31993R0793
L 084/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 793/93 AL CONSILIULUI
din 23 martie 1993
privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât neconcordanțele dintre actele cu putere de lege și actele administrative privind evaluarea riscului substanțelor existente, care sunt în vigoare sau în curs de pregătire în statele membre sunt răspunzătoare pentru împiedicarea schimburilor comerciale dintre statele membre și creează condiții inegale de concurență;
întrucât măsurile pentru apropierea dispozițiilor statelor membre care au ca obiect stabilirea și funcționarea pieței interne, în măsura în care privesc sănătatea, siguranța, protecția mediului și a consumatorului, trebuie să aibă la bază un înalt nivel de protecție;
întrucât, pentru a se asigura protecția oamenilor, inclusiv a lucrătorilor și a consumatorilor și a mediului, este necesar să se efectueze la nivel comunitar o evaluare sistematică a riscurilor care implică introducerea substanțelor existente în EINECS (European Inventory of Existing Commercial Substances) (4);
întrucât, în interesul eficienței și al economiei, este necesar să se stabilească o politică a Comunității care să asigure repartiția și coordonarea atribuțiilor între statele membre, Comisie și industriași;
întrucât un regulament este instrumentul juridic adecvat deoarece impune direct producătorilor și importatorilor cerințe precise care să fie puse în aplicare concomitent și în același mod pe tot cuprinsul Comunității;
întrucât, pentru a iniția o evaluare de risc preliminară a substanțelor existente și pentru a identifica substanțele prioritare care necesită atenție imediată, este necesar să se colecteze anumite informații și date de testare despre substanțele existente;
întrucât cererea de a furniza astfel de informații nu ar trebui să fie aplicată anumitor substanțe care, pe baza proprietăților lor intrinseci, implică numai riscuri general recunoscute ca fiind minime;
întrucât informațiile ar trebui prezentate de producători și de importatori Comisiei, care trimite copii tuturor statelor membre; întrucât, cu toate acestea, ar putea fi posibil ca un stat membru să ceară producătorilor și importatorilor stabiliți pe teritoriul său să prezinte concomitent aceleași informații autorităților sale competente;
întrucât, în scopul evaluării riscului anumitor substanțe existente, este necesar, în anumite cazuri, să se ceară producătorilor sau importatorilor să prezinte date suplimentare sau să efectueze testări ulterioare ale substanțelor existente date;
întrucât este necesar să se redacteze, la nivel comunitar, liste de substanțe prioritare care necesită atenție specială; întrucât Comisia ar trebui să prezinte o listă inițială de priorități pe parcursul unui an de la data intrării în vigoare a prezentului regulament;
întrucât evaluarea riscului substanțelor de pe lista de priorități ar trebui efectuată de către statele membre; întrucât acestea din urmă ar trebui desemnate la nivel comunitar pe baza unei repartizări a responsabilităților ținând seama de situația statelor membre; întrucât, de asemenea, principiile evaluării riscului ar trebui stabilite la nivel comunitar;
întrucât, în procesul de stabilire a priorităților și în evaluarea riscului substanțelor existente, este necesar să se țină seama, în special, de lipsa de date privind efectele substanței, de activitatea desfășurată deja de alte organizații internaționale, precum Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, și de alte legislații și/sau programe comunitare privind substanțele periculoase;
întrucât este necesar să se adopte, la nivel comunitar, rezultatele evaluării riscului și strategia recomandată pentru limitarea riscurilor referitoare la substanțele de pe lista de priorități;
întrucât este recomandabil să se reducă la minimum numărul de animale utilizate în scopuri experimentale în conformitate cu dispozițiile Directivei 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la protecția animalelor utilizate în scopuri experimentale și în alte scopuri științifice (5); întrucât, ori de câte ori este posibil și consultându-se în spe cial cu Centrul european pentru metode de testare alternative, trebuie să se evite folosirea animalelor, recurgându-se la procedee alternative validate;
întrucât, pentru ca testările substanțelor chimice să fie efectuate în contextul prezentului regulament, este necesar să se urmeze practicile de laborator corecte stabilite de Directiva 87/18/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea principiilor de bună practică de laborator și verificarea aplicării acestora pentru testarea substanțelor chimice (6);
întrucât Comisia, sprijinită de un comitet format din reprezentanți ai statelor membre, ar trebui învestită cu competențele necesare pentru a adapta anumite anexe la evoluția tehnică și pentru a adopta anumite măsuri de aplicare în ceea ce privește regulamentul;
întrucât ar trebui garantată natura confidențială a anumitor informații aflate în sfera secretelor industriale sau comerciale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Scopul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică la:
(a)
colectarea, difuzarea și accesibilitatea informațiilor privind substanțele existente;
(b)
evaluarea riscurilor substanțelor existente pentru oameni, inclusiv lucrători și consumatori, și pentru mediu, cu scopul de a asigura o mai bună gestionare a acestor riscuri în cadrul dispozițiilor comunitare.
