32006R1638
L 310/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1638/2006 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 24 octombrie 2006
de stabilire a dispozițiilor generale privind instituirea unui instrument european de vecinătate și de parteneriat
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 179 și 181a,
având în vedere propunerea Comisiei,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (1),
întrucât:
(1)
în vederea îmbunătățirii eficacității asistenței externe acordate de Comunitate, a fost propus un nou cadru de reglementare privind planificarea și acordarea de asistență. Prezentul regulament este unul dintre instrumentele generale care susțin direct politicile externe europene.
(2)
Consiliul European de la Copenhaga din 12 și 13 decembrie 2002 a confirmat faptul că extinderea Uniunii Europene reprezintă o ocazie importantă de îmbunătățire a relațiilor cu țările vecine în temeiul unor valori politice și economice comune și a reafirmat determinarea Uniunii Europene de a evita formarea unor linii de demarcație în Europa și de a promova stabilitatea și prosperitatea în interiorul și în afara noilor frontiere ale Uniunii Europene.
(3)
Consiliul European de la Bruxelles din 17 și 18 iunie 2004 a reafirmat importanța acordată consolidării cooperării cu vecinii săi, datorită parteneriatului și apropierii comune și în temeiul unor valori comune, precum democrația și respectarea drepturilor omului.
(4)
Relațiile privilegiate dintre Uniunea Europeană și vecinii săi ar trebui să se bazeze pe angajamente care vizează valorile comune, în special democrația, statul de drept, buna guvernare și respectarea drepturilor omului, precum și cele care vizează principiile care guvernează economia de piață, liberul schimb, echitabil și bazat pe norme, dezvoltarea durabilă și combaterea sărăciei.
(5)
Este important ca asistența comunitară prevăzută de prezentul regulament să fie acordată în conformitate cu convențiile și acordurile internaționale semnate de Comunitate, statele membre și țările partenere și ținând seama de principiile generale de drept internațional acceptate de comun acord de către părți.
(6)
În Europa orientală și în Caucazul meridional, acordurile de parteneriat și de cooperare reprezintă baza relațiilor contractuale. În bazinul Mării Mediterane, Parteneriatul euro-mediteraneean („procesul Barcelona”) stabilește cadrul cooperării regionale care completează rețeaua acordurilor de asociere.
(7)
În temeiul politicii europene de vecinătate, Uniunea Europeană și țările partenere definesc împreună un ansamblu de priorități care urmează să fie integrate într-o serie de planuri de acțiune adoptate de comun acord, care reglementează anumite domenii-cheie de acțiuni specifice, în special dialogul și reforma politică, reforma comercială și economică, dezvoltarea socială și economică echitabilă, justiția și afacerile interne, energia, transporturile, societatea informațională, mediul, cercetarea și inovația, dezvoltarea societății civile și relațiile între popoare. Progresele înregistrate în realizarea acestor obiective prioritare contribuie la exploatarea întregului potențial al acordurilor de parteneriat și de cooperare, precum și al acordurilor de asociere.
(8)
În scopul susținerii angajamentelor țărilor partenere în favoarea valorilor și a principiilor comune, precum și a eforturilor lor privind punerea în aplicare a planurilor de acțiune, Comunitatea ar trebui să poată acorda asistență respectivelor țări și să promoveze diferitele tipuri de cooperare atât în cadrul acestora, cât și între acestea și statele membre, obiectivul fiind crearea unei zone de stabilitate, de securitate și de prosperitate comună, caracterizată printr-un nivel ridicat de integrare economică și de cooperare politică.
(9)
Promovarea reformelor politice, economice și sociale în contextul relațiilor de vecinătate reprezintă un obiectiv important al asistenței comunitare. În zona mediteraneeană, este urmărită îndeplinirea acestui obiectiv într-un mod susținut, în cadrul componentei mediteraneene a „parteneriatului strategic cu zona Mării Mediterane și Orientul Mijlociu”. Elementele relevante ale strategiei Uniunii Europene pentru Africa sunt examinate în cadrul relațiilor cu vecinii mediteraneeni din Africa de Nord.
(10)
Este important ca sprijinul acordat țărilor vecine în curs de dezvoltare în cadrul stabilit de politica europeană de vecinătate să fie consecvent cu obiectivele și principiile politicii comunitare de dezvoltare, enunțate în declarația comună, adoptată la 20 decembrie 2005 de Consiliu și reprezentanții guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului, de Parlamentul European și de Comisie și intitulată „Consensul european pentru dezvoltare” (2).
(11)
Uniunea Europeană și Rusia au decis să elaboreze propriul parteneriat strategic specific, prin crearea a patru spații comune, iar în vederea dezvoltării acestui parteneriat și a promovării cooperării transfrontaliere dintre Rusia și vecinii săi din Uniunea Europeană va fi acordată asistență comunitară.
(12)
Dimensiunea Nordică oferă cadrul de cooperare între Uniunea Europeană, Rusia, Norvegia și Islanda și este important ca asistența comunitară acordată să vizeze și susținerea activităților care contribuie la implementarea acestui cadru. Noile obiective ale acestei politici vor fi stabilite printr-o declarație politică și un document-cadru de orientare, care vor fi elaborate în temeiul unor linii directoare adoptate cu ocazia reuniunii ministeriale a Dimensiunii Nordice la 21 noiembrie 2005.
(13)
În ceea ce îi privește pe partenerii din zona mediteraneeană, asistența și cooperarea ar trebui să se aplice în temeiul parteneriatului euro-mediteraneean, creat prin Declarația de la Barcelona din 28 noiembrie 1995 și reafirmat cu ocazia reuniunii la nivel înalt euro-mediteraneene din 28 noiembrie 2005, cu ocazia celei de-a zecea aniversări, și ar trebui să țină seama de acordul încheiat în acest cadru în ceea ce privește crearea unei zone de liber schimb pentru mărfuri până în 2010 și lansarea unui proces de liberalizare asimetrică.
(14)
Este importantă promovarea cooperării la frontierele externe ale Uniunii Europene, precum și între țările partenere, în special între țările apropiate din punct de vedere geografic.
(15)
Pentru a evita crearea unor noi linii de demarcație, este foarte important să se elimine obstacolele din calea unei cooperări transfrontaliere eficace la frontierele externe ale Uniunii Europene. Cooperarea transfrontalieră ar trebui să contribuie la dezvoltarea regională integrată și durabilă a regiunilor de frontieră vecine și la integrarea teritorială armonioasă în întreaga Comunitate și cu țările vecine. Cea mai bună modalitate de a atinge această finalitate este aceea de a lega obiectivele de politică externă de o coeziune economică și socială durabilă din punct de vedere al mediului înconjurător.
(16)
Pentru a ajuta țările partenere vecine să își îndeplinească obiectivele și pentru a promova cooperarea dintre acestea și statele membre, se dorește crearea unui instrument unic, axat pe politică, instrument care va înlocui mai multe instrumente existente, asigurând consecvența și simplificând programarea și gestionarea asistenței.
(17)
Prezentul instrument ar trebui, de asemenea, să susțină și cooperarea transfrontalieră dintre țările partenere și statele membre, oferind avantaje substanțiale în ceea ce privește eficacitatea, prin unicitatea mecanismului de gestionare și a ansamblului de proceduri. Acesta ar trebui să se bazeze pe experiența care rezultă din punerea în aplicare a programelor de vecinătate în perioada 2004-2006 și să funcționeze în temeiul unor principii precum programarea, parteneriatul și cofinanțarea multianuală.
