscală în cadrul Comunității a fost înregistrat prin Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (8). În scopul stabilirii unor norme uniforme aplicabile la nivelul Comunității și în vederea simplificării formalităților administrative pentru profesioniști și pentru cetățeni, se prevede, în mod special, ca documentele care însoțesc transporturile de produse vitivinicole pentru aplicarea reglementării fiscale să fie recunoscute și ca documente însoțitoare.
(28)
Pentru transporturile de produse vitivinicole care nu sunt supuse dispozițiilor fiscale sus-menționate și pentru transporturile de produse vitivinicole care provin de la micii producători, este necesar să se prevadă un document însoțitor pentru ca autoritățile competente să fie în măsură să monitorizeze circulația acestor produse. Poate fi recunoscut în acest scop orice document comercial care cuprinde cel puțin indicațiile necesare pentru identificarea produsului și urmărirea itinerarului de transport.
(29)
Pentru a nu îngreuna inutil formalitățile administrative pentru transportatori, trebuie prevăzut că nu se va cere niciun document de însoțire pentru transportul anumitor produse vitivinicole pe distanțe limitate sau ambalate în recipiente mici în cantități limitate.
(30)
Treptat, utilizarea proceselor informatice în activitățile administrative ale operatorilor va înlocui documentele pe suport hârtie. Așadar, este de dorit să se poată utiliza și procedee informatice în contextul întocmirii și utilizării documentelor de însoțire și al registrelor.
(31)
Pentru exportul de produse vitivinicole se solicită documente suplimentare pe lângă cele de însoțire, în special declarația de export. Prin urmare, este necesar să se definească proceduri suplimentare pentru întocmirea și validarea acestor documente.
(32)
Monitorizarea transporturilor de produse vitivinicole în vrac reclamă o atenție specială, având în vedere faptul că aceste produse sunt mai expuse la manevrări frauduloase decât produsele îmbuteliate, prevăzute cu dispozitive de închidere nerecuperabile și etichetate. În astfel de cazuri trebuie solicitate informații suplimentare și o validare prealabilă a documentului de însoțire.
(33)
Pentru facilitarea controlului efectuat de autoritățile competente, trebuie să se ceară ca documentele de însoțire să conțină trimiterea la documentul VI 1 în cazul transportului unui produs dintr-o țară terță pus în liberă circulație.
(34)
Dispozițiile privind întocmirea documentelor administrative de însoțire și a documentului de însoțire simplificat fac trimitere la norme de certificare a denumirii de origine protejate sau a indicației geografice protejate a anumitor categorii de vinuri. Prin urmare, este necesar să se stabilească normele necesare pentru această certificare. Stabilirea normelor de certificare a originii anumitor vinuri este, de asemenea, necesară pentru transporturile care nu sunt supuse formalităților fiscale, în special pentru export. Pentru simplificarea formalităților administrative pentru cetățeni și pentru eliberarea autorităților competente de activitățile de rutină, ar trebui să se prevadă norme conform cărora acestea din urmă să poată autoriza expeditorii care îndeplinesc anumite condiții să stabilească ei înșiși mențiunile care certifică originea vinului în documentul de însoțire, fără a aduce atingere efectuării controalelor corespunzătoare.
(35)
Este necesar să se stabilească măsurile pe care trebuie să le ia autoritățile competente în cazul unui transport efectuat de către un expeditor care a comis o abatere gravă sau al unui transport în neregulă, având grijă ca regularizarea acestor transporturi să nu le întârzie mai mult decât este neapărat necesar.
(36)
Pentru ca, prin consultarea registrelor, autoritățile competente să poată supraveghea în mod eficient circulația și deținerea de produse vitivinicole, în special în contextul colaborării dintre aceste servicii la nivel comunitar, normele privind păstrarea acestor registre trebuie armonizate la nivel comunitar.
(37)
Obligațiile privitoare la registre pot genera o sarcină administrativă disproporționată pentru anumiți operatori. Din acest motiv, statele membre ar trebui să poată scuti acești operatori de anumite obligații.
(38)
Substanțele utilizate în anumite practici oenologice, în special în scopul îmbogățirii, acidificării și îndulcirii, sunt expuse unui risc ridicat de utilizare frauduloasă. Prin urmare, este necesar ca deținerea acestor substanțe să fie însoțită de ținerea unor registre care să permită autorităților competente să monitorizeze circulația și utilizarea acestor substanțe.
(39)
Controlul vinurilor spumante și al vinurilor licoroase presupune o atenție deosebită, întrucât acestea fac obiectul adăugării altor produse. Prin urmare, trebuie să se impună menționarea unor informații suplimentare în cadrul registrelor.
(40)
Documentul de însoțire prevăzut de dispozițiile comunitare pentru transportul produselor vitivinicole reprezintă o sursă de informare foarte utilă pentru autoritățile însărcinate cu monitorizarea respectării dispozițiilor comunitare și naționale în sectorul vinului. Statelor membre ar trebui să li se permită să adopte dispoziții suplimentare referitoare la aplicarea prezentului regulament pentru transporturile care încep pe propriul lor teritoriu.
(41)
Articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 884/2001 al Comisiei din 24 aprilie 2001 de stabilire a normelor de aplicare privind documentele de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole și registrele obligatorii în sectorul vitivinicol (9) a dat statelor membre posibilitatea de a stabili dispoziții suplimentare sau specifice pentru produsele în cauză care circulă pe teritoriul lor. Una dintre aceste dispoziții prevede că menționarea masei volumice a mustului de struguri poate fi înlocuită cu cea a densității exprimate în grade Oechsle până la data de 31 iulie 2010. Această practică tradițională este utilizată în special de micii producători agricoli care mai au nevoie de câțiva ani pentru a putea adopta noile norme de menționare a masei volumice. Este deci necesară prelungirea acestei derogări, chiar dacă Regulamentul (CE) nr. 884/2001 se abrogă.
(42)
Este de dorit ca statele membre să comunice Comisiei numele și adresa autorităților competente pentru aplicarea titlului privind documentele de însoțire și registrele, astfel încât Comisia să poată transmite aceste informații celorlalte state membre.
(43)
Informațiile necesare pentru controlul și auditul aplicării prezentului regulament ar trebui să fie păstrate de către statele membre o perioadă corespunzătoare pentru inspecție.
(44)
Pentru a asigura tratarea echitabilă a transportatorilor, ar trebui prevăzute dispoziții pentru cazurile pertinente de erori evidente, de forță majoră și de alte circumstanțe excepționale. De asemenea, ar trebui stabilite reguli privind situațiile create în mod artificial, astfel încât să fie imposibilă obținerea de profituri în acest mod.
(45)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
REGISTRUL VITICOL
Articolul 1
Obiect
Prezentul titlu stabilește normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 în ceea ce privește registrul viticol.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului titlu, se înțelege prin:
(a) „exploatant”: o persoană fizică sau juridică sau un grup de persoane fizice sau juridice, indiferent de statutul juridic conferit acestui grup și membrilor săi prin legislația națională, a cărei sau a cărui exploatație este situată pe teritoriul Comunității, astfel cum este definit la articolul 299 din tratat, și care exploatează o suprafață plantată cu viță-de-vie;
(b) „parcelă viticolă”: parcelă agricolă plantată cu viță-de-vie, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1a din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei (10);
(c) „suprafață plantată abandonată”: suprafața totală plantată cu viță-de-vie pe care nu se mai efectuează regulat lucrări de cultură în vederea obținerii unui produs comercializabil.
Articolul 3
Informațiile cuprinse în registrul viticol
(1) Pentru a întocmi și a ține la zi registrul viticol, statele membre culeg următoarele informații:
(a)
pentru fiecare exploatant care deține o suprafață plantată cu viță-de-vie de cel puțin 0,1 hectare sau care este supus declarării în temeiul reglementărilor comunitare sau naționale, informații cu privire la:
(i)
identificarea sa;
(ii)
localizarea parcelelor viticole;
(iii)
suprafața parcelelor viticole;
(iv)
caracteristicile viței-de-vie plantate pe parcelele viticole;
(v)
plantările ilegale, drepturile de plantare și schema de defrișare, astfel cum sunt prevăzute în titlul V din Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(vi)
ajutoarele pentru restructurare, reconversie și recoltarea înainte de coacere, astfel cum sunt prevăzute la articolele 11 și 12 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(b)
suprafețele parcelelor viticole neincluse la litera (a);
(c)
pentru orice persoană fizică sau juridică sau grup de astfel de persoane care are obligația de a prezenta o declarație de producție, prevăzută la articolul 9, informații cu privire la:
(i)
identificarea sa;
(ii)
declarațiile obligatorii prevăzute în titlul II.
(2) Informațiile cu privire la caracteristicile parcelelor viticole figurează separat în dosarul de exploatare. Cu toate acestea, atunci când omogenitatea parcelelor viticole permite acest lucru, informațiile pot face referire la un ansamblu alcătuit din mai multe parcele învecinate sau din părți de parcele învecinate, cu condiția să se asigure identificarea fiecărei parcele.
(3) Registrul viticol conține cel puțin informațiile colectate în conformitate cu alineatul (1), ale căror detalii și specificații sunt menționate în anexa I la prezentul regulament.
