32002R0408
L 062/7
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 408/2002 AL CONSILIULUI
din 28 februarie 2002
de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit pentru importurile de anumite tipuri de oxid de zinc originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 9,
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. MĂSURI PROVIZORII
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 1827/2001 (2) (denumit în continuare „regulament provizoriu”), Comisia a instituit un drept antidumping provizoriu pentru importurile de anumite tipuri de oxid de zinc originare din Republica Populară Chineză (RPC).
(2)
În afară de vizitele de verificare efectuate în incintele producătorilor-exportatori din RPC, după cum se menționează la motivul 7 din regulamentul provizoriu, este necesar a semnala că au fost desfășurate, de asemenea, verificări la fața locului la un număr de societăți de export legate, și anume:
Guangxi Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Import & Export Co. Ltd, Liuzhou;
Rickeed Industries Ltd., Hong Kong;
Yinli Import and Export Co. Ltd, Liuzhou,
cât și la o societate națională legată:
Gredmann Guangzhou Ltd, Guangzhou.
B. PROCEDURA ULTERIOARĂ
(3)
În urma publicării faptelor și considerentelor esențiale care au stat la baza instituirii măsurilor antidumping provizorii, mai multe părți interesate au prezentat observații în scris. În conformitate cu dispozițiile articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 (denumit în continuare „regulament de bază”), toate părțile interesate care au făcut cerere au avut ocazia de a fi audiate de Comisie.
(4)
Comisia a continuat căutarea și verificarea tuturor informațiilor considerate necesare în sensul concluziilor definitive.
(5)
Toate părțile au fost informate despre faptele și considerentele esențiale pe baza cărora s-a luat în considerare recomandarea de a institui drepturi antidumping definitive și de a percepe în mod definitiv sumele plătite cu titlu de drepturi provizorii. De asemenea, le-a fost acordat un termen pentru a li se oferi posibilitatea de a-și formula observațiile în urma respectivei notificări.
(6)
Argumentele prezentate oral și în scris de către părți au fost examinate și, după caz, concluziile au fost modificate în consecință.
(7)
După reexaminarea concluziilor provizorii în lumina informațiilor colectate de atunci, principalele concluzii expuse în regulamentul provizoriu au fost confirmate.
C. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(8)
În urma publicării regulamentului provizoriu, unele părțile interesate au susținut că definiția produsului în cauză era incorectă. Ele au afirmat că pe piață existau calități distincte de oxid de zinc, ale căror proprietăți și aplicații variau în funcție de puritatea lor. Aceste calități diferite ale oxidului de zinc nu puteau fi considerate, așadar, ca un produs omogen. De asemenea, s-a mai susținut că între aceste calități diferite ale oxidului de zinc nu exista suficientă substituibilitate. În cazul în care se admite că, în teorie, ar putea fi folosite calități cu grad superior de puritate în cadrul tuturor tipurilor de aplicații, situația nu este aceeași pentru calitățile cu grad inferior de puritate, din cauza gradului de impurități pe care îl conțin.
(9)
Faptul că substituibilitatea funcționează într-un singur sens, din cauza diferitelor grade de puritate ale anumitor calități, nu este considerat în sine ca un element de probă suficient pentru a stabili că aceleași calități constituie produse diferite care trebuie tratate separat în sensul anchetei. Din contră, întrucât calitățile cu grad superior de puritate pot fi utilizate pentru toate aplicațiile cu oxid de zinc este dovada că toate calitățile pot fi considerate ca fiind unul și același produs. Faptul că anumiți utilizatori acceptă un conținut ridicat de impurități este determinat în principal de considerații financiare.
(10)
În consecință, observațiile făcute de părțile interesate nu sunt, în nici un caz, suficiente pentru a determina o modificare a concluziilor anterioare enunțate la motivul 11 din regulamentul provizoriu, care stabilește că toate calitățile produsului în cauză trebuie considerate ca fiind un singur produs.
(11)
Concluziile enunțate la motivele 9, 10 și 11 din regulamentul provizoriu, privind produsul în cauză sunt confirmate.
