20001201
Decizia Consiliului
din 1 decembrie 2000
de punere în aplicare a acquis-ului Schengen în Danemarca, Finlanda și Suedia, precum și în Islanda și Norvegia
(2000/777/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE
având în vedere Protocolul anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, în special articolul 2 alineatul (2),
având în vedere acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene, Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen [1] (denumit în continuare "Acordul din 18 mai 1999"), semnat la 18 mai 1999 și intrat în vigoare la 26 iunie 2000, în special articolul 15 alineatul (4),
întrucât:
(1) Actul final al Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, semnat la 19 iunie 1990, precum și Actul Final al Acordurilor de aderare a Regatului Danemarcei, Republicii Finlanda și Regatului Suediei la convenția menționată, semnate la 19 decembrie 1996 conțin la punctul 1 o declarație comună privind intrarea în vigoare a instrumentelor în cauză.
(2) Trebuie stabilită data la care acquis-ul Schengen se aplică Danemarcei, Finlandei și Suediei, precum și Islandei și Norvegiei (denumite în continuare "statele nordice").
(3) Pentru a fi compatibilă cu Uniunea Nordică a Pașapoartelor, această dată ar trebui să se aplice tuturor statelor nordice.
(4) Pentru pregătirea prezentei decizii au fost parcurse următoarele etape. În prima etapă, un chestionar complet a fost transmis statelor nordice, iar răspunsurile lor la acesta au fost înregistrate. Apoi, au fost efectuate vizite de verificare și evaluare în toate statele nordice, în conformitate cu procedurile aplicabile în cadrul Consiliului în domeniul cooperării organelor de poliție și protecției datelor. La 29 mai 2000, Consiliul a conchis că au fost satisfăcute toate condițiile în aceste domenii. În ceea ce privește aplicarea acquis-ului Schengen în domeniul vizelor și cooperării consulare, vizitele au demonstrat că, exceptând câteva aspecte pe care statele nordice se angajează să le rezolve, cerințele pe plan legislativ și cele referitoare la personal și pregătirea acestuia, la infrastructură și la resursele materiale au fost îndeplinite.
(5) Cu toate acestea, în ceea ce privește Sistemul de Informații Schengen (SIS), ale cărui lucrări de extindere în cadrul proiectului SIS 1 + ar trebui să se finalizeze cu testări care să demonstreze capacitatea sa de funcționare în 18 țări, ar trebui efectuate vizite pentru evaluarea funcționării acestuia, înainte de eliminarea controalelor la viitoarele frontiere interne.
(6) Au fost efectuate vizite de evaluare în contextul controalelor și supravegherii la frontierele externe. Acestea au permis stabilirea unui bilanț pozitiv al progreselor înregistrate. Cu toate acestea, persistă încă unele neajunsuri. Prin urmare, este necesar să se efectueze noi vizite de evaluare.
(7) Statele nordice au înaintat Consiliului o listă a autorităților lor competente menționate la articolul 101 alineatul (4) și articolul 108 alineatul (1) din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, semnată la 19 iunie 1990. Statele nordice au îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 114 din această convenție de aplicare.
(8) Pentru a verifica funcționarea corectă a SIS în statele nordice, secțiunea națională a Sistemului de Informații Schengen (N.SIS) a statelor nordice ar trebui să devină pe deplin operațională (adică utilizatorii finali ar trebui să poată accesa datele reale în toate cele 15 țări) începând cu 1 ianuarie 2001, înainte de eliminarea controalelor la frontierele interne.
(9) În conformitate cu articolul 7 din acordul din 18 mai 1999, Consiliul trebuie să vegheze la încheierea în timp util a unui acord privind criteriile și mecanismele de stabilire a statului care răspunde de analiza unei cereri de azil depuse în oricare din statele membre sau în Islanda sau Norvegia.
(10) Cu excepția cazului în care Consiliul constată, la încheierea vizitelor de evaluare efectuate după 1 ianuarie 2001, că SIS nu funcționează corect într-unul sau mai multe state nordice, sau că porturile și aeroporturile din aceste țări nu satisfac toate condițiile necesare, întregul acquis Schengen trebuie pus în aplicare pentru aceste state începând cu 25 martie 2001.
