31994R1733
L 182/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1733/94 AL CONSILIULUI
din 11 iulie 1994
de interzicere a aprobării cererilor privind contractele și tranzacțiile a căror executare a fost afectată de Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 228a,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere Decizia nr. 94/366/PESC a Consiliului din 13 iunie 1994 privind poziția comună stabilită de Consiliu în temeiul articolului J.2 din Tratatul privind Uniunea Europeană referitoare la interzicerea aprobării cererilor menționate în alineatul (9) din Rezoluția nr. 757 (1992) (1) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite,
întrucât, prin Regulamentele (CEE) nr. 1432/92 (2), (CEE) nr. 2656/92 (3) și (CEE) nr. 990/93 (4), Comunitatea adoptă măsuri care împiedică schimburile Comunității cu Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
întrucât, ca urmare a embargoului impus Republicii Federale Iugoslavia (Serbia și Muntenegru), operatorii economici din Comunitate și din țările terțe sunt expuși riscului cererilor din partea Republicii Federale Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
întrucât Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite adoptă Rezoluția nr. 757 (1992) din 30 mai 1992, care se referă, în alineatul (9), la cererile prezentate de Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru) în ceea ce privește contractele și tranzacțiile a căror executare a fost afectată de măsurile decise de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) și rezoluțiile conexe;
întrucât este necesar să se protejeze permanent operatorii economici împotriva unor asemenea cereri și să se împiedice ca Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru) să obțină o compensație pentru efectele negative ale embargoului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
1.
„contract sau tranzacție”: orice tranzacție care, indiferent de formă și de legea care i se aplică, comportă unul sau mai multe contracte sau obligații similare stabilite între părți identice sau nu; în acest scop, termenul „contract” include orice garanție și contragaranție financiară și orice credit, independente sau nu din punct de vedere juridic, precum și orice dispoziție referitoare la sau care apare în legătură cu o asemenea tranzacție;
2.
„cerere”: orice cerere, sub formă contencioasă sau nu, introdusă înainte sau după data intrării în vigoare a prezentului regulament și legată de executarea unui contract sau a unei tranzacții, în special:
a)
o cerere de executare a oricărei obligații ce rezultă dintr-un contract sau dintr-o tranzacție sau legată de un contract sau de o tranzacție;
b)
o cerere de prelungire sau de plată a unei garanții sau contragaranții financiare, indiferent de forma acesteia;
c)
o cerere de despăgubire care se referă la un contract sau la o tranzacție;
d)
o cerere reconvențională;
e)
o cerere de recunoaștere sau executare, inclusiv prin exequatur, a unei hotărâri judecătorești, a unei hotărâri arbitrale sau a unei hotărâri echivalente, indiferent de locul unde au fost pronunțate;
3.
„măsuri hotărâte în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe”: măsurile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau măsurile luate de Comunitatea Europeană sau de orice stat, orice țară sau orice organizație internațională în conformitate cu deciziile pertinente ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, sau pentru aplicarea acestor decizii, sau în legătură cu aceste decizii, sau orice acțiune, inclusiv orice acțiune militară, autorizată de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, în ceea ce privește embargoul împotriva Republicii Federale Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
4.
„persoană fizică sau juridică din Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru)”:
a)
statul Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru) sau orice autoritate publică din această republică;
b)
orice persoană fizică care se află sau este rezidentă în Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
c)
orice persoană juridică având sediul sau centrul său de decizie în Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
d)
orice persoană juridică direct sau indirect controlată de una sau mai multe dintre persoanele susmenționate.
Fără a aduce atingere articolul 2, executarea unui contract sau a unei tranzacții trebuie de asemenea să fie considerată ca fiind afectată de măsurile decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, în cazul în care existența sau conținutul cererii rezultă direct sau indirect din aceste măsuri.
