32002L0096
L 037/24
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2002/96/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 27 ianuarie 2003
privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere la data de 8 noiembrie 2002 (4),
întrucât:
(1)
Obiectivele politicii de mediu a Comunității sunt, în special, conservarea, protecția și îmbunătățirea calității mediului, protecția sănătății umane și utilizarea prudentă și rațională a resurselor naturale. Această politică se bazează pe principiul precauției, precum și pe principiul acțiunii preventive, pe principiul remedierii cu prioritate la sursă a daunelor aduse mediului și pe principiul poluatorul plătește.
(2)
Programul comunitar de politică și acțiune în domeniul mediului și al dezvoltării durabile („Al cincilea program de acțiune în domeniul mediului”) (5) prevede că realizarea unei dezvoltări durabile necesită modificări profunde ale tipurilor actuale de creștere, producție, consum și conduită și preconizează, între altele, reducerea risipei de resurse naturale și prevenirea poluării. Acest program menționează deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) ca fiind unul dintre domeniile țintă care trebuie reglementate, în vederea aplicării principiilor prevenirii, valorificării și eliminării sigure a deșeurilor.
(3)
Comunicarea Comisiei din 30 iulie 1996 privind revizuirea strategiei comunitare de gestionare a deșeurilor prevede că, în măsura în care nu se poate evita producerea deșeurilor, este necesar ca acestea să fie refolosite sau să se valorifice materiile sau energia pe care le conțin.
(4)
În Rezoluția sa din 24 februarie 1997 privind o strategie comunitară de gestionare a deșeurilor (6), Consiliul insistă asupra necesității de a încuraja valorificarea deșeurilor în vederea reducerii cantității de deșeuri eliminate și a economisirii resurselor naturale, în special prin refolosirea, reciclarea, compostarea și valorificarea energetică a deșeurilor, și a recunoscut faptul că alegerea soluțiilor în fiecare caz în parte trebuie să țină seama de efectele de mediu și economice, dar că, până la realizarea de progrese științifice și tehnice și dezvoltarea de analize ale ciclului de viață, sunt de preferat refolosirea și valorificarea materialelor, deoarece acestea reprezintă cele mai bune soluții din punct de vedere ecologic. De asemenea, Consiliul a invitat Comisia să instituie, de îndată ce este posibil, continuările necesare ale proiectelor din cadrul programului privind fluxurile prioritare de deșeuri, în special DEEE.
(5)
În rezoluția sa din 14 noiembrie 1996 (7), Parlamentul European invită Comisia să prezinte propuneri de directive privind anumite fluxuri prioritare de deșeuri, inclusiv deșeuri de echipamente electrice și electronice, și să fundamenteze aceste propuneri pe principiul responsabilității producătorului. În aceeași rezoluție, Parlamentul European invită Consiliul și Comisia să prezinte propuneri de reducere a volumului de deșeuri.
(6)
Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (8) prevede că se pot adopta reglementări speciale, prin directive speciale, pentru cazuri particulare sau pentru completarea Directivei 75/442/CEE, în ce privește gestionarea categoriilor de deșeuri speciale.
(7)
Cantitatea de DEEE produse în Comunitate crește rapid. Prezența componentelor periculoase în echipamentele electrice și electronice (EEE) reprezintă o problemă importantă în faza de gestionare a deșeurilor, iar reciclarea DEEE nu se realizează la un nivel suficient.
(8)
Obiectivul de îmbunătățire a gestionării DEEE nu poate fi atins în mod eficient dacă statele membre acționează separat. În special, abordările naționale diferite ale principiului responsabilității producătorului pot duce la deosebiri considerabile la nivelul sarcinii financiare suportate de agenții economici. Diferențele între politicile naționale privind gestionarea DEEE compromit eficiența politicilor de reciclare. Din acest motiv, trebuie să se prevadă criterii esențiale la nivel comunitar.
(9)
Este necesar să se aplice dispozițiile prezentei directive produselor și producătorilor, indiferent de tehnica de vânzare folosită, în special vânzarea la distanță și vânzarea electronică. În această privință, este necesar ca obligațiile producătorilor și distribuitorilor care utilizează canale de vânzare la distanță sau de vânzare electronică să aibă, în măsura posibilului, aceeași formă și să se aplice uniform, pentru a evita ca agenții care utilizează celelalte canale de distribuție să nu trebuiască să suporte costurile care rezultă din dispozițiile prezentei directive în ceea ce privește DEEE vândute prin canalele de vânzare la distanță sau de vânzare electronică.
(10)
Este necesar ca prezenta directivă să înglobeze toate echipamentele electrice și electronice utilizate de consumatori, precum și echipamentele electrice și electronice destinate utilizării profesionale. Este important ca prezenta directivă să se aplice fără a aduce atingere legislației comunitare privind cerințele de siguranță și sănătate care protejează toate persoanele care intră în contact cu DEEE, precum și legislației comunitare speciale privind gestionarea deșeurilor, în special Directiva 91/157/CEE a Consiliului din 18 martie 1991 privind bateriile și acumulatoarele care conțin anumite substanțe periculoase (9).
(11)
Se impune revizuirea, de îndată ce este posibil, a Directivei 91/157/CEE, în special în temeiul dispozițiilor prezentei directive.
