31999L0030
L 163/41
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 1999/30/CE A CONSILIULUI
din 22 aprilie 1999
privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 130s alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189c din tratat (3),
(1)
întrucât, pe baza principiilor menționate la articolul 130r din tratat, programul Comunității Europene de politică și acțiune în domeniul mediului și al dezvoltării durabile (al cincilea Program de acțiune pentru mediu) (4) prevede în special modificări ale legislației privind poluanții atmosferici; ținând seama de faptul că programul recomandă stabilirea obiectivelor de calitate a aerului pe termen lung;
(2)
întrucât articolul 129 din tratat prevede că cerințele de protecție a sănătății trebuie să fie incluse și în alte politici comunitare; ținând seama de faptul că articolul 3 litera (o) din tratat prevede că activitățile Comunității trebuie să le includă și pe cele de obținere a unui înalt nivel de protecție a sănătății;
(3)
întrucât, în conformitate cu articolul 4 alineatul (5) din Directiva 96/62/CE a Consiliului din 27 septembrie 1996 privind evaluarea și controlul calității aerului înconjurător (5), Consiliul trebuie să adopte legislația menționată la alineatul (1) și dispozițiile alineatelor (3) și (4) din articolul menționat;
(4)
întrucât valorile-limită stabilite de prezenta directivă sunt cerințe minime; întrucât, în conformitate cu articolul 130t din tratat, statele membre pot să mențină sau să introducă măsuri de protecție mai severe; întrucât, în special, pot fi introduse valori-limită mai stricte pentru a proteja sănătatea categoriilor deosebit de vulnerabile ale populației, cum ar fi copiii și pacienții spitalizați; ținând seama de faptul că un stat membru poate cere ca valorile-limită să fie atinse înainte de datele stabilite de prezenta directivă;
(5)
întrucât ecosistemele trebuie protejate împotriva efectelor negative ale dioxidului de sulf; întrucât vegetația trebuie protejată împotriva efectelor negative ale oxizilor de azot;
(6)
întrucât tipurile de pulberi pot avea diferite efecte dăunătoare asupra sănătății umane; întrucât există dovezi că riscurile pentru sănătatea umană, asociate cu expunerea la pulberile în suspensie create de om, sunt mai mari decât riscurile asociate cu expunerea la pulberile care apar în mod natural în aerul înconjurător;
(7)
întrucât Directiva 96/62/CE cere ca planurile de acțiune să fie elaborate pentru zonele în care concentrațiile de poluanți din aerul înconjurător depășesc valorile-limită plus orice marjă de toleranță aplicabilă în scopul asigurării conformării cu valorile-limită până la data sau datele stabilite; întrucât, în măsura în care se referă la pulberile în suspensie, aceste planuri de acțiune și alte strategii de reducere trebuie să vizeze reducerea concentrațiilor de particule fine ca parte a reducerii totale de concentrații a pulberilor în suspensie;
(8)
întrucât Directiva 96/62/CE prevede că valorile numerice pentru valorile-limită și pragurile de alertă trebuie să se bazeze pe rezultatele muncii efectuate de grupuri științifice internaționale active în domeniu; întrucât Comisia trebuie să țină seama de cele mai noi date ale cercetării științifice din domeniul epidemiologic și cel de mediu și de cele mai noi realizări în metrologie pentru reexaminarea elementelor pe care se bazează valorile-limită și pragurile de alertă;
(9)
întrucât, pentru a facilita revizuirea prezentei directive în 2003, Comisia și statele membre trebuie să aibă în vedere încurajarea cercetării în privința efectelor poluanților menționați în aceasta, adică dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul;
(10)
întrucât metodele standardizate de măsurare exactă și criteriile comune de amplasare ale stațiilor de măsurare reprezintă un element important pentru evaluarea calității aerului înconjurător în scopul obținerii unor informații comparabile în întreaga Comunitate;
(11)
întrucât, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, modificările necesare adaptării la progresul tehnico-științific se pot referi doar la criteriile și metodele pentru evaluarea concentrațiilor de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb sau la planurile detaliate pentru a înainta informațiile la Comisie și s-ar putea să nu aibă ca efect direct sau indirect modificarea valorilor-limită sau a pragurilor de alertă;
(12)
întrucât informațiile la zi despre concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător trebuie puse la dispoziția publicului cu promptitudine,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiective
Obiectivele prezentei directive sunt:
-
stabilirea valorilor-limită și, după caz, a pragurilor de alertă pentru concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător în scopul evitării, prevenirii sau reducerii efectelor dăunătoare asupra sănătății umane și mediului ca întreg;
-
evaluarea concentrațiilor de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător pe baza metodelor și criteriilor comune;
-
obținerea informațiilor potrivite despre concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător și asigurarea disponibilității informațiilor pentru public;
-
menținerea calității aerului înconjurător, atunci când aceasta este bună, și îmbunătățirea ei în alte cazuri în ceea ce privește dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei directive:
1.
