Protocolul din 1992 de modificare a Convenției internaționale din 1971 privind crearea unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi
PĂRȚILE LA PREZENTUL PROTOCOL,
AVÂND ÎN VEDERE Convenția internațională privind crearea unui Fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi din 1971 și Protocolul la aceasta din 1984,
DUPĂ CE AU LUAT ACT CĂ Protocolul din 1984 la respectiva convenție, care lărgește sfera de aplicare și prevede o despăgubire crescută, nu a intrat încă în vigoare,
AFIRMÂND importanța menținerii viabilității sistemului internațional al răspunderii și al despăgubirii pentru poluarea cu hidrocarburi,
CONȘTIENTE DE nevoia de a asigura intrarea în vigoare a conținutului Protocolului din 1984 cât de curând posibil,
RECUNOSCÂND avantajul pentru statele părți de a asigura coexistența și completarea Convenției modificate cu Convenția originală pentru o perioadă de tranziție,
CONVINSE că rezultatele economice ale daunelor provocate de poluare rezultate din transportul hidrocarburilor în vrac pe mare ar trebui să continue să fie împărțite între proprietarii navelor și cei care au interese financiare în transportul de hidrocarburi,
ȚINÂND SEAMA DE adoptarea Protocolului din 1992 de modificare a Convenției internaționale din 1969 privind răspunderea civilă pentru daunele provocate de poluarea cu hidrocarburi,
CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
Articolul 1
Convenția modificată de prezentul protocol este Convenția internațională din 1971 privind crearea unui Fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi, denumită în continuare „Convenția din 1971 privind crearea fondului”. În ceea ce privește statele părți la protocolul din 1976 la Convenția din 1971 privind crearea fondului, această expresie desemnează Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin respectivul protocol.
Articolul 2
Articolul 1 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) «Convenția din 1992 privind răspunderea» înseamnă Convenția internațională din 1992 privind răspunderea civilă pentru daunele provocate de poluarea cu hidrocarburi.”;
2.
după alineatul (1) se inserează un alineat nou, cu următorul text:
„(1a) «Convenția din 1971 privind crearea fondului» înseamnă Convenția internațională din 1971 privind crearea unui Fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi. În ceea ce privește statele părți la Protocolul din 1976 la respectiva convenție, se consideră că termenul desemnează Convenția din 1971 privind crearea fondului astfel cum a fost modificată prin respectivul protocol.”;
3.
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Termenii «navă», «persoană», «proprietar», «hidrocarburi», «daune provocate de poluare», «măsuri de salvgardare», «incident» și «organizație» au același sens ca în articolul I din Convenția din 1992 privind răspunderea.”;
4.
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) «Unitate de cont» are același sens ca în articolul V alineatul (9) din Convenția din 1992 privind răspunderea.”;
5.
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) «Tonajul navei» are același sens ca în articolul V alineatul (10) din Convenția din 1992 privind răspunderea.”;
6.
alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
„(7) «Garant» înseamnă orice persoană care furnizează o asigurare sau un alt tip de garanție financiară pentru a acoperi răspunderea proprietarului navei în temeiul articolului VII alineatul (1) din Convenția din 1992 privind răspunderea.”
Articolul 3
Articolul 2 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Se înființează un Fond internațional de despăgubire pentru daunele provocate de poluare, cu denumirea «Fondul internațional din 1992 de despăgubire pentru daunele provocate de poluarea cu hidrocarburi», denumit în continuare «fondul», cu următoarele obiective:
(a)
să asigure o despăgubire pentru daunele provocate de poluare, în măsura în care protecția asigurată de Convenția din 1992 privind răspunderea nu este suficientă;
(b)
să atingă obiectivele conexe stabilite în prezenta convenție.”
Articolul 4
Articolul 3 din Convenția din 1971 privind creareq fondului se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 3
Prezenta convenție se aplică exclusiv:
(a)
prejudiciilor cauzate de poluare survenite:
(i)
pe teritoriul, inclusiv în marea teritorială, ale unui stat contractant și
(ii)
în zona economică exclusivă a unui stat contractant, stabilită în conformitate cu legislația internațională sau, dacă un stat contractant nu a stabilit o astfel de zonă, în zona de dincolo de marea sa teritorială și adiacentă acesteia, determinată de statul respectiv în conformitate cu legislația internațională și care se întinde pe maximum 200 mile marine de la liniile de bază de la care este măsurată lățimea mării teritoriale;
(b)
măsurilor de salvgardare, oriunde se adoptă acestea, în scopul prevenirii sau reducerii respectivelor prejudicii.”
Articolul 5
Titlurile articolelor 4-9 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică prin eliminarea cuvintelor „și despăgubire”.
Articolul 6
Articolul 4 din Convenția din 1971 privind înființarea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la alineatul (1), cele cinci trimiteri la „Convenția privind răspunderea” se înlocuiesc cu trimiteri la „Convenția din 1992 privind răspunderea”;
2.
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Dacă fondul dovedește că daunele provocate de poluare rezultă, total sau parțial, fie din acțiunile sau omisiunile persoanei care a suferit prejudiciul, săvârșite cu intenția de a provoca o astfel de daună, fie din neglijența acestei persoane, fondul poate fi exonerat total sau parțial de obligația de a indemniza persoana în cauză. Fondul este exonerat oricum în măsura în care proprietarul navei poate fi exonerat conform articolului III alineatul (3) din Convenția din 1992 privind răspunderea. Cu toate acestea, fondul nu este exonerat în ceea ce privește măsurile de salvgardare.”;
3.