(2) Dispozițiile prezentului regulament se aplică fără a aduce atingere legislației comunitare privind protecția lucrătorilor și a consumatorilor.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament:
(a)
substanțeleînseamnă elementele chimice și compușii lor în stare naturală sau obținuți prin orice proces de producție, inclusiv toți aditivii necesari pentru păstrarea stabilității produsului și orice impuritate derivată din procesul folosit, dar excluzându-se orice solvenți care pot fi separați fără a fi afectată stabilitatea substanței sau a se schimba compoziția acesteia;
(b)
preparatele înseamnă amestecurile sau soluțiile compuse din două sau mai multe substanțe;
(c)
importul: aducerea pe teritoriul vamal al Comunității;
(d)
producția înseamnă producția de substanțe care sunt izolate în formă solidă, lichidă sau gazoasă;
(e)
substanțele existente înseamnă substanțele care sunt menționate în EINESC.
PARTEA 1
RAPORTAREA SISTEMATICĂ A DATELOR ȘI STABILIREA LISTELOR DE SUBSTANȚE PRIORITARE
Articolul 3
Raportarea datelor privind producția sau importul în cantități mari al substanțelor existente
Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (1), orice producător care a fabricat sau orice importator care a importat o substanță existentă, ca atare sau în preparate, în cantități care depășesc 1 000 de tone pe an, cel puțin o dată în cei trei ani înainte de adoptarea prezentului regulament și/sau în anul următor adoptării sale, trebuie să prezinte Comisiei, în conformitate cu procedurile prezentate la articolul 6 alineatele (2) și (3), următoarele informații, astfel cum se specifică în anexa III, în termen de 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament în cazul unei substanțe care apare în anexa I și în termen de 24 luni în cazul unei substanțe care apare în EINESC, dar nu și în anexa I:
(a)
denumirea și numărul EINESC al substanței;
(b)
cantitatea de substanță produsă sau importată;
(c)
clasificarea substanței în conformitate cu anexa I la Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre, referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (7) sau la clasificarea provizorie în conformitate cu directiva menționată, inclusiv clasa de risc, simbolul pericolului, frazele tip care indică riscurile și sfaturile privind prudența;
(d)
informații privind utilizările rațional previzibile ale substanței;
(e)
date privind proprietățile fizico-chimice ale substanței;
(f)
date privind rutele și destinația în mediu;
(g)
date privind ecotoxicitatea substanței;
(h)
date privind toxicitatea acută și subacută a substanței;
(i)
date privind carcinogenitatea, mutagenitatea și/sau toxicitatea pentru reproducerea substanței;
(j)
orice altă indicație relevantă pentru evaluarea riscului prezentat de substanță.
Producătorii și importatorii trebuie să facă toate eforturile posibile pentru a obține datele existente privind punctele (e)-(j). Cu toate acestea, în absența informațiilor, producătorii și importatorii nu sunt obligați să efectueze testări suplimentare pe animale în scopul prezentării acestor date.