(18)
Este important ca regiunile de frontieră care aparțin statelor membre ale Spațiului Economic European (SEE) care participă în prezent la programe de cooperare transfrontalieră între statele membre și țările partenere să poată continua aceste activități pe baza propriilor resurse.
(19)
Prezentul regulament stabilește pentru perioada 2007-2013 un pachet financiar care reprezintă pentru autoritatea bugetară referința prioritară, în sensul punctului 37 din Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (3).
(20)
Este necesară adoptarea măsurilor necesare punerii în aplicare a prezentului regulament în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).
(21)
Procedura de gestionare ar trebui să se aplice pentru definirea normelor de aplicare care guvernează implementarea cooperării transfrontaliere și pentru adoptarea documentelor de strategie, a programelor de acțiune și a măsurilor speciale care nu sunt prevăzute în documentele de strategie a căror valoare depășește pragul de 10 000 000 euro.
(22)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume promovarea unei cooperări sporite și o integrare economică progresivă între Uniunea Europeană și vecinii săi, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea acestei sarcini, pot fi realizate mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(23)
Prezentul regulament impune abrogarea Regulamentului (CEE) nr. 1762/92 al Consiliului din 29 iunie 1992 de aplicare a protocoalelor privind cooperarea financiară și tehnică încheiată de Comunitate cu țările terțe mediteraneene (5), a Regulamentului (CE) nr. 1734/94 al Consiliului din 11 iulie 1994 privind cooperarea financiară și tehnică cu Teritoriile ocupate (6) și a Regulamentului (CE) nr. 1488/96 al Consiliului din 23 iulie 1996 privind măsurile financiare și tehnice de susținere (MEDA) a reformei structurilor economice și sociale în cadrul Parteneriatului euro-mediteraneean (7). În afară de aceasta, prezentul regulament înlocuiește Regulamentul (CE, Euratom) nr. 99/2000 al Consiliului din 29 decembrie 1999 privind acordarea unei asistențe țărilor partenere din Europa de Est și din Asia Centrală (8), care expiră la 31 decembrie 2006,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
OBIECTIVE ȘI PRINCIPII
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament creează un instrument de vecinătate și de parteneriat destinat furnizării de asistență comunitară în vederea creării unei zone de prosperitate și de bună vecinătate care să vizeze Uniunea Europeană, precum și țările și teritoriile enumerate în anexă (denumite în continuare „țări partenere”).
(2) Asistența comunitară se folosește în beneficiul țărilor partenere. Asistența comunitară poate fi utilizată în interesul comun al statelor membre, al țărilor partenere și al regiunilor lor, în scopul promovării cooperării transfrontaliere și transregionale, definite la articolul 6.
(3) Uniunea Europeană este fondată pe valori precum libertatea, democrația, respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a statului de drept și încearcă să promoveze aceste valori în țările vecine prin dialog și cooperare.
Articolul 2
Domeniul de aplicare a asistenței comunitare
(1) Asistența comunitară favorizează consolidarea cooperării și a integrării economice progresive dintre Uniunea Europeană și țările partenere și, în special, punerea în aplicare a acordurilor de parteneriat și cooperare, a acordurilor de asociere sau a altor acorduri existente și viitoare. Aceasta încurajează, de asemenea, eforturile țărilor partenere în vederea promovării unei bune guvernări și a dezvoltări sociale și economice durabile.
(2) Asistența comunitară este utilizată în vederea susținerii măsurilor în următoarele domenii de cooperare:
(a)
promovarea dialogului și a reformei politice;
(b)
favorizarea apropierii actelor cu putere de lege și a actelor administrative pentru a atinge standarde mai ridicate în toate domeniile adecvate și, în special, încurajarea participării progresive a țărilor partenere pe piața internă și intensificarea schimburilor;
(c)
consolidarea instituțiilor și a organismelor naționale însărcinate cu elaborarea și aplicarea efectivă a politicilor, în domenii care intră sub incidența unor acorduri de asociere, de parteneriat și de cooperare și a altor acorduri multilaterale la care Comunitatea și/sau statele membre și țările partenere sunt părți și care vizează realizarea obiectivelor definite la prezentul articol;
(d)
promovarea statului de drept și a bunei guvernări, în special prin consolidarea eficacității administrației publice și a imparțialității și eficacității sistemului judiciar, precum și prin încurajarea luptei împotriva corupției și a fraudei;
(e)
stimularea dezvoltării durabile sub toate aspectele sale;
(f)
continuarea eforturilor de dezvoltare la nivel local și regional, atât în mediul rural, cât și în cel urban, în vederea reducerii dezechilibrelor și a ameliorării capacității de dezvoltare, atât la nivel local, cât și regional;
(g)
favorizarea protecției mediului, protejarea naturii și gestionarea durabilă a resurselor naturale, în special a resurselor marine și de apă dulce;
(h)
susținerea politicilor de reducere a sărăciei, pentru a contribui la realizarea Obiectivului de Dezvoltare al Mileniului al Organizației Națiunilor Unite;
(i)
susținerea politicilor care promovează dezvoltarea socială, integrarea socială, egalitatea între sexe, nediscriminarea, ocuparea forței de muncă și protecția socială, în special protecția lucrătorilor migranți, dialogul social și respectarea drepturilor sindicale și a standardelor fundamentale de muncă, în special în ceea ce privește munca efectuată de copii;
(j)
susținerea politicilor de promovare a sănătății, a educației și formării, incluzând nu numai măsurile de combatere a principalelor boli transmisibile și a bolilor și a tulburărilor netransmisibile, ci și accesul tinerelor fete și al femeilor la servicii, educația privind sănătatea, sănătatea reproducerii și a sugarilor;
(k)
asigurarea promovării și a protecției drepturilor omului și a libertăților fundamentale, inclusiv drepturile femeilor și ale copiilor;
(l)
susținerea democrației, în special prin consolidarea rolului organizațiilor societății civile și prin promovarea pluralismului mijloacelor de informare în masă, precum și prin acțiuni electorale de observare și de asistență;
(m)
stimularea dezvoltării societății civile și a organizațiilor neguvernamentale;
(n)
favorizarea dezvoltării unei economii de piață, în special prin măsuri de susținere a sectorului privat și a dezvoltării întreprinderilor mici și mijlocii, precum și de încurajare a investițiilor și de promovare a comerțului mondial;
(o)
încurajarea cooperării în sectoarele energiei, telecomunicațiilor și transporturilor, care vizează în special interconexiunile, rețelele și exploatarea acestora, consolidând siguranța și securitatea transporturilor internaționale și a exploatării energiei, favorizând sursele de energie regenerabilă, eficiența energetică și transporturile curate;
(p)
susținerea acțiunilor care au drept scop o mai bună siguranță a alimentelor pentru cetățeni, în special în domeniile sanitar și fitosanitar;
(q)
asigurarea unei gestionări a frontierelor eficiente și sigure;
(r)
susținerea reformelor și consolidarea capacităților în domenii precum justiția și afacerile interne, inclusiv azilul, migrația și readmisia, precum și acțiunile destinate combaterii și prevenirii traficului cu ființe umane, precum și combaterea terorismului și a crimei organizate, inclusiv finanțarea acesteia, spălarea de bani și frauda fiscală;
(s)
susținerea cooperării administrative în scopul ameliorării transparenței și a schimbului de informații în domeniul fiscalității și în scopul combaterii fraudei și a evaziunii fiscale;
(t)
stimularea participării la activități comunitare de cercetare și de inovație;
(u)
încurajarea cooperării dintre statele membre și țările partenere în domeniul învățământului superior și al mobilității cadrelor didactice, a cercetătorilor și a studenților;
(v)
stimularea dialogului multicultural, a contactelor între popoare, inclusiv legăturile cu comunitățile de imigranți stabiliți pe teritoriul statelor membre, cooperarea între societățile civile, instituții culturale, precum și schimburile de tineret;
(w)
susținerea cooperării destinate conservării patrimoniului istoric și cultural și promovarea potențialului său de dezvoltare, în special prin turism;
(x)
consolidarea participării țărilor partenere la programele și agențiile comunitare;
(y)
impulsionarea cooperării transfrontaliere prin inițiative locale comune în scopul promovării dezvoltării economice, sociale și ecologice durabile a regiunilor de frontieră și a dezvoltării teritoriului integrat din afara frontierelor externe ale Comunității;
(z)
încurajarea progreselor în ceea ce privește cooperarea și integrarea regională și subregională, care include, dacă este cazul, și țări care nu beneficiază de asistența comunitară prevăzută în temeiul prezentului regulament;
(aa)
furnizarea de sprijin în situații postcriză, în special asistență acordată refugiaților și persoanelor strămutate, și asistență pentru pregătirea împotriva catastrofelor;
(bb)
încurajarea comunicării și promovarea schimburilor între parteneri privind măsurile și activitățile finanțate în temeiul programelor;
(cc)
abordarea problemelor tematice comune în domenii de interes reciproc și susținerea tuturor obiectivelor care țin de domeniul de aplicare al prezentului regulament.