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4)
(a)
Cu excepția dispozițiilor contrare de la literele (b) și (c), valoarea totală a despăgubirilor care trebuie plătite de fond pentru un incident determinat potrivit prezentului articol este limitată astfel încât suma totală a respectivei valori și valoarea indemnizațiilor plătite efectiv în conformitate cu Convenția din 1992 privind răspunderea pentru daunele provocate de poluare care intră în sfera de aplicare a prezentei convenții, astfel cum a fost definită în articolul 3, să nu fie mai mare de 135 milioane unități de cont.
(b)
Cu excepția dispozițiilor contrare de la litera (c), valoarea totală a indemnizațiilor care trebuie plătite de fond conform prezentului articol pentru daunele provocate de poluare rezultate în urma unui fenomen natural cu caracter excepțional, inevitabil și irezistibil nu poate fi mai mare de 135 milioane unități de cont.
(c)
Valoarea maximă a indemnizațiilor menționate la literele (a) și (b) este fixată la 200 milioane unități de cont pentru un incident determinat, care are loc în orice perioadă în care există trei părți la prezenta convenție, pentru care cantitatea totală relevantă de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții primite de persoanele din teritoriile respectivelor părți, pe parcursul anului calendaristic anterior, a fost egală cu sau mai mare decât 600 milioane tone.
(d)
Dobânda acumulată de un fond constituit potrivit articolului V alineatul (3) din Convenția din 1992 privind răspunderea, dacă există, nu se ia în considerare pentru calculul valorii maxime a compensației care trebuie plătite de către fond potrivit prezentului articol.
(e)
Sumele menționate în prezentul articol se convertesc în moneda națională pe baza valorii respectivei monede, în raport cu dreptul special de tragere valabil la data deciziei Adunării fondului cu privire la data primei plăți a despăgubirii.”;
4.
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) În cazul în care valoarea cererilor de despăgubire recunoscute împotriva fondului depășește valoarea totală a indemnizațiilor care trebuie plătite de fond în conformitate cu alineatul (4), suma disponibilă în temeiul prezentei convenții se distribuie astfel încât proporția dintre orice cerere de despăgubire acceptată și valoarea compensației efectiv recuperate de reclamant conform prezentei convenții să fie identică pentru toți reclamanții.”;
5.
alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Adunarea fondului poate decide ca, în cazuri excepționale, indemnizația în conformitate cu prezenta convenție să se poată plăti chiar dacă proprietarul navei nu a constituit un fond în conformitate cu articolul V alineatul (3) din Convenția din 1992 privind răspunderea. În astfel de cazuri, alineatul (4) litera (e) din prezentul articol se aplică în consecință.”
Articolul 7
Articolul 5 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se elimină.
Articolul 8
Articolul 6 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la alineatul (1), numărul alineatului și cuvintele „sau despăgubire conform articolului 5” se elimină;
2.
alineatul (2) se elimină.
Articolul 9
Articolul 7 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la alineatele (1), (3), (4) și (6), cele șapte trimiteri la „Convenția privind răspunderea” se înlocuiesc cu trimiteri la „Convenția din 1992 privind răspunderea”;
2.
la alineatul (1), cuvintele „sau despăgubire conform articolului 5” se elimină;
3.
la prima teză din alineatul (3), cuvintele „sau despăgubire” și „sau 5” se elimină;
4.
la a doua teză din alineatul (3), cuvintele „sau conform articolului 5 alineatul (1)”, se elimină.
Articolul 10
În articolul 8 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, trimiterea la „Convenția privind răspunderea” se înlocuiește cu trimiterea la „Convenția din 1992 privind răspunderea”.
Articolul 11
Articolul 9 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În ceea ce privește orice valoare a indemnizației pentru daune provocate de poluare plătită de fond conform articolului 4 alineatul (1) din prezenta convenție, fondul dobândește prin subrogare toate drepturile pe care persoana despăgubită în acest fel le poate avea, conform Convenției din 1992 privind răspunderea, față de proprietar sau de garantul acestuia.”;
2.
la alineatul (2), cuvintele „sau despăgubire” se elimină.
Articolul 12
Articolul 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
teza introductivă din alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„Contribuțiile anuale la fond se plătesc, pentru fiecare stat contractant, de orice persoană care, în anul calendaristic prevăzut în articolul 12 alineatul (2) litera (a) sau (b), a primit cantități totale de peste 150 000 de tone:”.
Articolul 13
Articolul 11 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se elimină.
Articolul 14
Articolul 12 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la teza introductivă din alineatul (1), cuvintele „pentru fiecare persoană menționată în articolul 10” se elimină;
2.
la alineatul (1) punctul (i) literele (b) și (c), cuvintele „sau 5” se elimină și „15 milioane de franci” se înlocuiesc cu „patru milioane de unități de cont”;
3.
alineatul (1) punctul (ii) litera (b) se elimină;
4.
la alineatul (1) punctul (ii), litera (c) devine (b) și litera (d) devine (c);
5.
teza introductivă din alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„Adunarea decide valoarea totală a contribuției care se percepe. Pe baza respectivei decizii, administratorul calculează, pentru fiecare stat contractant și pentru fiecare persoană menționată în articolul 10, valoarea contribuției sale anuale:”;
6.
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Contribuția anuală este scadentă la data specificată în regulamentul intern al fondului. Adunarea poate decide o dată diferită de plată.”;
7.
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) Adunarea poate decide, în condițiile stabilite în regulamentul financiar al fondului, să facă transferuri între fondurile primite conform articolului 12 alineatul (2) litera (a) și fondurile primite conform articolului 12 alineatul (2) litera (b).”;
8.
alineatul (6) se elimină.