Articolul 4
Raportarea datelor privind producția sau importul în cantități mai mici de substanțe existente
(1) Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (1), orice producător care a produs sau orice importator care a importat o substanță existentă ca atare sau în preparate, în cantități care depășesc 10 tone per an, dar nu mai mari de 1 000 de tone per an, cel puțin o dată în cei trei ani precedenți adoptării prezentului regulament și/sau în anul următor adoptării sale, prezintă Comisiei, în conformitate cu procedura prezentată la articolul 6 alineatele (2) și (3), următoarele informații, astfel cum este specificat în anexa IV, în termen de 24 de luni, după trei ani de la data intrării în vigoare a regulamentului:
(a)
denumirea substanței și numărul EINESC;
(b)
cantitatea de substanță produsă sau importată;
(c)
clasificarea substanței în conformitate cu anexa I la Directiva 67/548/CEE sau clasificarea provizorie în conformitate cu directiva menționată, inclusiv clasa de pericol, simbolul pericolului, frazele tip care indică riscurile și sfaturile privind prudența;
(d)
informațiile privind utilizările rațional previzibile ale substanței.
(2) Comisia, consultând statele membre, determină cazurile în care este necesar să se ceară producătorilor și importatorilor substanțelor declarate în conformitate cu alineatul (1) să prezinte informații suplimentare, în cadrul anexei III, privind proprietățile fizico-chimice, toxicitatea și ecotoxicitatea unor astfel de substanțe, expunerea și orice alt aspect relevant pentru evaluarea riscului prezentat de substanțe. Cu toate acestea, fără a aduce atingere articolului 12 alineatul (2), producătorii și importatorii nu sunt obligați să efectueze testări suplimentare pe animale în acest scop.
Informațiile specifice care trebuie să fie prezentate și procedura de urmat pentru această prezentare sunt determinate în conformitate cu procedura menționată la articolul 15.
Articolul 5
Derogări
Substanțele listate în anexa II nu intră sub incidența dispozițiilor articolelor 3 și 4. Cu toate acestea, pot fi cerute informații asupra substanțelor enumerate în anexa II printr-o procedură menționată la articolul 15.
Articolul 6
Procedura de raportare a datelor
(1) În cazul unei substanțe produse sau importate de mai mulți producători sau importatori, informațiile menționate la articolul 3 și articolul 4 alineatul (2) pot fi prezentate de un singur producător sau importator care hotărăște, cu acordul acestora, în numele celorlalți producători sau importatori implicați. Aceștia din urmă pun, totuși, la dispoziția Comisiei informațiile specificate la punctele 1.1-1.19 din setul de date prezentate în anexa III și, în acest sens, fac trimitere la setul de date prezentat de către producător sau importator.
(2) Pentru prezentarea informațiilor menționate la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (1), producătorii și importatorii utilizează numai pachetul software special pe dischetă pus la dispoziție gratuit de către Comisie.
(3) Statele membre pot prevedea ca producătorilor și importatorilor stabiliți pe teritoriul lor să li se ceară să prezinte simultan autorităților lor competente aceleași informații ca și cele prezentate Comisiei în conformitate cu articolele 3 și 4.
(4) La primirea datelor menționate la articolul 3 și, respectiv, 4, Comisia transmite copii tuturor statelor membre.
Articolul 7
Actualizarea informațiilor raportate și obligația de a prezenta de îndată anumite informații
(1) Producătorii și importatorii care au prezentat informațiile privind substanța în conformitate cu articolele 3 și 4 actualizează informația înaintată Comisiei.
După caz, Aceștia prezintă, în special:
(a)
noi moduri de utilizare a substanței care modifică substanțial tipul, forma, magnitudinea și durata expunerii omului sau a mediului la substanță;
(b)
noi date obținute privind proprietățile fizico-chimice, efectele toxicologice și ecotoxicologice acolo unde este posibil ca acestea să fie relevante pentru evaluarea riscului potențial pe care îl prezintă substanța;
(c)
orice schimbare în clasificarea provizorie în conformitate cu Directiva 67/548/CEE.
De asemenea, acestora li se cere să actualizeze informațiile privind cantitățile producției sau importului menționate la articolele 3 și 4 din trei în trei ani, în cazul în care există vreo modificare referitoare la cantitățile specificate în anexa III sau în anexa IV.
(2) Orice producător sau importator al unei substanțe existente care obține informații care sprijină concluzia că substanța în cauză ar putea prezinta un risc serios pentru om sau pentru mediu trebuie să le raporteze de îndată Comisiei și statului membru în care se află.
(3) După primirea datelor menționate la alineatele (1) și (2), Comisia transmite copii ale acestora tuturor statelor membre.