(4) Cu toate acestea, anumite state membre nu trebuie să colecteze și nici să includă în registrul viticol următoarele informații:
(a)
informațiile prevăzute la punctul 1.1 subpunctul 3 și la punctul 1.2 subpunctele 5-7 din anexa I, atunci când statele membre nu sunt vizate de regimul tranzitoriu al drepturilor de plantare în temeiul articolului 95 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(b)
informațiile prevăzute la punctul 1.2 subpunctele 9 și 10 din anexa I, atunci când statele membre nu sunt vizate de sistemul de defrișare în temeiul articolului 105 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(c)
informațiile prevăzute la punctul 1.2 subpunctul 3 literele (b) și (c) din anexa I, atunci când statele membre sunt scutite de clasificarea soiurilor de struguri de vinificație în temeiul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 479/2008.
Articolul 4
Păstrarea și actualizarea informațiilor
Statele membre asigură păstrarea datelor care figurează în registrul viticol pe perioada necesară monitorizării și verificării măsurilor în cauză și, în orice caz, minimum cinci ani vinicoli după anul vinicol la care se referă datele.
Statele membre asigură actualizarea regulată a registrului viticol pe măsură ce informațiile colectate sunt disponibile.
Articolul 5
Controlul informațiilor
Cel puțin o dată la cinci ani, statele membre procedează la o confruntare a situației structurale care reiese din dosarele „exploatanți” și „producție” cu situația reală pentru fiecare exploatant și pentru fiecare persoană fizică sau juridică sau grup de astfel de persoane care are obligația de a prezenta o declarație de producție, prevăzută la articolul 9. Dosarele sunt adaptate pe baza acestei verificări.
TITLUL II
DECLARAȚIILE OBLIGATORII ȘI COLECTAREA DE INFORMAȚII PENTRU MONITORIZAREA PIEȚEI ÎN SECTORUL VITIVINICOL
Articolul 6
Obiect
Prezentul titlu se referă la normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 în ceea ce privește declarațiile obligatorii și colectarea de informații pentru monitorizarea pieței în sectorul vitivinicol.
Articolul 7
Definiții
În sensul prezentului titlu, se înțelege prin:
(a) „viticultori”: persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane care produc struguri;
(b) „comercianți cu amănuntul”: persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane care desfășoară în mod profesionist o activitate comercială implicând vânzarea directă la consumator, în cantități mici, care se stabilesc de fiecare stat membru în funcție de caracteristicile specifice ale comerțului și distribuției, cu excepția celor care utilizează crame echipate pentru depozitarea și ambalarea vinurilor în cantități mari.
CAPITOLUL I
Declarațiile obligatorii
Articolul 8
Declarațiile de recoltă
(1) Viticultorii prezintă anual autorităților competente din statele membre, în unitatea administrativă corespunzătoare, o declarație de recoltă care conține cel puțin informațiile menționate în anexa II și, dacă este cazul, în anexa III.
Statele membre pot stabili să se prezinte o declarație pentru fiecare exploatație.
(2) Sunt scutiți de prezentarea declarației de recoltă:
(a)
viticultorii a căror producție totală de struguri este destinată consumului în stare neprelucrată sau este destinată uscării sau transformării directe în suc de struguri;
(b)
viticultorii ale căror exploatații cuprind mai puțin de 0,1 hectare de viță-de-vie și din a căror recoltă nu a fost și nu va fi comercializată nicio parte sub nicio formă;
(c)
viticultorii ale căror exploatații cuprind mai puțin de 0,1 hectare de viță-de-vie și care livrează întreaga recoltă cooperativei vinicole sau grupului din care fac parte sau la care sunt asociați.
În cazul menționat la primul paragraf litera (c), viticultorii trebuie să prezinte cooperativei vinicole sau grupului specificat o declarație care să precizeze:
(a)
numele, prenumele și adresa viticultorului;
(b)
cantitatea de struguri livrată;
(c)
mărimea și amplasarea viei.
Cooperativa vinicolă sau grupul verifică exactitatea datelor conținute de această declarație pe baza informațiilor de care dispune.
(3) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1) și fără a aduce atingere obligațiilor care decurg din articolul 9, statele membre pot scuti de obligația de prezentare a declarației de recoltă:
(a)
pe viticultorii care își transformă singuri toată recolta de struguri în vin sau care o dau altcuiva să o transforme pentru ei;
(b)
pe viticultorii care fac parte din sau sunt asociați la o cooperativă vinicolă sau un grup și care livrează toată recolta sub formă de struguri și/sau must cooperativei vinicole sau grupului respectiv, inclusiv viticultorii menționați la articolul 9 alineatul (3).
Articolul 9
Declarațiile de producție
(1) Persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane, inclusiv cooperativele de vinificare, care, din recolta anului viticol curent, au produs vin și/sau must prezintă anual autorităților competente desemnate de statele membre o declarație de producție care conține cel puțin informațiile menționate în anexa IV.
Statele membre pot stabili să se prezinte o declarație per unitate de vinificare.
(2) Sunt scutiți de prezentarea declarației de producție viticultorii menționați la articolul 8 alineatul (2), precum și producătorii care obțin în instalațiile proprii, prin vinificarea produselor cumpărate, o cantitate de vin sub 10 hectolitri care nu a fost și nu va fi comercializată sub nicio formă.
(3) Sunt de asemenea scutiți de prezentarea declarației de producție viticultorii care fac parte din sau sunt asociați la o cooperativă vinicolă obligată să prezinte o declarație și care își livrează producția de struguri acestei cooperative vinicole, dar își rezervă dreptul de a obține prin vinificare o cantitate de vin sub 10 hectolitri pentru consumul familial.
(4) În cazul persoanelor fizice sau juridice sau al grupurilor de astfel de persoane care cedează produse într-o fază anterioară obținerii vinului, statele membre iau măsurile necesare pentru ca producătorii obligați să prezinte declarații să poată obține diferitele date pe care trebuie să le furnizeze în aceste declarații.
Articolul 10
Declarații de tratare și/sau comercializare
(1) Statele membre pot stabili ca persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane, inclusiv cooperativele vinicole, care, anterior datei prevăzute la articolul 16 alineatul (1), au tratat și/sau comercializat produse într-o fază anterioară obținerii vinului pentru anul viticol curent să înainteze autorităților competente o declarație de tratare și/sau comercializare.
(2) Sunt scutiți de prezentarea declarației de tratare și/sau comercializare viticultorii care sunt asociați sau membri ai unei cooperative vinicole obligate să prezinte declarația și care își livrează producția de struguri acestei cooperative, dar își rezervă dreptul de a obține prin vinificare o cantitate de vin sub 10 hectolitri pentru consumul familial.
Articolul 11
Declarații de stoc
Persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane, altele decât consumatorii particulari și comercianții cu amănuntul, prezintă anual autorităților competente din statele membre o declarație a stocurilor de must de struguri, must de struguri concentrat, must de struguri concentrat rectificat și vin, pe care le dețin la data de 31 iulie, cuprinzând cel puțin elementele menționate în anexa V. În ceea ce privește produsele viticole comunitare, declarațiile nu includ produsele obținute din strugurii recoltați în același an calendaristic.
Cu toate acestea, statele membre a căror producție anuală de vin nu depășește 50 000 de hectolitri pot scuti comercianții care dețin stocuri mici, alții decât comercianții cu amănuntul, de obligația de prezentare a declarației prevăzute la primul paragraf, cu condiția ca autoritățile competente din statele respective să fie în măsură să furnizeze Comisiei o evaluare statistică a stocurilor deținute în aceste state.
CAPITOLUL II
Dispoziții comune
Articolul 12
Formulare
(1) Statele membre întocmesc modelele formularelor pentru diferitele declarații și garantează că aceste formulare conțin cel puțin informațiile specificate în anexele II, III, IV și V.
Formularele pot fi emise și utilizate prin intermediul sistemelor informatice în conformitate cu normele adoptate de către autoritățile competente din statele membre.
(2) Formularele menționate nu trebuie neapărat să cuprindă o trimitere explicită la suprafață, dacă statul membru o poate determina cu precizie din celelalte informații conținute în declarație, în special suprafața de producție și recolta totală a exploatației, sau în registrul viticol.
(3) Informațiile conținute în declarațiile menționate la alineatul (1) se centralizează la nivel național.
Articolul 13
Legătura cu registrul viticol
Prin derogare de la articolele 8 și 9 și de la anexele II și IV din prezentul regulament, statele membre care, în conformitate cu articolul 108 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008, au instituit un registru viticol actualizat anual sau un instrument de control administrativ similar pot scuti persoanele fizice sau juridice, grupurile de astfel de persoane sau viticultorii menționați la articolele respective de obligația de declarare a suprafeței.
În astfel de cazuri, autoritățile competente din statele membre completează ele însele declarațiile, indicând suprafața pe baza datelor din registru.
Articolul 14
Exceptări
(1) Statele membre a căror suprafață viticolă nu depășește 500 ha și care dețin o parte din informațiile care trebuie incluse în declarațiile menționate la articolele 8, 9 și 10 din alte documente administrative pot exclude aceste informații din declarațiile respective.
Statele membre a căror suprafață viticolă nu depășește 500 ha și care dețin toate informațiile care trebuie incluse în declarațiile menționate la articolele 8, 9 și 10 din alte documente administrative pot scuti operatorii de obligația de a prezenta una sau alta dintre aceste declarații.
(2) Statele membre a căror producție de vin nu depășește 50 000 de hectolitri pe an vitivinicol și care dețin o parte din informațiile care trebuie incluse în declarațiile menționate la articolul 11 din alte documente administrative pot exclude aceste informații din declarații.