„aer înconjurător” înseamnă aerul din troposferă, cu excepția locurilor de muncă;
2.
„poluant” înseamnă orice substanță introdusă direct sau indirect de om în aerul înconjurător și care poate avea efecte dăunătoare asupra sănătății umane și/sau mediului ca întreg;
3.
„nivel” înseamnă concentrația unui poluant în aerul înconjurător sau depunerea acestuia pe suprafețe într-o anumită perioadă de timp;
4.
„evaluare” înseamnă orice metodă utilizată pentru a măsura, calcula, prognoza sau estima nivelul unui poluant în aerul înconjurător;
5.
„valoare-limită” înseamnă un nivel fixat pe baza cunoașterii științifice, în scopul evitării, prevenirii sau reducerii efectelor dăunătoare asupra sănătății umane și/sau mediului ca întreg, valoare-limită care trebuie atinsă într-o anumită perioadă de timp și care nu trebuie depășită odată ce a fost atinsă;
6.
„prag de alertă” înseamnă un nivel a cărui depășire prezintă un risc pentru sănătatea umană în urma unei expuneri de scurtă durată și la atingerea căruia trebuie luate de îndată măsuri de către statele membre, după cum prevede Directiva 96/62/CE;
7.
„marjă de toleranță” reprezintă procentul din valoarea-limită cu care această valoare poate fi depășită în condițiile stabilite de Directiva 96/62/CE;
8.
„zonă” înseamnă o parte a teritoriului delimitată de statele membre;
9.
„aglomerare” înseamnă o zonă cu o concentrare a populației de peste 250 000 de locuitori sau o zonă în care concentrarea populației este de cel mult 250 000 de locuitori, cu o densitate a populației pe km2 care pentru statele membre justifică necesitatea evaluării și gestionării calității aerului înconjurător;
10.
„oxizii de azot” înseamnă suma monoxidului și a dioxidului de azot adunată ca părți pe miliard și exprimată ca dioxid de azot în micrograme pe m3;
11.
„PM10” înseamnă pulberi în suspensie care trec printr-un orificiu de selectare după dimensiuni cu mărime selectiv, cu un randament de separare de 50 % pentru un diametru aerodinamic de 10 μm;
12.
„PM2,5” înseamnă pulberi în suspensie care trec printr-un orificiu de selectare după dimensiuni, cu un randament de separare de 50 % pentru un diametru aerodinamic de 2,5 μm;
13.
„prag superior de evaluare” înseamnă un nivel specificat în anexa V, sub care se poate utiliza o combinare de măsurări și tehnici de modelare pentru evaluarea calității aerului înconjurător în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE;
14.
„prag inferior de evaluare” înseamnă un nivel specificat în anexa V, sub care se pot folosi doar tehnicile de modelare sau estimare obiectivă pentru a evalua calitatea aerului înconjurător în conformitate cu articolul 6 alineatul (4) din Directiva 96/62/CE;
15.