Articolul 15
Articolul 13 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Valoarea oricărei contribuții scadente potrivit articolului 12 și care este restantă este purtătoare de dobândă la o rată determinată în conformitate cu regulamentul intern al fondului, putându-se fixa rate diferite pentru situații diferite.”;
2.
la alineatul (3), cuvintele „articolele 10 și 11” se înlocuiesc cu „articolele 10 și 12”, iar cuvintele „pentru o perioadă mai mare de trei luni” se elimină.
Articolul 16
Se adaugă un nou alineat (4) la articolul 15 din Convenția din 1971 privind crearea fondului:
„(4) În cazul în care un stat contractant nu își îndeplinește obligațiile de a transmite administratorului comunicarea prevăzută în alineatul (2) și aceasta duce la o pierdere financiară pentru fond, respectivul stat contractant trebuie să acopere respectiva pierdere a fondului. Adunarea, la recomandarea administratorului, decide dacă respectiva compensație trebuie plătită de respectivul stat contractant.”
Articolul 17
Articolul 16 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se înlocuiește cu următorul text:
„Fondul dispune de o adunare și un secretariat condus de un administrator.”
Articolul 18
Articolul 18 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la teza introductivă din articol, cuvintele „sub rezerva dispozițiilor din articolul 26” se elimină;
2.
alineatul (8) se elimină;
3.
alineatul (9) se înlocuiește cu următorul text:
„(9) Pentru a înființa orice organism subsidiar, temporar sau permanent, pe care îl consideră necesar, pentru a defini responsabilitățile acestuia și pentru a-i acorda autoritatea necesară ca să exercite atribuțiile ce i s-au încredințat; la numirea membrilor respectivului organism, adunarea se străduiește să asigure o distribuție geografică echitabilă a membrilor și să garanteze ca statele contractante care primesc cele mai mari cantități de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții să fie reprezentate în mod corespunzător; regulamentul de procedură al adunării se poate aplica, mutatis mutandis, în activitatea respectivului organism subsidiar.”;
4.
la alineatul (10), cuvintele „comitetul executiv” se elimină;
5.
la alineatul (11), cuvintele „comitetul executiv” se elimină;
6.
alineatul (12) se elimină.
Articolul 19
Articolul 19 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Sesiunile ordinare ale adunării au loc o dată pe an calendaristic, la convocarea administratorului.”;
2.
la alineatul (2), cuvintele „al comitetului executiv” se elimină.
Articolul 20
Articolele 21-27 din Convenția din 1971 privind crearea fondului și titlurile respectivelor articole se elimină.
Articolul 21
Articolul 29 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Administratorul este principalul funcționar administrativ al fondului. Sub rezerva instrucțiunilor pe care le primește de la adunare, administratorul exercită acele funcții care îi sunt atribuite de convenție, de regulamentul intern al fondului și de adunare.”;
2.
la alineatul (2) litera (e), cuvintele „sau comitetului executiv” se elimină;
3.
la alineatul (2) litera (f), cuvintele „sau comitetului executiv, după caz” se elimină;
4.
alineatul (2) litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
după consultarea cu președintele adunării, pregătește și publică un raport asupra activităților fondului din anul calendaristic anterior;”;
5.
la alineatul (2) litera (h), cuvintele „comitetul executiv” se elimină.
Articolul 22
La articolul 31 alineatul (1) din Convenția din 1971 privind crearea fondului, cuvintele „și asupra comitetului executiv” se elimină.
Articolul 23
Articolul 32 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
la teza introductivă, cuvintele „și comitetului executiv” se elimină;
2.
la litera (b), cuvintele „și comitetului executiv” se elimină.
Articolul 24
Articolul 33 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se modifică după cum urmează:
1.
alineatul (1) se elimină;
2.
la alineatul (2), numărul alineatului se elimină;
3.
litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
constituirea organismelor subsidiare, potrivit articolului 18 alineatul (9), și chestiunile care fac trimitere la respectiva constituire.”
Articolul 25
Articolul 35 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 35
Cererile de despăgubire în temeiul articolului 4 apărute în urma incidentelor care au loc după data intrării în vigoare a prezentei convenții nu pot fi prezentate fondului înainte de expirarea unui termen de o sută douăzeci de zile de la data respectivă.”
Articolul 26
După articolul 36 din Convenția din 1971 privind crearea fondului se inserează patru noi articole, după cum urmează:
„Articolul 36a
Următoarele dispoziții tranzitorii se aplică în perioada numită în continuare «perioadă de tranziție», cu începere de la data intrării în vigoare a prezentei convenții și până la data la care intră în vigoare denunțările prevăzute în articolul 31 din Protocolul din 1992 de modificare a Convenției din 1971 privind crearea fondului:
(a)
pentru aplicarea alineatului (1) litera (a) din articolul 2 din prezenta convenție, trimiterea la Convenția din 1992 privind răspunderea include trimiterea la Convenția internațională din 1969 privind răspunderea civilă pentru daunele provocate de poluarea cu hidrocarburi, fie în versiunea originală, fie în cea modificată de protocolul la aceasta din 1976 (denumită în prezentul articol Convenția din 1969 privind răspunderea) și la Convenția din 1971 privind crearea fondului;
(b)
în cazul în care un incident a cauzat daune provocate de poluare aflate în sfera de aplicare a prezentei convenții, fondul plătește o despăgubire oricărei persoane care a suferit daune provocate de poluare numai dacă și în măsura în care respectiva persoană nu a putut obține despăgubiri complete și corespunzătoare pentru prejudiciul suferit conform clauzelor din Convenția din 1969 privind răspunderea, Convenția din 1971 privind crearea fondului și Convenția din 1992 privind răspunderea, cu toate acestea, în ceea ce privește daunele provocate de poluare aflate în sfera de aplicare a prezentei convenții, în cazul unei părți la prezenta convenție, dar care nu este parte la Convenția din 1971 privind crearea fondului, fondul plătește indemnizații oricărei persoane care a suferit prejudicii cauzate de poluare numai dacă și în măsura în care respectiva persoană nu ar putea să obțină despăgubiri complete și corespunzătoare pentru prejudiciul suferit, dacă statul său ar fi parte la fiecare dintre convențiile menționate anterior;
(c)
pentru aplicarea articolului 4 din prezenta convenție, suma care se ia în considerare la determinarea valorii totale a indemnizațiilor pe care trebuie să o plătească fondul include și valoarea indemnizației plătibile efectiv în temeiul Convenției din 1969 privind răspunderea, dacă există, și valoarea indemnizației plătite efectiv sau care se consideră plătită în temeiul Convenției din 1971 privind crearea fondului;
(d)
alineatul (1) din articolul 9 din prezenta convenție se aplică și drepturilor prevăzute în Convenția din 1969 privind răspunderea.