Articolul 3
Cadru politic
(1) Acordurile de parteneriat și de cooperare, acordurile de asociere sau alte acorduri în vigoare sau viitoare prin care s-ar putea stabili legături cu țările partenere, precum și avizele Comisiei și concluziile Consiliului prin care se descriu orientările politicii Uniunii Europene cu privire la aceste țări trasează un cadru politic global de programare a asistenței comunitare în temeiul prezentului regulament. Planurile de acțiune adoptate de comun acord sau alte documente echivalente reprezintă un element de referință esențial pentru definirea priorităților de asistență.
(2) În cazul în care acordurile menționate la alineatul (1) dintre Uniunea Europeană și țările partenere nu există, un ajutor comunitar poate fi acordat din momentul în care acesta se dovedește util pentru atingerea obiectivelor politicii Uniunii, ajutor care este programat în temeiul acestor obiective.
Articolul 4
Complementaritate, parteneriat și cofinanțare
(1) Asistența comunitară acordată în temeiul prezentului regulament trebuie, în principiu, să completeze sau să contribuie la strategiile și măsurile naționale, regionale sau locale corespunzătoare.
(2) Asistența comunitară trebuie să se înscrie în principiu, în temeiul prezentului regulament, într-un parteneriat între Comisie și beneficiarii săi. Acest parteneriat asociază, dacă este cazul, autorități naționale, regionale și locale, parteneri economici și sociali, societatea civilă și alte organisme competente.
(3) Țările beneficiare asociază, dacă este cazul, parteneri la nivelul teritorial adecvat, în special la scară regională și locală, în vederea pregătirii, punerii în aplicare și monitorizării programelor și proiectelor.
(4) În temeiul prezentului regulament, asistența comunitară este cofinanțată în principiu de țările beneficiare, din fonduri publice sau contribuții care provin de la beneficiari sau din alte surse. Se poate deroga de la cerințele privind cofinanțarea în cazuri justificate în mod corespunzător și atunci când aceasta este necesară pentru încurajarea dezvoltării societății civile și a entităților fără caracter statal, în favoarea măsurilor destinate promovării drepturilor omului și a libertăților fundamentale și în vederea susținerii procesului de democratizare.
Articolul 5
Coerență, compatibilitate și coordonare
(1) Programele și proiectele finanțate în temeiul prezentului regulament trebuie să fie consecvente cu politicile Uniunii Europene. Acestea trebuie să fie compatibile cu acordurile pe care Comunitatea și statele membre le-au încheiat cu țările partenere și să respecte angajamentele care rezultă din acordurile multilaterale și din convențiile internaționale pe care le-au semnat, inclusiv angajamentele care vizează drepturile omului, democrația și buna guvernare.
(2) Comisia și statele membre asigură coerența între asistența comunitară acordată în temeiul prezentului regulament și asistența financiară pe care o furnizează Comunitatea și statele membre prin intermediul altor instrumente financiare interne și externe, precum și Banca Europeană de Investiții (BEI).
(3) Comisia și statele membre asigură coordonarea programelor lor de asistență în vederea creșterii eficacității și eficienței acordării de asistență, în conformitate cu liniile directoare stabilite pentru consolidarea coordonării operaționale în domeniul ajutorului extern, precum și pentru armonizarea politicilor și a procedurilor. Coordonarea implică consultări regulate și schimburi frecvente de informații pe parcursul diferitelor etape ale ciclului de asistență, în special în practică, reprezentând o etapă importantă în cadrul procesului de programare aplicat de statele membre și Comunitate.
(4) Comisia ia, împreună cu statele membre, inițiativele necesare pentru asigurarea unei coordonări și a unei cooperări eficiente cu organizațiile și entitățile multilaterale și regionale, precum instituțiile financiare internaționale, agențiile Organizației Națiunilor Unite, fondurile și programele, precum și donatorii din afara Uniunii Europene.
TITLUL II
PROGRAMAREA ȘI ALOCAREA FONDURILOR
Articolul 6
Categorii de programe
(1) În temeiul prezentului regulament, asistența comunitară se pune în aplicare prin intermediul:
(a)
documentelor de strategie naționale, multinaționale și transfrontaliere și al programelor indicative multianuale menționate la articolul 7, care vizează:
(i)
programele naționale sau multinaționale care vizează asistența acordată unei țări partenere sau cooperarea regională și subregională dintre două sau mai multe țări partenere, la care pot participa statele membre;
(ii)
programele de cooperare transfrontalieră care vizează cooperarea dintre, pe de o parte, unul sau mai multe state membre și, pe de altă parte, una sau mai multe țări partenere, în regiuni limitrofe de la frontiera externă comună a Uniunii Europene;
(b)
programele operaționale comune pentru cooperarea transfrontalieră menționată la articolul 9, programele de acțiune anuale menționate la articolul 12 și măsurile speciale menționate la articolul 13.
(2) Programele multinaționale pot include măsuri de cooperare transregională. În sensul prezentului regulament, prin „cooperare transregională” se înțelege o cooperare între statele membre și țările partenere care vizează provocările comune și un interes comun și care se derulează în orice parte a teritoriului statelor membre și al țărilor partenere.
