31992L0006
L 057/27
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 92/6/CEE A CONSILIULUI
din 10 februarie 1992
privind instalarea și utilizarea dispozitivelor limitatoare de viteză pentru anumite categorii de vehicule din cadrul Comunității
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 57,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât unul dintre obiectivele unei politici comune a transporturilor este de a stabili norme comune aplicabile transportului internațional în cadrul Comunității și de a facilita circulația vehiculelor;
întrucât creșterea traficului rutier și consecințele acesteia, agravarea pericolelor și încălcarea ordinii constituie, pentru statele membre, probleme serioase de siguranță rutieră și de mediu;
întrucât puterea de propulsie a motoarelor vehiculelor de transport de marfă și al autobuzelor este necesară acestora pentru a urca rampele, dar de asemenea permite acestora să atingă în trafic viteze excesive, incompatibile cu specificațiile altor componente ale acestor vehicule cum ar fi frânele, cauciucurile; întrucât, din acest motiv și pentru protecția mediului în anumite state membre, dispozitivele limitatoare de viteză au devenit obligatorii pentru anumite categorii de vehicule cu motor;
întrucât efectele benefice ale dispozitivelor limitatoare de viteză în ceea ce privește atât protecția mediului înconjurător și consumul de energie, cât și uzura motorului și a cauciucurilor, precum și siguranța rutieră vor crește dacă astfel de dispozitive limitatoare vor fi utilizate în mod obișnuit;
întrucât utilizarea dispozitivelor limitatoare de viteză își atinge scopul doar dacă dispozitivele au un asemenea grad de perfecțiune tehnică încât există garanția că nu este posibilă nici o fraudă;
întrucât, ca o primă măsură, ar trebui introduse cerințe doar în ceea ce privește cele mai grele categorii de vehicule cu motor întâlnite cel mai frecvent în transportul internațional și, mai târziu, în funcție de posibilitățile tehnice și de experiența statelor membre, cerințele ar putea include și alte categorii mai ușoare de vehicule cu motor;
întrucât, în anumite state membre, vehiculele care transportă exclusiv mărfuri periculoase trebuie să fie prevăzute cu limitatoare de viteză ale căror viteze maxime să fie mai mici decât cele prevăzute prin prezenta directivă; întrucât, în acest caz specific, ar trebui să li se permită acestor state membre să-și mențină reglementările pentru vehiculele înmatriculate pe teritoriul lor, deoarece acestea sporesc siguranța rutieră și protecția civilă a persoanelor, în conformitate cu obiectivele prezentei directive;
întrucât instalarea dispozitivelor limitatoare de viteză pentru vehiculele din categoriile M3 și N3 prevăzute prin prezenta directivă, înmatriculate înainte de intrarea acesteia în vigoare și destinate exclusiv operațiunilor de transport intern ar putea determina costuri excesive pentru anumite state membre; întrucât ar trebui să existe posibilitatea ca aceste state membre să amâne aplicarea articolelor 2 și 3 din prezenta directivă pentru vehiculele menționate anterior;
întrucât prezenta directivă nu aduce atingere competențelor statelor membre în ceea ce privește stabilirea restricțiilor de viteză aplicabile traficului,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
În sensul prezentei directive, „autovehicul” înseamnă orice vehicul prevăzut cu un motor de propulsie care se regăsește între categoriile prevăzute mai jos, destinat circulației rutiere, care are cel puțin patru roți și poate atinge prin construcție o viteză maximă mai mare de 25 km/h:
-
vehicule din categoria M3 cu o masă maximă mai mare de 10 tone;
-
vehicule din categoria N3;
categoriile M3 și N3 sunt cele prevăzute la Anexa I din Directiva 70/156/CEE. (4)
Articolul 2
Statele membre iau măsurile necesare pentru ca autovehiculele din categoria M3 prevăzute la articolul 1 să nu poată circula pe drumurile publice decât dacă sunt prevăzute cu un dispozitiv la care viteza maximă este reglată la 100 km/h.
Articolul 3
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru ca autovehiculele din categoria N3 să nu poată circula pe drumurile publice decât dacă sunt prevăzute cu un dispozitiv reglat astfel încât viteza lor să nu poată depăși 90 km/h; ținând cont de toleranța tehnică admisibilă, în stadiul actual al tehnologiei, între valoarea de reglaj și viteza reală de circulație, viteza maximă la acest dispozitiv va fi reglată la 86 km/h.
(2) Statele membre sunt autorizate să regleze la o valoare mai mică de 85 km/h viteza maximă a dispozitivelor destinate exclusiv transportului de mărfuri periculoase care sunt înmatriculate pe teritoriul lor.
Articolul 4
(1) Articolele 2 și 3 se aplică vehiculelor înmatriculate de la data de 1 ianuarie 1994.
(2) Articolele 2 și 3 se aplică cel târziu de la data de 1 ianuarie 1995 vehiculelor înmatriculate între 1 ianuarie 1988 și 1 ianuarie 1994.
Cu toate acestea, dacă respectivele vehicule sunt afectate exclusiv operațiunilor de transport intern, articolele 2 și 3 se pot aplica cel târziu de la data de 1 ianuarie 1996.
Articolul 5
(1) Până la punerea în aplicare a dispozițiilor comunitare în acest domeniu, dispozitivele limitatoare de viteză prevăzute la articolele 2 și 3 trebuie să îndeplinească cerințele tehnice stabilite de autoritățile naționale competente.
(2) Dispozitivele limitatoare de viteză sunt instalate în ateliere sau de către organisme agreate de statele membre.
Articolul 6
Cerințele de la articolele 2 și 3 nu se aplică autovehiculelor folosite de forțele armate, protecția civilă, serviciile de luptă împotriva incendiilor și de alte servicii de urgență, precum și de forțele responsabile cu menținerea ordinii publice.
Aceleași dispoziții se aplică și vehiculelor care:
-
prin construcție nu pot să depășească limitele de viteză prevăzute la articolele 2 și 3;
-
sunt utilizate pe căi rutiere în scopul testelor științifice;
-
sunt utilizate în localități numai pentru serviciul public.
Articolul 7
(1) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive înainte de 1 octombrie 1993. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
Când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Statele membre comunică Comisiei textul dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
Articolul 8
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 1992.