Articolul 36b
(1) Sub rezerva dispozițiilor alineatului (4) din prezentul articol, valoarea totală a contribuțiilor anuale care trebuie plătite pentru hidrocarburile care fac obiectul plății unei contribuții, primite într-un singur stat contractant în timpul unui anumit an calendaristic, nu depășește 27,5 % din valoarea totală a contribuțiilor anuale în ceea ce privește respectivul an calendaristic, în temeiul Protocolului din 1992 de modificare a Convenției din 1971 privind crearea fondului.
(2) Dacă, prin aplicarea dispozițiilor alineatelor (2) și (3) din articolul 12, valoarea totală a contribuțiilor plătibile de persoanele care contribuie într-un singur stat contractant pentru un anumit an calendaristic este mai mare de 27,5 % din contribuțiile totale anuale, contribuțiile plătibile de toate persoanele care contribuie în respectivul stat se reduc proporțional, astfel încât contribuțiile totale anuale să fie egale cu 27,5 % din contribuțiile totale anuale la fond pentru anul în cauză.
(3) Dacă contribuțiile plătibile de persoanele dintr-un anumit stat contractant se reduc în temeiul alineatului (2) din prezentul articol, contribuțiile plătibile de persoanele din toate celelalte state contractante cresc proporțional, astfel încât să se asigure că valoarea totală a contribuțiilor plătibile de către toate persoanele care contribuie la fond pentru anul în cauză atinge valoarea totală a contribuțiilor stabilită de adunare.
(4) Dispozițiile din alineatele (1)-(3) din prezentul articol se aplică până când cantitatea totală de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții primite în toate statele contractante într-un an calendaristic atinge 750 milioane de tone sau până la expirarea unei perioade de cinci ani de la intrarea în vigoare a protocolului din 1992 menționat, luându-se în calcul condiția care se îndeplinește prima.
Articolul 36c
Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentei convenții, următoarele dispoziții se aplică administrării fondului pe durata perioadei în care atât Convenția din 1971 privind crearea fondului, cât și prezenta convenție sunt în vigoare:
(a)
secretariatul fondului, instituit prin Convenția din 1971 privind crearea fondului (denumit în continuare Fondul din 1971) și administratorul care îl conduce pot funcționa și ca secretariat și administrator ai fondului;
(b)
dacă, în conformitate cu litera (a), secretariatul și administratorul Fondului din 1971 exercită și funcția de secretariat și pe cea de administrator ai fondului, fondul este reprezentat, în cazuri de conflict de interese între Fondul din 1971 și fond, de președintele adunării fondului;
(c)
în exercitarea atribuțiilor ce le revin în temeiul prezentei convenții și a Convenției din 1971 privind crearea fondului, administratorul, personalul desemnat și experții numiți de acesta nu sunt considerați a încălca dispozițiile articolului 30 din prezenta convenție în măsura în care își îndeplinesc îndatoririle în temeiul prezentului articol;
(d)
adunarea fondului nu ia decizii incompatibile cu deciziile luate de adunarea Fondului din 1971. Dacă apar diferențe de opinie cu privire la aspecte administrative de interes comun, adunarea fondului încearcă să ajungă la un consens cu adunarea Fondului din 1971, în spiritul cooperării reciproce și al obiectivelor comune ale celor două organizații;
(e)
fondul poate dobândi drepturile, obligațiile și activele Fondului din 1971, dacă adunarea Fondului din 1971 decide astfel, în conformitate cu articolul 44 alineatul (2) din Convenția din 1971 privind crearea fondului;
(f)
fondul rambursează Fondului din 1971 toate costurile și cheltuielile aferente serviciilor administrative prestate de Fondul din 1971 pentru fond.
Articolul 36d
Clauze finale
Clauzele finale din prezenta convenție sunt articolele 28-39 din Protocolul din 1992 de modificare a Convenției din 1971 privind crearea fondului. Trimiterile din prezenta convenție la statele contractante sunt considerate trimiteri la statele contractante la respectivul protocol.”
Articolul 27
(1) Între părțile la prezentul protocol, Convenția din 1971 privind crearea fondului și prezentul protocol se citesc și se interpretează împreună ca un singur instrument.
(2) Articolele 1-36d din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, sunt cunoscute sub denumirea de Convenția internațională din 1992 privind crearea unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi(Convenția din 1992 privind crearea fondului).
