32006R1717
L 327/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1717/2006 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 15 noiembrie 2006
de instituire a unui instrument de stabilitate
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 179 alineatul (1) și articolul 181A,
având în vedere propunerea Comisiei,
hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 251 din tratat (1),
întrucât:
(1)
Comunitatea este un furnizor important de asistență economică, financiară, tehnică, umanitară și macroeconomică pentru țările terțe. Garantarea unor condiții stabile pentru dezvoltarea umană și economică, precum și promovarea drepturilor omului, a democrației și a libertăților fundamentale rămâne unul dintre primele obiective ale acțiunii externe a Uniunii Europene (denumită în continuare „UE”) la care contribuie instrumentele de asistență externă ale Comunității. În concluziile privind eficiența acțiunii externe a UE, în noiembrie 2004, Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului au indicat că „pacea, securitatea și stabilitatea, precum și drepturile omului, democrația și buna guvernare [sunt] elemente esențiale pentru o creștere economică durabilă și pentru eradicarea sărăciei”.
(2)
Programul UE pentru prevenirea conflictelor violente, aprobat de către Consiliul European, subliniază „angajamentul politic al UE de a face din prevenirea conflictelor unul dintre principalele obiective ale relațiilor externe ale UE” și prevede că instrumentele comunitare de cooperare pentru dezvoltare pot contribui semnificativ la atingerea acestui obiectiv și la dezvoltarea UE ca actor mondial.
(3)
Măsurile luate în temeiul prezentului regulament în vederea realizării obiectivelor menționate la articolele 177 și 181a din Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare „Tratatul CE”) pot fi complementare și ar trebui să fie coerente cu măsurile adoptate de către UE pentru realizarea obiectivelor politicii externe și de securitate comună, în cadrul titlului V, precum și cu măsurile adoptate în cadrul titlului VI din Tratatul privind Uniunea Europeană (denumit în continuare „Tratatul UE”). Consiliul și Comisia ar trebui să coopereze pentru asigurarea acestei coerențe, fiecare în funcție de prerogativele sale respective.
(4)
Consensul european în materie de dezvoltare, adoptat de către Consiliu și de către reprezentanții guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, de către Parlamentul European și Comisie la 22 noiembrie 2005 și salutat de către Consiliul European din 15 și 16 decembrie 2005 precizează că, în cadrul competențelor respective ale instituțiilor sale, Comunitatea va pune la punct o abordare exhaustivă de prevenire în ceea ce privește fragilitatea statelor, conflictele, catastrofele naturale și alte tipuri de crize, obiectiv la care ar trebui să contribuie prezentul regulament.
(5)
Consiliul European a adoptat strategia europeană de securitate la 12 decembrie 2003.
(6)
În declarația sa privind lupta împotriva terorismului din 25 martie 2004, Consiliul European a solicitat integrarea obiectivelor luptei împotriva terorismului în programele de asistență externă. De asemenea, strategia mileniului a UE privind prevenirea și combaterea criminalității organizate, adoptată de Consiliu la 27 martie 2000, face apel la o colaborare mai strânsă cu țările terțe.
(7)
Pentru stabilizarea unei situații postcriză, angajamentul comunității internaționale trebuie să fie susținut și flexibil, în special în primii ani după criză, și trebuie să se bazeze pe strategii integrate de tranziție.
(8)
Punerea în aplicare a unor programe de asistență în perioade de criză și de instabilitate politică necesită măsuri specifice care să asigure flexibilitate în luarea deciziilor și în alocarea de credite, precum și măsuri consolidate pentru asigurarea coerenței cu asistența bilaterală și mecanismele de punere în comun a fondurilor donatorilor, incluzând delegarea sarcinilor de autoritate publică prin gestionarea centralizată indirectă.
(9)
Rezoluțiile Parlamentului European și concluziile Consiliului care urmează comunicărilor Comisiei cu privire la legătura dintre ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare subliniază necesitatea de a stabili legături efective între operațiunile finanțate prin diferite instrumente comunitare de finanțare într-un context de criză.
(10)
Pentru a aborda în mod eficient și la timp problemele menționate anterior, este nevoie de resurse financiare și de instrumente de finanțare specifice care să poată completa instrumentele de cooperare pe termen lung și instrumentele de ajutor umanitar. Ajutorul umanitar ar trebui să fie furnizat în continuare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1257/96 al Consiliului din 20 iunie 1996 privind ajutorul umanitar (2).
(11)
Pe lângă măsurile convenite cu țările partenere în contextul cadrului politic pentru cooperare, instituit în temeiul instrumentelor comunitare relevante destinate asistenței externe, Comunitatea trebuie să fie în măsură să ofere un ajutor pentru soluționarea marilor probleme mondiale și transregionale cu un potențial efect destabilizator.
(12)
„Orientările generale pentru consolidarea coordonării operaționale între Comunitate, reprezentată de către Comisie, și statele membre în domeniul asistenței externe” din 2001 subliniază necesitatea unei coordonări sporite a asistenței externe a UE.
(13)
Prezentul regulament stabilește, pentru perioada 2007-2013, un pachet financiar care constituie pentru autoritatea bugetară referința privilegiată în sensul punctului 37 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (3).
(14)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).
(15)
Prezentul regulament vizează reglementarea domeniului de aplicare a unui anumit număr de regulamente în vigoare privind asistența externă a Comunității și înlocuirea acestora. Prin urmare, aceste regulamente ar trebui abrogate.