(12)
Stabilirea, prin prezenta directivă, a responsabilității producătorului este una dintre modalitățile de încurajare a proiectării și producerii de echipamente electrice și electronice prin procedee care să țină seama pe deplin de cerințele de reparare, posibilă îmbunătățire, refolosire, demontare și reciclare și care să faciliteze aceste operațiuni.
(13)
Pentru a garanta siguranța și sănătatea personalului de distribuire însărcinat cu preluarea și manipularea DEEE, statele membre ar trebui să definească, în conformitate cu legislația internă și comunitară privind cerințele de siguranță și sănătate, condițiile în care distribuitorii pot refuza preluarea.
(14)
Statele membre ar trebui să încurajeze proiectarea și producerea de echipamente electrice și electronice care să țină seama de demontarea și valorificarea lor și care să faciliteze aceste operațiuni, în special refolosirea și reciclarea DEEE, a componentelor și materialelor lor. Producătorii nu trebuie să împiedice, prin caracteristici specifice de proiectare sau prin procedee specifice de fabricare, refolosirea DEEE, cu excepția cazului în care aceste caracteristici specifice de proiectare sau procedee specifice de fabricare prezintă avantaje determinante, de exemplu în ceea ce privește protecția mediului și/sau cerințele de siguranță.
(15)
Colectarea selectivă este condiția prealabilă pentru a asigura tratarea specifică și reciclarea DEEE și este necesară pentru atingerea nivelului ales de protecție a sănătății umane și a mediului în Comunitate. Consumatorii trebuie să contribuie activ la succesul acestui tip de colectare și trebuie încurajați să predea DEEE. În acest scop, ar trebui create instalații adecvate pentru predarea DEEE, inclusiv puncte publice de colectare, la care gospodăriile particulare să-și poată preda, cel puțin gratuit, deșeurile.
(16)
În scopul atingerii nivelului ales de protecție și a obiectivelor de mediu armonizate ale Comunității, statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru a reduce la minimum eliminarea DEEE ca deșeuri orășenești nesortate și pentru a atinge un nivel înalt de colectare selectivă a DEEE. Pentru ca statele membre să depună eforturi în ceea ce privește elaborarea de programe eficiente de colectare, se impune a li se cere atingerea unui nivel ridicat de colectare a DEEE provenite din gospodării particulare.
(17)
Tratarea specifică a DEEE este indispensabilă pentru a evita dispersarea agenților poluanți în materialele reciclate sau în fluxul de deșeuri. O astfel de tratare constituie modalitatea cea mai eficientă de garantare a respectării nivelului ales de protecție a mediului în Comunitate. Este important ca unitățile sau întreprinderile care efectuează operațiuni de reciclare sau de tratare să respecte normele minime pentru a preveni consecințele negative ale tratării DEEE asupra mediului. Este necesară utilizarea celor mai bune tehnici de tratare, valorificare și reciclare, în măsura în care acestea garantează protecția sănătății umane și un înalt grad de protecție a mediului. Cele mai bune tehnici de tratare, valorificare și reciclare disponibile pot fi definite cu mai multă precizie în conformitate cu procedurile prevăzute de Directiva 96/61/CE.
(18)
După caz, este necesar să se acorde prioritate refolosirii DEEE și a componentelor, subansamblelor și produselor lor consumabile. În cazul în care nu este preferabilă refolosirea, toate DEEE colectate separat ar trebui să fie valorificate, în vederea atingerii unui înalt nivel de reciclare și valorificare. În plus, producătorii trebuie încurajați să integreze materialele reciclate în noile echipamente.
(19)
Se impune definirea la nivel comunitar a unor principii de bază în ceea ce privește finanțarea gestionării DEEE și este necesar ca anumite programe de finanțare să contribuie la atingerea unor rate de colectare ridicate și la punerea în aplicare a principiului responsabilității producătorului.
(20)
Este important ca utilizatorii de echipamente electrice și electronice din gospodăriile particulare să aibă cel puțin posibilitatea de a preda DEEE gratuit. În consecință, producătorii trebuie să finanțeze recuperarea la punctele de colectare, tratarea, valorificarea și eliminarea DEEE. Pentru a atinge un grad maxim de eficiență a conceptului de responsabilitate a producătorului, fiecare producător trebuie să răspundă de finanțarea gestionării deșeurilor provenite de la propriile produse. Producătorul trebuie să poată opta pentru îndeplinirea acestei obligații prin intermediul unor sisteme individuale sau colective. Atunci când introduce un produs pe piață, fiecare producător ar trebui să ofere o garanție financiară care să evite o situație în care costurile de gestionare a DEEE provenite de la produsele al căror producător și-a încetat activitatea sau care nu poate fi identificat (produse orfane) să fie suportate de societate sau de producătorii care rămân în activitate. Responsabilitatea finanțării gestionării deșeurilor istorice ar trebui împărțită între toți producătorii existenți, în cadrul unor sisteme colective de finanțare la care toți producătorii existenți pe piață în momentul generării costurilor să contribuie în mod proporțional. Sistemele colective de finanțare nu ar trebui să aibă efectul de a exclude producătorii, importatorii și nou-veniții pe piață specializați sau de serie mică. Pe durata unei perioade de tranziție, producătorii ar trebui să aibă posibilitatea de a informa cumpărătorii, în mod voluntar, în momentul vânzării de produse noi, în legătură cu costurile de colectare, tratare și eliminare nepoluantă a deșeurilor istorice. Producătorii care apelează la această dispoziție ar trebui să garanteze faptul că aceste costuri nu depășesc costurile reale suportate.