CLAUZE FINALE
Articolul 28
Semnarea, ratificarea, acceptarea, aprobarea și aderarea
(1) Prezentul protocol este deschis pentru semnare la Londra de la 15 ianuarie 1993 până la 14 ianuarie 1994 de orice stat care a semnat Convenția din 1992 privind răspunderea.
(2) Sub rezerva alineatului (4), prezentul protocol este ratificat, acceptat sau aprobat de către statele care l-au semnat.
(3) Sub rezerva alineatului (4), prezentul protocol este deschis pentru aderare statelor care nu l-au semnat.
(4) Prezentul protocol poate fi ratificat, acceptat, aprobat sau se poate adera la acesta numai de către statele care au ratificat, acceptat, aprobat sau aderat la Convenția din 1992 privind răspunderea.
(5) Ratificarea, acceptarea, aprobarea sau aderarea se efectuează prin depunerea unui instrument formal în respectivul scop la secretarul general al organizației.
(6) Pentru un stat care este parte la prezentul protocol, dar nu este parte la Convenția din 1971 privind crearea fondului, sunt obligatorii dispozițiile Convenției din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, în ceea ce privește relațiile dintre statul respectiv și celelalte părți la prezentul protocol, dar nu sunt obligatorii dispozițiile Convenției din 1971 privind crearea fondului în ceea ce privește relațiile dintre statul respectiv și celelalte părți la doar convenția menționată.
(7) Orice instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare depus după intrarea în vigoare a unei modificări a Convenției din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, este aplicabil convenției astfel modificate, și modificată și prin respectiva modificare.
Articolul 29
Informații privind hidrocarburile care fac obiectul plății unei contribuții
(1) Înainte ca prezentul protocol să intre în vigoare într-un stat, respectivul stat, la depunerea instrumentului prevăzut în articolul 28 alineatul (5) și ulterior anual, la o dată decisă de secretarul general al organizației, îi comunică acestuia numele și adresa persoanelor care, în ceea ce privește statul respectiv, ar trebui să contribuie la fond în temeiul articolului 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, precum și datele privind cantitățile relevante de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții primite de respectivele persoane pe teritoriul statului respectiv în timpul anului calendaristic precedent.
(2) În timpul perioadei de tranziție, administratorul comunică anual, în numele părților, secretarului general al organizației, date privind cantitățile de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții primite de persoanele care ar trebui să contribuie la fond în temeiul articolului 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol.
Articolul 30
Intrarea în vigoare
(1) Prezentul protocol intră în vigoare la 12 luni după data la care se îndeplinesc următoarele cerințe:
(a)
cel puțin opt state au depus instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare la secretarul general al organizației și
(b)
secretarul general al organizației a primit informații în conformitate cu articolul 29 că respectivele persoane care ar trebui să contribuie în temeiul articolului 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, au primit în anul calendaristic precedent o cantitate totală de cel puțin 450 milioane de tone de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții.
(2) Cu toate acestea, prezentul protocol nu intră în vigoare înainte de intrarea în vigoare a Convenției din 1992 privind răspunderea.
(3) Pentru fiecare stat care ratifică, acceptă, aprobă sau aderă la prezentul protocol după îndeplinirea condițiilor din alineatul (1), protocolul intră în vigoare la douăsprezece luni de la data depunerii de către respectivul stat a instrumentului corespunzător.
(4) Orice stat poate, în momentul depunerii instrumentului său de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare în ceea ce privește prezentul protocol, să declare că respectivul instrument nu produce efecte în sensul prezentului articol până la sfârșitul perioadei de șase luni prevăzute la articolul 31.
(5) Orice stat care a făcut o declarație în conformitate cu alineatul anterior poate să o retragă oricând printr-o notificare adresată secretarului general al organizației. Orice astfel de retragere produce efecte de la data primirii notificării și se consideră că orice stat care își retrage declarația și-a depus instrumentul de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare în ceea ce privește prezentul protocol la data în cauză.
(6) Se consideră că orice stat care a făcut o declarație potrivit articolului 13 alineatul (2) din Protocolul din 1992 de modificare a Convenției din 1969 privind răspunderea a făcut, de asemenea, o declarație conform alineatului (4) din prezentul articol. Retragerea unei declarații în temeiul articolului 13 alineatul (2) menționat este considerată, de asemenea, retragere în temeiul alineatului (5) din prezentul articol.
Articolul 31
Denunțarea convențiilor din 1969 și 1971
Sub rezerva articolului 30, în termen de șase luni de la data la care se îndeplinesc următoarele cerințe:
(a)
cel puțin opt state au devenit părți la prezentul protocol sau și-au depus instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare la secretarul general al organizației, sub rezerva sau nu a articolului 30 alineatul (4) și
(b)
secretarul general al organizației a primit informații în conformitate cu articolul 29 că respectivele persoane care contribuie sau ar trebui să contribuie în temeiul articolului 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, au primit în anul calendaristic precedent o cantitate totală de cel puțin 750 milioane de tone de hidrocarburi care fac obiectul plății unei contribuții.
Fiecare parte la prezentul protocol și fiecare stat care a depus un instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare, sub rezerva sau nu a articolului 30 alineatul (4), denunță, dacă este parte la aceasta, Convenția din 1971 privind crearea fondului și Convenția din 1969 privind răspunderea, denunțarea intrând în vigoare la 12 luni după expirarea perioadei de șase luni menționate anterior.
Articolul 32
Revizuire și modificare
(1) Organizația poate convoca o conferință în scopul revizuirii sau modificării Convenției din 1992 privind crearea fondului.