(16)
Dat fiind că obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, având în vedere necesitatea unui răspuns multilateral concertat în domeniile definite de prezentul regulament, și că, prin urmare, acestea pot fi realizate mai bine la nivel comunitar, având în vedere dimensiunile și efectele acțiunii preconizate, Comunitatea poate lua măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul CE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
OBIECTIVE ȘI DOMENIU DE APLICARE
Articolul 1
Obiective
(1) Comunitatea ia măsuri de cooperare pentru dezvoltare, precum și măsuri de cooperare financiară, economică și tehnică cu țările terțe, în condițiile prevăzute de prezentul regulament.
(2) În conformitate cu obiectivele acestei cooperări și în cadrul limitelor stabilite prin Tratatul CE, obiectivele specifice ale prezentului regulament sunt următoarele:
(a)
într-o situație de criză sau de criză emergentă, să contribuie la stabilitate printr-o reacție eficientă pentru a ajuta la păstrarea, stabilirea sau restabilirea condițiilor esențiale care să permită punerea în aplicare efectivă a politicilor de dezvoltare și de cooperare ale Comunității;
(b)
în contextul unor condiții stabile care permit punerea în aplicare a politicilor de cooperare ale Comunității în țările terțe, să contribuie la crearea capacității necesare pentru a face față amenințărilor mondiale și transregionale specifice care au un efect destabilizator și să asigure pregătirea pentru abordarea situațiilor pre- și postcriză.
(3) Măsurile luate în temeiul prezentului regulament pot fi completate și sunt coerente cu măsurile adoptate în cadrul titlurilor V și VI din Tratatul UE, fără a aduce atingere acestora.
Articolul 2
Complementaritatea asistenței comunitare
(1) Asistența comunitară prevăzută de prezentul regulament este complementară celei oferite în temeiul instrumentelor comunitare aferente consacrate asistenței externe. Acesta nu este oferit decât în măsura în care, în cadrul instrumentelor menționate anterior, nu se poate pune în aplicare o reacție corespunzătoare și eficientă.
(2) Comisia asigură ca măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament să fie compatibile cu cadrul politic strategic global al Comunității pentru țara parteneră, în special cu obiectivele regulamentelor menționate la alineatul (1), precum și cu celelalte măsuri comunitare relevante.
(3) În vederea consolidării eficienței și a coerenței măsurilor de asistență comunitară și națională, Comisia promovează o coordonare strânsă între propriile sale activități și cele ale statelor membre, atât la nivelul procesului de luare a deciziilor, cât și în teren. În acest scop, statele membre și Comisia pun în aplicare un sistem de schimb de informații.
Articolul 3
Asistență oferită ca răspuns la situațiile de criză sau de criză emergentă
(1) O asistență comunitară tehnică și financiară în cadrul obiectivelor specifice menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) poate fi inițiată pentru a răspunde la o situație de urgență, de criză sau de criză emergentă, la o situație care constituie o amenințare la adresa democrației, a ordinii publice, a protecției drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau a securității și a siguranței persoanelor sau la o situație ce amenință să degenereze într-un conflict armat sau să destabilizeze grav țara sau țările terțe în cauză. De asemenea, aceste măsuri se pot aplica situațiilor în care Comunitatea a invocat clauzele privind elementele esențiale ale unor acorduri internaționale în vederea suspendării, parțiale sau totale, a cooperării cu țări terțe.
(2) Asistența tehnică și financiară menționată la alineatul (1) vizează următoarele domenii:
(a)
sprijinul, prin furnizarea unei asistențe tehnice și logistice, al eforturilor depuse de către organizații internaționale și regionale, de către agenți cu caracter statal și fără caracter statal pentru promovarea măsurilor de creștere a gradului de încredere, a acțiunilor de mediere, a dialogului și a reconcilierii;
(b)
sprijinul pentru crearea și funcționarea administrațiilor interimare mandatate în conformitate cu dreptul internațional;
(c)
sprijinul pentru dezvoltarea unor instituții publice democratice și pluraliste, incluzând măsuri care vizează consolidarea rolului femeilor în cadrul acestora, a unei administrații civile eficiente și a cadrului juridic aferent la nivel național și local, a unui sistem judiciar independent, a bunei guvernări și a ordinii publice, inclusiv cooperarea tehnică nemilitară pentru consolidarea controlului civil general și controlul sistemului de securitate, precum și măsuri de consolidare a capacității de aplicare a legii, precum și a autorităților judiciare care activează în domeniul luptei împotriva traficului de persoane, de droguri, de arme de foc și de materiale explozive;
(d)
sprijinul acordat tribunalelor penale internaționale și tribunalelor naționale ad-hoc, comisiilor „Adevăr și reconciliere” și mecanismelor de soluționare juridică a plângerilor în materie de drepturile omului și pentru revendicarea și declararea drepturilor de proprietate, instituite în conformitate cu drepturile omului recunoscute la nivel internațional și cu normele statului de drept;
(e)
sprijinul acordat măsurilor necesare pentru inițierea reabilitării și a reconstrucției de infrastructuri esențiale, locuințe, imobile publice și bunuri economice, precum și de capacități de producție importante și pentru reluarea activității economice și crearea de locuri de muncă, și stabilirea condițiilor minime necesare pentru o dezvoltare socială durabilă;
(f)
sprijinul acordat unor măsuri civile legate de demobilizarea și de reintegrarea foștilor combatanți în societatea civilă și, după caz, legate de repatrierea acestora, precum și unor măsuri care vizează abordarea situației soldaților copii și a femeilor combatante;
(g)
sprijinul acordat unor măsuri care vizează atenuarea efectelor sociale ale restructurării forțelor armate;
(h)
sprijinul acordat unor măsuri care vizează abordarea, în cadrul politicilor și al obiectivelor cooperării comunitare, a impactului socioeconomic asupra populației civile al minelor antipersonal, al munițiilor neexplodate sau al resturilor explozive de război. Activitățile finanțate în cadrul prezentului regulament vizează educația cu privire la riscuri, asistența acordată victimelor, detectarea minelor și deminarea, precum și, în legătură cu cele menționate anterior, distrugerea stocurilor;
(i)
sprijinul pentru măsurile care vizează abordarea, în cadrul politicilor și al obiectivelor cooperării comunitare, a impactului asupra populației civile al utilizării ilicite de arme de foc și al accesului la acestea. Acest sprijin se limitează la activități de supraveghere, de asistență acordată victimelor, de sensibilizare a opiniei publice și de dezvoltare a cunoștințelor și a bunelor practici în domeniul juridic și administrativ.
