31991L0067
L 046/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 28 ianuarie 1991
privind condițiile de sănătate animală care reglementează introducerea pe piață a animalelor și a produselor de acvacultură
(91/67/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât animalele și produsele de acvacultură sunt incluse în lista din anexa II la tratat;
întrucât creșterea animalelor de acvacultură și introducerea pe piață a animalelor și produselor de acvacultură constituie o sursă de venit pentru persoanele care lucrează în sectorul pescuitului;
întrucât, pentru a asigura dezvoltarea rațională a acestui sector și pentru a mări productivitatea, trebuie stabilite, la nivel comunitar, norme de sănătate animală care să reglementeze acest sector;
întrucât, în acest context, este necesar să se contribuie la realizarea pieței interne, evitându-se în același timp răspândirea bolilor contagioase;
întrucât situația sănătății animalelor de acvacultură nu este uniformă pe întreg teritoriul Comunității; întrucât trebuie să se facă trimitere la noțiunea de zonă pentru părțile de teritoriu în cauză;
întrucât ar trebui definite criteriile și procedura de acordare, menținere, suspendare, reacordare și retragere a autorizației pentru asemenea zone;
întrucât ar trebui să se facă trimitere, de asemenea, la noțiunea de exploatație zootehnică, care beneficiază de o stare de sănătate specială;
întrucât ar trebui definite criteriile și procedura de acordare, menținere, suspendare, reacordare și retragere a autorizației pentru asemenea exploatații zootehnice;
întrucât este necesară stabilirea cerințelor comunitare aplicabile importurilor de animale și produse de acvacultură originare din țări terțe; întrucât aceste cerințe trebuie să cuprindă măsuri de protecție corespunzătoare;
întrucât ar trebui instituit un sistem comunitar de inspecție pentru verificarea respectării dispozițiilor prezentei directive;
întrucât ar trebui efectuate studii științifice pentru a se putea completa pe viitor normele prevăzute de prezenta directivă;
întrucât ar trebui prevăzută o procedură care să stabilească o cooperare strânsă și eficientă între Comisie și statele membre din cadrul Comitetului permanent veterinar,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
Dispoziții generale
Articolul 1
Prezenta directivă definește condițiile de sănătate animală care reglementează introducerea pe piață a animalelor și produselor de acvacultură.
Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor comunitare sau naționale privind conservarea speciilor.
Articolul 2
În sensul prezentei directive, se înțelege prin:
1.
„animale de acvacultură”: peștii, crustaceele, moluștele vii provenite dintr-o exploatație, inclusiv cele sălbatice, destinate unei exploatații;
2.
„produse de acvacultură”: produsele provenite de la animale de acvacultură, fie că sunt destinate creșterii, cum ar fi icrele și gameții sau consumului uman;
3.
„pești, crustacee sau moluște”: orice pește, crustaceu sau moluscă, oricare ar fi stadiul său de dezvoltare;
4.
„exploatație”: unitate sau, în general, orice instalație delimitată geografic, în care sunt crescute sau ținute animale de acvacultură în scopul introducerii pe piață;
5.
„exploatație autorizată”: exploatație care respectă, după caz, cerințele din anexa C punctele I, II sau III și care este autorizată ca atare, în conformitate cu articolul 6;
6.
„zonă autorizată”: zonă care respectă, după caz, dispozițiile din anexa B punctele I, II sau III și care este autorizată ca atare, în conformitate cu articolul 5;
7.
„laborator autorizat”: un laborator situat pe teritoriul unui stat membru, desemnat de autoritatea competentă, sub responsabilitatea acesteia, să efectueze testele de diagnostic prevăzute de prezenta directivă;
8.
„serviciu oficial”: serviciul veterinar sau orice alt serviciu echivalent, desemnat de autoritatea competentă din statul membru sau din țara terță și responsabil cu efectuarea controalelor prevăzute de prezenta directivă;
9.
„inspecție sanitară”: vizita efectuată de serviciul sau de serviciile oficiale în vederea efectuării controlului sanitar al unei exploatații sau al unei zone;
10.
„introducere pe piață”: deținerea sau expunerea pentru vânzare, oferta de vânzare, vânzarea, livrarea, transferul sau orice altă formă de introducere pe piață în cadrul Comunității, cu excepția vânzării cu amănuntul.