(2) Organizația poate convoca o conferință a statelor contractante în scopul revizuirii sau modificării Convenției din 1992 privind crearea fondului, la cererea a cel puțin o treime din totalul statelor contractante.
Articolul 33
Modificări ale limitelor despăgubirii
(1) La cererea a cel puțin un sfert dintre statele contractante, orice propunere de modificare a limitelor despăgubirii stabilite în articolul 4 alineatul (4) din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, este transmisă de secretarul general tuturor membrilor organizației și tuturor statelor contractante.
(2) Orice modificare propusă și transmisă potrivit prevederilor anterioare este supusă analizei comitetului juridic al organizației la cel puțin șase luni de la data transmiterii ei.
(3) Toate statele contractante la Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, fie că sunt sau nu membre ale organizației, au dreptul să participe la lucrările comitetului juridic în scopul analizei și adoptării modificărilor.
(4) Modificările se adoptă cu o majoritate de două treimi din numărul statelor contractante prezente și care votează în cadrul comitetului juridic, extins potrivit alineatului (3), cu condiția ca cel puțin jumătate dintre statele contractante să fie prezente în momentul votului.
(5) Atunci când adoptă o decizie legată de propunerea de modificare a limitelor, comitetul juridic ia în considerare incidentele trecute și în special suma daunelor care au rezultat din acestea, precum și fluctuațiile valorilor monetare. Ia de asemenea în considerare și relația dintre limitele din articolul 4 alineatul (4) din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, și cele din articolul V alineatul (1) din Convenția internațională din 1992 de creare a unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi.
(6)
(a)
Nu se pot analiza modificări ale limitelor în temeiul prezentului articol înainte de 15 ianuarie 1998 și nici la mai puțin de cinci ani de la data intrării în vigoare a unei modificări anterioare efectuate în temeiul prezentului articol. Nu se pot aduce modificări în temeiul prezentului articol înainte de data intrării în vigoare a prezentului protocol.
(b)
Nici o limită nu poate fi mărită astfel încât să depășească o valoare ce corespunde limitei stabilite în Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, mărită cu 6 % pe an și calculată pe o bază compusă, de la 15 ianuarie 1993.
(c)
Nici o limită nu poate fi mărită astfel încât să depășească o valoare ce corespunde triplului limitei stabilite în Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol.
(7) Organizația notifică tuturor statelor contractante orice modificare adoptată în temeiul alineatului (4). Modificarea se consideră acceptată la expirarea unei perioade de 18 luni de la data notificării, cu condiția ca în acest interval cel puțin un sfert din statele care erau state contractante la data adoptării modificării de către comitetul juridic să nu fi comunicat organizației faptul că nu acceptă modificarea, caz în care modificarea se respinge și nu produce efecte.
(8) O modificare considerată acceptată conform alineatului (7) intră în vigoare la 18 luni de la data acceptării.
(9) Modificarea este obligatorie pentru toate statele contractante, cu excepția cazului în care acestea denunță prezentul protocol potrivit articolului 34 alineatele (1) și (2), în termen de cel puțin șase luni înainte de intrarea în vigoare a modificării. Denunțarea produce efecte de la data intrării în vigoare a modificării.
(10) Dacă o modificare a fost adoptată de comitetul juridic, dar nu a expirat perioada de optsprezece luni pentru acceptarea sa, modificarea este obligatorie și pentru un stat care devine stat contractant în această perioadă, dacă respectiva modificare intră în vigoare. O modificare acceptată potrivit alineatului (7) este obligatorie și pentru un stat care devine stat contractant după această perioadă. În cazurile menționate în prezentul alineat, modificarea devine obligatorie pentru un stat atunci când intră în vigoare sau atunci când intră în vigoare prezentul protocol pentru statul în cauză, dacă acest lucru se produce ulterior.
Articolul 34
Denunțarea
(1) Protocolul poate fi denunțat de oricare dintre părți la orice dată după intrarea sa în vigoare pentru partea în cauză.
(2) Denunțarea se realizează prin depunerea unui instrument la secretarul general al organizației.
(3) Denunțarea intră în vigoare după douăsprezece luni - sau după o perioadă mai lungă menționată în instrumentul de denunțare - de la depunerea instrumentului de denunțare la secretarul general al organizației.
(4) Denunțarea Convenției din 1992 privind răspunderea se consideră denunțare a prezentului protocol. Respectiva denunțare produce efecte de la data la care produce efecte denunțarea Protocolului din 1992 de modificare a Convenției din 1969 privind răspunderea, în conformitate cu articolul 16 din respectivul protocol.
(5) Orice stat contractant la prezentul protocol care nu a denunțat Convenția din 1971 privind crearea fondului și nici Convenția din 1969 privind răspunderea potrivit cerințelor din articolul 31 se consideră că a denunțat prezentul protocol, denunțarea intrând în vigoare la 12 luni după expirarea perioadei de șase luni menționată în respectivul articol. Cu începere de la data la care produc efecte denunțările prevăzute în articolul 31, orice parte la prezentul protocol care depune un instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare la Convenția din 1969 privind răspunderea se consideră că a denunțat prezentul protocol, denunțarea intrând în vigoare la data de la care produce efecte respectivul instrument.
(6) Între părțile la prezentul protocol, denunțarea de către oricare dintre ele a Convenției din 1971 privind crearea fondului în temeiul articolului 41 din această convenție nu este considerată o denunțare a Convenției din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol.