Asistența nu este oferită decât în măsura necesară pentru restabilirea condițiilor dezvoltării sociale și economice a populațiilor în cauză, într-o situație de criză sau de criză emergentă, astfel cum se prevede la alineatul (1). Asistența nu include sprijinirea măsurilor care vizează combaterea proliferării armelor;
(j)
sprijinul acordat unor măsuri care vizează asigurarea îndeplinirii corecte a nevoilor specifice femeilor și copiilor implicați în situații de criză și de conflict, inclusiv expunerea acestora la violențe legate de sex;
(k)
sprijinul pentru reabilitarea și reintegrarea victimelor unor conflicte armate, inclusiv măsuri care vizează abordarea nevoilor specifice femeilor și copiilor;
(l)
sprijinul acordat unor măsuri care vizează promovarea și apărarea respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale, a democrației și a statului de drept, precum și a instrumentelor internaționale aferente;
(m)
sprijinul acordat unor măsuri socio-economice care vizează promovarea accesului echitabil și a gestionării transparente a resurselor naturale într-o situație de criză sau de criză emergentă;
(n)
sprijinul acordat unor măsuri socio-economice care vizează abordarea impactului mișcărilor bruște de populație, inclusiv unor măsuri care răspund nevoilor comunităților gazdă într-o situație de criză sau de criză emergentă;
(o)
sprijinul acordat unor măsuri care vizează favorizarea dezvoltării și a organizării societății civile și a participării acesteia la procesul politic, inclusiv unor măsuri care vizează consolidarea rolului femeilor în acest proces și unor măsuri menite să promoveze mediile independente, pluraliste și profesionale;
(p)
sprijinul acordat unor măsuri ca reacție la catastrofe naturale sau provocate de către om și la amenințările la adresa sănătății publice, în cazul absenței sau al insuficienței ajutorului umanitar al Comunității.
(3) În situațiile excepționale și neprevăzute menționate la alineatul (1), Comunitatea poate, de asemenea, să furnizeze și o asistență tehnică și financiară care nu este vizată în mod expres prin domeniile specifice de asistență prevăzute la alineatul (2). Această asistență se limitează la măsurile excepționale de asistență menționate la articolul 6 alineatul (2), care:
-
intră în domeniul general de aplicare și în obiectivele specifice menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a); și
-
sunt limitate ca durată la perioada prevăzută la articolul 6 alineatul (2); și
-
ar fi în mod normal eligibile în temeiul altor instrumente comunitare de asistență externă, dar care, în conformitate cu articolul 2, ar trebui adoptate în temeiul prezentului regulament, din cauza necesității de a răspunde rapid la o situație de criză sau de criză emergentă.
Articolul 4
Asistență în cadrul condițiilor de cooperare stabile
Comunitatea prevede o asistență tehnică și financiară în conformitate cu obiectivele specifice prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) în următoarele domenii:
1.
Amenințări la adresa ordinii publice, a securității și a siguranței persoanelor, a infrastructurii critice și a sănătății publice.
Asistența vizează:
(a)
consolidarea competențelor autorităților de aplicare a legii și ale autorităților judiciare și civile implicate în lupta împotriva terorismului și a criminalității organizate, inclusiv împotriva traficului de ființe umane, a traficului de droguri, de arme de foc și de materiale explozive, precum și în controlul efectiv al comerțului și al tranzitului ilegal.
Se acordă prioritate cooperării transregionale care implică țări terțe ce au demonstrat o voință politică clară de a rezolva aceste probleme. Măsurile adoptate în acest domeniu acordă o importanță deosebită bunei guvernări și sunt conforme cu dreptul internațional, în special cu legislația privind drepturile omului și cu dreptul internațional umanitar.
În ceea ce privește asistența pentru autoritățile implicate în lupta împotriva terorismului, se acordă prioritate măsurilor de sprijin privind dezvoltarea și consolidarea legislației antiteroriste, punerea în aplicare și practica legilor financiare, a legilor vamale și a legilor privind imigrația, precum și dezvoltarea procedurilor internaționale pentru aplicarea legii.
În ceea ce privește asistența referitoare la problema drogurilor, se acordă atenția necesară cooperării internaționale care vizează promovarea bunelor practici privind reducerea cererii, a producției și a daunelor provocate;
(b)
sprijinirea măsurilor menite să răspundă amenințărilor la adresa transportului internațional, a operațiunilor din domeniul energiei și a infrastructurii critice, inclusiv a traficului de pasageri și de mărfuri și a distribuției energetice.
Măsurile adoptate în acest domeniu pun accentul în special pe cooperarea transregională și punerea în aplicare a standardelor internaționale în domeniul creșterii gradului de conștientizare față de riscuri, al analizei vulnerabilității, al pregătirii pentru situații de urgență, al gestionării alertelor și a consecințelor acestora;
(c)
contribuția la garantarea unei reacții corespunzătoare la amenințările bruște și grave la adresa sănătății publice, precum epidemiile cu un potențial impact transnațional.