Articolul 2
(1) Este interzis să se aprobe sau să se adopte orice dispoziție care urmărește să aprobe o cerere prezentată de:
a)
orice persoană fizică sau juridică din Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru) sau care acționează prin intermediul unei persoane fizice sau juridice din Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
b)
orice persoană fizică sau juridică ce acționează direct sau indirect în numele sau în beneficiul uneia sau mai multor persoane fizice sau juridice din Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
c)
orice persoană fizică sau juridică ce se prevalează de o cesiune de drepturi sau prezintă o cerere prin intermediul uneia sau mai multor persoane fizice sau juridice din Republica Federală Iugoslavia (Serbia și Muntenegru);
d)
orice altă persoană fizică sau juridică prevăzută în alineatul (9) din Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite;
e)
orice persoană fizică sau juridică ce introduce o cerere care decurge din executarea unei garanții sau a unei contragaranții financiare în favoarea uneia sau mai multora dintre persoanele fizice sau juridice susmenționate sau o cerere în legătură cu o asemenea executare, și
rezultând în temeiul unui contract sau al unei tranzacții a căror executare a fost afectată, direct sau indirect, în totalitate sau în parte, de măsurile decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, sau legată de un astfel de contract sau de tranzacție.
(2) Această interdicție se aplică pe teritoriul Comunității, precum și oricărui resortisant al unui stat membru și oricărei persoane juridice înregistrate sau constituite în conformitate cu legislația unui stat membru.
Articolul 3
Fără a aduce atingere măsurilor decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, articolul 2 nu se aplică:
a)
cererilor referitoare la contracte sau tranzacții, cu excepția oricărei garanții sau contragaranții financiare, pentru care persoanele fizice sau juridice menționate în articolul 2 fac dovada în fața unei instanțe a unui stat membru că cererea a fost acceptată de către părți anterior măsurilor decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, și că aceste măsuri nu au avut nici o influență asupra existenței sau conținutului cererii;
b)
cererilor de plată în temeiul unui contract de asigurare privind un eveniment care s-a produs anterior adoptării măsurilor prevăzute în articolul 2 sau în temeiul unui contract de asigurare într-un stat membru în care acest contract are caracter obligatoriu;
c)
cererilor de plată a unor sume de bani vărsate într-un cont, a căror plată a fost blocată în conformitate cu măsurile prevăzute în articolul 2, cu condiția ca această plată să nu se refere la sume vărsate ca garanție pentru contractele prevăzute la articolul respectiv;
d)
cererilor privind contracte de muncă supuse legislației unui stat membru;
e)
cererilor referitoare la plata mărfurilor pentru care persoanele fizice sau juridice prevăzute în articolul 2 fac dovada în fața unei instanțe a unui stat membru că au fost exportate înaintea adoptării măsurilor decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, și că aceste măsuri nu au avut nici o influență asupra existenței sau conținutului cererii;
f)
cererilor referitoare la sume pentru care persoanele fizice sau juridice prevăzute în articolul 2 fac dovada în fața unei instanțe a unui stat membru că sunt datorate în cadrul unui împrumut făcut înaintea adoptării măsurilor decise în conformitate cu Rezoluția nr. 757 (1992) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și rezoluțiile conexe, și că aceste măsuri nu au avut nici o influență asupra existenței sau conținutului cererii,
cu condiția ca cererile să nu includă o sumă, sub formă de dobândă, despăgubire sau orice altă formă, destinată să compenseze faptul că, datorită acestor măsuri, executarea nu a fost efectuată în conformitate cu termenii contractului sau ai tranzacției respective.
Articolul 4
În orice procedură care urmărește să dea curs unei cereri, sarcina de a dovedi că satisfacerea cererii nu este interzisă în temeiul dispozițiilor prevăzute în articolul 2 incumbă persoanei care urmărește să dea curs acestei cereri.
Articolul 5
Fiecare stat membru stabilește sancțiunile care trebuie aplicate în cazul încălcării dispozițiilor prezentului regulament.
Articolul 6
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 iulie 1994.