Articolul 7
Programarea și alocarea fondurilor
(1) Pentru programele naționale sau multinaționale, se adoptă documente de strategie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Documentele de strategie reflectă cadrul politic și planurile de acțiune prevăzute la articolul 3 și sunt în conformitate cu principiile și modalitățile prevăzute la articolele 4 și 5. Documentele de strategie sunt elaborate pentru o perioadă compatibilă cu prioritățile stabilite în cadrul politic și presupun programe indicative multianuale care includ pachete financiare indicative multianuale și obiective prioritare pentru fiecare țară sau regiune, în conformitate cu cele enumerate la articolul 2 alineatul (2). Acestea sunt reexaminate la jumătatea perioadei sau, dacă este cazul, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
(2) În cadrul elaborării programelor naționale sau multinaționale, Comisia stabilește pachetele financiare pentru fiecare program, în funcție de criterii transparente și obiective, ținând seama de caracteristicile specifice și de necesitățile țării sau ale regiunii respective, de nivelul de ambiție al parteneriatului Uniunii Europene cu o anumită țară, de progresele înregistrate în vederea realizării obiectivelor comune, inclusiv guvernarea, reformele și capacitatea de gestionare și de absorbție a asistenței comunitare.
(3) În cadrul exclusiv al cooperării transfrontaliere și în vederea întocmirii listei programelor operaționale comune prevăzute la articolul 9 alineatul (1), a pachetelor financiare indicative multianuale și a unităților teritoriale eligibile pentru fiecare program, adoptarea unuia, sau dacă este cazul, a mai multor documente de strategie intervine în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2). Respectivul (Respectivele) document(e) de strategie specific(e) este (sunt) elaborat(e) ținând seama de principiile și de modalitățile prevăzute la articolele 4 și 5 și acoperă, în principiu, o perioadă de până la șapte ani, de la 1 ianuarie 2007 la 31 decembrie 2013.
(4) Comisia stabilește sumele acordate programelor de cooperare transfrontalieră, ținând seama de criterii obiective, precum populația zonelor eligibile și alți factori care influențează intensitatea cooperării, în special caracteristicile specifice ale regiunilor de frontieră și capacitatea de a gestiona și de a absorbi asistența comunitară.
(5) Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) contribuie la programele de cooperare transfrontalieră create și puse în aplicare în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. Suma cu care contribuie FEDR este stabilită în cadrul dispozițiilor aplicabile gestionării frontierelor cu țările partenere din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune (9).
(6) În caz de criză, de amenințare a democrației, a statului de drept, a drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau în caz de catastrofe naturale sau provocate de om, poate fi aplicată o procedură de urgență prin care să fie revizuite ad hoc documentele de strategie. Această reexaminare trebuie să asigure coerența între asistența comunitară prevăzută în temeiul prezentului regulament și asistența acordată în cadrul altor instrumente financiare ale Comunității, în special prin Regulamentul (CE, Euratom) al Parlamentului European și al Consiliului (10) de instituire a unui instrument de stabilitate.
TITLUL III
COOPERAREA TRANSFRONTALIERĂ
Articolul 8
Eligibilitate geografică
(1) Programele de cooperare transfrontalieră prevăzute la articolul 6 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) pot viza următoarele regiuni frontaliere:
(a)
toate unitățile teritoriale de nivel NUTS 3 sau de nivel echivalent, situate de-a lungul frontierelor terestre ale statelor membre cu țările partenere;
(b)
toate unitățile teritoriale de nivel NUTS 3 sau de nivel echivalent, situate de-a lungul rutelor maritime importante;
(c)
toate unitățile teritoriale de coastă de nivel NUTS 2 sau de nivel echivalent, care au ieșire la un bazin maritim comun statelor membre și țărilor partenere.
(2) Pentru a asigura continuarea cooperării existente și în alte cazuri justificate, unitățile teritoriale limitrofe celor prevăzute la alineatul (1) pot fi autorizate să participe la programe de cooperare transfrontalieră în condițiile stabilite în documentul (documentele) de strategie specific(e) prevăzut(e) la articolul 7 alineatul (3).
(3) Atunci când programele sunt stabilite în conformitate cu alineatul (1) litera (b), Comisia poate, de comun acord cu partenerii săi, să propună ca participarea la această cooperare să fie extinsă la ansamblul unității teritoriale de nivel NUTS 2 în care este situată unitatea teritorială de nivel NUTS 3.
(4) Comisia definește lista rutelor maritime importante în documentul de strategie prevăzut la articolul 7 alineatul (3), în funcție de distanță și de alte criterii geografice și economice pertinente.
Articolul 9
Programare
(1) Cooperarea transfrontalieră prevăzută de prezentul regulament se desfășoară în cadrul programelor multianuale care reglementează cooperarea la nivelul unei frontiere sau al unui grup de frontiere și care presupun acțiuni multianuale care răspund unui ansamblu coerent de priorități care pot fi puse în aplicare prin intermediul asistenței comunitare (denumite în continuare „programe operaționale comune”). Programele operaționale comune se bazează pe documentul (documentele) de strategie specific(e) prevăzut(e) la articolul 7 alineatul (3).
(2) Programele operaționale comune stabilite pentru frontierele terestre și rutele maritime de importanță notabilă sunt stabilite pentru fiecare frontieră la nivelul teritorial adecvat și includ un ansamblu de unități teritoriale eligibile care aparțin unuia sau mai multor state membre și uneia sau mai multor țări partenere.
(3) Programele operaționale comune stabilite pentru bazinele maritime sunt multilaterale și vizează unitățile teritoriale eligibile care au ieșire la un bazin maritim comun și care aparține mai multor țări participante, printre care se numără cel puțin un stat membru și o țară parteneră, ținând seama de sistemele instituționale și de principiul parteneriatului. Acestea pot include activități bilaterale destinate susținerii cooperării dintre un stat membru și o țară parteneră. Aceste programe sunt strâns coordonate cu programele de cooperare transnațională care au, parțial, aceeași arie geografică de aplicare și care sunt stabilite în Uniunea Europeană în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1083/2006.
(4) Programele operaționale comune sunt stabilite de statele membre și țările partenere respective, la nivelul teritorial adecvat, în conformitate cu sistemul interinstituțional al acestora, ținând seama de parteneriatul prevăzut la articolul 4. Programele menționate anterior se desfășoară pe o perioadă de șapte ani, cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și 31 decembrie 2013.
(5) Țările, altele decât țările participante, care au ieșire la un bazin maritim comun vizat de un program operațional comun pot fi asociate acestui program operațional comun și pot beneficia de asistență comunitară în condițiile stabilite de normele de aplicare enunțate la articolul 11.
(6) În anul care urmează aprobării documentelor de strategie prevăzute la articolul 7 alineatul (3), țările participante prezintă împreună Comisiei propuneri de programe operaționale comune. Comisia adoptă fiecare program operațional comun după verificarea consecvenței acestuia cu prezentul regulament, precum și cu normele de aplicare.
(7) Reexaminarea programelor operaționale comune poate interveni la inițiativa țărilor participante, a regiunilor de frontieră participante sau a Comisiei, în vederea luării în considerare a modificării priorităților cooperării, a evoluției socioeconomice, a rezultatelor punerii în aplicare a respectivelor măsuri și a procesului de monitorizare și de evaluare, precum și a luării în considerare a necesității de adaptare a sumelor de ajutor disponibile și de realocare a resurselor.
