31994R0520
L 066/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 520/94 AL CONSILIULUI
din 7 martie 1994
privind instituirea unei proceduri comunitare de administrare a contingentelor cantitative
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 113,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât, prin Regulamentul (CEE) nr. 1023/70 al Consiliului din 25 mai 1970 privind instituirea unei proceduri comune de administrare a contingentelor cantitative (1), Comunitatea a stabilit o procedură de administrare a contingentelor cantitative bazată pe principiul distribuirii contingentelor între statele membre, procedură care poate duce la o compartimentare a pieței comunitare și la controale la frontierele interne pentru produsele respective;
întrucât în temeiul articolului 7a din tratat, piața internă presupune, de la 1 ianuarie 1993, un spațiu fără frontiere interne în interiorul căruia este asigurată libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor;
întrucât ar fi deci necesar să se instituie un nou sistem de administrare a contingentelor cantitative care să răspundă acestui obiectiv și să fie bazat pe principiul de uniformitate a politicii comerciale comune, în conformitate cu orientările stabilite de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene;
întrucât ar trebui să se prevadă posibilitatea de a alege între mai multe metode de distribuire, alegere care se realizează, în special, în funcție de situația pieții comunitare, de natura produselor, de particularitățile țărilor furnizoare și de obligațiile Comunității la nivel internațional, mai ales de acelea care se referă la principiul conform căruia trebuie luate în considerare fluxurile comerciale tradiționale;
întrucât administrarea contingentelor la import sau la export ar trebui să se bazeze pe un sistem de licențe emise de către statele membre în conformitate cu criteriile cantitative stabilite la nivel comunitar;
întrucât procedura de administrare care urmează să se instituie trebuie să garanteze tuturor solicitanților condiții echitabile de acces la contingente și întrucât documentele emise trebuie să poată fi utilizate în întreaga Comunitate;
întrucât este necesar să se organizeze, în cadrul unui comitet, o colaborare strânsă și eficace între statele membre și Comisie pentru punerea în aplicare a prezentului regulament;
întrucât dispozițiile prezentului regulament și cele referitoare la punerea sa în aplicare nu ar trebui să aducă atingere normelor comunitare și naționale din domeniul secretului profesional;
întrucât ar trebui să se excludă din domeniul de aplicare al prezentului regulament produsele enumerate în anexa II la tratat, precum și produsele textile sau de altă natură atunci când acestea sunt supuse unui regim comun special de import care prevede dispoziții specifice în materie de administrare a contingentelor;
întrucât prezentul regulament ar trebui să înlocuiască Regulamentul (CEE) nr. 1023/70 și, în consecință, acesta să fie abrogat; întrucât, prin Regulamentul (CEE) nr. 1024/70 (2), Consiliul a decis aplicarea Regulamentului (CEE) nr. 1023/70 departamentelor franceze de peste mări; întrucât nu ar mai fi necesar să se mențină un regulament distinct având în vedere că dispozițiile comune prevăzute de prezentul regulament se aplică întregului teritoriu al Comunității, astfel cum este definit în articolul 227 din tratat; întrucât este necesar, în consecință, să se abroge și Regulamentul (CEE) nr. 1024/70,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA I
PRINCIPII GENERALE DE ADMINISTRARE
Articolul 1
(1) Prezentul regulament stabilește normele referitoare la administrarea contingentelor cantitative la import sau la export, denumite în continuare „contingente”, pe care Comunitatea le stabilește în mod autonom sau convențional.
(2) Prezentul regulament nu se aplică produselor enumerate în anexa II la tratat, nici altor produse atunci când acestea sunt supuse unui regim comun special de import sau de export care prevede dispoziții specifice în domeniul administrării contingentelor.
Articolul 2
(1) Contingentele sunt distribuite între solicitanți, în cel mai scurt termen, după ce au fost deschise. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, se poate hotărî distribuirea lor în mai multe tranșe.