CAPITOLUL II
Introducerea pe piață a animalelor și produselor de acvacultură din cadrul Comunității
Articolul 3
(1) Introducerea pe piață a animalelor de acvacultură este supusă următoarelor cerințe generale:
(a)
acestea nu trebuie să prezinte nici un semn clinic de boală în ziua încărcării;
(b)
acestea nu trebuie să fie destinate distrugerii sau sacrificării în cadrul unui plan de eradicare a unei boli menționate la anexa A;
(c)
acestea nu trebuie să provină dintr-o exploatație care face obiectul unei interdicții din motive de sănătate animală și nu trebuie să fi venit în contact cu animale din asemenea exploatație.
(2) Pentru a fi introduse pe piață, produsele de acvacultură destinate reproducției (icre și gameți) trebuie să provină de la animale care răspund cerințelor stabilite la alineatul (1).
(3) Pentru a fi introduse pe piață, produsele de acvacultură destinate consumului trebuie să provină de la animale care răspund cerințelor stabilite la alineatul (1) litera (a).
Articolul 4
Animalele de acvacultură trebuie expediate în cel mai scurt timp către locul de destinație, cu ajutorul unor mijloace de transport curățate în prealabil și, în cazul în care este necesar, dezinfectate cu un dezinfectant autorizat oficial în statul membru de expediere.
În cazul în care se folosește apa în transportul terestru, vehiculele se amenajează astfel încât să nu existe pierderi de apă din vehicul în timpul transportului. Transportul se efectuează astfel încât să permită asigurarea unei protecții eficiente a stării de sănătate a animalelor, în special prin schimbarea apei. Această schimbare trebuie efectuată în spații care să răspundă cerințelor stabilite în anexa D. Lista acestor spații și orice modificări ulterioare ale acesteia trebuie comunicate Comisiei de fiecare stat membru. Comisia comunică aceste informații celorlalte state membre.
Articolul 5
(1) Pentru a obține, în ceea ce privește una sau mai multe din bolile menționate în anexa A coloana 1 din listele I și II, statutul de zonă autorizată, statele membre prezintă Comisiei:
-
toate documentele justificative corespunzătoare privind condițiile stabilite, după caz, în anexa B punctele I.B, II.B sau III.B;
-
normele interne care garantează respectarea condițiilor stabilite, după caz, în anexa B punctele I.C, II.C, sau III.C.
(2) Comisia examinează informațiile menționate la alineatul (1). Comisia procedează, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 26, la autorizarea sau reautorizarea zonelor, având în vedere aceste informații.
În cazul în care autorizația unei zone este retrasă de serviciul oficial, în conformitate cu anexa B punctele I.D.5, II.D sau III.D.5, Comisia abrogă decizia de autorizare.
(3) Comisia stabilește lista zonelor autorizate. Aceasta modifică lista pentru a se ține seama atât de noile autorizații, cât și de retragerile de autorizații. Comisia comunică această listă și modificările acesteia statelor membre.
Articolul 6
(1) Pentru a obține, în ceea ce privește una sau mai multe boli menționate în anexa A coloana 1 din listele I și II, statutul de exploatație autorizată într-o zonă neautorizată, statele membre prezintă Comisiei:
-
toate documentele justificative corespunzătoare privind condițiile stabilite, după caz, în anexa C punctele I.A, II.A sau III.A;
-
normele interne care garantează respectarea condițiilor stabilite, după caz, în anexa C punctele I.B, II.B sau III.B.
(2) După primirea dosarului privind cererea de autorizație sau de reautorizație a unei exploatații dintr-o zonă neautorizată, Comisia dispune de un termen de o lună pentru a examina acest dosar. Examinarea se face ținând seama de informațiile menționate la alineatul (1) și, după caz, de rezultatele controalelor efectuate la fața locului, în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 17.
În cazul în care această examinare conduce la concluzii favorabile, Comisia transmite aceste concluzii statelor membre. Statele membre dispun de un termen de două săptămâni pentru a-și face cunoscute observațiile.
După expirarea acestui termen, în cazul în care nu a fost formulată nici o observație sau în cazul în care observațiile statelor membre nu sunt contrare concluziilor Comisiei, Comisia procedează la autorizarea sau reautorizarea exploatației.
În cazul unor diferențe majore între concluziile Comisiei și observațiile statelor membre sau în cazul în care, după examinarea dosarului, Comisia consideră că autorizația sau reautorizația nu trebuie acordate, Comisia dispune de un termen de două luni pentru a sesiza și obține avizul Comitetului permanent veterinar. În acest caz, autorizația sau reautorizația se acordă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
În cazul în care autorizația unei exploatații este retrasă de către serviciul oficial, în conformitate cu anexa C punctele I.C, II.C sau III.C, Comisia abrogă decizia de autorizare.