„evenimente naturale” înseamnă erupții vulcanice, activități seismice, activități geotermale, incendii în păduri, furtuni sau resuspensie aeriană sau transport aerian de particule naturale din regiuni uscate;
16.
„măsurări în puncte fixe” înseamnă măsurări efectuate în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) din Directiva 96/62/CE.
Articolul 3
Dioxidul de sulf
(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că aceste concentrații de dioxid de sulf din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I a anexei I în conformitate cu datele menționate în aceasta.
Marjele de toleranță stabilite în secțiunea I a anexei I se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.
(2) Pragul de alertă pentru concentrațiile de dioxid de sulf în aerul înconjurător este stabilit în secțiunea II a anexei I.
(3) Pentru a sprijini Comisia la pregătirea raportului menționat la articolul 10 până la 31 decembrie 2003, statele membre înregistrează, atunci când este posibil, date despre concentrațiile de dioxid de sulf în valori medii înregistrate în decurs de 10 minute la anumite stații de măsurare, selectate de statele membre ca reprezentative pentru calitatea aerului în zonele locuite din apropierea surselor și unde se măsoară concentrațiile din oră în oră. În același timp cu furnizarea datelor despre concentrațiile orare în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre raportează Comisiei, pentru stațiile de măsurare selectate, numărul de concentrații în 10 minute care au depășit 500 μg/m3, numărul de zile din anul calendaristic în care s-au înregistrat aceste concentrații, numărul zilelor în care concentrațiile orare de dioxid de sulf au depășit simultan 350 μg/m3și concentrația maximă înregistrată în 10 minute.
(4) Statele membre pot desemna zone sau aglomerări în care valorile-limită pentru dioxidul de sulf, stabilite în secțiunea I din anexa I, sunt depășite din cauza concentrațiilor de dioxid de sulf din aerul înconjurător, datorate surselor naturale. Statele membre trimit Comisiei listele cu aceste zone sau aglomerări, împreună cu informațiile despre concentrațiile și sursele de dioxid de sulf din acestea. La informarea Comisiei în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre furnizează justificările necesare pentru a demonstra că orice depășire este cauzată de surse naturale.
În cadrul acestor zone sau aglomerări, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiune în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE doar în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa I sunt depășite din cauza emisiilor produse de om.
Articolul 4
Dioxidul de azot și oxizii de azot
(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că aceste concentrații de dioxid de azot și, după caz, de oxizi de azot din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa II în conformitate cu datele menționate în aceasta.
Marjele de toleranță stabilite în secțiunea I din anexa II se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.
(2) Pragul de alertă pentru concentrațiile de dioxid de azot din aerul înconjurător este cel stabilit în secțiunea II din anexa II.
Articolul 5
Pulberi în suspensie
(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că concentrațiile de PM10 din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III în conformitate cu datele menționate în aceasta.
Marjele de toleranță stabilită în secțiunea I din anexa II se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.
(2) Statele membre trebuie să se asigure că stațiile de măsurare care furnizează date despre concentrațiile PM2,5 sunt instalate și funcționează. Fiecare stat membru alege numărul și amplasarea stațiilor la care se măsoară PM2,5 și care sunt reprezentative pentru concentrațiile PM2,5 în cadrul statului membru respectiv. În cazul în care este posibil, punctele de prelevare pentru PM2,5 trebuie amplasate împreună cu punctele de prelevare pentru PM10.
În decurs de 9 luni de la sfârșitul fiecărui an, statele membre trimit Comisiei media aritmetică, mediana, valoarea percentilei 98 și concentrația maximă calculată din măsurările PM2,5 pentru orice perioadă de 24 de ore din anul respectiv. Valoarea percentilei 98 trebuie calculată în conformitate cu procedura stabilită în secțiunea 4 din anexa I la Decizia 97/101/CE a Consiliului din 27 ianuarie 1997 care stabilește un schimb reciproc de informații și date din rețelele și stațiile individuale din cadrul statelor membre (6).
(3) Planurile de acțiune pentru PM10, elaborate în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE, și strategiile generale pentru reducerea concentrațiilor PM10 au ca scop și reducerea concentrațiilor PM2.5.
