DIRECTIVA 2009/142/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 30 noiembrie 2009
privind aparatele consumatoare de combustibili gazoși
(versiune codificată)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Directiva 90/396/CEE a Consiliului din 29 iunie 1990 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la aparatele consumatoare de combustibili gazoși (3) a fost modificată în mod substanțial (4). Din motive de claritate și de eficiență, ar trebui să se codifice directiva menționată.
(2)
Statelor membre le revine răspunderea de a asigura, pe teritoriul lor, sănătatea și siguranța persoanelor și, dacă este cazul, a animalelor domestice și a bunurilor față de riscurile ce decurg din utilizarea aparatelor consumatoare de combustibili gazoși.
(3)
În unele state membre, dispoziții imperative definesc în special nivelul de siguranță necesar pentru aparatele consumatoare de combustibili gazoși prin specificarea caracteristicilor de execuție și funcționare și a procedurilor de control. Dispozițiile imperative menționate nu conduc neapărat la niveluri diferite de siguranță de la un stat membru la altul, dar, datorită diferențelor dintre acestea, împiedică comerțul în cadrul Comunității.
(4)
În statele membre sunt în vigoare condiții diferite referitoare la tipurile de gaz și presiunile de livrare. Condițiile respective nu sunt armonizate, deoarece în fiecare stat membru există o situație specifică de furnizare și distribuire a energiei.
(5)
Prin derogare de la una dintre normele comunitare fundamentale, și anume libera circulație a mărfurilor, dreptul comunitar prevede necesitatea acceptării obstacolelor în calea liberei circulații în cadrul Comunității care rezultă din deosebirile legislațiilor interne referitoare la comercializarea produselor, în măsura în care respectivele obstacole pot să fie recunoscute ca fiind necesare pentru îndeplinirea unor cerințe imperative. În consecință, armonizarea legislativă în cazul de față ar trebui să se limiteze la dispozițiile necesare pentru îndeplinirea atât a cerințelor imperative, cât și a cerințelor esențiale în materie de siguranță, sănătate și conservarea energiei referitoare la aparatele consumatoare de combustibili gazoși. Cerințele menționate ar trebui să înlocuiască dispozițiile interne în materie, deoarece sunt cerințe esențiale.
(6)
Menținerea sau sporirea nivelului de siguranță obținut în statele membre constituie unul dintre obiectivele esențiale ale prezentei directive și ale siguranței, conform cerințelor esențiale.
(7)
Pentru asigurarea siguranței aparatelor consumatoare de combustibili gazoși, se impune respectarea cerințelor esențiale privind siguranța și sănătatea. Conservarea energiei este considerată esențială. Pentru a ține seama de stadiul tehnicii în momentul execuției, cerințele respective ar trebui să se aplice cu discernământ.
(8)
Prin urmare, prezenta directivă ar trebui să conțină doar cerințele esențiale. Pentru a facilita stabilirea conformității cu cerințele esențiale, se impune existența unor standarde armonizate la nivel comunitar, în special cu privire la construirea, funcționarea și instalarea aparatelor consumatoare de combustibili gazoși, astfel încât produsele care le respectă să poată fi considerate ca fiind conforme cerințelor esențiale. Standardele respective, armonizate la nivel comunitar, sunt elaborate de organisme private și trebuie să-și mențină statutul de dispoziții neobligatorii. În acest sens, Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) și Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI) sunt recunoscute ca fiind organismele competente pentru adoptarea standardelor armonizate în conformitate cu liniile directoare cu caracter general de cooperare între Comisie, Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) și aceste trei organisme, semnate la 28 martie 2003 (5). Prin „standard armonizat” se înțelege o specificație tehnică (standard european sau document armonizat) adoptată de CEN, de Cenelec sau de ETSI sau de două sau trei dintre aceste organisme, după aprobarea Comisiei, în conformitate cu Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (6) și cu liniile directoare cu caracter general de cooperare menționate anterior.
(9)
Consiliul a adoptat o serie de directive care au ca obiectiv eliminarea obstacolelor tehnice din calea schimburilor și care se întemeiază pe principiile stabilite în rezoluția sa din 7 mai 1985 privind o nouă abordare în domeniul armonizării tehnice și al standardizării (7); aceste directive prevăd, fiecare, aplicarea marcajului CE. Comisia, în Comunicarea sa din 15 iunie 1989 privind o abordare globală în domeniul certificării și testărilor (8), a propus crearea unei reglementări comune privind marcajul CE de conformitate cu grafismul unic. Consiliul, în rezoluția sa din 21 decembrie 1989 privind o abordare globală în domeniul evaluării conformității (9) a aprobat ca principiu director adoptarea unei asemenea abordări coerente în ceea ce privește utilizarea marcajului CE. Cele două elemente fundamentale ale noii abordări care ar trebui aplicate sunt cerințele esențiale și procedurile de evaluare a conformității.