(21)
Pentru a asigura succesul colectării DEEE, este indispensabil ca utilizatorii să fie informați în legătură cu obligația de a nu elimina DEEE ca deșeuri municipale nesortate și de a efectua colectarea selectivă a DEEE, precum și în legătură cu sistemele de colectare și rolul acestora în gestionarea DEEE. Această informare presupune marcarea corespunzătoare a echipamentelor electrice și electronice care pot ajunge în coșurile de gunoi sau alte mijloace similare de colectare a deșeurilor municipale.
(22)
Este important ca producătorii să furnizeze informații cu privire la identificarea componentelor și a materialelor pentru a facilita gestionarea DEEE, în special tratarea și valorificarea/reciclarea acestora.
(23)
Statele membre ar trebui să asigure ca infrastructurile de inspecție și de control să permită punerea corespunzătoare în aplicare a prezentei directive, având în vedere, între altele, Recomandarea 2001/331/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind criteriile minime aplicabile inspecțiilor de mediu în statele membre (10).
(24)
Pentru a evalua atingerea obiectivelor prezentei directive, sunt necesare informații în legătură cu ponderea sau, dacă acest lucru nu este posibil, în legătură cu cantitățile de echipamente electrice și electronice introduse pe piața comunitară și în legătură cu ratele de colectare, refolosire (inclusiv a aparatelor întregi, în măsura posibilului), valorificare/reciclare și exportare a DEEE colectate în conformitate cu prezenta directivă.
(25)
Statele membre pot alege să aplice anumite dispoziții ale prezentei directive prin intermediul unor acorduri încheiate între autoritățile competente și sectoarele economice în cauză, cu condiția respectării unor cerințe speciale.
(26)
Comisia trebuie să efectueze, în conformitate cu o procedură de comitet, adaptarea la progresul științific și tehnic a anumitor dispoziții ale prezentei directive, a listei cu produsele incluse în categoriile enumerate în anexa IA, a tratării selective a materialelor și componentelor DEEE, a cerințelor tehnice de depozitare și de tratare a DEEE și a simbolului utilizat pentru marcarea EEE.
(27)
Trebuie adoptate măsurile necesare pentru aplicarea prezentei directive, în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (11),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiective
Prezenta directivă are ca obiectiv prioritar prevenirea producerii de deșeuri de echipamente electrice și electronice (DEEE) și, în plus, refolosirea, reciclarea și alte forme de valorificare a acestor deșeuri, astfel încât să se reducă volumul de deșeuri eliminate. Prezenta directivă urmărește, de asemenea, îmbunătățirea performanțelor privind mediul ale tuturor operatorilor implicați în ciclul de viață al echipamentelor electrice și electronice, precum producători, distribuitori și consumatori și, în special, operatori care sunt direct implicați în tratarea deșeurilor de echipamente electrice și electronice.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă se aplică echipamentelor electrice și electronice incluse în categoriile enumerate în anexa IA, cu condiția ca echipamentul în cauză să nu fie parte componentă a unui alt tip de echipament care nu intră în domeniul de aplicare a prezentei directive. Anexa IB conține o listă cu produse incluse în categoriile enumerate în anexa IA.
(2) Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor comunitare privind cerințele de siguranță și sănătate, precum și dispozițiilor comunitare speciale în domeniul gestionării deșeurilor.
(3) Se exclud din domeniul de aplicare a prezentei directive echipamentele care au legătură cu protecția intereselor esențiale de securitate ale statelor membre, armele, munițiile și materialul de război. Aceasta nu se aplică, cu toate acestea, produselor care nu sunt destinate scopurilor specific militare.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentei directive:
(a)
„echipamente electrice și electronice” sau „EEE” înseamnă echipamente care funcționează pe bază de curenți electrici sau câmpuri electromagnetice și echipamente de producție, de transfer și de măsurare a acestor curenți și câmpuri, incluse în categoriile menționate în anexa IA, și destinate utilizării la o tensiune mai mică sau egală cu 1 000 de volți, curent alternativ, și 1 500 de volți, curent continuu;
(b)
„deșeuri de echipamente electrice și electronice” sau „DEEE” înseamnă echipamentele electrice și electronice care constituie deșeuri în sensul articolului 1 litera (a) din Directiva 75/442/CEE, inclusiv toate componentele, subansamblele și produsele consumabile care fac parte integrantă din produs în momentul rebutării;
(c)
„prevenire” înseamnă măsurile care urmăresc reducerea cantității și nocivității DEEE asupra mediului, precum și a materiilor și substanțelor pe care acestea le conțin;
(d)
„refolosire” înseamnă orice operațiune prin care DEEE sau componentele acestora sunt utilizate în același scop pentru care au fost concepute, inclusiv continuarea utilizării echipamentelor sau componentelor acestora predate la punctele de colectare, la distribuitori, la reciclatori sau la fabricanți;
(e)
„reciclare” înseamnă reprelucrarea, într-un proces de producție, a materialelor conținute în deșeuri în același scop ca cel inițial sau în alte scopuri, exceptând recuperarea de energie, prin care se înțelege utilizarea deșeurilor combustibile pentru producerea de energie prin ardere directă, concomitent cu alte deșeuri sau separat, dar cu recuperarea căldurii;
(f)
„valorificare” înseamnă una dintre operațiunile aplicabile a căror listă figurează în anexa IIB la Directiva 75/442/CEE;
(g)
„eliminare” înseamnă oricare dintre operațiunile aplicabile prevăzute în anexa IIA la Directiva 75/442/CEE;
(h)
„tratare” înseamnă orice operațiune efectuată după predarea DEEE la instalațiile de depoluare, demontare, sfărâmare, valorificare sau pregătire pentru eliminare, precum și orice altă operațiune efectuată pentru valorificarea și/sau eliminarea DEEE;
(i)
„producător” înseamnă orice persoană care, indiferent de tehnica de vânzare utilizată, inclusiv prin comunicare la distanță în conformitate cu Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor în materie de contracte la distanță (12):
(i)
fabrică și vinde echipamente electrice și electronice sub propria marcă;
(ii)
revinde sub propria marcă echipamente produse de alți furnizori, un revânzător nefiind considerat ca „producător”, atunci când marca producătorului figurează pe echipament conform subpunctului (i) sau
(iii)
importă sau exportă echipamente electrice și electronice cu titlu profesional într-un stat membru.