(8) După adoptarea programelor operaționale comune, Comisia încheie o convenție de finanțare cu țările partenere, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (11). Convenția privind finanțarea include dispozițiile juridice necesare punerii în aplicare a programului operațional comun și ar trebui să fie semnată, de asemenea, de autoritatea de gestionare comună prevăzută la articolul 10.
(9) Țările participante selectează împreună, ținând seama de principiul parteneriatului, acțiunile care sunt adecvate priorităților și măsurilor programului operațional comun care urmează să beneficieze de asistență comunitară.
(10) În anumite cazuri specifice, justificate în mod corespunzător:
(a)
când un program operațional comun nu poate fi stabilit din cauza problemelor care vizează relațiile dintre țările participante sau dintre Uniunea Europeană și o țară parteneră;
(b)
când țările participante nu au prezentat încă un program operațional comun Comisiei, până cel târziu la 30 iunie 2010;
(c)
când țara parteneră nu semnează acordul de finanțare la sfârșitul anului care urmează adoptării programului;
(d)
când programul operațional comun nu poate fi pus în aplicare ca urmare a unor probleme care apar în relațiile dintre țările participante,
după consultarea statului sau a statelor membre respectiv(e), Comisia ia măsurile necesare pentru a permite respectivului stat membru să utilizeze contribuția FEDR la program, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1083/2006.
Articolul 10
Gestionarea programelor
(1) Programele operaționale comune se aplică, în principiu, în cadrul gestionării comune, exercitate de o autoritate de gestionare comună situată într-un stat membru. Autoritatea de gestionare poate fi asistată de un secretariat tehnic comun.
(2) Țările participante pot propune Comisiei să situeze această autoritate de gestionare comună într-o țară parteneră, cu condiția ca organismul desemnat să fie în măsură să respecte pe deplin criteriile enunțate în dispozițiile pertinente ale Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
(3) În sensul prezentului regulament, prin „autoritate de gestionare comună” se înțelege orice autoritate publică sau privată și orice organism, în special statul însuși, care acționează la nivel național, regional sau local, desemnate de comun acord de statul membru sau statele membre și de țara parteneră sau țările partenere care participă la un program operațional comun, care au capacitatea financiară și administrativă necesară pentru a gestiona asistența comunitară și care au capacitatea juridică să încheie acordurile necesare în sensul prezentului regulament.
(4) Autoritatea de gestionare comună este însărcinată cu gestionarea și punerea în aplicare a programului operațional comun în conformitate cu principiile de gestionare tehnică și financiară sănătoasă și de asigurare a legalității și a regularității operațiunilor. În acest sens, aceasta implementează sistemele și standardele adecvate de gestionare, de control și de contabilitate.
(5) Sistemul de gestionare și de control al unui program operațional comun asigură o separare adecvată a funcțiilor de gestionare, de certificare și de audit, fie printr-o separare adecvată a sarcinilor în cadrul autorității de gestionare, fie prin desemnarea unor organe separate de cerificare și de audit.
(6) Pentru a permite o pregătire adecvată a punerii în aplicare a programelor operaționale comune, după adoptarea programelor operaționale comune și înainte de semnarea acordului de finanțare, Comisia poate autoriza autoritatea de gestionare comună să utilizeze o parte din bugetul programului pentru a începe finanțarea activităților programului, precum costurile operaționale ale autorității de gestionare, asistența tehnică și alte activități premergătoare. Modalitățile detaliate ale acestei etape premergătoare figurează în normele de aplicare prevăzute la articolul 11.
Articolul 11
Norme de aplicare
(1) Normele de aplicare prin care se stabilesc dispozițiile specifice privind aplicarea prezentului titlu sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
(2) Normele de aplicare vizează chestiuni precum rata de cofinanțare, pregătirea programelor operaționale comune, denumirea și funcțiile autorităților comune, rolul și funcția comisiilor de monitorizare și de selecție și a secretariatului comun, eligibilitatea cheltuielilor, selectarea proiectelor comune, etapa premergătoare, gestionarea tehnică și financiară a asistenței comunitare, controlul și auditul financiar, monitorizarea și evaluarea, vizibilitatea și activitățile de informare a potențialilor beneficiari.
TITLUL IV
PUNEREA ÎN APLICARE
Articolul 12
Adoptarea programelor de acțiune
(1) Sunt adoptate programe de acțiune stabilite în temeiul documentelor de strategie prevăzute la articolul 7 alineatul (1), în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2), de obicei pe o bază anuală.
Comisia poate adopta, cu titlu excepțional, în special în cazurile în care un program de acțiune nu a fost încă adoptat, în temeiul documentelor de strategie și al programelor indicative multianuale prevăzute la articolul 7, măsuri care nu fac parte din programele de acțiune, în conformitate cu aceleași norme și modalități ca și programele de acțiune.
(2) Programele de acțiune stabilesc obiectivele urmărite, domeniile de intervenție, rezultatele așteptate, modalitățile de gestionare, precum și suma globală a finanțării prevăzute. Acestea țin seama de lecțiile oferite de acordarea anterioară de asistență comunitară. Acestea includ o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, o precizare a sumelor de finanțare corespunzătoare și un calendar indicativ al acordării lor. Ele includ o definiție a tipului indicatorilor de performanță care trebuie să facă obiectul unei monitorizări pe parcursul punerii în aplicare a măsurilor finanțate în cadrul programelor.
(3) În ceea ce privește cooperarea transfrontalieră, Comisia adoptă programe comune, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 9.
(4) Comisia prezintă, spre informare, Parlamentului European și statelor membre programele de acțiune și programele comune pentru cooperarea transfrontalieră, în termen de o lună de la adoptarea lor.
Articolul 13
Adoptarea unor măsuri speciale neprevăzute în documentele de strategie și programele indicative multianuale
(1) În caz de nevoie sau de evenimente neprevăzute și justificate în mod corespunzător, Comisia adoptă măsuri speciale neprevăzute în documentele de strategie și programele indicative multianuale (denumite în continuare „măsuri speciale”).
Măsurile speciale pot fi de asemenea folosite pentru a finanța activități care facilitează tranziția între ajutorul de urgență și activitățile de dezvoltare pe termen lung, inclusiv cele care vizează o mai bună pregătire a populației pentru situațiile de criză recurente.
(2) În cazul în care depășesc 10 000 000 euro, măsurile speciale sunt adoptate de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2).
Nu este necesar să se recurgă la procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2) pentru modificări ale măsurilor speciale, precum adaptările tehnice, prelungirea perioadei de punere în aplicare, realocarea creditelor în cadrul bugetului previzional, creșterea bugetului cu o sumă care nu depășește 20 % din bugetul inițial, cu condiția ca aceste modificări să nu afecteze obiectivele inițiale stabilite prin decizia Comisiei.
(3) Măsurile speciale trebuie să precizeze obiectivele urmărite, domeniile de intervenție, rezultatele așteptate, modalitățile de gestionare, precum și suma globală prevăzută pentru finanțare. Acestea trebuie să includă o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, precizări privind valoarea finanțărilor corespunzătoare și calendarul indicativ al acordării lor. Ele trebuie să includă o definiție a tipului de indicatori de performanță care vor face obiectul unei monitorizări în perioada punerii în aplicare a măsurilor speciale.