Accentul se pune, în special, pe planificarea urgențelor, gestionarea vaccinurilor și a stocurilor farmaceutice, pe cooperarea internațională, sistemele de alertă și de detecție precoce.
2.
Diminuarea riscurilor și pregătirea privind substanțele sau agenții chimici, biologici, radiologici sau nucleari.
Asistența vizează:
(a)
promovarea activităților de cercetare civilă ca alternativă la cercetarea legată de apărare și susținerea reconversiei și a angajării alternative de oameni de știință și de ingineri care au fost angajați anterior în domenii legate de armament;
(b)
susținerea măsurilor care vizează consolidarea practicilor de securitate referitoare la instalațiile civile, în cazul în care substanțele sau agenții chimici, biologici, radiologici sau nucleari sensibili sunt depozitați sau tratați în cadrul unor programe de cercetare civilă;
(c)
susținerea, în cadrul politicilor comunitare de cooperare și al obiectivelor acestora, a instituirii unei infrastructuri civile și a realizării de studii cu caracter civil în domeniu, necesare dezafectării, reabilitării sau reconversiei instalațiilor și a facilităților militare în cazul în care acestea au fost declarate că nu mai aparțin unui program de apărare;
(d)
consolidarea capacității autorităților civile competente implicate în dezvoltarea și aplicarea unui control efectiv al traficului de substanțe sau agenți chimici, biologici, radiologici sau nucleari (inclusiv al echipamentului care servește la producerea sau livrarea acestora), inclusiv datorită instalării unui echipament modern de evaluare și control logistic;
(e)
dezvoltarea cadrului juridic și a competențelor instituționale în vederea instituirii și a aplicării unor controale eficiente la export asupra bunurilor cu dublă utilizare, inclusiv a unor măsuri de cooperare regională;
(f)
o pregătire efectivă pentru catastrofe civile, planificarea urgențelor, reacția la crize și capacitatea de a adopta măsuri de curățare în cadrul unor accidente de mediu majore care sunt posibile în acest domeniu.
În ceea ce privește măsurile care intră sub incidența literelor (b) și (d), se acordă o atenție deosebită asistenței pentru regiunile sau țările în care mai există stocuri din substanțele sau agenții menționați la literele (b) și (d) și în care aceste substanțe sau agenți prezintă un risc de proliferare.
3.
Construirea capacității pre- și postcriză.
Susținerea măsurilor pe termen lung care vizează construirea și consolidarea capacității organizațiilor internaționale, regionale și subregionale și a agenților publici și privați, în cadrul eforturilor acestora de:
(a)
promovare a detecției precoce, a instaurării încrederii, a medierii și a reconcilierii, precum și de prevenire a tensiunilor intracomunitare;
(b)
ameliorare a restabilirii postconflict și postcatastrofă.
Măsurile adoptate în temeiul acestui punct includ transferul de know-how, schimbul de informații, evaluarea riscurilor și a amenințărilor, cercetarea și analiza, sistemele de detecție precoce și formarea. De asemenea, acestea pot include, după caz, și o asistență financiară și tehnică în vederea punerii în aplicare a acestor recomandări formulate de către Comisia de Consolidare a Păcii a Organizației Națiunilor Unite care fac parte din obiectivele politicii de cooperare comunitară.
TITLUL II
PUNEREA ÎN APLICARE
Articolul 5
Cadrul general de punere în aplicare
Asistența comunitară prevăzută de prezentul regulament este pusă în aplicare prin intermediul următoarelor măsuri:
(a)
măsuri excepționale de asistență și programe de răspuns interimare;
(b)
documente de strategie privind mai multe țări, documente de strategie tematică și programe orientative multianuale;
(c)
programe anuale de acțiune;
(d)
măsuri speciale.
Articolul 6
Măsuri excepționale de asistență și programe de răspuns interimare
(1) Asistența comunitară menționată la articolul 3 este pusă în aplicare prin intermediul unor măsuri excepționale de asistență și al unor programe de răspuns interimare.
(2) Comisia poate adopta măsuri excepționale de asistență ca reacție la o situație de criză menționată la articolul 3 alineatul (1), precum și în situații excepționale și neprevăzute, menționate la articolul 3 alineatul (3), în cazul în care eficiența măsurilor depinde de punerea în aplicare rapidă și flexibilă a acestora. Aceste măsuri au o durată de cel mult 18 luni. Măsurile individuale pot fi prelungite cu 6 luni în cazul unor obstacole obiective și neprevăzute în punerea lor în aplicare, cu condiția să nu crească costul măsurii respective.
(3) În cazul în care costul unei măsuri excepționale de asistență depășește 20 000 000 EUR, această măsură este adoptată în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).
(4) Comisia poate adopta programe interimare în vederea stabilirii sau a restabilirii condițiilor esențiale necesare punerii în aplicare eficiente a politicilor comunitare de cooperare externă. Programele interimare se bazează pe măsurile excepționale de asistență. Acestea sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).
(5) Comisia informează cu regularitate Consiliul cu privire la programarea asistenței comunitare în temeiul articolului 3. Înainte de a adopta sau de a reînnoi măsuri excepționale de asistență al căror cost nu depășește 20 000 000 EUR, Comisia informează Consiliul cu privire la natura, obiectivele și sumele financiare preconizate. Comisia ține seama de abordarea politică relevantă a Consiliului în ceea ce privește atât programarea cât și punerea în aplicare ulterioară a acestor măsuri, în interesul coerenței acțiunilor externe ale UE. De asemenea, Comisia informează Consiliul înainte de a proceda la orice modificare semnificativă și substanțială a măsurilor excepționale de asistență deja adoptate.