Orice persoană care asigură în mod exclusiv o finanțare, în cadrul sau în temeiul unui acord de finanțare, nu este considerată „producător” decât în cazul în care acționează ca producător în sensul subpunctelor (i)-(iii);
(j)
„distribuitor” înseamnă orice persoană care furnizează cu titlu comercial echipamente electrice și electronice părții care urmează să le utilizeze;
(k)
„DEEE provenite de la gospodării particulare” înseamnă DEEE provenite de la gospodării particulare și DEEE de origine comercială, industrială, instituțională și din alte surse care, datorită naturii și cantității lor, sunt similare celor provenite de la gospodării particulare;
(l)
„substanță sau preparat periculos” înseamnă orice substanță sau preparat care trebuie considerat periculos în temeiul Directivei 67/548/CEE a Consiliului (13) sau al Directivei 1999/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului (14);
(m)
„contract de finanțare” înseamnă orice acord sau contract de împrumut, leasing, închiriere sau vânzare reportată referitor la un anumit echipament, fie că acordul sau contractul respectiv sau orice acord sau contract auxiliar prevede sau nu efectuarea sau posibilitatea efectuării unui transfer de proprietate privind echipamentul în cauză.
Articolul 4
Proiectarea produsului
Statele membre încurajează proiectarea și producerea de echipamente electrice și electronice care țin seama de demontarea și recuperarea lor și care facilitează aceste operațiuni, în special refolosirea și reciclarea DEEE, a componentelor și materialelor lor. În acest sens, statele membre iau măsurile necesare pentru ca producătorii să nu împiedice, prin caracteristici specifice de proiectare sau prin procedee specifice de fabricare, refolosirea DEEE, cu excepția cazului în care aceste caracteristici specifice de proiectare sau procedee specifice de fabricare prezintă avantaje determinante, de exemplu în ceea ce privește protecția mediului și/sau cerințele de siguranță.
Articolul 5
Colectarea selectivă
(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru reducerea la minimum a eliminării DEEE ca deșeuri municipale nesortate și pentru atingerea unui nivel ridicat de colectare selectivă a DEEE.
(2) Pentru DEEE provenite de la gospodăriile particulare, statele membre asigură, până la 13 august 2005, realizarea următoarelor aspecte:
(a)
crearea de sisteme care să permită posesorilor finali și distribuitorilor să predea cel puțin gratuit aceste deșeuri. Statele membre asigură disponibilitatea și accesibilitatea instalațiilor de colectare necesare, ținând seama în special de densitatea populației;
(b)
la furnizarea unui nou produs, distribuitorii sunt obligați să asigure condiții pentru ca să li se poată preda aceste deșeuri cel puțin gratuit și în sistem unu la unu, dacă echipamentul este de tip echivalent și a îndeplinit aceleași funcții ca și echipamentul furnizat. Statele membre pot face derogări de la această dispoziție cu condiția să asigure că predarea DEEE nu este îngreunată, din acest motiv, pentru posesorul final și cu condiția ca sistemele să rămână gratuite pentru acesta. Statele membre care recurg la această dispoziție informează Comisia cu privire la aceasta;
(c)
fără a aduce atingere dispozițiilor de la literele (a) și (b), producătorii pot organiza și exploata sisteme individuale sau colective de preluare a DEEE provenite de la gospodării particulare, cu condiția ca acestea să respecte obiectivele prezentei directive;
(d)
în funcție de normele interne și comunitare în materie de sănătate și siguranță, poate fi refuzată predarea, în conformitate cu literele (a) și (b), a DEEE care, în urma unei contaminări, prezintă riscuri pentru sănătatea și siguranța personalului. Statele membre adoptă dispoziții specifice pentru aceste DEEE.
Statele membre pot prevedea dispoziții speciale pentru predarea DEEE în conformitate cu modalitățile prevăzute la literele (a) și (b), dacă echipamentul nu conține componentele esențiale sau dacă echipamentul conține alte deșeuri decât DEEE.