2. Produsul similar
(12)
Anumite părți interesate au susținut că producătorii de oxid de zinc din Comunitate și din RPC au recurs la tehnici diferite de fabricare, ceea ce a conferit un avantaj de cost important oxidului de zinc produs în RPC, în special în ceea ce privește materiile prime. Ele au lăsat să se înțeleagă că producătorii chinezi aplicau, în principal, procedeul „direct” sau american, în timp ce producătorii comunitari aplicau aproape exclusiv procedeul „indirect” sau francez. Numele de procedeu direct provine de la faptul că oxidul de zinc este obținut direct din materiile prime de zinc oxidate. S-a afirmat că aceste materii erau mai ieftine decât zincul rafinat și celelalte deșeuri de zinc utilizate în procedeul indirect.
(13)
În primul rând, chestiunea referitoare la diferitele tehnici de producție nu este considerată pertinentă în cadrul anchetei actuale, dat fiind faptul că oxizii de zinc produși prin intermediul acestor două tehnici posedă aceleași proprietăți și caracteristici chimice de bază (ZnO). De asemenea, o parte importantă a vânzărilor realizate de industria comunitară era obținută cu ajutorul metodei directe și costurile în legătură cu cele două metode au fost luate în considerare în cadrul anchetei.
(14)
Nu a fost supus atenției Comisiei nici un element nou spre a o determina să modifice concluziile stabilite în etapa provizorie, și anume că oxidul de zinc produs și vândut de producătorii comunitari și cel produs în RPC apoi exportat Comunității reprezentau produse similare.
(15)
Concluziile provizorii privind produsul similar, enunțate la motivele 12, 13 și 14 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
D. DUMPING
1. Statutul de economie de piață
(16)
Anumiți producători chinezi s-au întrebat dacă nu era paradoxal faptul că, pe de o parte, Comisia acordă, statutul de economie de piață unei societăți (motivul 18 din regulamentul provizoriu), dar pe de alta, refuză să utilizeze apoi prețurile achitate de către societatea respectivă pentru materiile sale prime (motivul 47 din regulamentul provizoriu). În opinia acestor societăți, statutul de economie de piață nu ar fi trebui acordat, atât timp cât Comisia constatase că prețurile materiilor prime de zinc, principalul element al costului, nu corespundeau valorilor de piață, în sensul articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(17)
Pe parcursul celei de-a doua vizitei de verificare la fața locului, mai detaliată decât prima, care a permis verificarea validității răspunsurilor la chestionarul adresat exportatorilor, și efectuată după acordarea statutului de economie de piață, Comisia a constatat că unele elemente ale costului, adică prețurile achitate pentru materiile prime de zinc, nu erau fiabile. În consecință, Comisia a ajustat costurile pe baza cotațiilor zincului la London Metal Exchange (denumită în continuare „LME”). Ajustarea costurilor constituie o practică normală, în cazul în care se constată că nu sunt precise, fiabile sau nu corespund condițiilor normale ale pieței. Acest argument este, prin urmare, respins și concluziile expuse la motivele 15-24 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
2. Tratamentul individual
(18)
În absența unor comentarii privind acest subiect, concluziile enunțate la motivele 25, 26 și 27 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
3. Valoarea normală
(19)
Utilizatorii de oxid de zinc comunitar au contestat alegerea Statelor Unite ale Americii (denumite în continuare „Statele Unite”) ca țară analoagă în scopul determinării valorii normale, susținând diferența dintre costurile în vigoare în RPC și cele în vigoare în Statele Unite. Această chestiune specială, examinată deja în detaliu la motivele 28-36 din regulamentul provizoriu, este confirmată.
(20)
În absența oricărui comentariu nou cu privire la aceasta, concluziile provizorii enunțate la motivele 37-39 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
(21)
„Utilizatorii”, cât și anumiți producători chinezi, au afirmat că prețurile materiilor prime de zinc de origine chinezească erau determinate de piața chinezească și, prin urmare, ar trebui luate în considerare fără a se proceda la ajustări bazate pe cotațiile zincului la LME. După cum se explică la motivele 46 și 47 din regulamentul provizoriu, prețurile ofertei și ale cererii de zinc sau ale produselor conexe în țările cu economie de piață sunt bazate, universal, pe cursul zincului la LME. De asemenea, se cuvine a semnala că, în momentul vânzării sau cumpărării concentratului de zinc pe piața internațională, societățile chinezești se raportează la LME ca oricare alt operator. Din motive de fiabilitate a costurilor, prețurile chinezești ale materiilor prime de zinc au trebuit să fie ajustate, deoarece respectivele costuri nu reflectau în totalitate impactul cotațiilor zincului la LME. Prin urmare, cererile trebuie respinse, în timp ce metoda de ajustare a prețurilor materiilor prime de zinc în funcție de cotațiile zincului la LME este confirmată.