(7) Fără a aduce atingere denunțării prezentului protocol de o parte în temeiul prezentului articol, orice dispoziții ale prezentului protocol referitoare la obligațiile de a face contribuții în temeiul articolului 10 din Convenția din 1971 privind crearea fondului, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol, pentru un incident survenit în condițiile menționate în articolul 12 alineatul (2) litera (b) din convenția modificată și care are loc înainte ca denunțarea să producă efecte, continuă să se aplice.
Articolul 35
Sesiuni extraordinare ale Adunării
(1) Orice stat contractant poate solicita administratorului, în termen de nouăzeci de zile de la depunerea unui instrument de denunțare despre al cărui rezultat consideră că va aduce o creștere semnificativă a nivelului de contribuții pentru statele contractante rămase, să convoace o sesiune extraordinară a Adunării. Administratorul convoacă Adunarea la cel târziu șaizeci de zile de la primirea solicitării.
(2) Administratorul poate convoca, din proprie inițiativă, o sesiune extraordinară a Adunării care să aibă loc în termen de șaizeci de zile de la depunerea oricărui instrument de denunțare, dacă el consideră că respectiva denunțare va avea ca rezultat o creștere semnificativă a nivelului de contribuții din partea statelor contractante rămase.
(3) Dacă Adunarea, la sesiunea extraordinară convocată în conformitate cu alineatul (1) sau (2), decide că denunțarea va avea ca rezultat o creștere semnificativă a nivelului de contribuții pentru statele contractante rămase, oricare dintre aceste state poate să denunțe prezentul protocol în termen de cel mult o sută douăzeci de zile înaintea datei de la care produce efecte denunțarea în cauză. Această denunțare intră în vigoare la aceeași dată.
Articolul 36
Încetarea efectelor protocolului
(1) Prezentul protocol încetează a mai fi în vigoare de la data la care numărul statelor contractante scade sub trei.
(2) Statele care au obligații în temeiul prezentului protocol, în ziua dinaintea datei de încetare a efectelor sale, iau toate măsurile necesare pentru a permite fondului să își exercite funcțiile prevăzute de articolul 37 din prezentul protocol și, exclusiv în acest scop, obligațiile lor în temeiul prezentului protocol rămân valabile.
Articolul 37
Lichidarea fondului
(1) În cazul în care prezentul protocol încetează a mai fi în vigoare, cu toate acestea, fondul:
(a)
își îndeplinește obligațiile cu privire la orice incident care are loc înainte ca protocolul să își înceteze efectele;
(b)
are dreptul să își exercite drepturile în materia recuperării contribuțiilor în măsura în care acestea sunt necesare pentru a-și putea îndeplini obligațiile prevăzute la litera (a), inclusiv cheltuielile pentru administrare pe care va trebui să le suporte în acest scop.
(2) Adunarea ia toate măsurile necesare pentru a realiza lichidarea fondului, inclusiv distribuirea în mod echitabil a activelor rămase între acele persoane care au contribuit la fond.
(3) În sensul prezentului articol, fondul rămâne persoană juridică.
Articolul 38
Depozitarul
(1) Prezentul protocol, împreună cu toate modificările acceptate în temeiul articolului 33, se depune la secretarul general al organizației.
(2) Secretarul general al organizației:
(a)
informează statele care au semnat sau au acceptat protocolul în legătură cu:
(i)
orice nouă semnare sau depunere a unui instrument, împreună cu data la care s-a efectuat;
(ii)
fiecare declarație și notificare făcute în temeiul articolului 30, inclusiv declarațiile și retragerile despre care se consideră că au fost făcute în conformitate cu respectivul articol;
(iii)
intrarea în vigoare a prezentului protocol;
(iv)
data până la care se solicită efectuarea denunțărilor prevăzute în articolul 31;
(v)
orice propunere de modificare a limitelor despăgubirii, făcută în conformitate cu articolul 33 alineatul (1);
(vi)
orice modificare adoptată în temeiul articolului 33 alineatul (4);
(vii)
orice modificare considerată a fi acceptată în conformitate cu articolul 33 alineatul (7), împreună cu data la care modificarea intră în vigoare potrivit alineatelor (8) și (9) din articolul în cauză;
(viii)
depunerea unui instrument de denunțare a prezentului protocol, împreună cu data depunerii și data de la care denunțarea intră în vigoare;
(ix)
orice denunțare considerată a fi făcută în conformitate cu articolul 34 alineatul (5);
(x)
orice comunicare solicitată conform oricărui articol din prezentul protocol;
(b)
transmite copii certificate pentru conformitate ale prezentului protocol tuturor statelor semnatare și tuturor statelor care aderă la prezentul protocol.
(3) Imediat după intrarea în vigoare a prezentului protocol, textul este transmis de către secretarul general al organizației Secretariatului Organizației Națiunilor Unite, pentru înregistrare și publicare potrivit articolului 102 din Carta Organizației Națiunilor Unite.
Articolul 39
Limbi
Prezentul protocol este redactat într-un singur exemplar original, în limbile arabă, chineză, engleză, franceză, rusă și spaniolă, aceste versiuni fiind în egală măsură autentice.
ADOPTAT LA LONDRA, la douăzeci și șapte noiembrie una mie nouă sute nouăzeci și doi.
DREPT CARE subsemnații, pe deplin autorizați, semnează prezentul protocol.