(3) Comisia stabilește lista exploatațiilor autorizate. Aceasta modifică lista pentru a se ține seama atât de noile autorizații cât și de retragerile de autorizații. Comisia comunică această listă și modificările acesteia statelor membre.
Articolul 7
(1) Introducerea pe piață a peștilor vii din speciile sensibile, menționate la anexa A coloana 2 din listele I și II și a icrelor sau gameților acestora este supusă următoarelor garanții suplimentare:
(a)
în cazul în care sunt destinați introducerii într-o zonă autorizată, peștii trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțiți de un document de transport conform modelului stabilit în anexa E capitolul 1 sau 2, care să ateste că provin dintr-o zonă sau dintr-o exploatație autorizată. În așteptarea rezultatelor revizuirii prevăzute la articolul 28, garanțiile suplimentare, care trebuie respectate la introducerea într-o zonă autorizată a peștilor proveniți dintr-o exploatație autorizată situată într-o zonă neautorizată, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. În așteptarea acestei decizii, reglementările interne se aplică în continuare în conformitate cu dispozițiile generale ale tratatului;
(b)
în cazul în care sunt destinați introducerii într-o exploatație autorizată care, chiar în cazul în care se situează într-o zonă neautorizată, îndeplinește condițiile stabilite în anexa C punctul I, peștii trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțiți de un document de transport conform modelului prevăzut în anexa E capitolul 1 sau 2, care să ateste că provin dintr-o zonă sau dintr-o exploatație autorizată cu aceeași stare de sănătate ca și exploatația de destinație.
(2) Comisia, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, adaptează sau suprimă garanțiile suplimentare prevăzute la alineatul (1), în funcție de situația de sănătate animală care prevalează în Comunitate, în special în urma acțiunilor de eradicare întreprinse împotriva bolii menționate la anexa A coloana 1 din lista I.
Articolul 8
(1) Introducerea pe piață a moluștelor vii menționate în anexa A coloana 2 din listele I și II este supusă următoarelor garanții suplimentare:
(a)
în cazul în care sunt destinate eliberării în apă într-o zonă de coastă autorizată, moluștele trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport conform modelului prevăzut la anexa E capitolul 3 sau 4, care să ateste proveniența lor dintr-o zonă de coastă autorizată sau, după caz, dintr-o exploatație autorizată, situată într-o zonă de coastă neautorizată;
(b)
în cazul în care sunt destinate eliberării în apă într-o exploatație care, chiar în cazul în care se situează într-o zonă de coastă neautorizată, îndeplinește condițiile stabilite în anexa C punctul III, moluștele trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport în conformitate cu modelul prevăzut în anexa E capitolul 3 sau 4, care să ateste proveniența lor dintr-o zonă de coastă autorizată sau dintr-o exploatație cu aceeași stare de sănătate ca și exploatația de destinație.
(2) Comisia, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, adaptează sau suprimă garanțiile suplimentare prevăzute la alineatul (1) în funcție de situația de sănătate animală care prevalează în Comunitate.
Articolul 9
Introducerea pe piață, pentru consumul uman, a animalelor sau produselor de acvacultură originare dintr-o zonă neautorizată într-o zonă autorizată este supusă următoarelor cerințe:
1.
peștii sensibili la bolile menționate la anexa A coloana 1 din listele I și II trebuie sacrificați și eviscerați înainte de expediere.
Cu toate acestea, în așteptarea rezultatelor revizuirii prevăzute la articolul 28, eviscerarea nu este obligatorie în cazul în care peștii provin dintr-o exploatație autorizată, situată într-o zonă neautorizată. Se pot adopta derogări de la acest principiu, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
În așteptarea acestei decizii, normele interne se aplică în continuare, în conformitate cu dispozițiile generale ale tratatului;
2.
moluștele vii sensibile la bolile menționate la anexa A coloana 1 din listele I și II trebuie destinate fie consumului uman direct, fie industriei de conserve, cu interdicția de se elibera în apă, cu excepția cazului în care:
-
provin dintr-o exploatație autorizată situată într-o zonă litorală neautorizată sau
-
sunt imersate temporar în bazine de depozitare sau în centre de purificare special amenajate și autorizate de autoritățile competente în acest scop și care dispun în special de un sistem de tratare și dezinfecția apelor reziduale. Condițiile acestei autorizări se stabilesc de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26;
3.