(10)
Pentru a oferi o protecție eficientă a utilizatorilor și a părților terțe, se impune verificarea conformității cu cerințele tehnice relevante. Procedurile de certificare existente diferă de la un stat membru la altul. Pentru a evita controalele multiple care reprezintă în fapt obstacole în calea liberei circulații a aparatelor consumatoare de combustibili gazoși, se impune existența unor acorduri pentru recunoașterea reciprocă a procedurilor de certificare de către statele membre. Pentru a facilita recunoașterea reciprocă a procedurilor de certificare, se impune stabilirea unor proceduri comunitare armonizate și a unor criterii pentru desemnarea organismelor responsabile cu aplicarea procedurilor respective.
(11)
Pe teritoriul statelor membre, responsabilitatea care revine acestora în ceea ce privește siguranța, sănătatea și conservarea energiei, care constituie obiectul cerințelor esențiale, ar trebui să fie recunoscută printr-o clauză de salvgardare care să prevadă o procedură comunitară specifică.
(12)
Se impune informarea destinatarilor oricărei decizii luate în conformitate cu prezenta directivă cu privire la motivele unei astfel de decizii și la căile de atac de care dispun.
(13)
Prezenta directiva nu aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa VI partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL 1
DOMENIUL DE APLICARE, DEFINIȚII, INTRODUCEREA PE PIAȚĂ ȘI LIBERA CIRCULAȚIE
Articolul 1
(1) Prezenta directivă se aplică aparatelor și echipamentelor.
Aparatele proiectate special pentru utilizarea în procese industriale care se desfășoară în incinte industriale se exclud din domeniul de aplicare.
(2) În înțelesul prezentei directive se aplică următoarele definiții:
(a)
„aparate” înseamnă aparatele consumatoare de combustibili gazoși, utilizate pentru gătit, încălzire, producerea apei calde, refrigerare, iluminare sau spălare și care au, dacă este cazul, o temperatură normală a apei care nu depășește 105 °C. De asemenea, se consideră aparate arzătoarele cu aer insuflat și corpurile de încălzire care urmează să fie echipate cu astfel de arzătoare;
(b)
„echipamente” înseamnă dispozitivele de siguranță, de control sau dispozitivele de reglaj, altele decât arzătoarele cu aer insuflat și corpurile de încălzire care urmează să fie echipate cu astfel de arzătoare, comercializate separat pe piață pentru uz special și proiectate să fie încorporate într-un aparat consumator de combustibili gazoși sau asamblate pentru a constitui un astfel de aparat;
(c)
„combustibil gazos” înseamnă orice combustibil care este în stare gazoasă la o temperatură de 15 °C la o presiune de 1 bar.
(3) În înțelesul prezentei directive, aparatul „folosit în mod normal” este un aparat:
(a)
corect instalat și întreținut regulamentar, în conformitate cu instrucțiunile fabricantului;
(b)
utilizat la o variație normală a calității gazelor și cu o fluctuație normală a presiunii de alimentare a acestuia; și
(c)
utilizat în conformitate cu destinația sa sau într-un mod care poate fi prevăzut în mod rezonabil.
Articolul 2
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că aparatele se pot introduce pe piață și pune în funcțiune doar dacă, atunci când sunt utilizate în mod normal, nu pun în pericol siguranța persoanelor, a animalelor domestice și a proprietății.
(2) Statele membre comunică, în timp util, celorlalte state membre și Comisiei, toate modificările referitoare la tipurile de gaz și presiunile de alimentare corespunzătoare utilizate pe teritoriul lor și care au fost comunicate în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Directiva 90/396/CEE.
Comisia asigură publicarea informațiilor menționate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 3
Aparatele și echipamentele îndeplinesc cerințele esențiale care se referă la acestea, specificate în anexa I.
Articolul 4
(1) Statele membre nu pot interzice, limita sau împiedica introducerea pe piață și punerea în funcțiune a aparatelor care se conformează prezentei directive și care prezintă marcajul CE prevăzut la articolul 10.
(2) Statele membre nu pot interzice, limita sau împiedica introducerea pe piață a echipamentelor însoțite de un certificat, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (4).