(6) Cât mai devreme posibil și, în orice caz, în termen de șapte luni de la adoptarea unor măsuri excepționale de asistență, Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului, furnizând o prezentare generală a reacției comunitare aflate în curs și prevăzute, inclusiv contribuția solicitată altor instrumente de finanțare comunitare, situația documentelor de strategie pentru fiecare țară și pentru mai multe țări, aflate în vigoare, și rolul Comunității în cadrul reacției internaționale și multilaterale. De asemenea, acest raport precizează dacă și pentru ce durată Comisia are intenția de a continua măsurile excepționale de asistență.
Articolul 7
Documente de strategie multinaționale, documente strategice tematice și programe orientative multianuale
(1) Documentele de strategie multinaționale și tematice constituie cadrul general al punerii în aplicare a asistenței menționate la articolul 4.
(2) Documentele de strategie multinaționale și tematice prezintă strategia Comunității pentru țările sau temele în cauză, ținând seama de nevoile acestor țări, de prioritățile Comunității, de conjunctura internațională și de activitățile principalilor parteneri.
(3) Documentele de strategie multinaționale și tematice, precum și eventualele revizuiri sau extinderi ale acestora sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2). Acestea acoperă o perioadă inițială care nu poate depăși durata de valabilitate a prezentului regulament și fac obiectul unei examinări intermediare.
(4) Documentele de strategie, evitând dublarea, se înscriu pe linia documentelor de strategie naționale, multinaționale sau tematice adoptate în temeiul altor instrumente comunitare de asistență externă. Documentele de strategie se bazează, după caz, pe un dialog cu țara parteneră, cu țările sau regiunile în cauză, inclusiv cu societatea civilă, cu scopul de a susține strategiile naționale de dezvoltare și de a asigura participarea și angajarea țării sau a țărilor partenere sau a regiunii partenere. În plus, se instituie consultări comune între Comisie, statele membre și alți donatori, după caz, pentru a asigura complementaritatea activităților de cooperare ale Comunității cu cele ale statelor membre și ale celorlalți donatori. Alte părți interesate pot fi asociate, după caz.
(5) Orice document de strategie multinațional este, după caz, însoțit de un program orientativ multianual care prezintă domeniile prioritare eligibile pentru o finanțare din partea Comunității, obiectivele specifice, rezultatele scontate și calendarul atribuit asistenței comunitare, precum și alocațiile financiare orientative, în mod global și pentru fiecare domeniu prioritar. În cazul în care este necesar, alocațiile financiare se pot acorda sub forma unor limite de sume.
(6) Programele orientative multianuale determină alocațiile financiare pentru fiecare program pe baza unor criterii transparente, în funcție de nevoile și performanțele țărilor partenere sau ale regiunilor în cauză, ținând seama de dificultățile deosebite cu care se confruntă țările sau regiunile aflate în situație de criză sau de conflict.
(7) Programele orientative multianuale, precum și eventualele revizuiri sau extinderi ale acestora sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2). Acestea sunt stabilite, după caz, prin consultare cu țările partenere sau regiunile în cauză.
(8) Valorile financiare ale programelor orientative multianuale pot crește sau descrește ca urmare a unei reexaminări, ținând seama de schimbările constatate în ceea ce privește situația unei țări, performanțele și nevoile acesteia, în conformitate cu procedura menționată la alineatul (7).
Articolul 8
Programe anuale de acțiune
(1) Programele anuale de acțiune prezintă măsurile care ar trebui adoptate pe baza documentelor de strategie multinaționale și tematice, precum și a programelor orientative multianuale menționate la articolul 7.
(2) Programele anuale de acțiune precizează obiectivele urmărite, domeniile de intervenție, rezultatele scontate, procedurile de gestionare, precum și valoarea globală a finanțării prevăzute. Acestea cuprind o descriere succintă a acțiunilor care urmează să fie finanțate, o indicare a sumelor alocate fiecărei acțiuni și un calendar indicativ al punerii acestora în aplicare. După caz, programele anuale de acțiune ar trebui să includă rezultatele experienței dobândite în cadrul unei asistențe anterioare. Obiectivele sunt măsurabile.
(3) Programele anuale de acțiune, precum și eventualele revizuiri sau extinderi ale acestora sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).
Articolul 9
Măsuri speciale
(1) Fără a aduce atingere articolelor 7 și 8, în caz de nevoie sau în cazul unor evenimente neprevăzute, Comisia poate adopta măsuri speciale care nu sunt prevăzute nici în documentele de strategie multinaționale și tematice, nici în programele orientative multianuale menționate la articolul 7, și nici în programele anuale de acțiune menționate la articolul 8.
(2) Măsurile speciale precizează obiectivele urmărite, domeniile de intervenție, rezultatele scontate, procedurile de gestionare, precum și valoarea globală a finanțării prevăzute. Acestea cuprind o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate, o indicare a sumelor alocate fiecărei acțiuni și un calendar indicativ al punerii acestora în aplicare.
(3) Măsurile speciale al căror cost depășește 5 000 000 EUR sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).
(4) Comisia informează comitetul instituit în temeiul articolului 22 alineatul (1), în termen de o lună, cu privire la adoptarea unor măsuri speciale al căror cost nu depășește 5 000 000 EUR.