(22)
În urma publicării regulamentului provizoriu, unul din producătorii chinezi a cerut ca ajustarea menționată mai sus privind costul materiilor prime de zinc să fie aplicată mai degrabă prețului concentratelor de zinc, și nu celui al zincului calcinat, pe motivul că tehnica sa de producție implica în primul rând intervenția concentratelor de zinc. Această chestiune a fost reexaminată și s-a constatat că producătorul în cauză cumpăra într-adevăr concentrate de zinc, dar subcontracta unei părți terțe producția în etapa următoare fabricării sale, adică producția de calcinat de zinc rezultat din concentratele de zinc. De asemenea, ancheta a mai evidențiat faptul că în producția societății se recursese parțial la calcinatul de zinc cumpărat de pe piața chinezească și trebuia să se facă ajustarea menționată mai sus. Având în vedere dorința de a stabili o valoare de piață pentru materiile prime și ținând seama de faptul că procesul de fabricare al societății respective implica, în primul rând, utilizarea calcinatului de zinc, cererea acestei societăți nu a putut fi acceptată și metoda descrisă în regulamentul provizoriu a fost confirmată.
(23)
Un alt producător chinez a susținut că cifra reținută, în sensul determinării valorii normale, pentru costurile sale de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale era incorectă și a furnizat informații în sprijinul cererii sale. Respectiva cerere s-a dovedit a fi justificată și cifrele au fost corectate în consecință.
(24)
O societate a pretins că ar fi preferabilă utilizarea costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale privind vânzările interne ale tuturor produselor decât a celor privind, în mod specific, vânzările interne ale produsului în cauză. Această cerere nu a putut fi acceptată. Determinarea valorii normale are drept scop calcularea unui preț de substituție a prețului intern pentru produsul similar. Costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale utilizate în calcularea respectivă ar trebui, așadar, să se raporteze la producția și la vânzările produsului similar pe piața internă a țării de origine, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază. Prin urmare, cererea societății a trebuit să fie respinsă și concluziile inițiale au fost confirmate.
(25)
Producătorii chinezi care au obținut statutul de economie de piață au afirmat că profiturile realizate din vânzarea produselor secundare rezultate din fabricarea calcinatului de zinc și/sau a oxidului de zinc ar trebui deduse din costurile de producție ale oxidului de zinc. Cu toate acestea ancheta a arătat că societățile tratau diferit produsele secundare în contabilitatea lor. Profiturile realizate din respectivele produse secundare, care au fluctuat considerabil în timp, au fost înregistrate separat în contabilitate la rubrica veniturilor excepționale. Societățile nu au considerat niciodată profitul din vânzările produselor secundare ca un fel de credit pentru costul oxidului de zinc. Această abordare a fost urmată și în sensul concluziilor provizorii. Prin urmare, cererea a fost respinsă, iar concluziile provizorii au fost confirmate.
(26)
De asemenea, au susținut că, pentru a stabili marja profitului în calcularea valorii normale determinate, Comisia ar trebui să se bazeze în primul rând pe profitul realizat de producătorii comunitari, decât pe cel realizat de producătorul din țara analoagă. Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază prevede că valoarea normală este construită pe baza prețului sau a valorii determinate într-o țară terță cu economie de piață, în cazul de față Statele Unite. Recurgerea la alte metode de stabilire a valorii normale nu este luată în considerare decât atunci când datele despre o țara analoagă considerată a fi adecvată nu sunt disponibile. Ipoteza utilizării marjei profitului producătorilor comunitari ar trebui, așadar, respinsă.