Statele membre a căror producție de vin nu depășește 50 000 de hectolitri pe an vitivinicol și care dețin toate informațiile care trebuie incluse în declarațiile menționate la articolul 11 din alte documente administrative pot scuti operatorii de obligația prezentării acestor declarații.
(3) Statele membre care dispun de un sistem informatizat permițând corelarea declaranților cu producția declarată și cu parcelele de podgorie în cauză pot scuti producătorii de obligația de a menționa codurile parcelelor specificate în anexa II întocmită în conformitate cu articolul 8. Corelația poate fi stabilită, în special, prin codul exploatației, prin trimiterea la un bloc de parcele sau printr-o trimitere inclusă în registrul viticol.
Articolul 15
Criterii care trebuie îndeplinite
(1) Pentru a transforma cantitățile de produse, altele decât vinul, în hectolitri de vin, statele membre pot stabili coeficienți care pot să difere în funcție de diferitele criterii obiective care influențează această transformare. Statele membre comunică acești coeficienți Comisiei împreună cu sinteza prevăzută la articolul 19 alineatul (1).
(2) Cantitatea de vin care trebuie înscrisă în declarația de producție prevăzută la articolul 9 este cantitatea totală obținută la încheierea principalei fermentații alcoolice, inclusiv drojdia de vin.
Articolul 16
Datele de prezentare a declarațiilor
(1) Declarațiile menționate la articolele 8 și 9 se prezintă cel târziu la data de 15 ianuarie. Cu toate acestea, statele membre pot stabili una sau mai multe date anterioare. De asemenea, statele membre pot fixa o dată la care să fie luate în considerare cantitățile deținute în vederea prezentării declarațiilor.
(2) Declarațiile menționate la articolul 11 se prezintă cel târziu la data de 10 septembrie pentru cantitățile deținute la data de 31 iulie. Cu toate acestea, statele membre pot stabili una sau mai multe date anterioare.
Articolul 17
Controale
Statele membre instituie controale și măsuri utile pentru a asigura conformitatea acestor declarații cu realitatea.
Articolul 18
Sancțiuni
(1) Persoanele care au obligația de a prezenta declarații de recoltă, de producție sau de stoc și care nu au prezentat declarațiile respective la datele menționate la articolul 16 din prezentul regulament, exceptând situațiile în care nedeclararea s-a datorat unui caz de forță majoră, nu beneficiază de măsurile prevăzute la articolele 12, 15, 17, 18 și 19 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 nici pentru anul viticol în cauză, nici pentru anul viticol următor.
Totuși, depășirea datelor indicate la articolul 16 din prezentul regulament cu cel mult 10 zile lucrătoare duce doar la o reducere proporțională cu un anumit procent a sumelor plătibile pentru anul viticol în curs, procent care se stabilește de autoritatea competentă în funcție de întârziere, fără a aduce atingere sancțiunilor naționale.
(2) Cu excepția cazurilor de forță majoră, atunci când autoritățile competente din statele membre constată că declarațiile menționate la alineatul (1) sunt incomplete sau inexacte și când cunoașterea informațiilor lipsă sau inexacte este esențială pentru aplicarea corectă a măsurilor prevăzute la articolele 12, 15, 17, 18 și 19 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008, ajutorul plătibil este redus proporțional cu o sumă pe care autoritatea competentă o fixează în funcție de gravitatea încălcării comise, fără a aduce atingere sancțiunilor naționale.
CAPITOLUL III
Obligațiile de informare ale statelor membre
Articolul 19
Comunicările statelor membre
(1) Statele membre transmit Comisiei pe cale electronică:
(a)
Cu privire la anul viticol în curs:
(i)
până la 15 septembrie, evaluările volumului previzibil de produse din sectorul vitivinicol obținute pe teritoriu propriu;
(ii)
până la 30 noiembrie, evaluările privind disponibilitățile și utilizările produselor vitivinicole pe teritoriul propriu;
(iii)
până la 15 aprilie, rezultatul definitiv al declarațiilor de producție.
(b)
În ceea ce privește anii viticoli precedenți:
(i)
până la 30 noiembrie, sinteza declarațiilor de stoc la încheierea anului viticol;
(ii)
până la 15 decembrie, bilanțul provizoriu pentru anul viticol precedent;
(iii)
până la 15 martie, bilanțul final pentru anul viticol anterior anului viticol precedent.
(2) Bilanțurile trebuie adresate Oficiului de Statistică al Comunităților Europene (Eurostat).
Statele membre informează Comisia cu privire la orice noutate importantă de natură să modifice semnificativ evaluarea disponibilităților și a utilizărilor, efectuată pe baza informațiilor definitive din anii precedenți.
(3) În vederea înregistrării evoluției prețurilor, statele membre a căror producție vinificată în ultimii 5 ani a depășit în medie 5 % din producția comunitară totală de vin transmit Comisiei următoarele informații cu privire la vinurile menționate la punctul 1 din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 479/2008:
(a)
până la data de 15 a fiecărei luni, o sinteză a cotațiilor valabile pentru luna precedentă; sau
(b)
până la 1 august 2009, sursele de informații publice pe care le consideră credibile în ceea ce privește înregistrarea prețurilor.
Statele membre se asigură cu privire la dreptul Comisiei de a publica datele incluse în sursele de informații menționate la primul paragraf litera (b).
Statele membre efectuează o selecție limitată a piețelor de monitorizat, stabilind cele mai reprezentative 8 cotații pentru vinurile albe și roșii produse pe teritoriul propriu.
Prețurile se aplică mărfii vrac la producător și sunt exprimate în euro pe grad-hectolitru sau pe hectolitru.
CAPITOLUL IV
Dispoziții generale și finale
Articolul 20
Dispoziție generală
Prezentul regulament nu afectează dispozițiile statelor membre care, la prezentarea declarațiilor de recoltă, de producție, de tratare și/sau comercializare sau de stoc, prevăd furnizarea unor informații mai detaliate, în special deoarece se aplică unor categorii mai largi decât cele prevăzute la articolele 8, 9 și 11.
TITLUL III
DOCUMENTE DE ÎNSOȚIRE A TRANSPORTURILOR DE PRODUSE VITIVINICOLE ȘI REGISTRELE CARE TREBUIE PĂSTRATE ÎN SECTORUL VITIVINICOL
CAPITOLUL I
Obiect, domeniu de aplicare și definiții
Articolul 21
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezentul titlu stabilește normele de aplicare a articolului 112 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 privind documentul de însoțire a produselor din sectorul vitivinicol menționate în partea XII din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (11), fără a aduce atingere aplicării Directivei 92/12/CEE. Prezentul titlu stabilește:
(a)
normele privind întocmirea documentelor de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole:
(i)
în interiorul unui stat membru, atunci când aceste transporturi nu sunt însoțite de un document prevăzut de dispozițiile comunitare care au la bază Directiva 92/12/CEE;
(ii)
în cazul exportului către o țară terță;
(iii)
în schimburile intracomunitare:
-
când transportul se efectuează de către un mic producător căruia nu i se cere de către statul membru din care pornește transportul să întocmească un document de însoțire simplificat; sau
-
când produsul vitivinicol transportat nu este supus accizelor;
(b)
dispoziții suplimentare pentru întocmirea:
(i)
documentului administrativ de însoțire sau a documentului comercial utilizat în locul acestuia;
(ii)
documentului de însoțire simplificat sau a documentului comercial utilizat în locul acestuia;
(c)
normele privind certificarea originii pentru vinurile cu denumire de origine protejată (DOP) sau indicație geografică protejată (IGP) în documentele de însoțire a transportului acestor vinuri.
(2) Prezentul titlu stabilește, de asemenea, norme pentru păstrarea registrelor de intrare-ieșire de către persoanele care dețin produse vitivinicole pentru exercitarea profesiei lor.
Articolul 22
Definiții
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
(a) „producători”: persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane care au deținut sau dețin struguri proaspeți, must de struguri sau vin nou în proces de fermentație și care prelucrează aceste produse sau le dau la prelucrat în vin;
(b) „mici producători”: producătorii care produc în medie sub 1 000 hectolitri de vin pe an;
(c) „comercianți cu amănuntul”: persoanele fizice sau juridice sau grupurile de astfel de persoane desfășoară în mod profesionist o activitate comercială implicând vânzarea directă la consumator, în cantități mici, care se stabilesc de fiecare stat membru în funcție de caracteristicile specifice ale comerțului și distribuției, cu excepția celor care utilizează crame echipate pentru depozitarea și, dacă este cazul, instalații pentru ambalarea vinurilor în cantități mari sau care fac comerț ambulant cu vinuri transportate în vrac;
(d) „document administrativ de însoțire”: un document conform cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2719/92 al Comisiei (12);
(e) „document de însoțire simplificat”: un document conform cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 3649/92 al Comisiei (13);
(f) „comerciant fără depozit”: o persoană fizică sau juridică sau un grup de astfel de persoane al căror obiect de activitate cuprinde cumpărarea sau vânzarea de produse vitivinicole, dar care nu dispun de unități pentru depozitarea acestor produse;
(g) „dispozitiv de închidere”: un mod de închidere pentru recipiente cu volum nominal de maximum 5 litri;
(h) „îmbuteliere”: transferarea produsului respectiv, în scopuri comerciale, în recipiente cu o capacitate maximă de 60 de litri;
(i) „îmbuteliator”: persoana fizică sau juridică sau grupul de astfel de persoane care efectuează operația de îmbuteliere sau dă la îmbuteliat în numele său.