11/Volumul 34
RO
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene
180
32004D0246
L 078/22
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 2 martie 2004
de autorizare a statelor membre să semneze, să ratifice sau să adere, în interesul Comunității Europene, la Protocolul din 2003 la Convenția internațională din 1992 privind crearea unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi și de autorizare a Austriei și Luxemburgului să adere, în interesul Comunității Europene, la instrumentele de referință
(2004/246/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c), coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf și cu articolul 300 alineatul (3) al doilea paragraf,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul conform al Parlamentului European (1),
întrucât:
(1)
Protocolul la Convenția internațională din 1992 privind crearea unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi (denumit în continuare „Protocolul privind Fondul suplimentar”) vizează furnizarea unei despăgubiri convenabile, prompte și eficace persoanelor care au suferit daune datorate scurgerilor de petrol de pe petroliere. Prin creșterea semnificativă a plafoanelor de despăgubiri prevăzute de regimul internațional în vigoare, Protocolul privind Fondul suplimentar acoperă una dintre cele mai importante lacune ale reglementărilor internaționale în domeniul răspunderii pentru poluarea cu hidrocarburi.
(2)
Articolele 7 și 8 din Protocolul privind Fondul suplimentar au incidență asupra dreptului comunitar în domeniile reglementate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (2).
(3)
Comunitatea are competență exclusivă în ceea ce privește articolele 7 și 8 din protocol, în măsura în care aceste articole afectează normele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 44/2001. Statele membre își mențin competențele în domeniile reglementate de protocol care nu afectează dreptul comunitar.
(4)
În conformitate cu prevederile Protocolului privind Fondul suplimentar, numai statele suverane pot fi părți la protocol; nu este, așadar, posibil pentru Comunitate să ratifice protocolul sau să adere la acesta și nici nu se prevede posibilitatea de a proceda astfel în viitorul apropiat.
(5)
Așadar este necesară autorizarea de către Consiliu, cu titlu excepțional, a statelor membre să semneze și să încheie Protocolul privind Fondul suplimentar în interesul Comunității, în condițiile stabilite în prezenta decizie.
(6)
Regatul Unit și Irlanda și-au asumat obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 44/2001 și participă, prin urmare, la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.
(7)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu are obligații în temeiul acesteia, nici nu face obiectul aplicării sale.
(8)
Numai părțile contractante la instrumentele de referință pot deveni părți contractante la Protocolul privind Fondul suplimentar. Austria și Luxemburg nu sunt, la ora actuală, părți la instrumentele de referință. În măsura în care instrumentele de referință conțin dispoziții care afectează Regulamentul (CE) nr. 44/2001, este necesară autorizarea Austriei și a Luxemburgului pentru a adera, de asemenea, la aceste instrumente.
(9)
Este important ca statele membre să semneze sau să ratifice protocolul, pe cât posibil, înainte de sfârșitul lunii iunie 2004, cu excepția Austriei și a Luxemburgului. Statele membre au opțiunea fie de a semna și apoi de a ratifica protocolul, fie de a-l semna fără rezerva ratificării, a acceptării sau a aprobării.
(10)
Situația Austriei și a Luxemburgului este diferită, deoarece acestea nu pot deveni părți contractante la Protocolul privind Fondul suplimentar decât după ce aderă la instrumentele de referință. Austria și Luxemburg ar trebui, prin urmare, să adere la instrumentele de referință și la Protocolul privind Fondul suplimentar, pe cât posibil, până la 31 decembrie 2005 (3),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Statele membre sunt autorizate, în interesul Comunității Europene, să semneze, să ratifice sau să adere la Protocolul din 2003 la Convenția internațională din 1992 pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi (denumit în continuare „Protocolul privind Fondul suplimentar”), sub rezerva condițiilor menționate în articolele de mai jos.
(2) În afară de aceasta, Austria și Luxemburg sunt autorizate să adere la instrumentele de referință.
(3) Textul Protocolului privind Fondul suplimentar se găsește la anexa I la prezenta decizie. Textul instrumentelor de referință se găsește la anexele II și III la prezenta decizie.
(4) În sensul prezentei decizii, „instrumente de referință” înseamnă Protocolul din 1992 de modificare a Convenției internaționale din 1969 privind răspunderea civilă pentru daunele privicate de poluarea cu hidrocarburi și Protocolul din 1992 de modificare a Convenției internaționale din 1971 privind crearea unui fond internațional pentru compensarea prejudiciilor cauzate de poluarea cu hidrocarburi.
(5) În prezenta decizie, prin „stat membru” se înțelege orice stat membru, cu excepția Danemarcei.
Articolul 2
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a-și exprima simultan acordul de a fi obligate prin Protocolul privind Fondul suplimentar, în conformitate cu articolul 19 alineatul (2), într-un termen rezonabil și, dacă este posibil, înainte de 30 iunie 2004, cu excepția Austriei și a Luxemburgului, care își exprimă acordul de a fi obligate prin protocol în condițiile stabilite în alineatul (3) din prezentul articol.
(2) Statele membre procedează la un schimb de informații cu Comisia, în cadrul Consiliului, înainte de 30 aprilie 2004, privind data la care consideră că procedurile lor interne vor fi finalizate.
(3) Austria și Luxemburgul iau măsurile necesare pentru a-și exprima acordul de a fi obligate prin instrumentele de referință și prin Protocolul privind Fondul suplimentar, pe cât posibil înainte de 31 decembrie 2005.
Articolul 3
În cazul în care semnează, ratifică sau aderă la instrumentele menționate la articolul 1, statele membre informează în scris secretarul general al Organizației Maritime Internaționale că respectiva semnare, ratificare sau aderare a avut loc în conformitate cu prezenta decizie.
Articolul 4
Statele membre se asigură în cele mai scurte termene că Protocolul privind Fondul suplimentar și instrumentele de referință sunt modificate astfel încât să permită Comunității să devină parte contractantă.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.
Adoptată la Bruxelles, 2 martie 2004.