Articolul 8
Lista de priorități
(1) Pe baza informațiilor puse la dispoziție de către producători și importatori în conformitate cu articolele 3 și 4 și pe baza listelor naționale de substanțe prioritare, Comisia, consultându-se cu statele membre, redactează, în mod regulat, liste de substanțe sau grupuri de substanțe prioritare (menționate în cele ce urmează drept liste de priorități) care necesită atenție imediată datorită potențialelor lor efecte asupra omului și a mediului. Aceste liste sunt adoptate în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15 și vor fi publicate de către Comisie pentru prima dată în cursul anului următor datei intrării în vigoare a prezentului regulament.
(2) Factorii ce urmează să fie luați în considerare la redactarea listelor de priorități sunt următorii:
-
efectele substanței asupra omului și a mediului;
-
expunerea omului și a mediului la substanță;
-
lipsa de date privind efectele substanței asupra omului și a mediului;
-
lucrările deja efectuate de alte foruri internaționale;
-
alte programe și/sau legi comunitare cu privire la substanțele periculoase.
O substanță supusă evaluării în conformitate cu altă legislație comunitară ar trebui să fie plasată pe o listă de priorități numai în cazul în care evaluarea nu reușește să acopere riscul pentru mediu sau riscul pentru oameni, inclusiv lucrători și consumatori, ori în cazul în care aceste riscuri nu au fost corect evaluate. O evaluare echivalentă efectuată în conformitate cu altă legislație comunitară nu ar trebui repetată în conformitate cu prezentul regulament.
Se acordă o atenție specială substanțelor care pot avea efecte cronice, în special substanțelor cunoscute sau suspectate de a fi carcinogene, toxice pentru reproducere și/sau mutagene, ori cunoscute sau suspectate de a mări incidența acestor efecte.
Articolul 9
Date care trebuie furnizate pentru substanțele care figurează pe listele de priorități
(1) Pentru substanțele incluse în listele de priorități menționate la articolul 8 alineatul (1), producătorii și importatorii care au prezentat informațiile privind substanța în conformitate cu articolele 3 și 4 prezintă raportorului desemnat, în conformitate cu articolul 10 alineatul (1), toate informațiile relevante disponibile și rapoartele de studiu corespunzătoare pentru analiza riscului prezentat de substanța în cauză, în termen de șase luni de la publicarea listelor.
(2) În plus față de cerința specificată în alineatul (1) și fără a aduce atingere testării care poate fi cerută în conformitate cu articolul 10 alineatul (2), în cazul în care oricare dintre cazurile listate în anexa VII A la Directiva 67/548/CEE nu sunt disponibile pentru o substanță prioritară dată, producătorii și importatorii care au prezentat informații privind o substanță în conformitate cu articolele 3 și 4 sunt obligați să efectueze testarea necesară obținerii datelor care lipsesc și să furnizeze rezultatele testului și rapoartele de testare raportorului în termen de 12 luni.
(3) Prin derogare de la alineatul (2), producătorii și importatorii pot cere raportorului să fie exceptați de la unele sau de la toate testările suplimentare pe motivul că o anumită informație este fie imposibil de obținut, fie nu este necesară pentru analiza riscului; de asemenea, ei pot cere o perioadă mai lungă în cazurile în care circumstanțele o impun. În sprijinul unei astfel de derogări, trebuie oferită o justificare completă, iar raportorul decide dacă cererea ar trebui acceptată. În cazurile în care sunt permise derogări în conformitate cu prezentul articol, raportorul informează de îndată Comisia în legătură cu decizia sa. Comisia informează celelalte state membre. În cazul în care decizia raportorului este contestată de unul dintre statele membre, se ia o decizie finală în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15.
PARTEA 2
EVALUAREA RISCULUI
Articolul 10
Evaluarea riscului pentru substanțele de pe listele de priorități la nivelul statului membru desemnat ca raportor
(1) Pentru fiecare substanță de pe listele de priorități, un stat membru va fi responsabil cu evaluarea acesteia în conformitate cu procedura stabilită la articolul 15, concomitent cu asigurarea unei distribuții corecte a sarcinilor între statele membre.
Statul membru desemnează un raportor pentru această substanță dintre autoritățile competente menționate la articolul 13.