(27)
Un producător chinez a pretins că costurile de vânzare directe în legătură numai cu exporturile erau incluse în costurile de vânzare, în cheltuielile administrative și în alte costuri generale în legătură cu vânzările interne. Această afirmație s-a dovedit a fi fondată și justificată. Prin urmare, calculele au fost corectate în consecință.
(28)
În ceea ce privește metodologia descrisă la motivele 40-47 din regulamentul provizoriu, concluziile respective sunt confirmate.
4. Prețul de export
(29)
Un producător chinez a susținut că anumite cheltuieli fuseseră deduse de două ori în calcularea prețurilor de export. Afirmația a fost verificată și acceptată și s-a procedat la corectarea corespunzătoare.
(30)
În absența altor comentarii pe acest subiect, concluziile enunțate la motivul 48 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
5. Comparație
(31)
În absența unor comentarii pe acest subiect, concluziile enunțate la motivele 49 și 50 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
6. Marjele de dumping
(32)
Un producător chinez a pretins că determinarea dumpingului în cazul său ar trebui să se bazeze pe vânzările și/sau costurile produselor fabricate de el, atât pentru valoarea normală cât și pentru exporturi, și că volumele de oxid de zinc cumpărate de la alți producători ar trebui excluse din calcularea costurilor. Această cerere a fost verificată mai în detaliu și tranzacțiile respective au putut fi izolate. Argumentul a fost, așadar, reținut și s-a făcut o recalculare, care se limita la vânzările și/sau costurile oxidului de zinc produs de societatea însăși.
(33)
Marjele de dumping medii ponderate definitive exprimate în procent din prețul CIF (cost, insurance, freight) la frontiera comunitară, înainte de vămuire, se stabilesc pentru produsul fabricat de producătorii următori după cum urmează:
Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Co. Ltd
6,9 %
Liuzhou Fuxin Chemical Industry Co. Ltd
11,0 %
Gredmann Guigang Chemical Ltd
19,3 %
Liuzhou Longcheng Chemical General Plant
64,5 %
(34)
Nivelul de dumping, stabilit provizoriu la 69,8 % din prețul CIF la frontiera comunitară, este confirmat.
E. INDUSTRIA COMUNITARĂ
(35)
Anumite părți, referindu-se la motivul 57 din regulamentul provizoriu, au susținut că 15 din 21 de producători de oxid de zinc din Comunitate nu cooperaseră la anchetă. Prin urmare, au susținut că cererea nu îndeplinește cerințele articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază. Este necesar a aminti că cei șase producători care au cooperat efectiv la anchetă reprezentau o proporție majoră a producției comunitare de oxid de zinc în cursul perioadei de anchetă, desfășurată între 1 ianuarie și 31 decembrie 2000, în acest caz mai mult de 75 % din producția celor 21 de societăți cunoscute, ceea ce înseamnă că s-au respectat cerințele articolului 5 alineatul (4). În absența unor informații noi cu privire la definiția industriei comunitare, concluziile expuse la motivele 57, 58 și 59 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
F. PREJUDICIU
1. Observații preliminare
(36)
În absența unor argumente contrare, metodologia folosită pentru stabilirea nivelului importurilor produsului în cauză în cadrul Comunității, definită la motivul 60 din regulamentul provizoriu, și cea folosită pentru a determina consumul comunitar de oxid de zinc (motivele 62 și 63) sunt confirmate.
2. Situația industriei comunitare
(37)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei comunitare a constat în evaluarea tuturor factorilor și indicilor pertinenți care influențează situația respectivei industrii.
(38)
Anumite părți interesate au pus sub semnul întrebării concluziile Comisiei privitoare la prejudiciu. Ele au afirmat că anumite informații privind rezultatele exploatării industriei comunitare, în special nivelele de producție, ale capacității de producție și ale utilizării respectivelor capacități, conținute în versiunea neconfidențială a cererii și în răspunsurile la chestionarele Comisiei, arătau o tendință de stabilitate sau de creștere. De asemenea, o parte interesată a pretins că respectivele concluzii ale Comisiei erau eronate, deoarece datele utilizate la motivul 82 din regulamentul provizoriu despre fluxul de lichidități erau, în opinia acesteia, incomplete. Aceleași părți interesate au mai subliniat faptul că anumite societăți mamă ale entităților care formează industria comunitară înregistraseră profituri substanțiale în cursul perioadei de anchetă și că industria comunitară nu suferise nici un prejudiciu important, în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.