(4) În cazul în care valorile-limită ale PM10 stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite datorită concentrațiilor de PM10 prezente în aerul înconjurător din cauze naturale care au ca urmare concentrații cu mult peste nivelul normal din sursele naturale, statele membre informează Comisia în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, furnizând justificările necesare pentru a demonstra că aceste depășiri se datorează unor cauze naturale. În aceste cazuri, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiuni în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE numai în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite din alte cauze decât cele naturale.
(5) Statele membre pot desemna zone sau aglomerări în cadrul cărora valorile-limită ale PM10, stabilite în secțiunea I din anexa III, sunt depășite din cauza concentrațiilor de PM10 din aerul înconjurător datorate resuspensiei macroparticulelor în urma împrăștierii de nisip pe șosele în timpul iernii. Statele membre trimit Comisiei liste ale tuturor zonelor sau aglomerărilor de acest fel, împreună cu informații asupra concentrațiilor și surselor de PM10 din cadrul acestora. Când informează Comisia în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre trebuie să ofere și justificarea necesară pentru a demonstra că toate depășirile se datorează acestor macroparticule în resuspensie și că s-au luat toate măsurile necesare pentru scăderea concentrațiilor.
În aceste zone sau aglomerări, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiune în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE doar în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite din cauza nivelelor PM10, altele decât cele produse de împrăștierea nisipului pe șosele în timpul iernii.
Articolul 6
Plumbul
Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că și concentrațiile de plumb din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa IV începând cu datele specificate.
Limitele de toleranță stabilite în secțiunea I din anexa IV se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.
Articolul 7
Evaluarea concentrațiilor
(1) Pragurile superioare și inferioare de evaluare pentru dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în conformitate cu articolul 6 din Directiva 96/62/CE sunt cele stabilite în secțiunea I din anexa V.
Clasificarea fiecărei zone sau aglomerări în sensul articolului 6 trebuie revizuită cel puțin o dată la cinci ani în conformitate cu procedura stabilită în secțiunea II din anexa V. Clasificarea trebuie revizuită mai devreme în cazul unor schimbări semnificative în activitățile legate de concentrațiile ambientale de dioxid de sulf, dioxid de azot sau, după caz, oxizi de azot, pulberi în suspensie sau plumb.
(2) Criteriile de determinare a amplasării punctelor de prelevare pentru măsurarea dioxidului de sulf, a oxidului de azot și a oxizilor de azot, a pulberilor în suspensie și a plumbului din aerul înconjurător sunt cele enumerate în anexa VI. Numărul minim al punctelor de prelevare pentru măsurări în puncte fixe ale concentrațiilor acestor poluanți specifici este stabilit în anexa VII, iar punctele de prelevare trebuie instalate în fiecare zonă sau aglomerare în care este necesară măsurarea, dacă măsurarea în puncte fixe este unica sursă de date privind concentrațiile menționate.
(3) Pentru zonele și aglomerările în care informațiile de la stațiile de măsurare în puncte fixe sunt suplimentate cu informații din alte surse, cum ar fi inventarierea emisiilor, metode indicative de măsurare și modelarea calității aerului, numărul stațiilor fixe de măsurare care urmează a fi instalate și rezoluția spațială a altor tehnici trebuie să fie stabilite pentru ca concentrațiile de poluanți din aer să fie fixate conform secțiunii I din anexa VI și secțiunii I din anexa VIII.
(4) Pentru zonele sau aglomerările în care nu sunt necesare măsurători, pot fi folosite tehnici de modelare sau estimare obiectivă.
(5) Metodele de referință pentru analiza dioxidului de sulf, a dioxidului de azot și a oxizilor de azot și pentru prelevarea și analiza plumbului trebuie să fie cele stabilite în secțiunile I-III din anexa IX.
Metoda de referință pentru prelevarea și măsurarea PM10 este stabilită în secțiunea IV din anexa IX.