Raportorul este responsabil de evaluarea informațiilor prezentate de producător(i) sau importator(i) în conformitate cu cerințele articolelor 3, 4, 7 și 9 și a oricăror alte informații disponibile, precum și, după consultarea producătorilor sau a importatorilor implicați, pentru stabilirea, în scopul evaluării riscului, a necesității de a cere producătorilor sau importatorilor de substanțe prioritare menționați anterior să prezinte informații suplimentare și/sau să efectueze testări ulterioare.
(2) În cazul în care raportorul consideră necesar să ceară informații și/sau testări suplimentare, el informează Comisia în legătură cu aceasta. Decizia de a impune importatorilor și producătorilor menționați anterior o cerere pentru informații și/sau testări suplimentare și termene limită pentru a răspunde acestor cereri se ia în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15.
(3) Raportorul, pentru o anumită substanță prioritară, evaluează riscul prezentat de această substanță pentru om și pentru mediu.
După caz, acesta propune o strategie de limitare a riscurilor, inclusiv măsuri de control și/sau programe de supraveghere. În cazul în care astfel de măsuri de control includ recomandări pentru restricții privind punerea pe piață sau utilizarea substanței în cauză, raportorul prezintă o analiză a avantajelor și a dezavantajelor substanței și a disponibilităților de substanțe de înlocuire.
Evaluarea riscului și strategia recomandate sunt puse la dispoziția Comisiei de către raportor.
(4) Riscul real sau potențial pentru om și pentru mediu este evaluat pe baza principiilor adoptate, până la data de 4 iunie 1994, în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15. Aceste principii sunt analizate în mod regulat și, după caz, revizuite în conformitate cu aceeași procedură.
(5) În cazul în care producătorilor și importatorilor li se cer informații și/sau testări ulterioare, aceștia trebuie să verifice, de asemenea, ținând seama de necesitatea de a limita experiențele practice pe vertebrate, dacă informațiile necesare pentru a evalua substanța nu sunt disponibile de la producătorii sau importatorii precedenți ai substanței declarate și dacă acestea nu pot fi obținute, probabil contra cost. În cazul în care experiențele sunt esențiale, trebuie verificat dacă testările pe animale nu pot fi înlocuite sau limitate prin folosirea altor metode.
Testele de laborator necesare trebuie să fie realizate cu respectul cuvenit pentru principiile de „bună practică de laborator”, prezentate de Directiva 87/18/CEE și pentru dispozițiile Directivei 86/609/CEE.
Articolul 11
Evaluarea riscului pentru substanțele de pe listele de priorități la nivel comunitar
(1) Pe baza evaluării riscului și a măsurilor recomandate de către raportor, Comisia prezintă Comitetului menționat la articolul 15 alineatul (1) o propunere privind rezultatele evaluării riscului pentru substanțele prioritare și, în cazul în care este necesar, o recomandare pentru o strategie adecvată pentru limitarea acestor riscuri.
(2) Rezultatele evaluării riscului pentru substanțele prioritare și strategia recomandată sunt adoptate la nivel comunitar în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15 și se publică de către Comisie.
(3) Pe baza evaluării riscului și a strategiei recomandate menționate la alineatul (2), Comisia decide, atunci când este necesar, să propună măsuri comunitare în cadrul Directivei 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile de comercializare și utilizare a anumitor substanțe și preparate periculoase (8) sau în temeiul altor instrumente relevante existente în Comunitate.
Articolul 12
Obligații legate de furnizarea informațiilor suplimentare și a testărilor suplimentare
(1) Orice producător sau importator al unei substanțe ce apare pe listele de priorități menționate la articolul 8 alineatul (1) și care a prezentat informațiile în conformitate cu articolele 3 și 4 trebuie, într-un termen limită dat, să furnizeze raportorului datele și rezultatele testelor privind această substanță menționată la articolul 9 alineatele (1) și (2) și cele menționate la articolul 10 alineatul (2).
(2) Fără a aduce atingere articolului 7 alineatul (2), în cazul în care există motive valabile să se creadă că o substanță care apare în EINESC poate prezenta un grad mare de risc pentru om sau pentru mediu, se va adopta decizia de a se cere producătorului/producătorilor și importatorilor substanței respective să furnizeze informațiile pe care le posedă și/sau să supună testărilor substanța existentă și să furnizeze un raport despre aceasta în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 15.