Articolul 5
(1) Statele membre consideră că aparatele și echipamentele îndeplinesc cerințele esențiale prevăzute în anexa I, dacă acestea sunt conforme cu:
(a)
standardele naționale relevante de punere în aplicare a standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(b)
standardele naționale relevante în măsura în care, în domeniile reglementate de aceste standarde, nu există standarde armonizate.
(2) Statele membre publică numerele de referință ale standardelor naționale menționate la alineatul (1) litera (a).
Acestea comunică Comisiei textele standardelor lor naționale prevăzute la alineatul (1) litera (b) pe care le consideră că respectă cerințele esențiale prevăzute în anexa I.
Comisia prezintă celorlalte state membre standardele naționale respective. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 alineatul (2), Comisia notifică statelor membre acele standarde naționale pe care le consideră că îndeplinesc cerințele esențiale prevăzute în anexa I.
Articolul 6
(1) Dacă un stat membru sau Comisia consideră că standardele menționate la articolul 5 alineatul (1) nu îndeplinesc în totalitate cerințele esențiale prevăzute în anexa I, Comisia sau statul membru în cauză prezintă chestiunea respectivă, împreună cu motivele sale,comitetului permanent, instituit în temeiul articolului 5 din Directiva 98/34/CE, denumit în continuare „comitetul”.
Comitetul emite un aviz fără întârziere.
Având în vedere avizul comitetului, Comisia informează statele membre dacă este necesară sau nu retragerea standardelor respective din publicațiile prevăzute la articolul 5 alineatul (2) primul pragraf.
(2) După primirea comunicării prevăzute la articolul 5 alineatul (2) al doilea paragraf, Comisia consultă comitetul.
După primirea avizului comitetului, Comisia informează în termen de o lună statele membre dacă standardul (standardele) național(e) în discuție se poate (pot) considera ca fiind conform(e). În caz afirmativ, statele membre publică numerele de referință ale acestor standarde.
Comisia le publică, de asemenea, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 7
(1) Dacă un stat membru constată că utilizarea normală a aparatelor ce poartă marcajul CE poate să pună în pericol siguranța persoanelor, a animalelor domestice sau a proprietății, acesta ia toate măsurile corespunzătoare pentru retragerea aparatelor respective de pe piață și interzice sau restrânge introducerea ulterioară a acestora pe piață.
Statul membru în cauză informează imediat Comisia despre orice măsură de acest fel, motivând decizia sa și, în special, dacă neconformitatea se datorează:
(a)
neîndeplinirii cerințelor esențiale prevăzute în anexa I, dacă aparatul nu corespunde standardelor menționate la articolul 5 alineatul (1);
(b)
aplicării incorecte a standardelor prevăzute la articolul 5 alineatul (1);
(c)
deficiențelor din standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1).
(2) Comisia începe consultările cu părțile în cauză cât mai curând posibil. Dacă, după aceste consultări, Comisia constată că este justificată orice măsură prevăzută la alineatul (1), ea informează imediat statul membru care a luat măsura și celelalte state membre cu privire la aceasta.
Dacă decizia prevăzută la alineatul (1) este atribuită deficiențelor din standarde, Comisia, după consultarea părților interesate, sesizează comitetului, în termen de două luni, dacă statul membru care a luat măsurile intenționează să le mențină și instituie procedurile prevăzute la articolul 6.
(3) Dacă un aparat care nu este conform poartă marcajul CE, statul membru competent ia măsurile corespunzătoare împotriva celui care a aplicat marcajul CE și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
(4) Comisia asigură informarea permanentă a statelor membre cu privire la desfășurarea și rezultatul procedurilor.
CAPITOLUL 2
MIJLOACELE DE ATESTARE A CONFORMITĂȚII
Articolul 8
(1) Mijloacele de atestare a conformității aparatelor fabricate în serie sunt:
(a)
examinarea CE de tip, prevăzută la anexa II punctul 1;
(b)
înaintea introducerii pe piață, la alegerea fabricantului, unul dintre următoarele mijloace:
(i)
declarația de conformitate CE cu tipul prevăzută la anexa II punctul 2 sau
(ii)
declarația de conformitate CE cu tipul (asigurarea calității producției) prevăzută la anexa II punctul 3 sau
(iii)
declarația de conformitate CE cu tipul (asigurarea calității producției) prevăzută la anexa II punctul 4 sau
(iv)
verificarea CE, prevăzută la anexa II punctul 5.
(2) În cazul fabricației unui aparat unicat sau în cantități mici, fabricantul poate să aleagă verificarea CE pentru unitatea de produs, prevăzută la anexa II punctul 6.