Pentru aplicarea primului paragraf litera (b), statele membre iau în considerare media anuală a producției pe ultimii trei ani vinicoli consecutivi. Statele membre pot să nu îi considere mici producători pe producătorii care cumpără struguri proaspeți sau must de struguri în vederea prelucrării în vin.
CAPITOLUL II
Documente de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole
Articolul 23
Obiect
Fără a aduce atingere posibilității de a utiliza proceduri informatizate, orice persoană fizică sau juridică, orice grup de astfel de persoane, inclusiv orice comerciant fără depozit, care are domiciliul sau sediul social pe teritoriul vamal al Comunității și care transportă un produs vitivinicol sau dispune transportarea acestuia trebuie să întocmească pe propria răspundere un document care să însoțească acest transport, denumit în continuare „document de însoțire”.
Articolul 24
Documente de însoțire recunoscute
(1) Sunt recunoscute ca documente de însoțire următoarele documente:
(a)
pentru produsele supuse formalităților de circulație stabilite de dispozițiile Directivei 92/12/CEE:
(i)
în cazul punerii în circulație în regim de suspendare a accizelor, un document administrativ de însoțire sau un document comercial întocmit în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2719/92;
(ii)
în cazul circulației intracomunitare și al punerii în consum în statul membru de plecare, un document de însoțire simplificat sau un document comercial întocmit în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3649/92;
(b)
pentru produsele care nu fac obiectul formalităților de circulație stabilite de dispozițiile Directivei 92/12/CEE, inclusiv, dacă este cazul, vinul produs de micii producători, orice document întocmit în conformitate cu prezentul regulament și care conține cel puțin indicațiile menționate la punctul C din anexa VI, precum și eventualele informații suplimentare cerute de statele membre.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) litera (b):
(a)
pentru transporturile de produse care încep pe teritoriul lor, statele membre pot dispune ca documentul de însoțire să fie întocmit conform modelului din anexa VII;
(b)
pentru transporturile de produse care încep și se încheie pe teritoriul lor, statele membre pot renunța la cerințele ca documentul de însoțire să fie împărțit în rubrici și ca informațiile cerute să fie numerotate, astfel cum se prevede în modelul din anexa VII.
Articolul 25
Exceptări
Prin derogare de la articolul 23, nu se solicită niciun document de însoțire:
(a)
în ceea ce privește produsele vitivinicole în recipiente cu un volum nominal mai mare de 60 de litri, pentru:
(i)
transportul strugurilor presați sau nepresați sau al mustului de struguri efectuat de producătorul de struguri pe contul său, pornind de la via proprie sau de la o altă unitate care îi aparține, atunci când distanța totală de parcurs pe drumurile publice nu depășește 40 de kilometri și atunci când transportul are loc:
-
în cazul unui producător individual, spre instalația de vinificare a acestuia;
-
în cazul unui producător, membru al unui grup de producători, spre instalația de vinificare a grupului respectiv;
(ii)
transportul strugurilor presați sau nepresați efectuat de producătorul de struguri sau efectuat pentru el de către un terț, altul decât destinatarul, pornind de la via proprie:
-
când acest transport are loc spre instalația de vinificare a destinatarului, situată în aceeași zonă viticolă; și
-
când distanța totală de parcurs nu depășește 40 de kilometri; în cazuri excepționale, autoritățile competente pot mări această distanță la 70 de kilometri;
(iii)
transportul oțetului din vin;
(iv)
cu condiția să fie autorizat de autoritatea competentă, transportul în cadrul aceleiași unități administrative locale sau spre o unitate administrativă locală imediat învecinată sau, dacă s-a eliberat o autorizație individuală, transportul în cadrul aceleiași unități administrative regionale:
-
când produsul este transportat între două instalații ale aceleiași întreprinderi, sub rezerva aplicării articolului 38 alineatul (2) litera (a); sau
-
când produsul nu își schimbă proprietarul și când transportul se efectuează în vederea vinificării, tratării, depozitării sau îmbutelierii;
(v)
transportul tescovinei de struguri și a drojdiei de vin:
-
către o distilerie, atunci când acest transport este însoțit de un buletin de livrare cerut de către autoritățile competente ale statului membru de unde începe transportul; sau
-
atunci când transportul se efectuează în vederea retragerii, sub supraveghere, a acestor produse din procesul de vinificare, în temeiul articolului 22 din Regulamentul (CE) nr. 555/2008;
(b)
în ceea ce privește produsele aflate în recipiente cu volum nominal de maximum 60 de litri și sub rezerva dispozițiilor Directivei 92/12/CEE, pentru:
(i)
transportul produselor conținute în recipiente cu volum nominal de maximum 5 litri inclusiv, etichetate, prevăzute cu un dispozitiv de închidere de unică folosință, atunci când cantitatea totală transportată nu depășește:
-
5 litri, în cazul mustului de struguri concentrat, rectificat sau nu;
-
100 de litri pentru toate celelalte produse;
(ii)
transportul vinului sau al sucului de struguri destinat reprezentanțelor diplomatice, consulatelor și organismelor asimilate, în limita exceptărilor care le sunt acordate;
(iii)
transportul vinului sau al sucului de struguri:
-
care face parte din bunurile particularilor care se mută și care nu este destinat vânzării;
-
care se află la bordul navelor, al aeronavelor și al trenurilor pentru consum;
(iv)
transportul de vin și must de struguri fermentat parțial, efectuat de persoane particulare, destinat consumului familial al destinatarului, altul decât transporturile menționate la litera (a), atunci când cantitatea transportată nu depășește 30 de litri;
(v)
transportul unui produs destinat experimentelor științifice sau tehnice, atunci când cantitatea totală transportată nu depășește un hectolitru;
(vi)
transportul mostrelor comerciale;
(vii)
transportul mostrelor destinate unui serviciu sau unui laborator oficial.
În cazuri excepționale, distanța de 40 de kilometri prevăzută la primul paragraf litera (a) punctul (i) poate fi mărită la 70 de kilometri de către autoritățile competente.
În cazurile de exceptare de la obligația prezentării documentelor de însoțire menționate la primul paragraf litera (b) punctele (i)-(v), expeditorii, alții decât comercianții cu amănuntul sau persoanele particulare care cedează ocazional produsul altor persoane particulare, trebuie să poată dovedi în orice moment exactitatea tuturor înregistrărilor efectuate în registrele menționate la capitolul III sau în alte registre solicitate de statul membru în cauză.
Articolul 26
Întocmirea unui document de însoțire
(1) Se consideră că documentul de însoțire este întocmit corespunzător atunci când conține informațiile prevăzute în anexa VI.
(2) Documentul de însoțire poate fi utilizat numai pentru un singur transport.
(3) Documentele de însoțire menționate la articolul 24 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) pot fi întocmite și emise prin intermediul sistemelor informatizate, conform normelor stabilite de autoritățile competente din statele membre.
Conținutul documentelor de însoțire este același atât în format electronic, cât și pe suport hârtie.
Articolul 27
Utilizarea unui document de însoțire pentru export
(1) Atunci când destinatarul este stabilit în afara teritoriului vamal comunitar, exemplarul original al documentului de însoțire și o copie sau, dacă este cazul, primul și al doilea exemplar din documentul de însoțire se prezintă în sprijinul declarației de export la biroul vamal competent al statului membru exportator. Acest birou vamal urmărește ca tipul, data și numărul documentului prezentat să fie indicate pe declarația de export și ca tipul, data și numărul declarației de export să fie specificate pe exemplarul original al documentului de însoțire și pe copia acestuia sau, dacă este cazul, pe primul și al doilea exemplar din documentul de însoțire.
Biroul vamal de la punctul de ieșire de pe teritoriul vamal al Comunității aplică pe cele două exemplare sus-menționate una dintre mențiunile din anexa IX, ștampilate pentru autentificare. Biroul predă exportatorului sau reprezentantului acestuia exemplarele ștampilate, prevăzute cu mențiunea corespunzătoare. Acesta din urmă se asigură că produsul exportat este însoțit de un exemplar al documentului.
(2) Trimiterile menționate la alineatul (1) primul paragraf conțin cel puțin tipul, data și numărul documentului, precum și, în ceea ce privește declarația de export, numele și adresa autorității competente pentru export.
(3) Atunci când un produs vitivinicol este exportat temporar în cadrul regimului de perfecționare pasivă, în temeiul Regulamentelor (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (14) și (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (15), către un stat membru al Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS), pentru a fi supus unor operații de depozitare, învechire și/sau ambalare, acesta trebuie să fie însoțit, pe lângă documentul de însoțire, de fișa conținând informațiile prevăzute de Recomandarea Consiliului de cooperare vamală din 3 decembrie 1963. La rubricile rezervate descrierii produsului, aceasta menționează descrierea, în conformitate cu dispozițiile comunitare și naționale și cantitățile de vin transportate.
Aceste informații se preiau din originalul documentului de însoțire a transportului pe baza căruia vinurile au fost transportate până la biroul vamal unde se eliberează fișa de informații. În fișă se înregistrează, de asemenea, tipul, data și numărul documentului sus-menționat care a însoțit transportul până în acel punct.