(3) Pentru alte tipuri de DEEE decât cele provenite de la gospodării particulare și fără a aduce atingere articolului 9, statele membre veghează ca producătorii sau terții care acționează în numele producătorilor să asigure colectarea acestor deșeuri.
(4) Statele membre veghează ca toate DEEE colectate în temeiul alineatelor (1), (2) și (3) să fie transportate la instalațiile de tratare autorizate în conformitate cu articolul 6, cu excepția cazului în care aparatele sunt refolosite în întregime. Statele membre veghează ca refolosirea preconizată să nu conducă la încălcarea dispozițiilor prezentei directive, în special a articolelor 6 și 7. Colectarea și transportul DEEE colectate selectiv se efectuează astfel încât să permită atingerea unui grad maxim de refolosire și reciclare a componentelor sau aparatelor întregi care pot fi refolosite sau reciclate.
(5) Fără a aduce atingere alineatului (1), statele membre asigură, până la 31 decembrie 2006, atingerea unei rate medii anuale de colectare selectivă de cel puțin patru kilograme pe cap de locuitor de DEEE provenite de la gospodăriile particulare.
La propunerea Comisiei și ținând seama de experiența tehnică și economică dobândită în statele membre, Parlamentul European și Consiliul stabilesc un nou obiectiv obligatoriu care trebuie atins până la 31 decembrie 2008. Acest obiectiv poate lua eventual forma unui procent din cantitățile de echipamente electrice și electronice vândute gospodăriilor particulare în anii anteriori.
Articolul 6
Tratarea
(1) Statele membre asigură ca producătorii sau terții care acționează în numele lor să instituie, în conformitate cu legislația comunitară, sisteme care să permită tratarea DEEE utilizând cele mai bune tehnici de tratare, valorificare și reciclare. Producătorii pot institui aceste sisteme în mod individual și/sau colectiv. Pentru a asigura respectarea articolului 4 din Directiva 75/442/CEE, tratarea cuprinde cel puțin îndepărtarea tuturor lichidelor și o tratare selectivă în conformitate cu anexa II la prezenta directivă.
În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2), se pot introduce în anexa II alte tehnologii de tratare care asigură cel puțin același nivel de protecție a sănătății umane și a mediului.
În sensul protecției mediului, statele membre pot stabili norme calitative minime pentru tratarea DEEE colectate. Statele membre care optează pentru asemenea norme de calitate informează cu privire la aceasta Comisia, care publică aceste norme.
(2) Statele membre asigură obținerea de către orice unitate sau întreprindere care efectuează operațiuni de tratare a unei autorizații din partea autorităților competente, în conformitate cu articolele 9 și 10 din Directiva 75/442/CEE.
Derogarea de la obligația de autorizare prevăzută la articolul 11 alineatul (1) litera (b) din Directiva 75/442/CEE se poate aplica operațiunilor de valorificare a DEEE, dacă autoritățile competente efectuează o inspecție înainte de înregistrare pentru a asigura respectarea articolului 4 din Directiva 75/442/CEE.
Inspecția urmărește următoarele aspecte:
(a)
tipul și cantitățile de deșeuri tratate;
(b)
cerințele tehnice generale care trebuie respectate;
(c)
măsurile de siguranță care trebuie luate.
Inspecția se efectuează cel puțin o dată pe an, iar Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre rezultatele.
(3) Statele membre veghează ca orice unitate sau întreprindere care efectuează operațiuni de tratare să depoziteze și să trateze DEEE în conformitate cu cerințele tehnice definite în anexa III.
(4) Statele membre veghează ca autorizația sau înregistrarea prevăzute la alineatul (2) să includă toate condițiile necesare pentru respectarea cerințelor prevăzute la alineatele (1) și (3) și pentru realizarea obiectivelor de valorificare definite la articolul 7.
(5) Operațiunea de tratare poate fi realizată, de asemenea, în afara statului membru în cauză sau în afara Comunității, în măsura în care transportul DEEE respectă dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 259/93 al Consiliului din 1 februarie 1993 privind supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri în interiorul, la intrarea și la ieșirea din Comunitatea Europeană (15).
DEEE exportate din Comunitate în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 259/93 al Consiliului, cu Regulamentul (CE) nr. 1420/1999 al Consiliului din 29 aprilie 1999 de stabilire a normelor și procedurilor comune aplicabile transporturilor de anumite tipuri de deșeuri către anumite țări nemembre ale OCDE (16) și cu Regulamentul (CE) nr. 1547/1999 al Comisiei din 12 iulie 1999 de stabilire a procedurilor de control care trebuie aplicate, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 259/93 al Consiliului, transporturilor de anumite tipuri de deșeuri către anumite țări care nu intră sub incidența Deciziei OCDE C(92) 39 final (17) nu se iau în calcul pentru îndeplinirea obligațiilor și obiectivelor prevăzute la articolul 7 alineatele (1) și (2) din prezenta directivă decât dacă exportatorul poate dovedi că operațiunea de recuperare, refolosire și/sau reciclare s-a desfășurat în condiții echivalente cu cerințele prevăzute de prezenta directivă.
(6) Statele membre încurajează unitățile și întreprinderile care efectuează operațiuni de tratare să introducă sisteme certificate de gestionare ecologică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un program comunitar de management și audit ecologic (EMAS) (18).