(3) După realizarea procedurilor prevăzute la alineatul (1) litera (b) și la alineatul (2), se aplică marcajul CE de conformitate pe aparatele conforme, cu respectarea dispozițiilor articolului 10.
(4) Mijloacele de atestare a conformității prevăzute la alineatul (1) se aplică echipamentelor, cu excepția aplicării marcajului CE de conformitate și, dacă este cazul, întocmirii declarației de conformitate.
Se emite un certificat care atestă conformitatea echipamentelor cu dispozițiile relevante ale prezentei directive și care precizează caracteristicile echipamentelor și modul în care acestea trebuie să fie încorporate în aparat sau asamblate pentru a răspunde cerințelor esențiale aplicabile aparatelor finite prevăzute în anexa I.
Certificatul se eliberează împreună cu echipamentul.
(5) În cazul în care aparatele fac obiectul altor directive care reglementează alte aspecte și care specifică aplicarea marcajului CE, prezența acestuia indică faptul că aparatele sunt în conformitate cu dispozițiile directivelor respective.
Cu toate acestea, atunci când una sau mai multe dintre aceste directive permit fabricantului, pe parcursul unei perioade de tranziție, să aleagă regimul de aplicare a directivelor, marcajul CE arată conformitatea numai cu dispozițiile acelor directive aplicate de fabricant. În acest caz, în documentele, avizele sau instrucțiunile cerute de directive și care însoțesc aceste aparate trebuie să fie indicate dispozițiile directivelor aplicate, astfel cum sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(6) Documentația și corespondența referitoare la mijloacele de atestare a conformității se întocmesc în limba (limbile) oficială(e) a (ale) statului membru în care este stabilit organismul care răspunde de efectuarea procedurilor prevăzute sau într-o limbă acceptată de acesta.
Articolul 9
(1) Statele membre notifică Comisiei și celorlalte state membre organismele pe care le-au desemnat să îndeplinească procedurile menționate la articolul 8, împreună cu atribuțiile specifice care revin acestor organisme și cu numerele de identificare atribuite în prealabil acestora de către Comisie.
În scopuri informative, Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene lista respectivelor organisme și numerele de identificare atribuite acestora și asigură actualizarea listei.
(2) Statele membre aplică criteriile stabilite la anexa V pentru evaluarea organismelor care urmează să fie notificate.
Organismele care îndeplinesc criteriile de evaluare prevăzute în standardele armonizate referitoare la acestea se consideră că satisfac criteriile stabilite în anexa menționată.
(3) Un stat membru care a notificat un organism trebuie să retragă notificarea în cazul în care constată că organismul nu mai îndeplinește criteriile prevăzute în anexa V. Statul membru informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
CAPITOLUL 3
MARCAJUL CE
Articolul 10
(1) Marcajul CE și inscripționările stabilite la anexa III se aplică într-o formă vizibilă, lizibilă și de neșters pe aparat sau pe plăcuța cu date tehnice fixată pe acesta. Plăcuța cu date tehnice se proiectează astfel încât să nu poată fi reutilizată.
(2) Se interzice aplicarea pe aparate a marcajelor care pot induce în eroare părți terțe în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica oricare alt marcaj pe aparatele sau plăcuțele cu date tehnice cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.
Articolul 11
Fără a se aduce atingere articolului 7:
(a)
în cazul în care un stat membru constată că marcajul CE a fost aplicat în mod incorect, fabricantului sau reprezentantului său autorizat cu sediul în cadrul Comunității îi revine obligația de a asigura conformitatea produsului cu dispozițiile referitoare la marcajul CE și de a pune capăt încălcării în condițiile impuse de statul membru respectiv;
(b)
în cazul în care neconformitatea continuă, statul membru trebuie să ia măsurile necesare pentru a restrânge și interzice introducerea pe piață a acestui produs sau să se asigure că produsul este retras de pe piață în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7.
CAPITOLUL 4
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 12
Orice decizie luată în temeiul prezentei directive, care include restricții la introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a unui aparat, precizează motivele care au stat la baza acesteia. Aceasta se notifică fără întârziere părții în cauză, care, în același timp, este informată cu privire la căile de atac de care dispune conform legislației în vigoare în statul membru în cauză și la termenele în care poate recurge la acestea.
Articolul 13
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 14
Directiva 90/396/CEE, astfel cum a fost modificată prin directivele menționate în anexa VI partea A se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa VI partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VII.
Articolul 15
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 16
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2009.