În cazul reintroducerii pe teritoriul vamal comunitar a unor produse menționate la primul paragraf, fișa de informații este considerată ca document de însoțire a transportului până la biroul vamal de destinație din Comunitate sau de punere în consum a produsului, cu condiția să fie completată corespunzător de biroul vamal competent al AELS și să conțină, la rubrica rezervată descrierii produsului, datele menționate la primul paragraf.
Biroul vamal comunitar în cauză ștampilează copia sau fotocopia documentului furnizat de destinatar sau de reprezentantul acestuia și i-o înapoiază în scopul aplicării prezentului regulament.
(4) În cazul vinurilor cu DOP sau IGP exportate către o țară terță care au făcut obiectul unui document de însoțire a transportului în conformitate cu prezentul regulament și care nu sunt nici produse îndeplinind condițiile alineatului (3), nici produse returnate menționate de Regulamentele (CEE) nr. 2913/92 și (CEE) nr. 2454/93, documentul de însoțire respectiv trebuie prezentat autorității competente pe lângă orice alte documente justificative, atunci când vinurile sunt puse în liberă circulație în Comunitate. În măsura în care documentele justificative sunt considerate satisfăcătoare, biroul vamal în cauză ștampilează copia sau fotocopia certificatului denumirii de origine protejate sau al indicației geografice protejate furnizată de destinatar sau de reprezentantul acestuia și i-o înapoiază în scopul aplicării prezentului regulament.
Articolul 28
Transport în vrac
(1) Atunci când documentul de însoțire este întocmit pentru a însoți transportul unui produs vitivinicol în recipiente cu volum nominal mai mare de 60 de litri, numărul de referință al acestui document trebuie acordat de autoritatea competentă al cărei nume și adresă figurează pe documentul de însoțire respectiv. Această autoritate poate fi un organism de control fiscal.
(2) Numărul de referință trebuie:
(a)
să facă parte dintr-o serie continuă; și
(b)
să fie pretipărit.
Condiția menționată la litera (b) poate fi omisă în cazul utilizării unui sistem informatizat.
(3) În cazul menționat la alineatul (1), exemplarul original al documentului de însoțire completat corespunzător și copia acestuia se vizează în prealabil și apoi la fiecare transport:
(a)
cu viza autorității competente a statului membru pe teritoriul căruia începe transportul; sau
(b)
de către expeditor, prin aplicarea timbrului prescris sau a amprentei unei mașini de timbrat autorizate de autoritatea competentă menționată la litera (a).
(4) În cazul în care se utilizează un document administrativ de însoțire sau un document comercial în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2719/92 sau un document de însoțire simplificat sau un document comercial în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3649/92, primul și al doilea exemplar se vizează în prealabil conform procedurii prevăzute la alineatul (3).
Articolul 29
Transportul unei cantități mai mari de 60 de litri
Pe lângă documentul prevăzut pentru transportul în cauză, este necesară o copie autorizată de autoritatea competentă atunci când se transportă o cantitate mai mare de 60 de litri din următoarele produse vitivinicole neambalate:
(a)
produse originare din Comunitate:
(i)
vinuri destinate să fie prelucrate în vinuri cu DOP;
(ii)
must de struguri fermentat parțial;
(iii)
must de struguri concentrat, rectificat sau nu;
(iv)
must de struguri proaspăt, oprit din fermentație prin adaos de alcool;
(v)
suc de struguri;
(vi)
suc de struguri concentrat;
(b)
produse care nu sunt originare din Comunitate:
(i)
struguri proaspeți, cu excepția strugurilor de masă;
(ii)
must de struguri;
(iii)
must de struguri concentrat;
(iv)
must de struguri fermentat parțial;
(v)
must de struguri concentrat, rectificat sau nu;
(vi)
must de struguri proaspăt, oprit din fermentație prin adaos de alcool;
(vii)
suc de struguri;
(viii)
suc de struguri concentrat;
(ix)
vin licoros destinat preparării unor produse altele decât cele încadrate la codul NC 2204.
Primul paragraf se aplică și următoarelor produse, indiferent de originea acestora și de cantitatea transportată, fără a aduce atingere exceptărilor menționate la articolul 25:
(a)
drojdie de vin;
(b)
tescovină de struguri pentru distilare sau altă formă de prelucrare industrială;
(c)
pichet;
(d)
vin alcoolizat pentru distilare;
(e)
vin obținut din soiuri de struguri care nu figurează ca soiuri de struguri de vinificație în clasamentul întocmit de statele membre în temeiul articolului 24 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 pentru unitatea administrativă în care aceștia au fost recoltați;
(f)
produse care nu pot fi oferite sau livrate pentru consumul uman direct.
Copia menționată la primul paragraf se transmite de către expeditor pe calea cea mai rapidă, cel târziu în prima zi lucrătoare după data expedierii produsului, autorității competente pe a cărei rază teritorială se află locul de încărcare. Autoritatea în cauză transmite această copie pe calea cea mai rapidă, cel târziu în prima zi lucrătoare de la data prezentării sau eliberării, în cazul în care autoritatea competentă este cea care o întocmește, autorității competente teritorial pentru locul de descărcare.
Articolul 30
Transportul unui produs dintr-o țară terță pus în liberă circulație
Pentru orice transport de pe teritoriul vamal comunitar al unor produse dintr-o țară terță puse în liberă circulație, documentul de însoțire conține:
(a)
numărul documentului VI 1, întocmit în conformitate cu articolul 43 din Regulamentul (CE) nr. 555/2008;
(b)
data întocmirii acestui document;
(c)
numele și adresa organismului țării terțe care a întocmit acest document sau care a autorizat întocmirea acestui document de către un producător.
Articolul 31
Certificarea denumirii de origine protejate sau a indicației geografice protejate
(1) Documentul de însoțire este considerat o certificare a denumirii de origine protejate sau a indicației geografice protejate atunci când este întocmit corespunzător:
(a)
de către un expeditor care este și producătorul vinului transportat în cauză și care nici nu achiziționează, nici nu vinde produse vitivinicole obținute din strugurii recoltați din alte regiuni decât cele ale căror nume le utilizează pentru desemnarea vinurilor provenite din producția proprie;
(b)
de către un expeditor care nu este inclus la litera (a), dacă exactitatea informațiilor a fost certificată pe documentul de însoțire de către autoritatea competentă pe baza informațiilor din documentele care au însoțit transporturile anterioare ale produsului în cauză;
(c)
în conformitate cu articolul 33 alineatul (1), dacă se respectă următoarele condiții:
(i)
documentul de însoțire este întocmit conform modelului prevăzut pentru:
-
documentul administrativ de însoțire; sau
-
documentul de însoțire simplificat; sau
-
documentul de însoțire al cărui model este prevăzut în anexa VII; sau
-
documentul menționat la articolul 24 alineatul (2) litera (b);
(ii)
se înscriu următoarele mențiuni în locul prevăzut din documentul de însoțire:
-
pentru vinurile cu DOP: „Prezentul document certifică denumirea de origine protejată pentru vinurile menționate în acest document”;
-
pentru vinurile cu IGP: „Prezentul document certifică indicația geografică protejată pentru vinurile menționate în acest document”;
(iii)
mențiunile prevăzute la punctul (ii) sunt autentificate de către autoritatea competentă prin aplicarea ștampilei, menționarea datei și semnătura persoanei responsabile, în funcție de caz:
-
pe primul și al doilea exemplar, în cazul utilizării modelului de la punctul (i) prima și a doua liniuță; sau
-
pe exemplarul original al documentului de însoțire și pe o copie a acestuia, în cazul utilizării modelului de la punctul (i) a treia și a patra liniuță;
(iv)
numărul de referință al documentului de însoțire a fost atribuit de către autoritatea competentă;
(v)
în cazul expedierii dintr-un stat membru care nu este statul membru producător, atunci când include:
-
numărul de referință;
-
data întocmirii;
-
numele și adresa autorității competente care figurează pe documentele pe baza cărora produsul a fost transportat înainte de a fi reexpediat și în care a fost certificată denumirea de origine sau indicația geografică.
(2) Un stat membru poate prevedea obligativitatea certificării denumirii de origine protejate sau a indicației geografice protejate pentru vinurile produse pe teritoriul său.
(3) Autoritățile competente din fiecare stat membru pot permite expeditorilor care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (4) să înscrie singuri pe formularele documentului de însoțire sau să aibă pretipărite pe acestea mențiunile privind certificarea denumirii de origine protejate sau a indicației geografice protejate, cu condiția ca:
(a)
mențiunile să fie autentificate în prealabil prin aplicarea ștampilei autorității competente, a semnăturii persoanei responsabile și a datei; sau
(b)
mențiunile să fie autentificate de expeditorii înșiși prin aplicarea unei ștampile speciale autorizate de autoritățile competente, conformă cu modelul prevăzut în anexa VIII; ștampila poate fi pretipărită pe formulare atunci când tipărirea se desfășoară într-o tipografie autorizată în acest sens.
(4) Autorizația menționată la alineatul (3) se acordă numai expeditorilor care efectuează în mod obișnuit expedieri de vinuri cu DOP sau IGP și în cazul în care s-a confirmat, în urma unei prime solicitări, că registrele de intrare-ieșire sunt păstrate în conformitate cu capitolul III și deci permit verificarea corectitudinii mențiunilor cuprinse în documente.