TITLUL III
BENEFICIARI ȘI MODALITĂȚI DE FINANȚARE
Articolul 10
Eligibilitate
(1) Sunt eligibile pentru o finanțare în temeiul prezentului regulament, în scopul punerii în aplicare a măsurilor excepționale de asistență și a programelor de răspuns interimare menționate la articolul 6, a programelor anuale de acțiune prevăzute la articolul 8 și a măsurilor speciale menționate la articolul 9:
(a)
țările și regiunile partenere, precum și instituțiile acestora;
(b)
entitățile descentralizate ale țărilor partenere, precum regiunile, departamentele, provinciile și municipalitățile;
(c)
organismele mixte instituite de către țările și regiunile partenere și de către Comunitate;
(d)
organizațiile internaționale, inclusiv organizațiile regionale, organizațiile, serviciile sau misiunile Organizației Națiunilor Unite, instituțiile financiare internaționale și băncile de dezvoltare, precum și instituțiile cu jurisdicție internațională, în măsura în care acestea contribuie la obiectivele prezentului regulament;
(e)
agențiile europene;
(f)
entitățile sau organismele următoare ale statelor membre, ale țărilor și regiunilor partenere sau ale oricărei alte țări, în măsura în care acestea contribuie la obiectivele prezentului regulament:
(i)
organismele publice sau parapublice, administrațiile sau colectivitățile locale și grupările acestora;
(ii)
societățile, întreprinderile și alte organizații și operatori economici privați;
(iii)
instituțiile financiare care acordă, promovează și finanțează investiții private în țările și regiunile partenere;
(iv)
actorii fără caracter statal menționați la alineatul (2);
(v)
persoanele fizice.
(2) Actorii fără caracter statal care pot obține un sprijin financiar în temeiul prezentului regulament sunt în special: organizațiile neguvernamentale, organizațiile reprezentând populații autohtone, grupurile profesionale și grupurile de inițiativă locală, cooperativele, sindicatele, organizațiile reprezentative ale intereselor economice și sociale, organizațiile locale (inclusiv rețelele) care activează în domeniul cooperării și integrării regionale descentralizate, organizațiile de consumatori, organizațiile de femei sau de tineri, organizațiile de învățământ, culturale, de cercetare și științifice, universitățile, bisericile și asociațiile sau comunitățile religioase, mijloacele de informare în masă și toate asociațiile neguvernamentale și fundațiile private și publice susceptibile de a contribui la dezvoltarea sau la dimensiunea externă a politicilor interne.
(3) Celelalte organisme sau actori, care nu sunt enumerați la alineatele (1) și (2), pot face obiectul unei finanțări, în măsura în care aceasta este necesară pentru realizarea obiectivelor prevăzute de prezentul regulament.
Articolul 11
Tipuri de măsuri
(1) Finanțările comunitare pot lua următoarele forme:
(a)
proiecte și programe;
(b)
sprijin bugetar sectorial sau general, atunci când gestionarea cheltuielilor publice ale statului partener este suficient de transparentă, fiabilă și eficientă și când au fost instituite politici sectoriale sau macroeconomice bine definite, stabilite de către statul partener și aprobate de către principalii furnizori de fonduri, inclusiv, după caz, instituțiile financiare internaționale. Sprijinul bugetar poate, în general, să fie asigurat printr-unul dintre mai multe instrumente. Alocarea sa trebuie să răspundă unor obiective precise, însoțite de indicatorii aferenți. Plata sprijinului bugetar se subordonează înregistrării unor progrese satisfăcătoare în atingerea obiectivelor stabilite, din punct de vedere al impactului și al rezultatelor;
(c)
în cazuri excepționale, programe sectoriale și generale de sprijin pentru importuri, care pot lua forma:
(i)
unor programe sectoriale de importuri în natură;
(ii)
unor programe sectoriale de import sub forma unui ajutor în valută pentru finanțarea importurilor sectoriale; sau
(iii)
unor programe generale de import sub forma unui ajutor pentru finanțarea importurilor generale vizând o gamă largă de produse;
(d)
fonduri puse la dispoziția altor intermediari financiari, în conformitate cu articolul 20, în vederea acordării de împrumuturi (în special în sprijinul investițiilor și al dezvoltării sectorului privat) sau de capitaluri de risc (în special sub formă de împrumuturi subordonate sau condiționate), sau de alte participații minoritare și temporare la capitalul unor întreprinderi, în măsura în care riscul financiar al Comunității se limitează la aceste fonduri;
(e)
subvenții care vizează finanțarea acțiunilor;
(f)
subvenții care vizează finanțarea costurilor de funcționare;
(g)
finanțarea programelor de înfrățire între instituții publice, organisme naționale publice și entități de drept privat învestite cu o misiune de serviciu public ale statelor membre și cele ale țărilor și ale regiunilor partenere;
(h)
contribuții la fonduri internaționale, în special cele gestionate de către organizații internaționale sau regionale;
(i)
contribuții la fonduri naționale instituite de către țări și regiuni partenere pentru a favoriza cofinanțarea mixtă din partea mai multor furnizori de fonduri sau la fonduri instituite de către un singur sau de către mai mulți furnizori de fonduri pentru punerea în aplicare comună a unor acțiuni;
(j)
resursele umane și materiale necesare administrării și supravegherii eficiente a proiectelor și programelor de către țările și regiunile partenere.
(2) Finanțarea Comunității nu poate, în principiu, să fie utilizată pentru plata impozitelor, a drepturilor sau a taxelor în țările beneficiare.
(3) Activitățile reglementate de Regulamentul (CE) nr. 1257/96 nu pot fi finanțate în temeiul prezentului regulament.