Comisia, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, ia, în cazul în care este necesar, măsurile corespunzătoare pentru a asigura respectarea uniformă a dispozițiilor prezentului articol.
Articolul 10
(1) În cazul în care un stat membru stabilește sau a stabilit un program care să-i permită ulterior inițierea procedurilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) și la articolul 6 alineatul (1), acesta îl prezintă Comisiei, indicând în special:
-
zona geografică în cauză sau exploatația sau exploatațiile în cauză,
-
măsurile care trebuie luate de serviciile oficiale pentru a asigura buna derulare a programului,
-
procedurile urmate de laboratoarele autorizate, numărul și localizarea acestora,
-
prevalența bolii sau bolilor menționate la anexa A coloana 1 din listele I și II,
-
măsurile de combatere prevăzute în cazul depistării uneia din aceste boli.
(2) Comisia examinează programele prezentate de statele membre. Acestea sunt autorizate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. După adoptarea programelor, introducerea animalelor și a produselor de acvacultură în zonele sau exploatațiile reglementate de aceste programe este supusă normelor prevăzute la articolele 7 și 8.
(3) Programele prezentate de statele membre se pot modifica sau completa, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. În conformitate cu aceeași procedură, se poate aproba o modificare sau o completare a unui program autorizat anterior și a garanțiilor prevăzute de normele menționate la alineatul (2).
Articolul 11
(1) Documentele de transport menționate la articolele 7 și 8 trebuie să se fie eliberate de către serviciul oficial al locului de origine, în termen de 48 de ore înainte de încărcare, în limba sau limbile oficiale ale locului de destinație. Acestea trebuie să conțină o singură foaie și să nu se adreseze decât unui singur destinatar. Documentele sunt valabile zece zile.
(2) Fiecare transport de animale și de produse de acvacultură trebuie identificat cu precizie pentru a permite localizarea exploatației zootehnice de origine și verificarea concordanței animalelor sau produselor respective cu informațiile care figurează în documentul de transport care le însoțește. Aceste informații pot figura direct pe container sau pe o etichetă atașată acestuia sau în documentul de transport.
Articolul 12
(1) În cazul în care un stat membru stabilește sau a stabilit un program facultativ sau obligatoriu de combatere a uneia dintre bolile menționate la anexa A coloana 1 din lista III, acesta îl prezintă Comisiei, indicând în special:
-
situația bolii în statul membru,
-
justificarea programului, ținând seama de importanța bolii și de beneficiul estimat al programului în raport cu costul său,
-
zona geografică în care se va pune în aplicare programul,
-
statutul exploatației care urmează să fie stabilit și standardele pe care trebuie să le atingă exploatațiile din fiecare categorie, precum și procedurile de testare,
-
normele care reglementează introducerea animalelor cu o stare de sănătate inferioară,
-
măsurile care trebuie luate in cazul în care, oricare ar fi motivul, o exploatație își pierde statutul,
-
procedurile de control al programului.
(2) Comisia examinează programele prezentate de statele membre. Acestea se aprobă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. În conformitate cu aceeași procedură, se precizează garanțiile suplimentare, generale sau specifice, care pot fi cerute în cazul introducerii de animale și produse de acvacultură în zonele sau exploatațiile controlate oficial.
(3) Programele prezentate de statele membre se pot modifica sau completa în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. În conformitate cu aceeași procedură, se poate aproba o modificare sau o completare a unui program autorizat anterior și a garanțiilor definite în conformitate cu alineatul (2).
Articolul 13
(1) Un stat membru care consideră că teritoriul său sau o parte din teritoriul său este ferită de una din bolile menționate la anexa A coloana 1 din lista III prezintă Comisiei documentele justificative corespunzătoare, precizând în special:
-
natura bolii și istoricul apariției acesteia pe teritoriul său,
-
rezultatele testelor de supraveghere bazate pe o cercetare serologică, virologică, microbiologică sau patologică, precum și pe faptul că declararea bolii către autoritățile competente este obligatorie,
-
durata supravegherii efectuate,
-
normele care reglementează controlul absenței bolii.