Metoda de referință provizorie pentru prelevarea și măsurarea PM2,5 este stabilită în secțiunea V din anexa IX.
Tehnicile de referință pentru modelarea calității aerului sunt stabilite în secțiunea VI din anexa IX.
(6) Termenul până la care statele membre trebuie să informeze Comisia despre metodele pe care le-au folosit pentru evaluarea preliminară a calității aerului în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (d) din Directiva 96/62/CE este de 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(7) Toate modificările necesare adaptării prezentului articol și a anexelor V-IX la progresul științific și tehnic sunt adoptate în conformitate cu procedura stabilită la articolul 12 din Directiva 96/62/CE.
Articolul 8
Informarea publicului
(1) Statele membre se asigură că, în mod sistematic, sunt puse la dispoziția publicului și a organizațiilor de resort, în special a organizațiilor de mediu, a organizațiilor consumatorului, a organizațiilor reprezentând interesele populațiilor sensibile și a altor organisme care se ocupă de protecția sănătății, informații actualizate privind concentrațiile în mediul înconjurător de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb, de exemplu, prin intermediul radiodifuziunii, al presei, al ecranelor de informare sau al serviciilor rețelei de calculatoare.
Informațiile privind concentrațiile ambientale de dioxid de sulf, dioxid de azot și pulberi în suspensie sunt actualizate cel puțin o dată pe zi, iar în cazul valorilor orare pentru dioxid de sulf și dioxid de azot, atunci când este posibil, informațiile trebuie actualizate în fiecare oră. Informațiile privind concentrațiile ambientale de plumb sunt actualizate trimestrial.
Aceste informații trebuie să indice cel puțin depășirea concentrațiilor corespunzătoare valorilor-limită și a pragurilor de alertă pentru perioadele de mediere stabilite în anexele I-IV. Aceste informații trebuie să cuprindă și o scurtă evaluare privind valorile-limită și pragurile de alertă, precum și informații referitoare la efectele asupra sănătății.
(2) Atunci când întocmesc planuri sau programe care se pun la dispoziția publicului în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE, inclusiv planuri sau programe menționate la articolul 3 alineatul (4), articolul 5 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (5) din prezenta directivă, statele membre trebuie să le prezinte și organizațiilor menționate la alineatul (1).
(3) Când un prag de alertă stabilit în anexele I sau II este depășit, detaliile puse la dispoziția publicului în conformitate cu articolul 10 din Directiva 96/62/CE trebuie să includă cel puțin articolele enumerate în secțiunea III din anexa respectivă.
(4) Informațiile puse la dispoziția publicului și a organizațiilor trebuie să fie clare, cuprinzătoare și accesibile.
Articolul 9
Abrogări și dispoziții tranzitorii
(1) Directiva 80/779/CEE a Consiliului din 16 iulie 1980 privind valorile-limită și valorile orientative ale calității aerului pentru dioxid de sulf și particule în suspensie (7) se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1, a articolului 2 alineatul (1), a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 9, 15 și 16 din Directiva 80/779/CE, iar anexele I, IIIb și IV din directiva menționată se abrogă începând cu 1 ianuarie 2005.
(2) Directiva 82/884/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1982 privind valoarea-limită pentru plumbul din aer (8) se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1, a articolului 2, a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 7, 12 și 13 din Directiva 82/884/CEE care vor fi abrogate începând cu 1 ianuarie 2005.
(3) Directiva 85/203/CEE a Consiliului din 7 martie 1985 privind standardele de calitate a aerului pentru dioxid de azot (9) se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1 alineatul (1) primul paragraf și alineatul (2), al articolului 2 primul paragraf, a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 5, 9, 15 și 16 din Directiva 85/203/CEE, iar anexa I la directiva menționată se abrogă începând cu 1 ianuarie 2010.
(4) Începând cu 19 iulie 2001, statele membre vor utiliza stații de măsurare și alte metode de evaluare a calității aerului care respectă prezenta directivă pentru a evalua concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și plumb din aerul înconjurător, pentru a obține date în scopul demonstrării respectării valorilor-limită stabilite de Directivele 80/779/CEE, 82/884/CEE și 85/203/CEE până la încetarea aplicării valorilor-limită stabilite de aceste directive.
