32006L0052
L 204/10
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2006/52/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 5 iulie 2006
de modificare a Directivei 95/2/CE privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii, și a Directivei 94/35/CE privind îndulcitorii care trebuie utilizați în produsele alimentare
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Aditivii alimentari pot fi autorizați în vederea utilizării în produsele alimentare, doar în cazul în care respectă anexa II la Directiva 89/107/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman (3).
(2)
Directiva 95/2/CE (4) stabilește o listă a aditivilor alimentari care se pot utiliza în Comunitate și condițiile de utilizare a acestora.
(3)
Directiva 94/35/CE (5) stabilește o listă a îndulcitorilor care se pot utiliza în Comunitate și condițiile de utilizare a acestora.
(4)
De la adoptarea Directivelor 95/2/CE și 94/35/CE s-au înregistrat progrese tehnice în domeniul aditivilor alimentari. Pentru a ține seama de aceste progrese, directivele menționate ar trebui adaptate.
(5)
Pe baza unui aviz emis de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) la 26 noiembrie 2003, se aduc modificări autorizațiilor actuale în vederea menținerii nivelului de nitrozamine la valori cât mai mici posibil prin reducerea dozelor de nitrați și nitriți adăugați produselor alimentare, concomitent cu păstrarea siguranței microbiologice a produselor alimentare. EFSA recomandă utilizarea termenului de „adaos” în legislație pentru a defini dozele de nitriți și nitrați. EFSA estimează că adaosul de nitrit, mai degrabă decât doza reziduală, contribuie la activitatea inhibitoare asupra C. botulinium. Dispozițiile actuale ar trebui modificate, astfel încât dozele maxime autorizate, menționate de EFSA, din produsele din carne netratate termic sau tratate termic, din brânză și pește să se exprime sub formă de adaosuri. Cu toate acestea, în mod excepțional, dozele reziduale maxime ar trebui stabilite pentru anumite produse din carne fabricate în mod tradițional, cu condiția specificării și identificării corespunzătoare a produselor. Dozele stabilite ar trebui să permită ca doza zilnică admisă (DZA), stabilită de Comitetul științific pentru alimentație umană în 1990, să nu fie depășită. Produsele care nu sunt denumite în mod specific de prezenta directivă, dar care sunt produse în mod tradițional într-o manieră similară (adică produse similare) se pot clasifica, în cazul în care este necesar, în conformitate cu articolele 5 și 6 din Directiva 95/2/CE. Pentru brânză, doza ar trebui exprimată ca adaos la laptele pentru brânză. În cazul în care procesul de fabricație include adaos de nitrați după eliminarea zerului și adăugarea de apă, dozele rezultate ar trebui să fie identice cu cele care s-ar obține în cazul în care nitratul s-ar adăuga direct în laptele pentru brânză.
(6)
Directiva 2003/114/CE de modificare a Directivei 95/2/CE solicita Comisiei și EFSA să revizuiască condițiile de utilizare a p-hidroxibenzoaților E214-E219 și a sărurilor lor de sodiu, înainte de iulie 2004. EFSA a evaluat informațiile privind siguranța p-hidroxibenzoaților și și-a formulat avizul la 13 iulie 2004. EFSA a stabilit o valoare globală a DZA de la 0 până la 10 mg/kg de greutate corporală pentru totalitatea esterilor metilici și etilici ai acidului p-hidroxibenzoic, precum și pentru sărurile lor de sodiu. EFSA a estimat că parabenul de propil nu ar trebui inclus în valoarea DZA menționată, deoarece parabenul de propil, spre deosebire de parabenul de metil și cel de etil, a avut efecte asupra hormonilor sexuali și a organelor de reproducere masculine la șobolanii tineri. Prin urmare, EFSA nu a fost în măsură să recomande o DZA pentru parabenul de propil, datorită absenței unui nivel clar fără efecte adverse vizibile (NOAEL). Este necesar să se retragă E 26 (p-hidroxibenzoatul de propil) și E 217 (p-hidroxibenzoatul de propil și de sodiu) din Directiva 95/2/CE. De asemenea, este necesar să se interzică utilizarea p-hidroxibenzoaților în suplimentele alimentare lichide.