Articolul 7
Valorificarea
(1) Statele membre veghează ca producătorii sau terții care acționează în numele lor să instituie sisteme individuale sau colective, în conformitate cu legislația comunitară, care să permită recuperarea DEEE colectate selectiv în conformitate cu articolul 5. Statele membre acordă prioritate refolosirii aparatelor întregi. Până la data prevăzută la articolul 4, aceste aparate nu se iau în considerare pentru calcularea obiectivelor definite la alineatul (2).
(2) În ceea ce privește DEEE trimise pentru tratare în conformitate cu articolul 6, statele membre se asigură ca, până la 31 decembrie 2006, producătorii să îndeplinească următoarele obiective:
(a)
pentru DEEE incluse în categoriile 1 și 10 din anexa IA,
-
rata de valorificare crește până la un procent minim de 80 % din greutatea medie pe aparat, iar
-
rata de refolosire și de reciclare a componentelor, materialelor și substanțelor crește până la un procent minim de 75 % din greutatea medie pe aparat;
(b)
pentru DEEE incluse în categoriile 3 și 4 din anexa IA,
-
rata de valorificare crește până la un procent minim de 75 % din greutatea medie pe aparat, iar
-
rata de refolosire și de reciclare a componentelor, materialelor și substanțelor crește până la un procent minim de 65 % din greutatea medie pe aparat;
(c)
pentru DEEE incluse în categoriile 2, 5, 6, 7 și 9 din anexa IA,
-
rata de valorificare crește până la un procent minim de 70 % din greutatea medie pe aparat, iar
-
rata de refolosire și de reciclare a componentelor, materialelor și substanțelor crește până la un procent minim de 50 % din greutatea medie pe aparat;
(d)
pentru lămpile de gaz cu descărcare, rata de refolosire și de reciclare a componentelor, materialelor și substanțelor crește până la un procent minim de 80 % din greutatea lămpilor.
(3) În vederea calculării acestor obiective, statele membre asigură ca producătorii sau terții care acționează în numele producătorilor să consemneze în registre greutatea DEEE, a componentelor, materiilor sau substanțelor acestora la intrarea („input”) și ieșirea („output”) din instalația de tratare și/sau la intrarea („input”) în instalația de valorificare sau de reciclare.
În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2), Comisia stabilește normele detaliate de monitorizare a respectării de către statele membre a obiectivelor enunțate la alineatul (2), inclusiv specificațiile referitoare la materii. Comisia prezintă această măsură până la 13 august 2004.
(4) La propunerea Comisiei, Parlamentul European și Consiliul stabilesc obiective noi de valorificare și refolosire/reciclare, inclusiv pentru refolosirea aparatelor întregi, dacă este necesar, și pentru produsele incluse în categoria 8 din anexa IA, până la 31 decembrie 2008. În acest scop, se ține seama de avantajele ecologice ale echipamentelor electrice și electronice aflate în folosință, cum ar fi eficiența sporită a resurselor datorată evoluțiilor din domeniul materialelor și tehnologiei. De asemenea, se ține seama de evoluția tehnică în domeniul refolosirii, valorificării și reciclării, în domeniul produselor și materialelor, precum și de experiența dobândită de statele membre și de industrie.
(5) Statele membre încurajează dezvoltarea de noi tehnologii de valorificare, reciclare și tratare.
Articolul 8
Finanțarea privind DEEE provenite de la gospodăriile particulare
(1) Statele membre asigură ca, până la 13 august 2005, producătorii să asigure cel puțin finanțarea colectării, tratării, valorificării și eliminării nepoluante a DEEE provenite de la gospodăriile particulare și depozitate la instalațiile de colectare instituite în conformitate cu articolul 5 alineatul (2).
(2) Pentru produsele introduse pe piață după 13 august 2005, fiecare producător este răspunzător de finanțarea operațiunilor prevăzute la alineatul (1) privind deșeurile provenite de la propriile produse. Producătorul poate opta să-și îndeplinească această obligație prin intermediul sistemelor individuale sau colective.
Statele membre se asigură ca, atunci când introduce un produs pe piață, fiecare producător să ofere o garanție care să demonstreze că va fi finanțată gestionarea tuturor DEEE și ca producătorii să-și marcheze în mod clar produsele în conformitate cu articolul 11 alineatul (2). Această garanție asigură că vor fi finanțate operațiunile prevăzute la alineatul (1) privind produsul respectiv. Garanția poate lua forma unei participări a producătorului la sisteme adecvate de finanțare a gestionării DEEE, a unei asigurări de reciclare sau a unui cont bancar blocat.
Costurile generate de colectare, tratare și eliminare nepoluantă nu se comunică separat cumpărătorilor în momentul vânzării de noi produse.
(3) Finanțarea costurilor de gestionare a DEEE provenite de la produse introduse pe piață înainte de data prevăzută la alineatul (1) (deșeuri istorice) este asigurată printr-unul sau mai multe sisteme, la care toți producătorii existenți pe piață în momentul generării costurilor contribuie în mod proporțional, de exemplu în funcție de cota lor de piață pe tip de echipament.
Statele membre se asigură ca, pe o perioadă de tranziție de 8 ani (10 ani pentru categoria 1 din anexa IA) de la intrarea în vigoare a prezentei directive, producătorii să aibă posibilitatea de a informa cumpărătorii, la vânzarea de noi produse, în legătură cu costurile de colectare, tratare și eliminare nepoluantă. Costurile astfel menționate nu depășesc costurile reale suportate.