(3) În cazul unei substanțe produse sau importate ca atare sau ca preparat de mai mulți producători sau importatori, testarea în conformitate cu alineatele (1) și (2) se poate realiza de către unul sau mai mulți producători sau importatori care să acționeze în numele altor producători sau importatori implicați. Ceilalți producători sau importatori implicați fac trimitere la testele realizate de către acel sau acești producători sau importatori și aduc o contribuție corectă și echitabilă la cost.
Articolul 13
Colaborarea dintre statele membre și Comisie
Statele membre desemnează una sau mai multe autorități competente pentru a participa la punerea în aplicare a prezentului regulament în colaborare cu Comisia, în special pentru sarcinile menționate la articolele 8 și 10. De asemenea, statele membre desemnează autoritatea sau autoritățile cărora Comisia le trimite copia datelor primite.
PARTEA 3
GESTIONARE, CONFIDENȚIALITATE, DISPOZIȚII DIVERSE ȘI FINALE
Articolul 14
Modificarea și adaptarea anexelor
(1) Modificările necesare pentru adaptarea anexelor I, II, III și IV la evoluția tehnică se adoptă în conformitate cu procedura prezentată la articolul 15.
(2) Modificările și adaptările la anexa V se adoptă de către Comisie.
Articolul 15
Comitetul
(1) Comisia este sprijinită de un comitet format din reprezentanții statelor membre și prezidat de reprezentantul Comisiei.
(2) Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența chestiunii în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre respectă ponderea astfel cum s-a stabilit prin dispozițiile prevăzute de articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
(3) Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
În cazul în care măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce urmează să fie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
(4)
(a)
Cu excepția cazurilor menționate la litera (b) de mai jos, atunci cînd, la expirarea perioadei de două luni de la data prezentării la Consiliu, acesta nu se pronunță, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
(b)
În cazul deciziilor menționate la articolul 11 alineatul (2) și articolul 14 alineatul (1), atunci când, la expirarea perioadei de două luni de la data prezentării la Consiliu, acesta nu se pronunță, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.
Articolul 16
Confidențialitatea datelor
(1) În cazul în care consideră că există o problemă de confidențialitate, producătorul sau importatorul poate indica informațiile prevăzute la articolele 3, 4, 7 și 12, pe care le consideră a fi sensibile din punct de vedere comercial și a căror dezvăluire îi poate dăuna din punct de vedere industrial sau comercial și pe care, prin urmare, dorește să le țină secrete față de toate persoanele, cu excepția statelor membre și a Comisiei. În astfel de cazuri trebuie dată o justificare completă.
Caracterul secret din punct de vedere industrial și comercial nu se aplică pentru:
-
denumirea substanței, astfel cum este dată în EINESC;
-
numele producătorului sau al importatorului;
-
date privind proprietățile fizico-chimice ale substanței și rutele și destinația în mediu;
-
rezultatele rezumate ale testelor toxicologice și ecotoxicologice, în special datele despre carcinogenie, mutagenie și/sau toxicitatea pentru reproducere a substanței;
-
orice informație legată de metode și precauții în legătură cu substanța și măsurile urgente;
-
orice informații care, în cazul în care nu ar fi comunicate, ar putea duce la efectuarea de experiențe pe animale sau repetarea inutilă a acestora;
-
metode analitice care fac posibilă detectarea unei substanțe periculoase în cazul în care este descărcată în mediu, precum și determinarea expunerii directe a omului la substanță.
Atunci când producătorul sau importatorul ar trebui să dezvăluie el însuși ulterior informații considerate confidențiale înainte, acesta informează autoritatea competentă în legătură cu aceasta.
(2) Autoritatea care primește informațiile decide pe propria răspundere care informații sunt protejate de caracterul secret din punct de vedere industrial și comercial în conformitate cu alineatul (1).
Informațiile acceptate ca fiind confidențiale de către autoritatea care primește informațiile sunt tratate ca fiind confidențiale și de către celelalte autorități.
Articolul 17
Nu mai târziu de un an de la adoptarea prezentului regulament, statele membre stabilesc măsurile legale sau administrative adecvate în scopul tratării cazurilor de nerespectare a prevederilor prezentului regulament.
Articolul 18
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaizecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 23 martie 1993.