(2) Comisia examinează documentele justificative prezentate de statul membru. Garanțiile suplimentare, generale sau speciale, care pot fi cerute în cazul introducerii de animale și de produse de acvacultură în anumite zone sau exploatații sunt definite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
(3) Comisiei îi se comunică de către statul membru în cauză orice modificare a documentelor justificative privind boala, menționate la alineatul (1). Având în vedere informațiile comunicate, garanțiile definite în conformitate cu alineatul (2) pot fi modificate sau eliminate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27.
Articolul 14
(1) Fără a aduce atingere cerințelor privind bolile menționate în anexa A coloana 1 din lista III, care se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 12 și 13, introducerea pe piață a peștilor, moluștelor sau crustaceelor de crescătorie vii, care fie nu aparțin speciilor sensibile menționate în anexa A coloana 2 din listele I și II, fie aparțin acestor specii și pot fi purtătoare ale uneia sau mai multor boli menționate în coloana 1 din listele I și II, fără a fi sensibile la aceste boli, precum și a icrelor sau gameților acestora, este supusă următoarelor garanții suplimentare:
(a)
în cazul în care sunt destinate introducerii într-o zonă autorizată, acestea trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport conform modelului care urmează să fie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, care să ateste proveniența lor dintr-o zonă cu aceeași stare de sănătate, dintr-o exploatație autorizată situată într-o zonă neautorizată sau dintr-o exploatație care poate fi situată într-o zonă neautorizată, cu condiția ca aceasta să nu conțină pești, moluște sau crustacee care aparțin speciilor sensibile menționate la anexa A coloana 2 din listele I și II și să nu vină în contact cu un curs de apă sau cu ape de coastă sau de estuar.
Cu toate acestea, în așteptarea rezultatelor revizuirii prevăzute la articolul 28, statele membre pot, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, cere o derogare de la paragraful precedent, în special în scopul de a interzice introducerea într-o zonă autorizată a peștilor, moluștelor sau crustaceelor menționați la prezentul alineat, originare dintr-o exploatație autorizată, situată într-o zonă neautorizată sau originare dintr-o exploatație care poate fi situată într-o zonă neautorizată, cu condiția ca aceasta să nu conțină pești, moluște sau crustacee care aparțin speciilor sensibile menționate la anexa A coloana 2 din listele I și II și să nu vină în contact cu un curs de apă sau cu ape de coastă sau de estuar. În conformitate cu aceeași procedură, se stabilesc condițiile și măsurile corespunzătoare pentru a asigura respectarea uniformă a prezentei dispoziții. În așteptarea acestor decizii, reglementările interne se aplică în continuare, în conformitate cu dispozițiile generale ale tratatului;
(b)
în cazul în care sunt destinate introducerii într-o exploatație care, chiar în cazul în care se situează într-o zonă neautorizată, îndeplinește condițiile stabilite în anexa C, acestea trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport conform modelului care urmează să fie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, care să ateste proveniența acestora dintr-o zonă autorizată, dintr-o exploatație cu aceeași stare de sănătate sau dintr-o exploatație care poate fi situată într-o zonă neautorizată, cu condiția ca aceasta să nu conțină pești, moluște sau crustacee care aparțin speciilor sensibile menționate la anexa A coloana 2 din listele I și II și să nu vină în contact cu un curs de apă sau cu apele de coastă sau de estuar.
(2) Fără a aduce atingere cerințelor privind bolile menționate la anexa A coloana 1 din lista III, care sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 12 și 13, introducerea pe piață a peștilor, moluștelor sau crustaceelor sălbatice, a icrelor sau gameților acestora, este supusă următoarelor garanții suplimentare:
(a)
în cazul în care sunt destinate introducerii într-o zonă autorizată, acestea trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport conform modelului care urmează să fie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, care să ateste proveniența lor dintr-o zonă cu aceeași stare de sănătate;
(b)
în cazul în care sunt destinate introducerii într-o exploatație care, chiar în cazul în care se situează într-o zonă neautorizată, îndeplinește condițiile menționate la anexa C, acestea trebuie, în conformitate cu articolul 11, să fie însoțite de un document de transport conform modelului care urmează să fie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26, care să ateste proveniența acestora dintr-o zonă autorizată.
Articolul 15
Planurile de recoltare a probelor și metodele de diagnostic care trebuie utilizate pentru detectarea și confirmarea prezenței bolilor menționate în anexa A coloana 1 se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. Planurile de recoltare a probelor trebuie să țină seama de prezența peștilor, crustaceelor sau moluștelor sălbatice în mediul acvatic.