(4) Statele membre se asigură ca producătorii care furnizează echipamente electrice și electronice prin mijloace de comunicare la distanță să respecte de asemenea cerințele stabilite în prezentul articol în ceea ce privește echipamentul furnizat în statul membru în care domiciliază cumpărătorul echipamentului respectiv.
Articolul 9
Finanțarea privind DEEE provenite de la alți utilizatori decât gospodăriile particulare
Statele membre asigură realizarea de către producători, până la 13 august 2005, a finanțării costurilor de colectare, tratare, recuperare și eliminare nepoluantă a DEEE provenite de la alți utilizatori decât gospodăriile particulare și generate de produse introduse pe piață după 13 august 2005.
Pentru DEEE provenite de la produse introduse pe piață înainte de 13 august 2005 (deșeuri istorice), finanțarea costurilor de gestionare este asigurată de producători. Statele membre pot prevedea, ca soluție alternativă, ca și alți utilizatori decât gospodăriile particulare să participe, de asemenea, parțial sau în totalitate, la finanțarea costurilor de gestionare.
Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentei directive, producătorii și alți utilizatori decât gospodăriile particulare pot încheia acorduri care stabilesc alte metode de finanțare.
Articolul 10
Informații pentru utilizatori
(1) Statele membre se asigură ca utilizatorilor de echipamente electrice și electronice din gospodăriile particulare să le fie furnizate informațiile necesare în legătură cu:
(a)
obligația de a nu elimina DEEE împreună cu deșeurile municipale nesortate și de a colecta selectiv aceste DEEE;
(b)
sistemele de predare și colectare puse la dispoziția lor;
(c)
rolul lor în refolosirea, reciclarea și celelalte forme de valorificare a DEEE;
(d)
efectele potențiale asupra mediului și sănătății umane ca urmare a prezenței substanțelor periculoase în echipamentele electrice și electronice;
(e)
semnificația simbolului din anexa IV.
(2) Statele membre adoptă măsurile adecvate, astfel încât consumatorii să participe la colectarea DEEE și pentru a-i încuraja să faciliteze procesul de refolosire, tratare și valorificare.
(3) Pentru a reduce la minimum eliminarea DEEE împreună cu deșeurile municipale nesortate și pentru a facilita colectarea lor selectivă, statele membre veghează ca producătorii să marcheze în mod corespunzător cu simbolul din anexa IV echipamentele electrice și electronice introduse pe piață după 13 august 2005. În cazuri excepționale, în care acest lucru se dovedește necesar datorită mărimii sau funcției produsului, simbolul respectiv se tipărește pe ambalaj, pe instrucțiunile de utilizare și pe certificatul de garanție al echipamentului electric și electronic în cauză.
(4) Statele membre pot solicita ca producătorii și/sau distribuitorii să furnizeze toate sau o parte din informațiile prevăzute la alineatele (1)-(3), de exemplu în instrucțiunile de utilizare sau la punctul de vânzare.
Articolul 11
Informații pentru instalațiile de tratare
(1) Pentru a facilita refolosirea și tratarea adecvată și ecologică a DEEE, în special întreținerea, îmbunătățirea, repararea și reciclarea, statele membre iau măsurile necesare astfel încât producătorii să furnizeze, pentru fiecare tip nou de EEE introdus pe piață, în termen de un an de la comercializarea echipamentului, informațiile referitoare la refolosire și tratare. Aceste informații precizează, în măsura în care centrele de refolosire și instalațiile de tratare și de reciclare au nevoie de aceasta pentru a respecta dispozițiile prezentei directive, diferitele componente și materiale ale EEE, precum și amplasamentul substanțelor și preparatelor periculoase în aceste echipamente. Producătorii de EEE pun aceste informații la dispoziția centrelor de refolosire și a instalațiilor de tratare și de reciclare sub forma unor manuale sau prin intermediul mijloacelor electronice (de exemplu CD-ROM sau servicii on line).
(2) Statele membre veghează ca orice producător al unui aparat electric sau electronic introdus pe piață după 13 august 2005 să poată fi identificat în mod clar prin eticheta de pe aparat. În plus, pentru ca data de comercializare a aparatului să poată fi determinată fără echivoc, un marcaj specifică faptul că aparatul a fost introdus pe piață după 13 august 2005. Comisia încurajează pregătirea de norme europene în acest scop.
Articolul 12
Informații și întocmirea de rapoarte
(1) Statele membre întocmesc un registru al producătorilor și adună anual informații, inclusiv estimări motivate, cu privire la cantitățile și categoriile de echipamente electrice și electronice introduse pe piață, colectate prin diferitele modalități și refolosite, reciclate și valorificate în statele membre, precum și cu privire la greutatea sau, dacă aceasta nu este posibil, la numărul deșeurilor colectate exportate.
Statele membre se asigură ca producătorii care furnizează echipamente electrice și electronice prin mijloace de comunicare la distanță să ofere informații în ceea ce privește respectarea cerințelor prevăzute la articolul 8 alineatul (4) și în ceea ce privește cantitățile și categoriile de echipamente electrice și electronice introduse pe piețele statului membru în care își are domiciliul cumpărătorul acestor echipamente.