Articolul 12
Măsuri de sprijin
(1) Finanțarea comunitară poate acoperi cheltuielile aferente acțiunilor de pregătire, de monitorizare, de control, de audit și de evaluare direct necesare punerii în aplicare a prezentului regulament și realizării obiectivelor acestuia. De asemenea, finanțarea comunitară acoperă și cheltuielile personalului administrativ de sprijin din delegațiile Comisiei necesare gestionării acțiunilor finanțate în cadrul prezentului regulament.
(2) Sprijinul poate fi finanțat în afara programelor orientative multianuale. Comisia adoptă aceste măsuri de sprijin în conformitate cu articolul 9.
Articolul 13
Cofinanțări
(1) Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament pot face obiectul unei cofinanțări, printre altele cu:
(a)
statele membre, în special agențiile publice și parapublice ale acestora;
(b)
orice alt stat terț furnizor de fonduri, în special agențiile publice și parapublice ale acestuia;
(c)
organizațiile internaționale și regionale, în special instituțiile financiare internaționale și regionale;
(d)
societățile, întreprinderile și alte organizații și operatori economici privați, precum și ceilalți actori fără caracter statal menționați la articolul 10 alineatul (2);
(e)
țările sau regiunile partenere beneficiare ale fondurilor și celelalte organisme eligibile pentru finanțare, menționate la articolul 10.
(2) În cazul cofinanțării paralele, proiectul sau programul este scindat în mai multe subproiecte clar identificabile, finanțate fiecare de partenerii diferiți care asigură cofinanțarea, astfel încât destinația finanțării să fie oricând identificabilă. În cazul cofinanțării mixte, costul total al proiectului sau al programului este repartizat între partenerii care asigură cofinanțarea, iar resursele sunt puse în comun, astfel încât să nu fie posibilă identificarea sursei de finanțare a unei activități specifice în cadrul proiectului sau al programului.
(3) În cazul cofinanțării mixte, Comisia poate primi și gestiona fonduri în numele entităților menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c), pentru punerea în aplicare a acțiunilor comune. În acest caz, Comisia pune în aplicare acțiunile în mod centralizat, în mod direct sau indirect prin delegare către agenții comunitare sau organisme create de către Comunități. Astfel de fonduri sunt tratate ca venituri alocate în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5).
Articolul 14
Proceduri de gestionare
(1) Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt gestionate, monitorizate, evaluate și raportate în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
(2) Comisia poate decide să încredințeze sarcini de autoritate publică, în special sarcini privind execuția bugetară, entităților menționate la articolul 54 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, în cazul în care acestea au un statut internațional recunoscut, se conformează sistemelor de gestiune și de control recunoscute la nivel internațional și sunt controlate de către o autoritate publică.
(3) În cazul gestiunii descentralizate, Comisia poate decide să recurgă la procedurile de achiziții publice sau de acordare de subvenții ale țării sau regiunii partenere beneficiare a fondurilor.
Articolul 15
Angajamente bugetare
(1) Angajamentele bugetare se efectuează pe baza deciziilor luate de către Comisie în temeiul articolelor 6, 8, 9 și 12.
(2) Finanțările comunitare iau, între altele, următoarele forme juridice:
-
convenții de finanțare;
-
acorduri de subvenționare;
-
contracte de achiziții publice;
-
contracte de muncă.
Articolul 16
Protecția intereselor financiare ale Comunității
(1) Orice acord care rezultă din prezentul regulament conține dispoziții ce asigură protecția intereselor financiare ale Comunității, în special în ceea ce privește frauda, corupția și orice nereguli, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (6), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (7) și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (8).
(2) Acordurile menționate la alineatul (1) acordă în mod expres Comisiei și Curții de Conturi competența de a audita, pe baza documentelor sau la fața locului, orice contractant sau subcontractant care a primit fonduri comunitare. De asemenea, acestea autorizează în mod expres Comisia să efectueze verificări și inspecții la fața locului, astfel cum se prevede în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96.
(3) Orice contract care rezultă din punerea în aplicare a asistenței asigură drepturile Comisiei și ale Curții de Conturi prevăzute la alineatul (2), în cursul și după punerea în aplicare a contractelor.
Articolul 17
Participare și reguli de origine
(1) Participarea la procedurile de achiziții publice sau la procedurile de acordare de subvenții finanțate în cadrul prezentului regulament este deschisă tuturor persoanelor fizice sau juridice din statele membre.
(2) Participarea la procedurile de achiziții publice sau la procedurile de acordare de subvenții finanțate în cadrul prezentului regulament este deschisă tuturor persoanelor fizice sau juridice originare din:
-
orice țară beneficiară a instrumentului de asistență pentru preaderare (9);
-
orice stat care nu este membru UE, dar membru al Spațiului Economic European;
-
orice altă țară sau teritoriu terț, în cazul în care a fost stabilit accesul reciproc la asistența externă.
(3) În cazul unor măsuri luate într-o țară terță considerată o țară mai puțin avansată după criteriile stabilite de către OCDE, participarea la procedurile de achiziții publice sau la procedurile de acordare de subvenții este deschisă în mod general.
(4) În cazul unor măsuri excepționale de asistență și al unor programe de răspuns interimare, astfel cum sunt definite la articolul 6, participarea la procedurile de achiziții publice sau la procedurile de acordare de subvenții este deschisă în mod general.
(5) În cazul unor măsuri adoptate în vederea realizării obiectivelor menționate la articolul 4, participarea la procedurile de achiziții publice sau la procedurile de acordare de subvenții este deschisă, iar regulile de origine sunt extinse la orice persoană fizică și juridică din țările în curs de dezvoltare sau în tranziție, după criteriile stabilite de către OCDE, precum și din orice altă țară menționată în strategie.