(4) Comisia transmite, spre informare, Parlamentului European și statelor membre măsurile speciale a căror valoare nu depășește 10 000 000 euro, în termen de o lună de la adoptarea deciziei sale.
Articolul 14
Eligibilitate
(1) Pot fi eligibile pentru a obține finanțare în cadrul punerii în aplicare a programelor de acțiune, a programelor comune de cooperare transfrontalieră și a măsurilor speciale:
(a)
țările și regiunile partenere, instituțiile lor;
(b)
entitățile descentralizate ale țărilor partenere, precum regiuni, departamente, provincii și municipalități;
(c)
organisme mixte create de țările și regiunile partenere și Comunitate;
(d)
organizațiile internaționale, inclusiv organizațiile regionale, organizațiile, serviciile sau misiunile Organizației Națiunilor Unite, instituțiile financiare internaționale și băncile de dezvoltare, în măsura în care acestea contribuie la atingerea obiectivelor prezentului regulament;
(e)
instituțiile și organele Comunității, doar în cadrul punerii în aplicare a măsurilor de sprijin prevăzute la articolul 16;
(f)
agențiile Uniunii Europene;
(g)
următoarele entități sau organisme ale statelor membre, ale țărilor sau regiunilor partenere sau ale oricărei alte țări terțe în conformitate cu normele privind accesul la ajutorul extern din partea Comunității prevăzute la articolul 21, în măsura în care contribuie la îndeplinirea obiectivelor prezentului regulament:
(i)
organismele publice sau parapublice, administrațiile sau colectivitățile locale și grupări ale acestora;
(ii)
societățile, întreprinderile și alte organizații și agenți economici privați;
(iii)
instituțiile financiare care acordă, promovează și finanțează investiții private în țările sau regiunile partenere;
(iv)
entitățile fără caracter statal definite la litera (h);
(v)
persoanele fizice;
(h)
următoarele entități fără caracter statal:
(i)
organizațiile neguvernamentale;
(ii)
organizațiile care reprezintă minorități naționale și/sau etnice;
(iii)
grupările profesionale și grupurile locale de inițiativă;
(iv)
cooperativele, sindicatele, organizațiile reprezentative ale unor entități economice și sociale;
(v)
organizațiile locale (inclusiv rețele) care activează în domeniul cooperării și al integrării regionale descentralizate;
(vi)
organizațiile de consumatori, organizațiile de femei sau de tineret, organizațiile privind învățământul, culturale, de cercetare și științifice;
(vii)
universitățile;
(viii)
bisericile și asociațiile sau comunitățile religioase;
(ix)
mijloacele de informare în masă;
(x)
asociațiile transfrontaliere, asociațiile neguvernamentale și fundațiile independente.
(2) Ajutorul poate fi acordat unor organisme sau entități la care nu se face referire în mod explicit în prezentul articol, atunci când acest lucru este necesar pentru a atinge obiectivele prezentului regulament.
Articolul 15
Tipuri de măsuri
(1) Asistența comunitară este pusă în aplicare în scopul finanțării programelor, proiectelor și a oricărui tip de măsură care contribuie la realizarea obiectivelor prezentului regulament.
(2) Se poate recurge la asistența comunitară și pentru:
(a)
finanțarea măsurilor de asistență tehnică și de cooperare administrativă orientată, inclusiv a măsurilor de cooperare la care participă experți din sectorul public trimiși de statele membre și autoritățile lor regionale sau locale care participă la program;
(b)
finanțarea investițiilor și a activităților care au legătură cu acestea;
(c)
contribuții la BEI sau la alți intermediari financiari în conformitate cu articolul 23, pentru finanțare prin împrumut, investiții în capitaluri proprii, fonduri de garantare sau de investiții;
(d)
programele de reducere a datoriilor, în cazuri excepționale, în cadrul unui program de reducere a datoriilor adoptat la nivel internațional;
(e)
sprijin bugetar sectorial sau general, atunci când gestionarea cheltuielilor publice ale țării partenere este suficient de transparentă, fiabilă și eficientă și când au fost implementate politici sectoriale sau macroeconomice bine definite, stabilite de țara parteneră și adoptate de principalii săi furnizori de fonduri și în special, dacă este cazul, de instituții financiare internaționale;
(f)
subvenții la dobândă, în special în cadrul împrumuturilor care vizează mediul;
(g)
asigurarea împotriva riscurilor necomerciale;
(h)
contribuții pentru un fond creat de Comunitate, statele membre, organizațiile internaționale și regionale, alți donatori sau țările partenere;
(i)
participarea la capitalul instituțiilor financiare internaționale sau al băncilor de dezvoltare regională;
(j)
finanțarea costurilor necesare gestionării și monitorizării eficiente a proiectelor și a programelor țărilor care beneficiază de asistență comunitară;
(k)
finanțarea microproiectelor;
(l)
măsuri privind siguranța alimentelor;
(3) În principiu, ajutorul din partea Comunității nu este folosit pentru finanțarea taxelor, a drepturilor vamale și a altor impuneri fiscale.
Articolul 16
Măsuri de sprijin
(1) Finanțarea comunitară poate de asemenea să vizeze cheltuielile aferente acțiunilor de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare, direct necesare aplicării prezentului regulament și realizării obiectivelor sale, precum studii, reuniuni, activități de informare, de sensibilizare, de publicare și de formare, inclusiv măsuri de formare și de educare a partenerilor, permițându-le să participe la diferitele etape ale programului, cheltuielile cu rețelele informatice care vizează schimbul de informații, precum și orice alte cheltuieli de asistență administrativă și tehnică la care poate recurge Comisia în vederea gestionării programului. Aceasta include, de asemenea, și cheltuielile de sprijin administrativ pentru delegațiile Comisiei, care sunt necesare gestionării acțiunilor finanțate în cadrul prezentului regulament.
(2) Ansamblul acestor măsuri de sprijin nu face în mod obligatoriu obiectul unei programări multianuale și, în consecință, aceste măsuri pot fi finanțate în afara documentelor de strategie și a programelor indicative multianuale. Cu toate acestea, ele pot fi finanțate și în cadrul unor programe indicative multianuale. Comisia adoptă măsuri de sprijin care nu sunt vizate de programele indicative multianuale în conformitate cu dispozițiile articolului 13.
Articolul 17
Cofinanțări
(1) Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament pot face obiectul unei cofinanțări, în special cu:
(a)
statele membre, autoritățile regionale și locale, agențiile lor publice și parapublice;
(b)
statele membre SEE, Elveția și orice altă țară terță care furnizează de fonduri și, în special, agențiile lor publice și parapublice;
(c)
organizațiile internaționale, inclusiv organizațiile regionale și, în special, instituțiile financiare internaționale și regionale;
(d)
societățile, întreprinderile și alte organizații regionale și agenți economici particulari, precum și alte entități fără caracter statal;
(e)
țările sau regiunile partenere care beneficiază de aceste fonduri.
(2) În cazul unor cofinanțări paralele, proiectul sau programul este divizat în mai multe subproiecte clar identificabile care sunt finanțate fiecare de către parteneri diferiți care asigură cofinanțarea astfel încât destinația finanțării să poată fi întotdeauna identificată. În cazul unei cofinanțări comune, costul total al proiectului sau al programului este repartizat între partenerii care asigură cofinanțarea, iar resursele sunt puse în comun, astfel încât nu este posibilă identificarea sursei de finanțare a unei activități specifice în cadrul proiectului sau programului.