(39)
Aceste argumente nu au putut fi acceptate. În primul rând, respectivele părți interesate și-au fondat cererile pe informații parțiale despre anumiți membri ai industriei comunitare. Ele nu au luat în considerare rezultatele anchetei Comisiei, expuse la motivele 72-89 din regulamentul provizoriu, care prezintă situația globală a industriei comunitare. Apoi, se amintește că sfera de aplicare a anchetei actuale se limitează la produsul în cauză, definit la motivul 9 din regulamentul provizoriu. Chiar dacă este adevărat că societățile mamă ale anumitor membri ai industriei comunitare au înregistrat profituri în cursul perioadei de anchetă, nivelul global de rentabilitate al activităților acestora cu oxid de zinc în cadrul Comunității a fost negativ în aceeași perioadă, după cum se poate citi la motivul 77 din regulamentul provizoriu.
(40)
În ceea ce privește informațiile despre fluxul de lichidități, expuse la motivul 82 din regulamentul provizoriu, s-a admis că unele entități care constituiau industria comunitară nu au fost în măsură să furnizeze informații detaliate despre activitățile cu oxid de zinc. Cu toate acestea, entitățile capabile să furnizeze respectivele informații care, după ce au fost verificate, au fost utilizate de Comisie în sensul concluziilor provizorii, au reprezentat mai mult de 80 % din producția industriei comunitare în cursul perioadei de anchetă. Prin urmare, informațiile verificate au fost considerate ca reprezentative pentru situația industriei comunitare în general.
3. Evoluția anterioară și posterioară perioadei de anchetă
(41)
Mai multe părți interesate, în special utilizatorii produsului în cauză, au cerut Comisiei să extindă sfera de aplicare a analizei și să ia în considerare evoluția survenită înainte de începutul perioadei de analiză (1 ianuarie 1996-31 decembrie 2000) și după sfârșitul acesteia. Ele au susținut că ar trebui luați în considerare anii 1993, 1994 și 1995 pentru a avea o vedere de ansamblu mai bună a pieței . Ele au mai afirmat că producătorii comunitari au profitat de scăderea prețurilor pentru zinc înregistrată după perioada de anchetă pentru a-și crește marjele și că, în aceste condiții, instituirea măsurilor nu se mai justifica.
(42)
Este necesar a se aminti că articolul 6 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede că, în mod normal, informațiile despre o perioadă ulterioară perioadei de anchetă nu trebuie luate în considerare. Informațiile furnizate de părțile interesate referitoare la evenimentele survenite după perioada de anchetă, consistând în principal din trimiteri la scăderea cotației zincului la LME, nu au adus nici un element care să conteste valabilitatea concluziilor stabilite în timpul anchetei. Într-adevăr, ancheta a stabilit că, în condiții normale de piață, prețurile oxidului de zinc de pe piață evoluau în funcție de prețurile pentru materiile prime și, în principal, de cotația zincului la LME. Fluctuațiile prețurilor și ale costurilor pe piața de oxid de zinc erau, așadar, legate de cotația la LME și evenimentele survenite după perioada de anchetă erau doar rezultatul funcționării normale a pieței. Prin urmare, nu se poate afirma că o orice schimbare a structurii pieței ar fi făcut-o manifest neadaptată concluziilor de bază privind datele despre perioada de anchetă. Cererea de a se lua în considerare evenimentele survenite după perioada de anchetă este, prin urmare, respinsă.
(43)
De asemenea, este necesar a aminti că concluziile referitoare la prejudiciu au fost stabilite pe baza informațiilor despre perioada de anchetă. Prezentarea datelor despre anii anteriori perioadei de anchetă au ca scop o mai bună înțelegere a respectivei perioade și situarea ei într-un context, arătând evoluția tendințelor. Prezentarea datelor despre cei patru ani care precedă perioada de anchetă (1996-1999) este considerată suficientă în acest sens. Cererea de extindere a perioadei de analiză, pentru a include anii 1993, 1994 și 1995 este, prin urmare, respinsă.