(6) Participarea la procedurile de achiziții publice și la procedurile de acordare de subvenții în cadrul prezentului regulament este deschisă organizațiilor internaționale.
(7) Regulile privind cetățenia sau naționalitatea prevăzute de prezentul articol nu se aplică experților propuși în cadrul procedurilor de achiziții publice sau al procedurilor de acordare de subvenții.
(8) Toate produsele și materialele achiziționate în cadrul unui contract finanțat în temeiul prezentului regulament sunt originare din Comunitate sau dintr-o țară eligibilă în temeiul alineatelor (2)-(5).
(9) Participarea persoanelor fizice și juridice din țări sau teritorii terțe care întrețin legături economice, comerciale sau geografice tradiționale cu țara parteneră poate fi autorizată, de la caz la caz. În plus, Comisia poate, în cazuri justificate în mod corespunzător, să autorizeze participarea persoanelor fizice și juridice din alte țări sau utilizarea produselor și a materialelor de origine diferită.
Articolul 18
Prefinanțări
În ceea ce privește prefinanțarea, dobânzile generate de sumele puse la dispoziția beneficiarilor sunt deduse din plata finală.
Articolul 19
Subvenții
În conformitate cu articolul 114 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, persoanele fizice pot beneficia de subvenții.
Articolul 20
Fonduri puse la dispoziția Băncii Europene de Investiții sau a altor intermediari financiari
Fondurile menționate la articolul 11 alineatul (1) litera (d) sunt gestionate de către intermediari financiari, Banca Europeană de Investiții (denumită în continuare „BEI”) sau orice altă bancă sau organizație care are capacitatea necesară pentru a gestiona aceste fonduri. Comisia adoptă, de la caz la caz, dispozițiile de punere în aplicare a prezentului articol privind împărțirea riscurilor, remunerația intermediarului însărcinat cu punerea în aplicare, utilizarea și recuperarea dobânzilor asupra fondurilor, precum și condițiile de încetare a operațiunii.
Articolul 21
Evaluare
Comisia evaluează, cu regularitate, rezultatele și eficiența politicilor și a programelor, precum și eficiența programării pentru a verifica dacă obiectivele au fost atinse și pentru a elabora recomandări în vederea îmbunătățirii operațiunilor viitoare. Comisia transmite, pentru dezbateri, rapoarte de evaluare semnificative comitetului instituit în conformitate cu articolul 22 alineatul (1). Aceste rezultate alimentează elaborarea programelor și alocarea resurselor.
TITLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 22
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de către un comitet.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la 30 de zile.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
(4) Un observator al BEI participă la lucrările comitetului pentru chestiunile care privesc BEI.
Articolul 23
Raport
Comisia analizează progresele înregistrate în punerea în aplicare a măsurilor luate în temeiul prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a asistenței. Raportul este transmis, de asemenea, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Raportul prezintă, pentru anul precedent, informații privind măsurile finanțate, rezultatele activităților de monitorizare și de evaluare, precum și informații privind execuția bugetară, în termeni de angajamente și plăți, informații defalcate pe țări, regiuni și sectoare de cooperare.
Articolul 24
Pachet financiar
Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament se stabilește la 2 062 000 000 EUR pentru perioada 2007-2013. Creditele anuale sunt autorizate de către autoritatea bugetară în limita cadrului financiar.
În perioada 2007-2013:
(a)
maximum 7 % din pachetul financiar se alocă măsurilor care intră sub incidența articolului 4 punctul (1);
(b)
maximum 15 % din pachetul financiar se alocă măsurilor care intră sub incidența articolului 4 punctul (2)
(c)
maximum 5 % din pachetul financiar se alocă măsurilor care intră sub incidența articolului 4 punctul (3);
Articolul 25
Revizuirea regulamentului
Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la 31 decembrie 2010, un raport care să evalueze primii trei ani de punere în aplicare a prezentului regulament, însoțit, după caz, de o propunere de modificare a prezentului regulament.
Articolul 26
Abrogare
(1) La 1 ianuarie 2007 se abrogă următoarele regulamente:
-
Regulamentul (CE) nr. 2130/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 octombrie 2001 privind operațiunile de ajutor pentru populația dezrădăcinată din țările în curs de dezvoltare din Asia și America Latină (10);
-
Regulamentul (CE) nr. 1725/2001 al Consiliului din 23 iulie 2001 privind lupta împotriva minelor antipersonal în țările terțe, altele decât cele în curs de dezvoltare (11);
-
Regulamentul (CE) nr. 1724/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2001 privind lupta împotriva minelor antipersonal în țările în curs de dezvoltare (12);
-
Regulamentul (CE) nr. 381/2001 al Consiliului din 26 februarie 2001 privind crearea unui mecanism de reacție rapidă (13);
-
Regulamentul (CE) nr. 1080/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind sprijinul acordat Misiunii Interimare a Organizației Națiunilor Unite pentru Kosovo (MINUK) și Oficiului Înaltului Reprezentant în Bosnia și Herțegovina (OHR) (14), cu excepția articolului 1a din regulamentul menționat;
-
Regulamentul (CE) nr. 2046/97 al Consiliului din 13 octombrie 1997 privind cooperarea nord-sud în combaterea drogurilor și a toxicomaniei (15);
-
Regulamentul (CE) nr. 2258/96 al Consiliului din 22 noiembrie 1996 privind operațiunile de reabilitare și reconstrucție din țările în curs de dezvoltare (16).
(2) Regulamentele abrogate se aplică în continuare actelor juridice și angajamentelor care pun în aplicare exercițiile bugetare anterioare anului 2007.
Articolul 27
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2007 până la 31 decembrie 2013.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasburg, 15 noiembrie 2006.