Articolul 16
(1) Normele prevăzute de Directiva 89/622/CEE a Consiliului din 11 decembrie 1989 privind controlulveterinar în cadrul schimburilor intracomunitare în vederea realizării pieței interne (4), în ceea ce privește produsele de acvacultură destinate consumului uman și de Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele veterinare și zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii și produse, în vederea realizării pieței interne (5), în ceea ce privește animalele și produsele de acvacultură introduse pe piață, se aplică în special în ceea ce privește organizarea și acțiunea ce trebuie întreprinsă în urma controalelor care trebuie efectuate de statul membru de destinație și măsurile de protecție care trebuie puse în aplicare.
(2) Directiva 89/662/CEE se modifică după cum urmează:
(a)
în anexa A, se adaugă următoarea liniuță:
„-
Directiva 90/67/CEE a Consiliului din 28 ianuarie 1991 privind condițiile de sănătate animală care reglementează introducerea pe piață a animalelor și a produselor de acvacultură (JO L 46, 19.2.1991, p. 1)”;
(b)
în anexa B, se elimină următoarea liniuță:
„-
produsele de acvacultură destinate consumului uman”.
(3) În anexa A punctul 1 din Directiva 90/425/CEE, se adaugă următoarea trimitere:
„Directiva 90/67/CEE a Consiliului din 28 ianuarie 1991 privind condițiile de sănătate animală care reglementează introducerea pe piață a animalelor și produselor de acvacultură (JO L 46, 19.2.1991, p. 1).”
Articolul 17
(1) Experți sanitar-veterinari ai Comisiei pot efectua, în cazul în care este necesar pentru punerea uniformă în aplicare a prezentei directive, inspecții la fața locului în colaborare cu autoritățile naționale competente. Statul membru pe teritoriul căruia se efectuează o inspecție acordă experților tot sprijinul necesar îndeplinirii misiunii lor. Comisia informează statele membre cu privire la rezultatul inspecțiilor efectuate.
(2) Dispozițiile generale de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
În conformitate cu aceeași procedură se stabilesc și normele care trebuie respectate în timpul inspecțiilor prevăzute de prezentul articol.
CAPITOLUL 3
Norme care reglementează importurile din țări terțe
Articolul 18
Animalele și produsele de acvacultură importate în cadrul Comunității îndeplinesc condițiile stabilite la articolele 19, 20 și 21.
Articolul 19
(1) Animalele și produsele de acvacultură trebuie să provină din țări terțe sau din zone ale țărilor terțe care figurează pe o listă stabilită de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26. Această listă poate fi modificată sau completată în conformitate cu aceeași procedură.
(2) Pentru a decide dacă o țară terță sau o zonă dintr-o țară terță poate figura pe lista menționată la alineatul (1), se ține seama în special:
(a)
pe de o parte, de starea de sănătate a animalelor de acvacultură în ceea ce privește, în special, bolile exotice ale animalelor de acvacultură și, pe de altă parte, de situația sănătății mediului înconjurător din țara terță, care ar putea compromite sănătatea șeptelului din statele membre;
(b)
de regularitatea și rapiditatea informațiilor furnizate de țara terță cu privire la prezența pe teritoriul său a bolilor infecțioase sau contagioase ale animalelor de acvacultură și în special a celor menționate în lista B a Oficiului Internațional de Epizootii;
(c)
de reglementările din țara terță privind prevenirea și combaterea bolilor animalelor de acvacultură;
(d)
de structura serviciilor oficiale din țara în cauză și de competențele acestora;
(e)
de organizarea și de punerea în aplicare a măsurilor de prevenire și combatere a bolilor infecțioase sau contagioase ale animalelor de acvacultură;
(f)
de garanțiile pe care țara terță le poate oferi cu privire la normele prevăzute de prezenta directivă.
(3) Lista menționată la alineatul (1) și toate modificările acesteia se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 20
(1) În cazul fiecărei țări terțe, animalele și produsele de acvacultură satisfac condițiile de sănătate stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
(2) În funcție de situația sănătății animale din țara terță în cauză, condițiile menționate la alineatul (1) pot include în special:
-
o restricție la import pentru o zonă din țara terță;
-
o restricție pentru anumite specii, oricare ar fi stadiul lor de dezvoltare;
-
prescrierea unui tratament care trebuie aplicat produselor, cum ar fi dezinfecția icrelor;
-
prescrierea utilizării pentru care sunt destinate animalele și produsele;
-
măsurile care trebuie aplicate în urma importului, cum ar fi carantina sau dezinfecția icrelor.