4. Concluzii privind prejudiciul
(44)
Dat fiind că nu a mai fost primit un alt argument privind prejudiciul suferit de industria comunitară, concluzia pe baza căreia aceasta din urmă ar fi suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 din regulamentul de bază, după cum este expus în detaliu la motivele 72-89 din regulamentul provizoriu, este confirmată.
G. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Comentarii generale privind concluziile Comisiei despre cauzalitate
(45)
Una dintre părțile interesate a afirmat că prejudiciul pretins a fi fost suferit de industria comunitară era rezultatul altor factori decât importurile în cauză, fără a preciza însă natura acestor „alți factori”. S-a susținut că industria comunitară reușise să-și mențină nivelurile de producție și să mărească prețurile în cursul perioadei de analiză, în ciuda importurilor care fac obiectul unui dumping. O altă parte interesată a pretins că regulamentul provizoriu nu ținuse seama în totalitate de deprecierea euro față de dolarul american pe parcursul celei de-a doua jumătăți a perioadei de analiză și că acest factor, iar nu importurile originare din RPC, era cauza prejudiciului suferit de industria comunitară.
(46)
Ținând seama că prima parte interesată nu a citat ceilalți factori care, după cum afirmă ea, ar putea fi responsabili de prejudiciul suferit de industria comunitară, prezenta cerere nu aduce nici un element nou la anchetă și a fost, prin urmare, respinsă.
(47)
În ceea ce privește chestiunea deprecierii euro față de dolar, ridicată de cealaltă parte interesată, este admis la motivul 61 din regulamentul provizoriu că acest factor ar fi putut amplifica creșterea costului zincului, ca materie primă. Aceasta ar fi putut avea un efect advers asupra rezultatelor financiare ale anumitor producători comunitari, deoarece cotația la LME se face în dolari, în timp ce majoritatea vânzărilor lor se fac în euro. Cu toate acestea, trebuie amintit că, în același timp, industria comunitară a putut, într-o oarecare măsură, să-și mărească prețurile de vânzare, pentru a reflecta creșterea costurilor sale de producție. Faptul că respectiva creștere nu a putut reflecta în întregime creșterea prețului zincului după cum este cotat la LME, este o dovadă a efectului de depreciere al importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor de vânzare ale industriei comunitare în cursul perioadei de anchetă. În această perioadă, într-adevăr, volumul importurilor provenite din RPC a atins praguri record, cu o cotă de piață de 18,4 % și prețuri semnificativ subcotate prin raportare la cele practicate de industria comunitară. De asemenea, este necesar a semnala că importurile originare din alte țări terțe au scăzut în cursul perioadei de analiză, cota lor de piață reprezentând 7,3 % în cursul perioadei de anchetă. Nu este nerezonabil a concluziona că, în absența importurilor care fac obiectul unui dumping, industria comunitară ar fi putut reflecta integral sau parțial creșterea costurilor sale. Afirmația potrivit căreia importurile care fac obiectul unui dumping nu sunt responsabile de prejudiciul suferit de industria comunitară este, prin urmare, respinsă.
(48)
Având în vedere considerentele enunțate mai sus și în absența altor argumente valabile privind posibila cauză a prejudiciului suferit de industria comunitară, se confirmă că importurile de oxid de zinc originare din RPC care au făcut obiectul unui dumping au cauzat un prejudiciu industriei comunitare.
H. INTERESUL COMUNITĂȚII
(49)
În urma publicării regulamentului provizoriu, Comisia a primit un număr mare de scrisori cu un conținut identic din partea utilizatorilor de oxid de zinc din industria spaniolă de pardoseala din ceramică, provenind în principal de la fabricanții de compoziții vitrifiabile și de la producătorii de pardoseală. Multe dintre aceste întreprinderi nu se făcuseră cunoscute Comisiei în prealabil și nu cooperaseră la anchetă, cu toate că trebuie amintit că federațiile lor profesionale corespunzătoare formulaseră observații.
(50)
Acești utilizatori au ridicat un număr mare de aspecte privind definiția produsului în cauza, alegerea țării analoage și rezultatele financiare ale industriei comunitare, care au fost abordate deja mai sus.