(3) În cazul unei cofinanțări comune, Comisia poate primi și administra fonduri în numele entităților prevăzute la alineatul 1 literele (a), (b) și (c) privind punerea în aplicare a măsurilor comune. Astfel de fonduri sunt considerate venituri alocate, în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
Articolul 18
Gestionare
(1) Comisia pune în aplicare acțiunile prevăzute de prezentul regulament, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
(2) Comisia poate încredința sarcini de autoritate publică și, în special, sarcini de execuție bugetară organismelor prevăzute la articolul 54 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, dacă acestea sunt de nivel internațional recunoscut, respectă sistemele de gestionare și de control recunoscute la nivel internațional și sunt monitorizate de o autoritate publică.
(3) Comisia poate să încheie cu țările partenere acorduri-cadru, care trebuie să prevadă toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare efectivă a asistenței comunitare și protejarea intereselor financiare ale Comunității.
(4) În caz de gestionare descentralizată, Comisia poate decide să recurgă la proceduri de achiziții publice sau de acordare de subvenții țării sau regiunii partenere care beneficiază de fonduri, cu condiția ca:
(a)
procedurile țării sau ale regiunii partenere care beneficiază de fonduri să respecte principiile transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării și să evite orice conflicte de interese;
(b)
țara sau regiunea parteneră care beneficiază de fonduri să se angajeze să verifice regulat dacă acțiunile finanțate din bugetul comunitar au fost executate în mod corect, să ia măsurile adecvate pentru a preveni neregulile și fraudele și să inițieze urmărirea penală, dacă este cazul, în vederea recuperării fondurilor plătite în mod necorespunzător.
Articolul 19
Angajamente bugetare
(1) Angajamentele bugetare se efectuează în temeiul deciziilor luate de Comisie în conformitate cu articolul 9 alineatul (6), articolul 12 alineatul (1), articolul 13 alineatul (1) și articolul 16 alineatul (2).
(2) Angajamentele bugetare corespunzătoare unor măsuri a căror punere în aplicare se bazează pe mai multe exerciții financiare pot fi eșalonate în tranșe anuale timp de mai mulți ani.
(3) Finanțările comunitare pot lua, printre altele, următoarele forme juridice: acorduri de finanțare, contracte cu finanțare nerambursabilă, contracte de achiziții, contracte de muncă.
Articolul 20
Protejarea intereselor financiare ale Comunității
(1) Orice acord care decurge din prezentul regulament include dispoziții prin care se asigură protecția intereselor financiare ale Comunității, în special în ceea ce privește neregulile, frauda, corupția și alte activități ilegale în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (12), cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (13) și cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (14).
(2) Aceste acorduri prevăd în mod expres dreptul Comisiei și al Curții de Conturi să efectueze audituri, inclusiv auditarea documentelor sau la fața locului, care vizează orice contractant sau subcontractant care a beneficiat de fonduri comunitare. De asemenea, acestea autorizează în mod expres Comisia să efectueze controale și investigații la fața locului, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (Euratom, CE) nr. 2185/96.
(3) Orice contract care rezultă din punerea în aplicare a asistenței comunitare garantează Comisiei și Curții de Conturi exercitarea dreptului enunțat la alineatul (2), pe durata și după aplicarea contractelor.
Articolul 21
Participarea la licitații și la încheierea de contracte
(1) Distribuirea contractelor de achiziții sau a celor cu finanțare nerambursabilă în cadrul prezentului regulament este deschisă participării tuturor persoanelor fizice resortisanți ai unui stat membru al Comunității, ai unei țări care beneficiază de dispozițiile prezentului regulament, ai unei țări care beneficiază de asistență în cadrul unui instrument de preaderare stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1085/2006 al Consiliului din 17 iulie 2006 de instituire a unui instrument de ajutor de preaderare (IAP) (15) sau ai unui stat membru al SEE și tuturor persoanelor juridice stabilite pe teritoriul acestora.
(2) Comisia poate, în cazuri justificate în mod corespunzător, să autorizeze participarea persoanelor fizice resortisanți ai unei țări care întreține, în mod tradițional, legături economice, comerciale sau geografice cu țările vecine sau a persoanelor juridice stabilite pe teritoriul acesteia, precum și utilizarea de furnituri sau de materiale de origine diferită.
(3) Procedurile de achiziții publice sau cele pentru contractele cu finanțare nerambursabilă finanțate în cadrul prezentului regulament sunt, de asemenea, deschise participării persoanelor fizice resortisanți ai unei țări, alta decât cea la care se face referire la alineatul (1), sau tuturor persoanelor juridice stabilite pe teritoriul acesteia, de fiecare dată când se stabilește un acces reciproc la ajutoarele externe. Se acordă un acces reciproc de fiecare dată când o țară acordă condiții de eligibilitate egale statelor membre și țării beneficiare respectiv.
Accesul reciproc la ajutorul extern din partea Comunității se stabilește prin intermediul unei decizii specifice privind o anumită țară sau un anumit grup regional de țări. O astfel de decizie este adoptată de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26 alineatul (2) și intră în vigoare pentru o perioadă de cel puțin un an.
Acordarea unui acces reciproc la ajutorul extern din partea Comunității se bazează pe o comparație între Comunitate și ceilalți donatori și se situează la nivel sectorial sau la nivelul întregii țări, fie că este vorba de o țară donatoare, fie de o țară beneficiară. Decizia de acordare a acestei reciprocități unei țari donatoare se bazează pe transparență, pe un caracter necontradictoriu și pe proporționalitatea ajutorului acordat de această țară donatoare, inclusiv aspectul calitativ și cantitativ al acestuia. Țările beneficiare sunt consultate în cadrul procesului descris la prezentul alineat.
(4) Participarea la procedura de achiziții publice sau pentru contracte cu finanțare nerambursabilă finanțate în cadrul prezentului regulament este deschisă organizațiilor internaționale.
(5) Experții propuși în cadrul procedurilor pentru contracte cu finanțare nerambursabilă nu trebuie să îndeplinească în mod obligatoriu criteriile privind cetățenia prezentate anterior.
(6) Toate furniturile și toate materialele obținute în temeiul unui contract finanțat în cadrul prezentului regulament trebuie să fie originare din Comunitate sau dintr-o țară eligibilă în temeiul prezentului articol. În sensul prezentului regulament, termenul „origine” este definit în legislația comunitară relevantă privind regulile de origine în domeniul vamal.
(7) În cazuri justificate în mod corespunzător, Comisia poate autoriza participarea persoanelor fizice resortisanți ai unor țări, altele decât cele prevăzute la alineatele (1), (2) și (3), și a persoanelor juridice stabilite pe teritoriul acestor țări sau cumpărarea de furnituri și de materiale de origine diferită de cea definită la alineatul (6). Derogările pot fi justificate dacă produsele și serviciile nu sunt disponibile pe piața țărilor respective, în cazuri de extremă urgență, sau dacă regulile de eligibilitate riscă să facă extrem de dificilă sau chiar imposibilă realizarea unui proiect, a unui program sau a unei acțiuni.