(7)
Decizia 2004/374/CE a Comisiei (6) a suspendat introducerea pe piață și importul jeleului în mini-ceșcuțe conținând aditivi alimentari de gelifiere derivați din alge și anumite gume, datorită riscului de provocare a asfixiei cu aceste produse. În urma unei revizuiri a deciziei menționate, este necesar să se interzică utilizarea anumitor aditivi alimentari de gelifiere din jeleul în mini-ceșcuțe.
(8)
Comitetul științific pentru alimentație umană a evaluat datele privind siguranța eritritolului și și-a formulat avizul la 5 martie 2003. Comitetul a ajuns la concluzia că utilizarea eritritolului ca aditiv alimentar este acceptabilă. Comitetul constată, de asemenea, că eritritolul are efect laxativ, dar la o doză mai mare decât alți polioli. Eritritolul are numeroase proprietăți tehnologice neîndulcitoare care sunt importante într-o gamă largă de alimente, de la produse de cofetărie până la produse lactate. Aceste proprietăți includ funcții precum agent de intensificare a aromei, suport, agent de umectare, stabilizator, îngroșător, agent de mărire a volumului și agent de separare. Este necesar să se autorizeze utilizarea eritritolului în aceleași aplicații alimentare ca și alți polioli autorizați în prezent. De asemenea, este necesară modificarea Directivei 94/35/CE, având în vedere că eritritolul poate fi utilizat și ca îndulcitor, ca și ceilalți polioli autorizați în prezent.
(9)
Comitetul științific pentru alimentație umană a evaluat datele privind siguranța hemicelulozei din soia și și-a formulat avizul la 4 aprilie 2003. Comitetul a concluzionat că utilizarea hemicelulozei din soia este acceptabilă în anumite alimente pentru care a fost depusă o solicitare și în anumite doze de includere. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări în anumite scopuri. Cu toate acestea, pentru a facilita situația persoanelor care suferă de alergii, această utilizare nu ar trebui autorizată în alimentele neprelucrate în care nu se estimează prezența soiei. În orice caz, consumatorii ar trebui să fie informați atunci când produsele conțin hemiceluloză derivată din soia, în conformitate cu dispozițiile Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora (7).
(10)
EFSA a evaluat datele privind siguranța etilcelulozei și și-a formulat avizul la17 februarie 2004. Aceasta a decis includerea etilcelulozei în grupa de DZA „nespecificată” pentru celulozele modificate, stabilite de către Comitetul științific pentru alimentație umană. Principala aplicație a etilcelulozei este în suplimentele alimentare și aromele încapsulate. Utilizarea etilcelulozei ar trebui, prin urmare, să fi autorizată într-un mod similar cu cel al altor celuloze.
(11)
EFSA a evaluat datele privind siguranța polulanului și și-a formulat avizul la 13 iulie 2004. Aceasta a constatat că utilizarea polulanului este acceptabilă pentru acoperirea suplimentelor alimentare sub formă de capsule și tablete, precum și a produselor de împrospătare a respirației, sub formă de foițe comestibile. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării acestuia.
(12)
EFSA a evaluat datele privind siguranța butilhidrochinonei terțiare (TBHQ) și și-a formulat avizul la 12 iulie 2004. EFSA a stabilit o DZA de 0 până la 0,7 mg/kg greutate corporală pentru acest antioxidant și a constatat că utilizarea acestuia ar fi acceptabilă în anumite produse alimentare la anumite doze de includere. Prin urmare, este necesară autorizarea acestui aditiv.
(13)
Comitetul științific pentru alimentație umană a evaluat datele privind siguranța octenilsuccinatului de amidon și aluminiu și și-a formulat avizul la 21 martie 1997. Comitetul a constatat că utilizarea acestui aditiv drept componentă a vitaminelor micro încapsulate și carotenoidelor se poate considera ca acceptabilă. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări.