(51)
Observațiile lor cu privire la aspectele anchetei care se referă la interesul comunitar pot fi regrupate în două categorii mari. Prima se referă la pierderea competitivității pe care ar putea-o cauza o creștere a costului oxidului de zinc asupra rezultatelor lor financiare și consecințele care ar rezulta la nivelul continuării investițiilor în fabricarea compozițiilor vitrifiabile și de pardoseală din ceramică în Comunitate. Cea de-a doua se referă la modalitatea în care Comisia a ținut seama de echilibrul între interesele diferitelor părți interesate în momentul evaluării interesului general al Comunității. Acești utilizatori au pretins că accentul pus de Comisie asupra numărului relativ scăzut de locuri de muncă pierdute de industria comunitară în cursul perioadei de analiză este nedreaptă și că nu a reflectat miile de locuri de muncă create în industria de ceramică în aceeași perioadă. Cu toate acestea, afirmațiile menționate mai sus nu au fost susținute de nici un element de probă.
(52)
Observațiile primite de la respectivele părți interesate, fie după publicarea regulamentului provizoriu, fie după comunicarea faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora a fost propusă instituirea drepturilor antidumping definitive, nu au adus nici un element nou, nici o probă nouă, care să nu fi fost luată deja în considerare. În consecință, concluzia potrivit căreia nu ar exista nici un motiv imperios pentru neinstituirea taxelor antidumping, astfel cum este prevăzut la motivul 151 din regulamentul provizoriu, este confirmată.
I. MĂSURILE ANTIDUMPING
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(53)
Un număr de părți interesate au susținut că nu fusese efectuată o comparație echitabilă a prețului de către Comisie între oxidul de zinc originar din RPC și cel produs de industria comunitară, deoarece mare parte a oxidului chinezesc era produs după metoda americană și, prin urmare, calitatea lui era inferioară.
(54)
Acest argument nu este corect. Într-adevăr, s-a efectuat o comparație a prețurilor de vânzare pe piața comunitară în cursul perioadei de anchetă între prețurile industriei comunitare și cele ale producătorilor-exportatori care au cooperat, pe baza calităților și a etapelor de comercializare comparabile (prețul la comercianți cu amănuntul și/sau importatori independenți). O comparație echitabilă a fost efectuată în sensul stabilirii marjei prejudiciului, pe de o parte, și al calculării subcotării, pe de alta.
(55)
Aceste comparații între oxidul de zinc produs de industria comunitară și cel exportat în Comunitate de către producătorii-exportatori chinezi, au fost efectuate pe baza unui tip de oxid de zinc identic (adică un oxid de zinc produs prin metoda directă și cu un conținut de oxid de zinc cuprins între 95 % și 99,8 %).
(56)
În absența oricărei cereri noi, metoda utilizată pentru calcularea marjelor prejudiciului descrisă la motivele 154 și 155 din regulamentul provizoriu este confirmată.
(57)
În ceea ce privește determinarea prețului neprejudiciabil, s-a observat că anumite produse ale unui producător comunitar erau clasificate în mod greșit, în tabelul costurilor de producție, la un nivel calitativ ridicat. Din acel moment, ele au fost clasificate din nou la un nivel corespunzător. Aceasta a dus la scăderea ușoară a marjelor și a prețurilor neprejudiciabile obținute anterior.
2. Forma și nivelul drepturilor
(58)
Trei din cei patru producători-exportatori chinezi care au cooperat își exportau produsele fabricate, fie direct, fie prin intermediul societăților comerciale legate. Cu toate acestea, ancheta a făcut cunoscut faptul că societățile comerciale legate exportau, de asemenea, oxid de zinc achiziționat de la producători care nu au cooperat în cadrul anchetei. Numai produsele din oxid de zinc fabricate de societățile de producție pot beneficia de marja de dumping specifică, calculată pentru fiecare producător în cauză. Cel de-al patrulea producător a vândut o parte din producția sa unui alt producător implicat în procedură. În plus, ținând seama de nivelul important al lipsei de cooperare (35 %) și de faptul că producătorii care nu au cooperat au exportat, de asemenea, produsele lor prin intermediul acelorași comercianți legați, a fost considerată necesară, în mod excepțional, adoptarea unor dispoziții speciale pentru a garanta aplicarea corespunzătoare a dreptului antidumping.