Autoritățile competente pot refuza să elibereze autorizația expeditorilor care nu prezintă toate garanțiile pe care autoritățile le consideră necesare. Acestea pot anula autorizația, în special atunci când expeditorii nu mai respectă condițiile prevăzute la primul paragraf sau nu mai prezintă garanțiile cerute.
(5) Expeditorii cărora li se acordă autorizația prevăzută la alineatul (3) sunt obligați să ia toate măsurile necesare pentru a asigura păstrarea în siguranță a ștampilei speciale sau a formularelor care poartă ștampila autorității competente sau ștampila specială.
(6) În comerțul cu țările terțe, numai documentele de însoțire întocmite în conformitate cu alineatul (1) cu privire la un export din statul membru producător certifică, pentru vinurile cu DOP sau IGP, că denumirea de origine protejată sau indicația geografică protejată a produsului este conformă cu dispozițiile comunitare și naționale aplicabile. Cu toate acestea, în cazul unui export dintr-un stat membru care nu este statul membru producător, se consideră că documentul de însoțire întocmit în conformitate cu alineatul (1) și pe baza căruia produsul este exportat reprezintă certificarea denumirii de origine sau a indicației geografice protejate, atunci când conține:
(a)
numărul de referință;
(b)
data întocmirii;
(c)
numele și adresa autorității competente menționate la alineatul (1) care figurează pe documentele pe baza cărora produsul a fost transportat înainte de a fi exportat și care certifică denumirea de origine protejată sau indicația geografică protejată.
(7) Documentul de însoțire este considerat a fi certificarea denumirii de origine sau a indicației geografice a unei țări terțe pentru un vin importat, atunci când respectivul document este întocmit în conformitate cu prezentul articol prin utilizarea unuia dintre modelele menționate la alineatul (1) litera (c) punctul (i).
Articolul 32
Refuzul de către destinatar
Atunci când destinatarul refuză, în întregime sau în parte, un produs transportat pe baza unui document de însoțire a transportului, acesta scrie pe spatele documentului mențiunea „refuzat de către destinatar”, pune data și semnează și, dacă este cazul, menționează cantitatea refuzată în litri sau în kilograme.
În acest caz, produsul respectiv poate fi returnat expeditorului pe baza aceluiași document de însoțire a transportului sau poate fi păstrat în localul transportatorului până la întocmirea unui nou document de însoțire a produsului în vederea reexpedierii.
Articolul 33
Transportul efectuat de un expeditor care a comis o încălcare gravă
(1) Atunci când autoritatea competentă a constatat că o persoană fizică sau juridică sau un grup de astfel de persoane, care transportă sau pentru care se transportă un produs vitivinicol, a comis o încălcare gravă a dispozițiilor comunitare din sectorul vitivinicol sau a dispozițiilor naționale adoptate în conformitate cu acestea sau atunci când autoritatea are un motiv întemeiat să suspecteze comiterea unei astfel de încălcări, aceasta poate prevedea ca expeditorul să întocmească documentul de însoțire și să solicite viza autorității competente.
Atunci când se acordă viza, aceasta poate fi condiționată de respectarea condițiilor de utilizare ulterioară a produsului. Viza cuprinde ștampila, semnătura persoanei responsabile care reprezintă autoritatea competentă și data.
(2) Alineatul (1) se aplică și transporturilor de produse ale căror condiții de producție sau de compoziție nu sunt conforme cu dispozițiile comunitare sau naționale.
Articolul 34
Transporturi în neregulă
(1) Atunci când se constată că un transport pentru care se cere un document de însoțire este efectuat fără acest document sau în baza unui document care conține informații false, eronate sau incomplete, autoritatea competentă a statului membru constatator sau orice alt organism însărcinat cu controlul respectării dispozițiilor comunitare și naționale din sectorul vitivinicol ia măsurile corespunzătoare:
(a)
pentru regularizarea acestui transport fie prin corectarea erorilor materiale, fie prin întocmirea unui nou document;
(b)
dacă este cazul, pentru sancționarea neregulilor constatate în funcție de gravitatea faptei, în special prin aplicarea dispozițiilor articolului 33 alineatul (1).
Autoritatea competentă sau organismul menționat la primul paragraf ștampilează documentele corectate sau întocmite în conformitate cu dispoziția menționată anterior. Corectarea neregulilor nu trebuie să întârzie transportul în cauză mai mult decât este strict necesar.
În eventualitatea unor nereguli grave sau repetate, autoritatea competentă teritorial pentru locul de descărcare informează autoritatea competentă teritorial pentru locul de încărcare. În cazul unui transport în cadrul Comunității, această informație este transmisă în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 555/2008.
(2) Atunci când un transport nu poate fi regularizat în sensul alineatului (1) primul paragraf, autoritatea competentă sau serviciul care a constatat neregula oprește transportul respectiv, informează expeditorul cu privire la oprirea transportului și la consecințe. Măsurile luate pot include interzicerea comercializării produsului.
Articolul 35
Caz de forță majoră sau accident neprevăzut
În cazul în care, în timpul transportului, în urma unui caz de forță majoră sau accident neprevăzut, încărcătura pentru care este prevăzut un document de însoțire a fost fracționată ori s-a pierdut în întregime sau parțial, transportatorul solicită organului competent în raza căruia s-a produs cazul de forță majoră sau accidentul neprevăzut să întocmească un proces-verbal de constatare.
În măsura în care este posibil, transportatorul notifică, de asemenea, autoritatea competentă cea mai apropiată de locul în care s-a produs accidentul sau cazul de forță majoră, pentru ca aceasta să ia măsurile necesare în vederea regularizării transportului în cauză.
CAPITOLUL III
Registre
Articolul 36
Obiect
(1) Persoanele fizice sau juridice, precum și grupurile de astfel de persoane care, indiferent în ce calitate, dețin un produs vitivinicol pentru exercitarea activității lor profesionale sau în scopuri comerciale, sunt obligate să țină registre privind intrările și ieșirile acestui produs, denumite în continuare „registre”.
(2) În ceea ce îi privește pe comercianții fără depozit, statele membre pot prevedea obligația ca aceștia să țină registre, în conformitate cu normele și procedurile pe care le stabilesc.
(3) Persoanele obligate să țină registre înregistrează intrările și ieșirile din unitățile lor pentru fiecare lot din produsele menționate la alineatul (1), precum și operațiile efectuate, prevăzute la articolul 41 alineatul (1). De asemenea, acestea trebuie să fie în măsură să prezinte, pentru fiecare înregistrare de intrare sau ieșire, un document care a însoțit transportul corespunzător sau un alt document justificativ, în special un document comercial.
Articolul 37
Exceptări
(1) Următoarele persoane nu sunt obligate să țină registre:
(a)
comercianții cu amănuntul;
(b)
vânzătorii de băuturi pentru consum numai la fața locului.
(2) Nu se cere înscrierea în registre a oțetului din vin.
(3) Statele membre pot prevedea ca persoanele fizice și juridice sau grupurile de astfel de persoane care dețin sau oferă spre vânzare numai produse vitivinicole în recipiente mici, în conformitate cu condițiile de prezentare menționate la articolul 25 litera (b) punctul (i), să nu fie obligate să țină registre, cu condiția ca intrările, ieșirile și stocurile să poată fi verificate în orice moment pe baza altor documente justificative, în special documentele comerciale utilizate pentru contabilitatea financiară.
Articolul 38
Întocmirea registrelor
(1) Registrele sunt:
(a)
fie întocmite pe baza unui sistem informatizat, în conformitate cu normele stabilite de autoritățile competente din statele membre; conținutul registrelor electronice trebuie să fie identic cu cel al registrelor pe suport hârtie;
(b)
fie alcătuite din foi fixe numerotate în ordine;
(c)
fie alcătuite din elementele corespunzătoare dintr-un sistem modern de contabilitate, recunoscut de autoritățile competente, cu condiția ca mențiunile care trebuie să figureze în registre să apară în aceste elemente.
Cu toate acestea, statele membre pot prevedea:
(a)
ca registrele ținute de comercianții care nu desfășoară niciuna dintre operațiile menționate la articolul 41 alineatul (1) și nu efectuează nicio practică oenologică să fie alcătuite din totalitatea documentelor de însoțire;
(b)
ca registrele ținute de producători să fie alcătuite din adnotări pe spatele declarațiilor de recoltă, de producție sau de stoc prevăzute în titlul II sau ca anexă la acestea.
(2) Se țin registre pentru fiecare întreprindere, și anume chiar la locul în care sunt deținute produsele.
Cu toate acestea și cu condiția ca intrările, ieșirile și stocurile la locul în care sunt deținute produsele să poată fi verificate în orice moment pe baza altor documente justificative, autoritățile competente pot permite, dacă este cazul, prin intermediul unor instrucțiuni:
(a)
ca registrele să fie ținute la sediul întreprinderii, atunci când produsele sunt deținute în diferite depozite ale aceleiași întreprinderi, situate în aceeași unitate administrativă locală sau într-o unitate imediat învecinată;
(b)
ca ținerea registrelor să fie încredințată unei întreprinderi specializate.
În cazul în care mai multe magazine de vânzare cu amănuntul care vând direct către consumatorul final aparțin aceleiași întreprinderi și sunt aprovizionate de la unul sau mai multe depozite centrale care aparțin acestei întreprinderi, aceste depozite centrale au obligația să țină registre, fără a aduce atingere articolului 37 alineatul (3); în aceste registre, livrările către magazinele menționate, care funcționează ca detailiști, sunt înscrise ca ieșiri.