(11) Procedura menționată la articolul 15 alineatul (4) din Acordul din 18 mai 1999 a fost respectată,
DECIDE:
Articolul 1
Începând cu 25 martie 2001 și sub rezerva articolului 3 alineatul (2):
(a) toate dispozițiile acquis-ului Schengen menționate la anexele A, B, C și D la Decizia 1999/436/CE a Consiliului din 20 mai 1999 de stabilire, în conformitate cu dispozițiile relevante ale Tratatului de instituire a Comunității Europene și ale Tratatului privind Uniunea Europeană, a bazei juridice pentru fiecare din dispozițiile sau deciziile care constituie acquis-ul Schengen [2], precum și orice act adoptat de Consiliu în vederea stabilirii unui instrument care a intrat în vigoare și care constituie o dezvoltare a uneia sau mai multora din aceste dispoziții se aplică în Danemarca, Finlanda și Suedia, în relațiile dintre aceste state și în relațiile lor cu Belgia, Germania, Grecia, Spania, Franța, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Austria și Portugalia;
(b) toate dispozițiile menționate la anexele A și B la acordul din 18 mai 1999, încheiat de Consiliul Uniunii Europene, Republica Islanda și Regatul Norvegiei, privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, precum și orice act adoptat de Consiliu în vederea stabilirii unui instrument care a intrat în vigoare și care constituie o dezvoltare a uneia sau mai multora din aceste dispoziții, se aplică în Islanda și Norvegia, în relațiile dintre aceste două state și în relațiile lor cu Belgia, Danemarca, Germania, Grecia, Spania, Franța, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Austria, Portugalia, Finlanda și Suedia.
Articolul 2
(1) Dispozițiile acquis-ului Schengen privind SIS se aplică, în conformitate cu procedura menționate la articolul 1, începând cu 1 ianuarie 2001. În acest sens, SIS va fi încărcat cu date reale de către statele nordice care, asemenea statelor membre în care acquis-ul Schengen a fost deja pus în aplicare, vor putea folosi astfel de date, sub rezerva dispozițiilor de la alineatul (3). Această punere în aplicare nu împiedică cooperarea în cadrul Uniunii Nordice a Pașapoartelor.
(2) Dispozițiile menționate la alineatul (1) sunt prezentate în anexă.
(3) Până la data menționată la articolul 1, statele nordice:
(a) nu sunt obligate să refuze intrarea pe teritoriul lor sau să expulzeze resortisanți ai unor state terțe pe numele cărora un alt stat membru a făcut o semnalare în SIS pentru a li se refuza intrarea și care provin direct dintr-un stat membru pentru care dispozițiile acquis-ului Schengen au fost deja puse în aplicare;
(b) pot primi pe teritoriul lor resortisanți ai unor state terțe pe numele cărora un alt stat membru a făcut o semnalare în SIS pentru a li se refuza intrarea, dacă un stat nordic decide să acorde acestor resortisanți vize sau alte permise de ședere;
(c) se abțin de la introducerea datelor menționate la articolul 96 din convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen.
Articolul 3
(1) În cursul lunilor ianuarie și februarie 2001, se vor efectua vizite de evaluare în toate statele nordice în conformitate cu procedurile aplicabile în acest scop în cadrul Consiliului, pentru a verifica funcționarea și aplicarea corectă a SIS în aceste state.
În aceeași perioadă, se vor efectua vizite suplimentare de evaluare în porturile daneze și norvegiene și în aeroporturile tuturor statelor nordice pentru a stabili dacă aceste porturi și aeroporturi îndeplinesc condițiile necesare.
Rapoartele privind aceste vizite vor fi prezentate Consiliului până la 1 martie 2001.
(2) Pe baza acestor rapoarte, Consiliul, hotărând cu majoritatea calificată a membrilor săi ce reprezintă guvernele statelor membre menționate la articolul 1 din Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, și cu votul a cel puțin 10 din acești membri, poate decide să prelungească termenul menționat la articolul 1. În acest caz, un nou termen va fi stabilit de către Consiliu, care hotărăște cu unanimitatea membrilor săi, reprezentanți ai guvernelor statelor membre menționate la articolul 1 din protocolul menționat.
Articolul 4
Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării sale.
Adoptată la Bruxelles, 1 decembrie 2000.