(2) Administrarea contingentelor se poate efectua inter alia prin aplicarea uneia dintre următoarele metode sau printr-o combinație a acestor metode:
(a)
o metodă prin care se iau în considerare fluxurile comerciale tradiționale, în conformitate cu articolele 6-11;
(b)
o metodă bazată pe ordinea cronologică de depunere a cererilor (conform principiului „primul venit, primul servit”), în conformitate cu articolul 12;
(c)
o metodă de distribuire proporțional cu cantitățile solicitate în momentul depunerii cererilor (în conformitate cu procedura denumită „examinare simultană”), în conformitate cu articolul 13.
(3) Metoda de distribuire care urmează să fie utilizată se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
(4) În cazul în care se constată că nici una dintre metodele prevăzute la alineatul (2) nu este corespunzătoare cerințelor specifice ale unui contingent deschis, Comisia stabilește orice altă metodă adecvată, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
(5) Cantitățile nedistribuite, neatribuite sau neutilizate fac obiectul unei redistribuiri în conformitate cu articolul 14, într-un termen care permite utilizarea acestora înaintea încheierii perioadei contingentare.
(6) Cu excepția unor dispoziții diferite adoptate la stabilirea contingentului, punerea în liberă circulație sau exportul de produse contingentate este condiționată de prezentarea unei licențe de import sau de export emisă de statele membre în conformitate cu prezentul regulament.
(7) Statele membre desemnează autoritățile administrative competente pentru punerea în practică a dispozițiilor de aplicare pentru care sunt responsabile în conformitate cu prezentul regulament. Ele informează Comisia cu privire la aceasta.
Articolul 3
Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene un aviz de deschidere a contingentelor, precizând metoda aleasă pentru distribuire, condițiile de admisibilitate a cererilor de licență, termenele limită de prezentare a acestora și lista autorităților naționale competente cărora acestea trebuie să le fie adresate.
Articolul 4
(1) Orice importator sau exportator din Comunitate, indiferent de locul unde este stabilit în Comunitate, poate depune pentru fiecare contingent sau pentru tranșele acestuia o cerere unică de licență pe lângă autoritățile competente ale unui stat membru la alegere, redactată în limba sau limbile oficiale ale acestui stat membru.
În cazul în care un contingent este limitat la una sau mai multe regiuni ale Comunității, această cerere este depusă la autoritățile competente ale statului (statelor) membru(e) din regiunea (regiunile) respectivă(e).
(2) Cererile de licență trebuie să fie depuse în conformitate cu modalitățile stabilite în temeiul procedurii prevăzute la articolul 23.
Articolul 5
Având în vedere natura produsului care face obiectul contingentului, Comisia se asigură că licențele care urmează să fie emise se referă la o cantitate apreciabilă din punct de vedere economic.
PARTEA II
NORME SPECIFICE DIFERITELOR METODE DE ADMINISTRARE
Secțiunea A
Metoda bazată pe fluxurile comerciale tradiționale
Articolul 6
(1) Atunci când contingentele sunt distribuite luându-se în considerare fluxurile comerciale tradiționale, o parte a contingentului este rezervată importatorilor sau exportatorilor tradiționali, cealaltă revenind celorlalți importatori sau exportatori.
(2) Sunt considerați importatori sau exportatori tradiționali aceia care pot demonstra că au efectuat importuri sau exporturi, respectiv în Comunitate sau din Comunitate, ale unui produs sau ale unor produse care fac obiectul contingentului, în cursul unei perioade anterioare, denumită „perioadă de referință”.
(3) Procentul destinat importatorilor sau exportatorilor tradiționali și perioada de referință, precum și procentul care le revine celorlalți solicitanți se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
(4) Până la 31 decembrie 1996, Comisia se asigură că procentul care le revine celorlalți solicitanți ține seama, într-un mod reprezentativ, de situația creată de existența restricțiilor naționale aplicate în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 288/82 al Consiliului din 5 februarie 1982 privind regimul comun aplicabil importurilor (3) și al Regulamentului (CEE) nr. 3420/83 al Consiliului, din 14 noiembrie 1983, privind regimul importurilor de produse originare din țări cu comerț de stat care nu au fost liberalizate la nivelul Comunității (4).