Articolul 39
Produsele care fac obiectul unei înregistrări
(1) În ceea ce privește produsele care fac obiectul înscrierii în registre, se țin registre separate pentru:
(a)
fiecare dintre categoriile enumerate în anexa IV din Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(b)
fiecare vin cu DOP și produsele destinate a fi transformate în vinuri cu DOP;
(c)
fiecare vin cu IGP și produsele destinate a fi transformate în vinuri cu IGP;
(d)
fiecare vin din soiuri fără DOP/IGP și produsele destinate a fi transformate în astfel de vinuri.
Vinurile cu DOP de origini diferite ambalate în recipiente cu capacitate maximă de 60 de litri și etichetate în conformitate cu dispozițiile comunitare, achiziționate de la un terț și deținute în vederea vânzării, pot fi înregistrate în aceleași registre, cu condiția să aibă aprobarea autorității competente ori a unui serviciu sau organism abilitat de aceasta și ca intrările și ieșirile fiecărui vin cu DOP să fie înregistrate separat; aceeași procedură se aplică și pentru vinurile cu IGP.
Pierderea utilizării denumirii de origine protejate și a indicației geografice protejate trebuie consemnată în registre.
(2) Statele membre stabilesc modul în care se înscriu în registre:
(a)
consumul personal al producătorului și al familiei sale;
(b)
eventualele variații accidentale de volum ale produselor respective.
Articolul 40
Mențiunile înscrise în registre
(1) Pentru fiecare intrare și ieșire, se menționează în registre:
(a)
numărul de control al produsului, atunci când un astfel de număr este prevăzut de dispozițiile comunitare sau naționale;
(b)
data operației;
(c)
cantitatea reală intrată și ieșită;
(d)
produsul în cauză, descris în conformitate cu dispozițiile comunitare și naționale aplicabile;
(e)
o trimitere la documentul care însoțește sau care a însoțit transportul în cauză.
(2) Pentru vinurile menționate la punctele 1-9, 15 și 16 din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 479/2008, descrierea din registrele păstrate de operatori cuprinde indicațiile facultative specificate la articolul 60 din regulamentul menționat, cu condiția ca acestea să figureze pe etichetă sau să se preconizeze includerea lor pe etichetă.
În registrele ținute de alte persoane decât producătorii, indicațiile facultative menționate la primul paragraf pot fi înlocuite prin numărul documentului de însoțire și data întocmirii acestuia.
(3) Recipientele pentru depozitarea vinurilor menționate la alineatul (2) sunt identificate în registre împreună cu volumul lor nominal. De asemenea, aceste recipiente prezintă indicațiile prevăzute în acest scop de către statele membre, care permit organismului responsabil cu verificarea să identifice conținutul acestora cu ajutorul registrelor sau al documentelor care țin locul acestora.
Cu toate acestea, pentru recipientele a căror capacitate nu depășește 600 de litri, care conțin același produs și sunt depozitate împreună în același lot, înregistrarea recipientelor în registre poate fi înlocuită prin înregistrarea întregului lot, cu condiția ca acesta să fie separat în mod clar de celelalte.
(4) În cazurile menționate la articolul 31 alineatul (6), în registrele de ieșire se face o trimitere la documentul pe baza căruia produsul a fost transportat anterior.
Articolul 41
Operațiile care trebuie consemnate în registre
(1) Se consemnează în registre următoarele operații:
(a)
creșterea tăriei alcoolice;
(b)
acidificarea;
(c)
dezacidificarea;
(d)
îndulcirea;
(e)
cupajul;
(f)
îmbutelierea;
(g)
distilarea;
(h)
producția de vinuri spumante de toate categoriile, de vinuri petiante, de vinuri perlante;
(i)
producția de vinuri licoroase;
(j)
producția de must de struguri concentrat, rectificat sau nu;
(k)
tratarea cu cărbune de uz oenologic;
(l)
tratarea cu ferocianură de potasiu;
(m)
producția de vinuri alcoolizate;
(n)
celelalte cazuri de adaos de alcool;
(o)
prelucrarea într-un produs dintr-o altă categorie, în special în vin aromatizat;
(p)
tratarea prin electrodializă sau tratarea cu schimbători de cationi în vederea stabilizării tartrice a vinului;
(q)
adaosul de dicarbonat de dimetil (DMDC) în vinuri;
(r)
utilizarea lemnului de stejar în procesul de producție a vinurilor;
(s)
dezalcoolizarea parțială a vinurilor;
(t)
utilizarea experimentală a unor noi practici oenologice, inclusiv trimiterea corespunzătoare la autorizația acordată de statul membru în cauză;
(u)
adaosul de anhidridă sulfuroasă, bisulfit de potasiu sau metabisulfit de potasiu.
Atunci când o întreprindere este autorizată să țină registre simplificate în conformitate cu articolul 38 alineatul (1) litera (c) din prezentul regulament, autoritatea competentă poate accepta duplicatul declarațiilor menționate în anexa V punctul D.4 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 drept echivalent al înregistrărilor din registre privind operațiile de creștere a tăriei alcoolice, de acidificare și de dezacidificare.
(2) Pentru fiecare dintre operațiile specificate la alineatul (1), registrele, altele decât cele menționate la articolul 42, consemnează:
(a)
operația efectuată și data acesteia;
(b)
natura și cantitățile produselor utilizate;
(c)
cantitatea de produs obținută prin această operație, inclusiv alcoolul obținut din dezalcoolizarea parțială a vinurilor;
(d)
cantitatea de produs utilizată pentru creșterea tăriei alcoolice, acidificare, dezacidificare, îndulcire și alcoolizare;
(e)
descrierea produselor înainte și după această operație, în conformitate cu dispozițiile comunitare și naționale aplicabile;
(f)
marcarea recipientelor în care produsele înscrise în registre se aflau înaintea operației respective și a celor în care se află după efectuarea acesteia;
(g)
în cazul îmbutelierii, numărul de sticle umplute și conținutul acestora;
(h)
în cazul îmbutelierii în regim contractual, numele și adresa îmbuteliatorului.
Atunci când un produs trece într-o altă categorie, în urma unei transformări care nu rezultă din operațiile menționate la alineatul (1) primul paragraf, în special în cazul fermentării mustului de struguri, se menționează în registre cantitățile și natura produsului obținut în urma transformării.
Articolul 42
Registrele pentru vinuri spumante și vinuri licoroase
(1) În ceea ce privește producția de vinuri spumante, registrele trebuie să menționeze pentru fiecare dintre producțiile de vin:
(a)
data preparării;
(b)
data tirajului pentru toate categoriile de vinuri spumante de calitate;
(c)
volumul producției de vin, precum și precizarea fiecărui component, împreună cu volumul, tăria alcoolică dobândită și potențială a fiecăruia;
(d)
volumul de licoare de tiraj utilizată;
(e)
volumul de licoare de expediție;
(f)
numărul de sticle obținute cu precizarea, dacă este cazul, a tipului de vin spumant exprimat printr-un termen legat de conținutul său de zahăr rezidual, cu condiția ca acesta să apară și pe etichetă.
(2) În ceea ce privește producția de vin licoros, registrele menționează pentru fiecare lot de vin licoros:
(a)
data adaosului unuia dintre produsele menționate la punctul 3 literele (e) și (f) din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 479/2008;
(b)
natura și volumul produsului adăugat.
Articolul 43
Registre sau evidențe speciale
(1) Deținătorii registrelor sunt obligați să păstreze registre sau evidențe speciale privind intrările și ieșirile următoarelor produse, indiferent în ce scop le dețin, inclusiv pentru utilizare în propriile unități:
(a)
zaharoză;
(b)
must de struguri concentrat;
(c)
must de struguri concentrat rectificat;
(d)
produse utilizate pentru acidificare;
(e)
produse utilizate pentru dezacidificare;
(f)
alcooluri și rachiuri de vin.
Păstrarea registrelor sau a evidențelor speciale nu reprezintă o exceptare de la declarațiile menționate în anexa V punctul D.4 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008.
(2) În registrele sau evidențele speciale menționate la alineatul (1) se precizează separat pentru fiecare produs:
(a)
în ceea ce privește intrările:
(i)
numele sau denumirea oficială a furnizorului, precum și adresa acestuia, făcând referire, dacă este cazul, la documentul care a însoțit transportul produsului;
(ii)
cantitatea de produs;
(iii)
data intrării;
(b)
în ceea ce privește ieșirile:
(i)
cantitatea de produs;
(ii)
data utilizării sau a ieșirii;
(iii)
dacă este cazul, numele sau denumirea oficială a destinatarului, precum și adresa acestuia.
Articolul 44
Pierderi
Statele membre stabilesc procentul maxim de pierderi rezultate din evaporarea în cursul depozitării, din diferitele operații sau din modificarea categoriei produsului.
Deținătorul registrelor informează în scris autoritatea competentă teritorial într-un termen stabilit de statele membre, atunci când pierderile reale depășesc:
(a)
în timpul transportului, toleranțele stabilite în anexa VI partea B punctul 1.3; și
(b)
în cazurile menționate la primul paragraf, procentele maxime stabilite de statele membre.
Autoritatea competentă menționată în al doilea paragraf ia măsurile necesare.