Statele membre se asigură ca informațiile solicitate să fie transmise Comisiei o dată la doi ani în termen de 18 luni de la sfârșitul perioadei pentru care sunt valabile. Prima serie de informații se referă la anii 2005 și 2006. Aceste informații se prezintă într-un format care se stabilește în termen de un an de la intrarea în vigoare a prezentei directive, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2), în vederea constituirii unor baze de date privind DEEE și tratarea lor.
Statele membre asigură un schimb adecvat de informații pentru a respecta dispozițiile prezentului alineat, în special pentru operațiunile de tratare prevăzute la articolul 6 alineatul (5).
(2) Fără a aduce atingere cerințelor prevăzute la alineatul (1), statele membre trimit Comisiei, o dată la trei ani, un raport privind aplicarea prezentei directive. Acest raport se întocmește pe baza unui chestionar sau a unei schițe elaborate de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE a Consiliului din 23 decembrie 1991 de standardizare și raționalizare a rapoartelor privind aplicarea anumitor directive referitoare la mediu (19). Chestionarul sau schița se trimite statelor membre cu șase luni înainte de începerea perioadei la care se referă raportul. Raportul este pus la dispoziția Comisiei în termen de nouă luni de la sfârșitul perioadei de trei ani la care se referă.
Primul raport pe trei ani se referă la perioada 2004-2006.
Comisia publică un raport privind aplicarea prezentei directive în termen de nouă luni de la primirea rapoartelor statelor membre.
Articolul 13
Adaptarea la progresul științific și tehnic
Modificările necesare pentru adaptarea articolului 7 alineatul (3), precum și a anexei IB (în special în vederea adăugării eventuale a aparatelor casnice de iluminat, a becurilor cu filament și a produselor fotovoltaice, precum panourile solare), a anexei II (în special ținând seama de progresele tehnice înregistrate în domeniul tratării DEEE) și a anexelor III și IV la progresul științific și tehnic se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2).
Înainte de modificarea anexelor, Comisia consultă, în special, producătorii de echipamente electrice și electronice, agenții de reciclare, întreprinderile de tratare, precum și organizațiile de protecție a mediului și asociațiile lucrătorilor și consumatorilor.
Articolul 14
Comitetul
(1) Comisia este sprijinită de comitetul constituit în temeiul articolului 18 din Directiva 75/442/CEE.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, cu respectarea dispozițiilor articolului 8 din decizia respectivă.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
Articolul 15
Sancțiuni
Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor interne adoptate în aplicarea prezentei directive. Sancțiunile astfel prevăzute sunt efective, proporționale și disuasive.
Articolul 16
Inspecția și controlul
Statele membre se asigură că inspecția și controlul permit verificarea aplicării corespunzătoare a prezentei directive.
Articolul 17
Transpunerea
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 13 august 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
(3) Cu condiția ca obiectivele stabilite de prezenta directivă să fie atinse, statele membre pot transpune dispozițiile articolului 6 alineatul (6), articolului 10 alineatul (1) și articolului 11 prin intermediul unor acorduri între autoritățile competente și sectoarele economice în cauză. Aceste acorduri îndeplinesc următoarele cerințe:
(a)
acordurile sunt executorii;
(b)
acordurile precizează obiectivele și termenele corespunzătoare;
(c)
acordurile se publică în jurnalul oficial al statului membru în cauză sau într-un document oficial la fel de accesibil publicului și se transmit Comisiei;
(d)
rezultatele obținute fac obiectul unui control periodic, sunt comunicate autorităților competente și Comisiei și sunt puse la dispoziția publicului în condițiile prevăzute în acord;
(e)
autoritățile competente asigură examinarea rezultatelor obținute în cadrul acordului;
(f)
în cazul nerespectării acordului, statele membre trebuie să pună în aplicare dispozițiile pertinente ale prezentei directive adoptând acte cu putere de lege sau acte administrative.
(4)
(a)
Grecia și Irlanda, care, datorită:
-
deficitului lor general în infrastructuri pentru reciclare;
-
condițiilor geografice, cum ar fi un număr mare de insule mici sau prezența zonelor rurale sau muntoase;
-
unei densități scăzute a populației și
-
unui nivel scăzut de consum de echipamente electrice și electronice,
nu sunt în măsură să atingă obiectivul de colectare prevăzut la articolul 5 alineatul (5) primul paragraf sau obiectivele de valorificare prevăzute în articolul 7 alineatul (2) și care, în temeiul articolului 5 alineatul (2) al treilea paragraf din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind rampele de gunoi (20), pot solicita o prelungire a termenului prevăzut în articolul respectiv,
pot prelungi termenele prevăzute la articolul 5 alineatul (5) și articolul 7 alineatul (2) din prezenta directivă cu până la maximum 24 de luni.
Aceste state membre informează Comisia cu privire la decizia lor până la data transpunerii prezentei directive.
(b)
Comisia informează celelalte state membre și Parlamentul European cu privire la aceste decizii.
(5) În termen de cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport pe baza experienței acumulate prin aplicarea prezentei directive, în special în ceea ce privește sistemele de colectare selectivă, tratare, valorificare și finanțare. În plus, raportul ține seama de evoluția tehnicilor, de experiența acumulată, de cerințele ecologice și de funcționarea pieței interne. După caz, raportul este însoțit de propuneri de modificare a dispozițiilor aplicabile ale prezentei directive.
Articolul 18
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 19
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 27 ianuarie 2003.