(5) Distribuirea se efectuează în conformitate cu principiile prevăzute la articolele 7-11.
Articolul 7
Pentru a participa la atribuirea părții contingentului care le este destinată, și în vederea justificării importurilor sau exporturilor efectuate în cursul perioadei de referință, importatorii sau exportatorii tradiționali atașează cererii de licență:
-
o copie certificată pentru conformitate cu originalul a declarației de punere în liberă circulație sau de export, care este destinată importatorului sau exportatorului, întocmită în numele lor sau, după caz, în numele operatorului a cărui activitate au preluat-o;
-
orice probă echivalentă stabilită de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
Articolul 8
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre, în termenul stabilit în avizul de deschidere a contingentului, informațiile referitoare la numărul și volumul global al cererilor de import sau de export, distribuite între importatorii sau exportatorii tradiționali și alți importatori sau exportatori, precum și volumul importurilor sau exporturilor anterioare efectuate de solicitanți în cursul perioadei de referință.
Articolul 9
Comisia examinează simultan informațiile comunicate de către statele membre și determină după cum urmează criteriile cantitative în conformitate cu care trebuie satisfăcute cererile importatorilor sau exportatorilor tradiționali:
-
atunci când totalul acestor cereri se referă la o cantitate egală sau mai mică decât cantitatea care este destinată importatorilor sau exportatorilor tradiționali, aceste cereri sunt satisfăcute integral;
-
atunci când totalul acestor cereri se referă la o cantitate care depășește cantitatea destinată importatorilor sau exportatorilor tradiționali, aceste cereri sunt satisfăcute în mod proporțional cu partea fiecăruia din totalul importurilor sau exporturilor de referință,
-
în cazul în care aplicarea acestui criteriu cantitativ ar conduce la atribuirea de cantități mai mari decât cele cerute, excedentele sunt reatribuite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
Articolul 10
Distribuirea părții din contingent care le revine importatorilor sau exportatorilor netradiționali se efectuează în conformitate cu articolul 12.
Articolul 11
În cazul în care nu există cereri ale importatorilor sau exportatorilor tradiționali, toți importatorii sau exportatorii solicitanți au acces la totalitatea contingentului sau tranșei respective.
În acest caz, distribuirea se efectuează în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 12.
Secțiunea B
Metoda bazată pe ordinea cronologică de depunere a cererilor
Articolul 12
(1) Atunci când distribuirea contingentului sau a unei tranșe se efectuează în temeiul principiului „primul venit, primul servit”, Comisia determină, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, cantitatea pe care o poate primi orice operator până la epuizarea contingentului.
Această cantitate, egală pentru toți, se stabilește ținându-se seama de necesitatea atribuirii de cantități apreciabile, din punct de vedere economic, în funcție de natura produsului respectiv.
(2) Cererile de licență sunt aprobate după verificarea de către autoritățile competente a soldului comunitar disponibil, cantitatea predeterminată la alineatul (1) fiind atribuită fiecărui importator sau exportator.
(3) De îndată ce beneficiarul unei licențe poate dovedi că a importat sau exportat efectiv totalitatea produselor pentru care i-a fost acordată o licență sau o parte care trebuie stabilită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, acesta poate prezenta o nouă cerere de licență. Aceasta îi este acordată în aceleași condiții ca și precedenta. Aceeași procedură se poate repeta până la epuizarea contingentului.
(4) În vederea garantării unui acces egal la contingent tuturor solicitanților, Comisia indică în avizul de deschidere a contingentului zilele și orele de acces la soldul comunitar disponibil.