(5) Începând cu 19 iulie 2001, statele membre pot utiliza stații de măsurare și alte metode de evaluare a calității aerului care respectă prezenta directivă referitoare la PM10 pentru evaluarea concentrațiilor de pulberi în suspensie, în scopul demonstrării respectării valorilor-limită pentru particule în suspensie stabilite de Directiva 80/779/CEE; cu toate acestea, în scopul demonstrării acestei conformări, datele astfel obținute trebuie înmulțite cu factorul 1,2.
(6) Statele membre informează Comisia în legătură cu orice depășire a valorilor-limită stabilite de Directivele 80/779/CEE, 82/884/CEE și 85/203/CEE, împreună cu valorile înregistrate, motivele pentru fiecare caz înregistrat și măsurile luate pentru prevenirea repetării, în termen de nouă luni de la sfârșitul fiecărui an în conformitate cu procedura stabilită la articolul 11 din Directiva 96/62/CE, până la încetarea aplicării valorilor-limită stabilite de aceste directive.
(7) În zonele în care un stat membru consideră necesară limitarea sau prevenirea unei creșteri previzibile a poluării cu dioxid de sulf, oxizi de azot sau pulberi în suspensie, acesta poate continua utilizarea valorilor orientative pentru protecția ecosistemelor, stabilite în anexa II la Directiva 80/779/CEE și în anexa II la Directiva 85/203/CEE.
Articolul 10
Raportarea și revizuirea
Până la 31 decembrie 2003, Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport bazat pe experiența dobândită din aplicarea prezentei directive și, în special, pe rezultatele celor mai recente cercetări științifice privind efectele expunerii la dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, diferite fracțiuni de pulberi în suspensie și plumb asupra sănătății umane și a ecosistemelor și pe realizările tehnologice, inclusiv progresele obținute în ceea ce privește metodele de măsurare și evaluare a concentrațiilor de pulberi în suspensie din aerul înconjurător și depunerile de pulberi și plumb de pe suprafețe.
În scopul menținerii unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane și a mediului și ținând seama de experiența dobândită din aplicarea prezentei directive în statele membre, mai ales de condițiile fixate în anexa VI în care s-au efectuat aceste măsurători, raportul menționat mai sus va fi însoțit de propuneri pentru modificarea prezentei directive, după caz. Comisia va examina în special valorile-limită ale PM10 pentru a doua fază, pentru ca acestea să devină obligatorii, și au în vedere confirmarea sau modificarea valorilor-limită pentru cea de-a două fază și, dacă e cazul, pentru prima fază. În plus, Comisia va acorda o atenție deosebită stabilirii valorilor-limită pentru PM2,5 sau pentru diferite fracțiuni de pulberi în suspensie, după caz. Mai mult, Comisia va examina valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane a dioxidului de azot și va propune confirmarea sau modificarea acestei valori. Aceasta va examina, de asemenea, valoarea-limită orară pentru dioxidul de azot în temeiul indicațiilor Organizației Mondiale a Sănătății și va examina dacă valoarea-limită trebuie să fie confirmată sau modificată.
Comisia va examina, de asemenea, dacă pot fi stabilite pragurile de alertă compatibile cu alți poluanți din prezenta directivă, pentru PM10, PM2,5 sau anumite fracțiuni de pulberi în suspensie, după caz.
Articolul 11
Sancțiuni
Statele membre trebuie să stabilească sancțiunile aplicabile la încălcarea dispozițiilor de drept intern adoptate în conformitate cu prezenta directivă. Aceste sancțiuni trebuie să fie eficiente, proporționale și cu caracter de descurajare.
Articolul 12
Aplicarea
(1) Statele membre trebuie să adopte acte cu putere de lege și acte administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 19 iulie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 13
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 14
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 22 aprilie 1999.