(59)
Aceste dispoziții speciale prevăd, în special, prezentarea către autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale în bună și cuvenită formă, conformă cu condițiile fixate în anexa la regulament. Numai importurile însoțite de o astfel de factură sunt declarate sub codurile adiționale TARIC aplicabile ale producătorului în cauză. Importurile care nu sunt însoțite de respectiva factură vor fi supuse dreptului antidumping rezidual aplicabil tuturor celorlalți exportatori. De asemenea, societățile în cauză au fost invitate să prezinte rapoarte periodice Comisiei, pentru a garanta o monitorizare corespunzătoare a vânzărilor de oxid de zinc efectuate către Comunitate. În cazul în care rapoartele nu sunt prezentate sau în cazul în care rapoartele dezvăluie incapacitatea măsurilor de a elimina efectele dumpingului prejudiciabil, ar putea fi necesară efectuarea unei examinări intermediare, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(60)
Corecturile efectuate asupra marjelor de dumping și marjelor prejudiciului nu au influențat aplicarea regulii dreptului inferior și metoda folosită pentru instituirea nivelului dreptului antidumping, descrisă la motivele 156-159 din regulamentul provizoriu, este, prin urmare, confirmată.
3. Perceperea definitivă a drepturilor provizorii și alte dispoziții
(61)
Având în vedere amploarea dumpingului constatat pentru producătorii-exportatori și importanța prejudiciului cauzat industriei comunitare, s-a considerat necesară perceperea definitivă, la nivelul drepturilor definitive, a sumelor plătite cu titlu de drepturi antidumping provizorii. Drepturile antidumping definitive fiind mai mici decât drepturile provizorii, sumele depuse care depășesc acest nivel ar trebui eliberate.
(62)
Orice cerere de aplicare a nivelului dreptului antidumping individual (de exemplu, în urma schimbării denumirii entității sau a creării unei noi entități de producție sau de vânzare) trebuie trimisă imediat Comisiei și trebuie să conțină toate informațiile pertinente, în special orice schimbare a activităților societății privind producția, vânzările interne și exportul care rezultă din această schimbare a denumirii sau din crearea acestor noi entități de producție sau de vânzare. După consultarea comitetului consultativ, Comisia va modifica, după caz, regulamentul, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de nivelul drepturilor individuale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv pentru importurile de oxid de zinc (formulă chimică: ZnO) cu o puritate cel puțin egală cu 93 %, încadrat la codul NC ex 2817 00 00 (cod TARIC 2817000011), originar din Republica Populară Chineză.
(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, pentru produsele fabricate de societățile următoare, cu condiția ca importurile lor să fie efectuate în conformitate cu alineatul (3), se stabilește după cum urmează:
Societatea
Drept definitiv
(%)
Cod adițional TARIC
Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Co. Ltd
17 Baiyun Road, Liuzhou City, 545006
Guangxi Province,
China
6,9
A277
Liuzhou Fuxin Chemical Industry Co. Ltd
16-90 Xihuan Road, Liuzhou, 545007
Guangxi Province,
China
11,0
A278
Gredmann Guigang Chemical Ltd
Development Zone for Enterprises with Foreign Investment (Batang Maijiupo)
Guigang City, 537100Guangxi Province,
China
19,3
A279
Liuzhou Longcheng Chemical General Plant
Luowei Horticultural Farm, Liuzhou
Guangxi Province,
China
26,3
A280
Alte societăți
28,0
A999
(3) Aplicarea nivelurilor drepturilor individuale precizate pentru cele patru societăți menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea către autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale în bună și cuvenită formă, conformă cu condițiile fixate în anexă. În cazul neprezentării unei astfel de facturi, se va aplica nivelul dreptului aplicabil celorlalte societăți.
(4) În absența unei dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 2
Sumele depuse cu titlu de drept antidumping provizoriu instituit în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1827/2001 sunt percepute în mod definitiv la nivelul drepturilor definitive. Sumele depuse care depășesc nivelul dreptului antidumping definitiv sunt eliberate.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și este direct aplicabil în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 februarie 2002.