Secțiunea C
Metoda de distribuire proporțional cu cantitățile solicitate
Articolul 13
(1) Atunci când distribuirea contingentelor se efectuează proporțional cu cantitățile solicitate, Comisiei îi sunt comunicate de către autoritățile competente ale statelor membre, în termenele și în condițiile stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, informațiile referitoare la cererile de licență pe care le-au primit.
Aceste informații trebuie să conțină numărul de solicitanți și volumul global al cantităților cerute.
(2) În termenul stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, Comisia examinează simultan informațiile transmise de autoritățile competente ale statelor membre și determină cantitatea contingentului sau a tranșelor sale, pentru care aceste autorități trebuie să emită licențele de import sau de export.
(3) Atunci când volumul total al cererilor de licență se referă la o cantitate egală sau mai mică decât contingentele, cererile sunt satisfăcute integral.
(4) Atunci când cererile se referă la o cantitate care depășește volumul contingentului, ele sunt satisfăcute în mod proporțional cu cantitățile cerute.
Secțiunea D
Principiul de distribuire a cantităților ce trebuie redistribuite
Articolul 14
(1) Cantitățile care trebuie redistribuite sunt determinate de Comisie pe baza informațiilor comunicate de către statele membre în conformitate cu articolul 20.
(2) Atunci când metoda de distribuire inițială a contingentului este cea prevăzută la articolul 12, cantitățile care trebuie redistribuite sunt adăugate imediat de către Comisie la cantitățile care mai sunt eventual disponibile, sau sunt folosite la reconstituirea contingentului în cazul în care acesta este epuizat.
(3) Atunci când distribuirea inițială a fost efectuată prin aplicarea unei alte metode, cantitățile care trebuie redistribuite sunt atribuite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
În acest caz, Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene un aviz de deschidere suplimentar.
PARTEA III
NORME PRIVIND LICENȚELE DE IMPORT SAU EXPORT
Articolul 15
(1) În cazul în care se aplică metoda prevăzută la articolul 12, statele membre emit licențele de îndată, după verificarea soldului comunitar disponibil.
(2) În celelalte cazuri:
-
Comisia comunică autorităților competente ale statelor membre, într-un termen stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, cantitățile pentru care acestea emit licențele diferiților solicitanți. Ea informează celelalte state membre cu privire la aceasta;
-
autoritățile competente ale statelor membre emit licențele de import sau de export în termen de zece zile lucrătoare de la notificarea deciziei Comisiei sau în termenele stabilite de aceasta;
-
aceste autorități informează Comisia cu privire la emiterea licențelor de import sau de export.
Articolul 16
Emiterea licențelor poate fi condiționată de depunerea unei garanții, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
Articolul 17
(1) Licențele de import sau de export autorizează importul sau exportul produselor contingentate și sunt valabile în toată Comunitatea, indiferent de locurile de import sau de export menționate de către operatori în cererile lor.
În cazul în care un contingent este limitat la una sau mai multe regiuni ale Comunității, licențele de import sau de export nu sunt valabile decât în statul sau statele membre din regiunea sau regiunile respective.
(2) Durata de valabilitate a licențelor de import sau de export emise de către autoritățile competente ale statelor membre este de patru luni. Totuși, se poate stabili o durată diferită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
(3) La cerere, titularii de licențe de import sau de export pot obține extrase ale acestora de la autoritățile competente ale statului membru care au emis licențele respective.
Extrasele produc aceleași efecte juridice ca și licențele din care provin, în limita cantității pentru care au fost emise licențele.
(4) Cererile de licențe de import sau de export, licențele sau extrasele acestora se întocmesc pe formulare conforme cu modelul ale cărui caracteristici sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
Articolul 18
Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice care urmează să fie adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, licențele de import sau de export sau extrasele acestora nu pot face obiectul unui împrumut sau al unei cedări, cu titlu oneros sau gratuit, din partea titularului pe numele căruia a fost emis documentul.