Articolul 21
(1) Animalele sau produsele de acvacultură sunt însoțite de un certificat stabilit de serviciul oficial din țara terță exportatoare. Acest certificat trebuie:
(a)
să fie eliberat în ziua încărcării lotului în vederea expedierii spre statul membru de destinație;
(b)
să însoțească lotul în original;
(c)
să ateste că animalele de acvacultură și anumite produse pescărești respectă cerințele prezentei directive și pe cele stabilite în temeiul acesteia privind importurile din țara terță;
(d)
să fie valabil zece zile;
(e)
să constea într-o singură foaie;
(f)
să fie prevăzut pentru un singur destinatar.
(2) Certificatul menționat la alineatul (1) trebuie să fie conform cu modelul stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
Articolul 22
Experți ai statelor membre și ai Comisiei efectuează inspecții la fața locului pentru a verifica dacă dispozițiile prezentei directive, în special cele ale articolelor 19 și 20, se aplică.
Experții statelor membre însărcinați cu efectuarea inspecțiilor sunt numiți de Comisie la propunerea statelor membre.
Inspecțiile se efectuează în contul Comunității care suportă cheltuielile aferente.
Frecvența și modalitățile de inspecție se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
Articolul 23
(1) Normele și principiile generale aplicabile în cursul inspecțiilor produselor de acvacultură importate din țări terțe sunt cele stabilite de Directiva 90/675/CEE a Consiliului din 10 decembrie 1990 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor veterinare ale produselor care provin din țări terțe si care sunt importate în Comunitate (6).
(2) Normele și principiile generale aplicabile în cursul inspecțiilor animalelor de acvacultură vii, importate din țări terțe, sunt cele stabilite la articolul 7 din Directiva 90/425/CEE.
Articolul 24
În cazul în care o boală infecțioasă sau contagioasă a animalelor de acvacultură, care ar putea compromite starea de sănătate a șeptelului unuia din statele membre, apare sau se extinde într-o țară terță sau în cazul în care orice alt motiv de sănătate animală justifică acest lucru, se aplică normele, procedurile și măsurile prevăzute la articolul 17 din Directiva 90/425/CEE.
CAPITOLUL 4
Dispoziții finale
Articolul 25
Anexele D și E pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 26.
Anexele A, B și C sunt modificate de Consiliu, care hotărăște cu majoritate calificată cu privire la propunerea Comisiei, în special în vederea adaptării acestora la progresul tehnologic.
Articolul 26
(1) În cazul în care se face trimitere la procedura definită la prezentul articol, Comitetul permanent veterinar instituit prin Decizia 68/361/CEE (7), denumit în continuare „comitet”, este sesizat fără întârziere de către președintele său, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea unui reprezentant al unui stat membru.
(2)
(a)
Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsuri care trebuie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la aceste măsuri în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat în cazul deciziilor pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
(b)
În cazul în care măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărește cu majoritate calificată.
În cazul în care, la expirarea unui termen de trei luni de la data prezentării către Consiliu, acesta nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.
Articolul 27
(1) În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută la prezentul articol, comitetul este sesizat de președinte, fără întârziere, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
(2)
(a)
Reprezentantul Comisiei supune comitetului un proiect cu măsuri care urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termen de două zile. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
(b)
În cazul în care măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, de îndată, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie luate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
În cazul în care, la expirarea unui termen de cincisprezece zile de la data prezentării la Consiliu, acesta nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.
Articolul 28
Înainte de 1 iulie 1992, în ceea ce privește lista bolilor din anexa A și înainte de 1 ianuarie 1997, în ceea ce privește starea de sănătate a fermelor autorizate situate într-o zonă neautorizată, Consiliul procedează, pe baza unui raport al Comisiei privind experiența dobândită, întocmit în urma avizului Comitetului științific veterinar și armonizat cu eventualele propuneri cu privire la care acesta se pronunță cu majoritate calificată, la revizuirea dispozițiilor prezentei directive, în special a acelora privind comercializarea peștilor vii proveniți din exploatațiile autorizate situate în zone neautorizate.
Articolul 29
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de data de 1 ianuarie 1993.
(2) Atunci când statele membre adoptă dispozițiile prevăzute la alineatul (1), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 30
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 28 ianuarie 1991.