(8) În cazul în care fondurile comunitare finanțează o operație pusă în aplicare prin intermediul unei organizații internaționale, participarea la procedurile contractuale corespondente este deschisă participării oricăror persoane fizice sau juridice eligibile în conformitate cu normele acestei organizații, urmărindu-se asigurarea egalității de tratament a tuturor furnizorilor de fonduri. Aceleași reguli se aplică și în ceea ce privește furniturile, echipamentele și experții.
Atunci când fondurile comunitare finanțează o operație cofinanțată cu un stat membru, cu o țară terță supusă reciprocității prevăzute la alineatul (3) sau cu o organizație regională, participarea la procedurile contractuale corespunzătoare este deschisă participării tuturor persoanelor fizice și juridice eligibile în temeiul alineatelor (1), (2) și (3), precum și tuturor persoanelor fizice sau juridice eligibile în temeiul normelor aplicabile de către respectivul stat membru, țară terță sau organizație regională. Aceleași norme se aplică și în ceea ce privește furniturile, echipamentele și experții.
(9) Atunci când asistența comunitară acordată în temeiul prezentului regulament este gestionată de o autoritate de gestionare comună, în conformitate cu articolul 10, normele privind atribuirea de contracte sunt cele stabilite în normele de aplicare prevăzute la articolul 11.
(10) Ofertanții care au obținut contracte în temeiul prezentului regulament respectă normele fundamentale de muncă definite în cadrul convențiilor relevante ale Organizației Internaționale a Muncii.
(11) Alineatele (1)-(10) nu aduc atingere participării categoriilor de organizații eligibile, prin natura sau implementarea lor, având în vedere obiectivele acțiunilor lor.
Articolul 22
Prefinanțare
În ceea ce privește prefinanțarea, interesele generate de sumele puse la dispoziția beneficiarilor sunt deduse din plata finală.
Articolul 23
Fonduri puse la dispoziția BEI sau a altor intermediari financiari
(1) Fondurile prevăzute la articolul 15 alineatul (2) litera (c) sunt gestionate de intermediarii financiari, BEI, sau oricare altă bancă sau organizație care are capacitățile necesare gestionării acestor fonduri.
(2) Comisia adoptă, de la caz la caz, dispozițiile de punere în aplicare a primului alineat din prezentul articol, în special, cele referitoare la repartizarea riscurilor, remunerarea intermediarului însărcinat cu punerea în aplicare, utilizarea și recuperarea profiturilor generate de aceste fonduri, precum și condițiile de încheiere a operațiunii.
Articolul 24
Evaluare
(1) Comisia evaluează în mod regulat rezultatele politicilor și ale programelor geografice și transfrontaliere, ale politicilor sectoriale, precum și eficiența programării, în scopul verificării îndeplinirii obiectivelor și al elaborării recomandărilor în vederea îmbunătățirii operațiunilor viitoare.
(2) Comisia transmite, spre discuție, comitetului prevăzut la articolul 26 rapoarte de evaluare substanțiale. Se ține seama de aceste rapoarte și de aceste discuții în elaborarea programelor și atribuirea resurselor.
TITLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 25
Raport anual
Comisia analizează progresele înregistrate în aplicarea măsurilor luate în temeiul prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind acordarea asistenței comunitare. Raportul este de asemenea transmis Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Raportul prezintă, pentru anul precedent, informații privind măsurile finanțate, rezultatele activităților de monitorizare și de evaluare și informații privind execuția bugetară în ceea ce privește angajamentele și plățile repartizate în funcție de fiecare țară și regiune parteneră și de domeniile de cooperare.
Articolul 26
Comitet
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face referire la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este stabilită la 30 de zile.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
(4) Un observator din partea BEI asistă la deliberările comitetului privind chestiuni care vizează BEI.
(5) În vederea facilitării dialogului cu Parlamentul European, Comisia îl informează în mod regulat cu privire la deciziile comitetului și îi trimite documentele relevante, inclusiv ordinea de zi a reuniunilor, proiectele de măsuri și rezumatele lucrărilor reuniunilor, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE
Articolul 27
Participarea unei țări terțe care nu este inclusă în anexă
(1) În vederea asigurării coerenței și eficienței asistenței comunitare, Comisia poate decide, atunci când adoptă programele de acțiune prevăzute la articolul 12 sau măsurile speciale prevăzute la articolul 13, că țările, teritoriile și regiunile eligibile pentru un ajutor în temeiul altor instrumente de ajutor externe din partea Comunității și a Fondului European de Dezvoltare, să poată beneficia de măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament, în cazul în care proiectul sau programul pus în aplicare are un caracter global, regional sau transfrontalier.
(2) Această posibilitate de finanțare poate fi prevăzută în documentele de strategie prevăzute la articolul 7.
(3) Dispozițiile privind eligibilitatea prevăzute la articolul 14 și dispozițiile privind participarea la procedurile de achiziții publice prevăzute la articolul 21 sunt adoptate astfel încât să permită participarea efectivă a țărilor, a teritoriilor și a regiunilor respective.
(4) În cazul programelor finanțate în temeiul furnizării diferitelor instrumente de ajutor extern ale Comunității, participarea la procedurile de achiziții publice poate fi deschisă participării tuturor persoanelor fizice și juridice din țările eligibile în temeiul diferitelor instrumente.
Articolul 28
Suspendarea acordării asistenței comunitare
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor privind suspendarea acordării ajutorului stabilite în acordurile de parteneriat și de cooperare și în acordurile de asociere încheiate cu țări și regiuni partenere, în cazul în care principiile prevăzute la titlul I articolul 1 nu sunt respectate de o țară parteneră, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate lua toate măsurile adecvate în ceea ce privește orice ajutor comunitar acordat țării partenere în temeiul prezentului regulament.
(2) În acest caz, asistența comunitară este acordată în primul rând pentru a veni în sprijinul entităților fără caracter statal, pentru măsuri care vizează drepturile omului și libertățile fundamentale și pentru măsuri de sprijin al procesului de democratizare în țările partenere.
Articolul 29
Pachetul financiar
(1) Valoarea pachetului financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în perioada 2007-2013 este de 11 181 000 000 euro, împărțită în cote după cum urmează:
(a)
un minim de 95 % din această valoare a pachetului financiar este alocat programelor naționale și multinaționale prevăzute la 6 alineatul (1) litera (a) punctul (i);
(b)
până la 5 % din valoarea pachetului financiar este alocat unor programe de cooperare transfrontalieră, prevăzute la articolul 6 alineatul (1) litera (a) punctul (ii).
(2) Creditele anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară în limita cadrului financiar.
Articolul 30
Revizuirea regulamentului
Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, înainte de 31 decembrie 2010, un raport de evaluare a aplicării prezentului regulament pe parcursul primilor trei ani, însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă care introduce modificările necesare, inclusiv cele care vizează împărțirea în cote prevăzută la articolul 29 alineatul (1).
Articolul 31
Abrogare
(1) Regulamentele (CEE) nr. 1762/92, (CE) nr. 1734/94 și (CE) nr. 1488/96 se abrogă de la 1 ianuarie 2007.
(2) Regulamentele abrogate menționate anterior se aplică în continuare actelor juridice și angajamentelor privind executarea exercițiilor anterioare anului 2007.
Articolul 32
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2007 până la 31 decembrie 2013.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasburg, 24 octombrie 2006.