Articolul 19
(1) Licențele de import sau de export, precum și extrasele lor neutilizate, în totalitate sau parțial, trebuie să fie restituite autorităților competente ale statului membru în care au fost emise, în termen de zece zile lucrătoare de la data expirării acestora, cu excepția cazurilor de forță majoră.
(2) Atunci când emiterea licențelor de import sau de export este condiționată de depunerea unei garanții, aceasta este reținută, în cazul în care nu se respectă termenul prevăzut la alineatul (1), cu excepția cazurilor de forță majoră.
Articolul 20
Comisiei îi sunt comunicate de statele membre, de îndată ce acestea au luat cunoștință de acest fapt și în termen de douăzeci de zile de la data expirării licențelor, cantitățile contingentelor atribuite și neutilizate, în vederea redistribuirii lor ulterioare în conformitate cu articolul 2 alineatul (5).
Articolul 21
Autoritățile competente ale statelor membre informează Comisia, înainte de sfârșitul fiecărei luni, cu privire la cantitățile de produse contingentate, care au fost importate sau exportate în cursul lunii precedente.
PARTEA IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 22
Comisia este asistată de un comitet compus din reprezentanții statelor membre și prezidat de reprezentantul Comisiei.
Articolul 23
(1) În cazul în care se face trimitere la procedura definită în prezentul articol, reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect de măsuri care urmează să fie luate. Comitetul emite un aviz cu privire la acest proiect într-un termen pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența chestiunii respective. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat privind adoptarea deciziilor pe care Consiliul este chemat să le ia la propunerea Comisiei.
Cu ocazia supunerii la vot în cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt afectate de ponderarea definită la articolul sus-menționat. Președintele nu participă la vot.
(2)
(a)
Comisia ia măsuri care sunt de imediată aplicare.
(b)
Totuși, atunci când măsurile nu sunt conforme cu avizul emis de către comitet, acestea sunt de îndată comunicate Consiliului de către Comisie.
În acest caz, Comisia poate amâna aplicarea măsurilor pe care le-a luat pentru o perioadă de cel mult o lună de la data acestei comunicări.
Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate adopta o decizie diferită în termenul prevăzut la paragraful precedent.
Articolul 24
Modalitățile de aplicare a prezentului regulament sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23. Ele stabilesc în special punerea în aplicare a metodelor de distribuire, informațiile care trebuie comunicate de către autoritățile competente ale statelor membre și măsurile destinate să garanteze respectarea prezentului regulament.
Articolul 25
(1) Informațiile pe care Consiliul, Comisia sau statele membre le primesc în aplicarea prezentului regulament nu pot fi folosite decât în scopul pentru care au fost cerute.
(2) Nici Consiliul, nici Comisia și nici statele membre, precum nici agenții lor, nu divulgă informațiile pentru care au primit o cerere de tratament confidențial, justificată corespunzător, fără autorizația expresă a părții care le-a furnizat.
(3) Prezentul articol nu se opune divulgării, de către autoritățile comunitare, a unor informații generale, și în special a motivelor pe care se întemeiază deciziile adoptate în temeiul prezentului regulament, nici divulgării unor elemente de probă pe care autoritățile comunitare se bazează în măsura necesară justificării argumentelor invocate în cadrul unei proceduri judiciare. O asemenea divulgare trebuie să țină seama de interesul legitim al părților interesate astfel încât secretele lor de afaceri să nu fie divulgate.
Articolul 26
Statele membre și Comisia își comunică reciproc datele necesare și cooperează în vederea aplicării prezentului regulament. Modalitățile referitoare la comunicarea și difuzarea acestor date sunt adoptate, în cazul în care este necesar, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23.
Articolul 27
Regulamentele (CEE) nr. 1023/70 și (CEE) nr. 1024/70 se abrogă. Trimiterile la regulamentele abrogate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 28
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 7 martie 1994.