(14)
În cursul fabricării brânzei din lapte acru, se adaugă E 500ii carbonat acid de sodiu în laptele pasteurizat, în vederea neutralizării acidității produse de acidul lactic până la o valoare corespunzătoare a pH-ului, pentru crearea condițiilor necesare de dezvoltare a culturilor de maturare. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării carbonatului acid de sodiu în brânza din lapte acru.
(15)
În prezent, este autorizată utilizarea unui amestec de sorbați (E 200, E 202 și E 203) și benzoați (E 210 și E 213) în crevete semipreparate în vederea conservării. Este necesară extinderea acestei autorizații la utilizarea în toate crustaceele și moluștele semipreparate.
(16)
E 551 (dioxid de siliciu) este autorizat ca suport pentru coloranții alimentari la o concentrație maximă de 5 %. Utilizarea dioxidului de siliciu ca suport pentru coloranții alimentari E 171 (dioxid de titan) și E 172 (oxizi și hidroxizi de fier) ar trebui, de asemenea, să fie autorizat la o concentrație maximă de 90 % în raport cu pigmentul.
(17)
Directiva 95/2/CE limitează utilizarea aditivilor enumerați de anexa I la directivă în pâinea franceză tradițională „Pain courant français”. Aceeași limitare ar trebui să se aplice pâinii maghiare tradiționale similare. De asemenea, este necesară autorizarea utilizării acidului ascorbic (E 300), a ascorbatului de sodiu (E 301) și a calciu disodiului EDTA (E 385) în pateurile maghiare de ficat.
(18)
Este necesară actualizarea dispozițiilor actuale referitoare la utilizarea sulfiților (E 220 până la E 228) în crustacee semipreparate, struguri de masă și litchi.
(19)
În conformitate cu solicitarea unui stat membru și cu avizul Comitetului științific pentru alimentație umană din 5 martie 2003, 4-hexilrezorcinolul, care a fost autorizat la nivel național în temeiul Directivei 89/107/CEE, ar trebui să fie autorizat la nivel comunitar.
(20)
Terminologia utilizată în Directiva 95/2/CE ar trebui adaptată pentru a ține seama de Directiva 89/398/CEE a Consiliului din 3 mai 1989 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind produsele alimentare destinate unei alimentații speciale (8), Directiva 2002/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 iunie 2002 referitoare la apropierea legislațiilor statelor membre privind suplimentele alimentare (9) și Directiva 1999/21/CE a Comisiei din 25 martie 1999 privind alimentele dietetice destinate unor scopuri medicale speciale (10).
(21)
Prin urmare, Directivele 95/2/CE și 94/35/CE ar trebui modificate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 95/2/CE se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 alineatul (3) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
«suporturi», inclusiv solvenții purtători, sunt substanțe utilizate pentru dizolvarea, diluarea, dispersarea sau modificarea fizică în alt mod a unui aditiv alimentar sau a unei arome, fără a-i modifica funcția [și fără ca acesta (aceasta) să aibă un rol tehnologic] în vederea facilitării manipulării, aplicării sau utilizării acestuia(acesteia);”.
2.
La articolul 3 alineatul (2), termenul „alimente de înțărcare” se înlocuiește cu „preparate pe bază de cereale și alimente pentru copii”.
3.
Anexele se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă.
Articolul 2
Anexa la Directiva 94/35/CE se modifică în conformitate cu anexa II la prezenta directivă.
Articolul 3
(1) Statele membre asigură punerea în aplicare a actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 15 februarie 2008, în vederea:
(a)
autorizării comercializării și utilizării produselor conforme cu prezenta directivă până la 15 februarie 2008;
(b)
interzicerii comercializării și utilizării produselor conforme cu prezenta directivă până la 15 august 2008.
Cu toate acestea, produsele introduse pe piață sau etichetate înainte de 15 august 2008, care nu sunt conforme cu prezenta directivă, se pot comercializa până la epuizarea stocurilor.
Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între acestea și prezenta directivă.
(2) Atunci când statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative menționate la alineatul (1), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 4
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 5
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasburg, 5 iulie 2006.