Articolul 45
Termene pentru înregistrarea în registre
(1) Înregistrarea în registrele sau evidențele speciale:
(a)
datele vizate la articolele 39, 40 și 44 se introduc, în ceea ce privește intrările, cel târziu în prima zi lucrătoare de la data recepției și, în ceea ce privește ieșirile, cel târziu în a treia zi lucrătoare de la data expedierii;
(b)
datele vizate la articolul 41 se introduc cel târziu în prima zi lucrătoare de la data operației respective, iar cele privind îmbogățirea, în aceeași zi;
(c)
datele vizate la articolul 43 se introduc, în ceea ce privește intrările și ieșirile, cel târziu în prima zi lucrătoare de la data recepției sau a expediției, iar în ceea ce privește utilizările, în ziua utilizării.
Cu toate acestea, statele membre pot autoriza termene mai lungi, de până la 30 de zile, în special atunci când se păstrează un registru informatizat al mărfurilor, cu condiția să se poată verifica în orice moment intrările și ieșirile, precum și operațiile specificate la articolul 41, pe baza altor documente justificative, cu condiția ca aceste documente să fie considerate fiabile de către autoritatea competentă sau de către un serviciu ori un organism abilitat de aceasta.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) primul paragraf și sub rezerva dispozițiilor adoptate de statele membre în temeiul articolului 47 alineatul (1) literele (j) și (k), expedierile din același produs pot fi înscrise în registrul de ieșiri o dată pe lună, în cazul în care acest produs este ambalat exclusiv în recipientele menționate la articolul 25 litera (b) punctul (i).
Articolul 46
Închiderea registrelor
Registrele privind intrările și ieșirile trebuie închise (bilanț anual) o dată pe an, la o dată care poate fi stabilită de statele membre. În cadrul bilanțului anual, se efectuează inventarul stocurilor. Stocurile existente trebuie înscrise în registre ca „intrare”, la o dată ulterioară bilanțului anual. Dacă în bilanțul anual apar diferențe între stocul teoretic și stocul efectiv, acest lucru trebuie consemnat în registrele închise.
CAPITOLUL IV
Dispoziții comune capitolelor II și III
Articolul 47
Dispoziții generale și tranzitorii
(1) Statele membre pot:
(a)
să prevadă păstrarea unei evidențe operative a stocurilor de dispozitive de închidere utilizate la ambalarea produselor în recipiente cu volum nominal de maximum 5 litri, menționate la articolul 25 litera (b) punctul (i), care sunt comercializate pe teritoriul lor, precum și înscrierea unor mențiuni speciale pe acestea;
(b)
să solicite informații suplimentare cu privire la documentele de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole produse pe teritoriul lor, în măsura în care acestea sunt necesare pentru control;
(c)
să stabilească, atunci când acest lucru este justificat de aplicarea sistemului informatizat de contabilitate a mărfurilor, locul în care se face înscrierea anumitor informații obligatorii pe documentele de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole care încep de pe teritoriul lor, cu condiția să nu se modifice prezentarea modelelor menționate la articolul 31 alineatul (1) litera (c) punctul (i);
(d)
să permită, pentru o perioadă de tranziție care expiră la 31 iulie 2015, pentru transporturile care încep și se încheie pe teritoriul lor fără să traverseze teritoriul unui alt stat membru sau al unei țări terțe, ca precizarea densității mustului de struguri să fie înlocuită de cea a densității exprimate în grade Oechsle;
(e)
să prevadă, pentru documentele de însoțire a transporturilor de produse vitivinicole întocmite pe teritoriul lor, ca data la care începe transportul să fie completată cu ora plecării transportului;
(f)
să prevadă, în completarea articolului 25 litera (a) punctul (i), că nu se solicită niciun document de însoțire pentru transporturile de struguri, presați sau nu, sau de must de struguri, efectuate de către un producător care face parte dintr-un grup de producători și care a produs el însuși produsele respective sau efectuate de către un grup de producători care deține aceste produse sau efectuate în numele uneia dintre aceste părți la o bază de recepție sau la unitățile de vinificare ale grupului respectiv, cu condiția ca transportul să înceapă și să se încheie în interiorul aceleiași zone viticole și, în cazul produselor destinate a fi prelucrate în vinuri cu DOP, în cadrul ariei determinate în cauză, inclusiv zona imediat învecinată;
(g)
să prevadă, stabilind modul de utilizare a exemplarelor în fiecare caz:
(i)
întocmirea de către expeditor a unuia sau a mai multor exemplare din documentele de însoțire a transporturilor care încep pe teritoriul lor;
(ii)
întocmirea de către destinatar a unuia sau mai multor exemplare din documentele de însoțire a transporturilor începute pe teritoriul unui alt stat membru sau al unei țări terțe și care se încheie pe teritoriul lor;
(h)
să prevadă ca derogarea menționată la articolul 25 litera (a) punctul (ii) privind exceptarea de la prezentarea documentului de însoțire pentru anumite transporturi de struguri să nu se aplice transporturilor care încep și se încheie pe teritoriul lor;
(i)
să dispună, pentru transporturile menționate la articolul 29 care încep pe teritoriul lor și se încheie pe teritoriul unui alt stat membru, ca expeditorul să transmită numele și adresa autorității competente de la locul de descărcare împreună cu exemplarele întocmite în temeiul articolului respectiv;
(j)
să autorizeze adaptarea registrelor existente și să stabilească norme suplimentare sau cerințe mai stricte în ceea ce privește păstrarea și verificarea registrelor;
(k)
să prevadă, acolo unde se aplică articolul 33 alineatul (1), ca autoritatea competentă să poată păstra ea însăși registrele sau să poată încredința această sarcină unui serviciu sau unui organism abilitat în acest sens.
În cazul menționat la litera (j), statele membre pot să prevadă, în mod special, păstrarea de evidențe separate în registre pentru anumite produse desemnate de ele sau păstrarea de registre separate pentru anumite categorii de produse sau pentru anumite operații menționate la articolul 41 alineatul (1).
(2) Fără a aduce atingere Directivei 92/12/CEE, statele membre nu pot interzice sau împiedica circulația produselor ambalate în recipiente cu volum nominal de maximum 5 litri, menționate la articolul 25 litera (b) punctul (i), din motive legate de dispozitivele de închidere utilizate.
Cu toate acestea, pentru produsele ambalate pe teritoriul lor, statele membre pot interzice utilizarea anumitor dispozitive de închidere sau tipuri de ambalaje sau pot stipula anumite condiții pentru utilizarea acestor dispozitive de închidere.
Articolul 48
Păstrarea documentelor de însoțire și a registrelor
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor mai riguroase adoptate de statele membre în vederea aplicării legislației lor sau a procedurilor naționale stabilite în alte scopuri, documentele de însoțire și copiile prevăzute trebuie păstrate cel puțin cinci ani de la încheierea anului calendaristic în care au fost întocmite.
(2) Registrele și documentația privind operațiile înregistrate în acestea trebuie păstrate cel puțin cinci ani după închiderea conturilor la care se referă. Atunci când, într-un registru, figurează unul sau mai multe conturi încă neînchise, referitoare la cantități de vin nesemnificative, aceste conturi pot fi reportate într-un alt registru, cu condiția să se menționeze acest lucru în registrul inițial. În acest caz, perioada de cinci ani menționată la alineatul (1) începe din ziua reportării.
Articolul 49
Comunicări
(1) Fiecare stat membru transmite Comisiei:
(a)
numele și adresa autorității sau autorităților competente responsabile de aplicarea prezentului titlu;
(b)
dacă este cazul, numele și adresa serviciilor sau organismelor abilitate de o autoritate competentă în vederea aplicării prezentului titlu.
(2) Fiecare stat membru comunică, de asemenea, Comisiei:
(a)
modificările ulterioare cu privire la autoritățile competente și serviciile sau organismele menționate la alineatul (1);
(b)
măsurile adoptate pentru punerea în aplicare a prezentului titlu, în măsura în care aceste dispoziții prezintă un interes specific pentru cooperarea între statele membre prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 555/2008.
(3) Comisia stabilește și actualizează o listă cu numele și adresele autorităților competente sau, dacă este cazul, ale serviciilor sau organismelor abilitate, pe baza informațiilor notificate de statele membre. Comisia publică această listă pe internet.
TITLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE
Articolul 50
Comunicări
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor speciale din prezentul regulament, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a putea respecta termenele de comunicare stabilite de prezentul regulament.
(2) Statele membre păstrează informațiile înregistrate în temeiul prezentului regulament pentru o perioadă de cel puțin cinci ani viticoli ulteriori anului în care acestea au fost înregistrate.
(3) Comunicările prevăzute de prezentul regulament nu aduc atingere obligațiilor care revin statelor membre în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 357/79 privind anchetele statistice pentru suprafețele viticole.
Articolul 51
Erori evidente
Orice comunicare sau solicitare adresată unui stat membru în temeiul prezentului regulament poate fi adaptată în orice moment ulterior efectuării sale în cazul unor erori evidente recunoscute de către autoritatea competentă.
Articolul 52
Forță majoră și circumstanțe excepționale
Sancțiunile prevăzute de prezentul regulament nu se aplică în caz de forță majoră sau în cazul unor circumstanțe excepționale în sensul articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (16).
Articolul 53
Abrogare și trimiteri
Regulamentele (CEE) nr. 649/87, (CE) nr. 884/2001 și (CE) nr. 1282/2001 se abrogă.
Trimiterile la regulamentele abrogate se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se interpretează în conformitate cu tabelele de corespondență din anexa X.
Articolul 54
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 august 2009.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 26 mai 2009.