32004D0573
L 261/28
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 29 aprilie 2004
privind organizarea de zboruri comune pentru expulzarea de pe teritoriul a două sau mai multe state membre a resortisanților țărilor terțe care fac obiectul măsurilor individuale de expulzare
(2004/573/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 alineatul (3) litera (b),
având în vedere inițiativa Republicii Italiene (1),
întrucât:
(1)
Planul Global de luptă împotriva imigrării ilegale și a traficului de persoane în Uniunea Europeană (2), adoptat de Consiliu la 28 februarie 2002, care se bazează pe Comunicarea din 15 noiembrie 2001 a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind o politică comună în domeniul imigrării ilegale, precizează că politica de readmisie și de repatriere constituie o parte integrantă și este esențială în lupta împotriva imigrării ilegale. În acest scop, Planul Global subliniază necesitatea evidențierii unor acțiuni concrete, precum stabilirea unei abordări comune și a cooperării între statele membre în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de repatriere. Este deci necesară adoptarea de norme comune pentru procedurile de repatriere.
(2)
Planul pentru gestionarea frontierelor externe ale Uniunii Europene, aprobat de Consiliu la 13 iunie 2002, care se bazează pe Comunicarea din 7 mai 2002 a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European intitulată „Către o gestionare integrată a frontierelor externe ale statelor membre ale Uniunii Europene”, prevede, în cadrul „măsurilor și acțiunilor pentru o gestionare integrată a frontierelor externe ale statelor membre ale Uniunii Europene”, operațiuni raționale de repatriere.
(3)
Programul de Acțiune în materie de repatriere, aprobat de Consiliu la 28 noiembrie 2002, bazat pe Cartea Verde a Comisiei din 10 aprilie 2002 privind politica comunitară în domeniul repatrierii rezidenților ilegali, precum și pe Comunicarea din 14 octombrie 2002 a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind politica comunitară în domeniul repatrierii rezidenților ilegali, recomandă, în cadrul măsurilor și acțiunilor care vizează îmbunătățirea cooperării operaționale între statele membre, să se asigure într-un mod pe cât posibil de eficace repatrierea resortisanților țărilor terțe care se află ilegal pe teritoriul unui stat membru partajând capacitățile existente pentru organizarea zborurilor comune.
(4)
Este important să se evite pasivitatea Comunității în cadrul organizării zborurilor comune.
(5)
Începând cu 1 mai 2004, Consiliul nu va mai putea statua la inițiativa unui stat membru.
(6)
Consiliul și-a epuizat toate posibilitățile de a obține la termen avizul Parlamentului European.
(7)
Date fiind aceste circumstanțe excepționale, decizia ar trebui adoptată în lipsa avizului Parlamentului European.
(8)
Statele membre pun în aplicare prezenta decizie cu respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și, în special, a Convenției europene pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950, a Convenției Organizației Națiunilor Unite împotriva torturii și a altor pedepse sau tratamente crude, inumane sau degradante din 10 decembrie 1984, a Convenției de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, precum și a Protocolului de la New York din 31 ianuarie 1967, a Convenției cu privire la drepturile copilului din 20 noiembrie 1989, precum și a Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene din 18 decembrie 2000 (3).
(9)
Prezenta decizie ar trebui să se aplice fără a aduce atingere instrumentelor internaționale relevante din domeniul expulzării pe cale aeriană, ca de exemplu Anexa 9 la Convenția de la Chicago din 1944 privind Aviația Civilă Internațională (OACI) și documentele relevante ale Conferinței Europene a Aviației Civile (CEAC).
(10)
Orientările comune neobligatorii cu privire la dispozițiile de siguranță aplicabile expulzărilor comune pe cale aeriană ar trebui să furnizeze indicații utile în cadrul punerii în aplicare a prezentei decizii.
(11)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și, prin urmare, nu are nici o obligație în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale. Având în vedere faptul că prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor Titlului IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 5 din protocolul menționat anterior, în termen de șase luni de la data adoptării de către Consiliu a prezentei decizii, dacă o transpune sau nu în legislația sa internă.
(12)
În ceea ce privește Republica Islanda și Regatul Norvegiei, prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat la 18 mai 1999 între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (4), care intră în sfera de aplicare a articolului 1, punctul (C), din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a respectivului acord (5). Având în vedere procedurile prevăzute de acord, drepturile și obligațiile care decurg din prezenta decizie se aplică de asemenea acestor două state și în relațiile dintre aceste două state și statele membre ale Comunității Europene destinatare ale prezentei decizii.
(13)
În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, aceste state membre au notificat dorința lor de a participa la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prezenta decizie are ca obiectiv coordonarea operațiunilor comune de expulzare pe cale aeriană, din două sau mai multe state membre, a resortisanților țărilor terțe care fac obiectul măsurilor individuale de expulzare (în continuare denumiți „resortisanții țărilor terțe”).
Articolul 2
În sensul prezentei decizii, se înțelege prin:
(a)
„resortisant al unei țări terțe”, orice persoană care nu este resortisant al unui stat membru al Uniunii Europene, a Republicii Islanda sau a Regatului Norvegiei;
(b)
„stat membru organizator”, statul membru însărcinat cu organizarea zborurilor comune;
(c)
„stat membru participant”, statul membru care participă la zboruri comune organizate de către statul membru organizator;
(d)
„zbor comun”, operațiunile de transport a resortisanților țărilor terțe efectuate de un operator de transport aerian desemnat în acest scop;
(e)
„operațiune de expulzare” și „operațiune comună de expulzare pe cale aeriană”, orice acțiune necesară pentru repatrierea resortisanților țărilor terțe în cauză, inclusiv transportul la bordul zborurilor comune;
(f)
„escortă”, personalul de securitate însărcinat cu însoțirea resortisanților țărilor terțe la bordul unui zbor comun, precum și persoanele responsabile de asistența medicală și interpreții.
Articolul 3
Fiecare stat membru își desemnează autoritatea națională responsabilă cu organizarea și/sau participarea la zboruri comune și comunică informațiile relevante celorlalte state membre.
Articolul 4
(1) Atunci când un stat membru decide să organizeze un zbor comun pentru expulzarea resortisanților țărilor terțe, deschis participării celorlalte state membre, acesta informează autoritatea națională a acestor state membre asupra acestui lucru.
(2) Autoritatea națională a statului membru organizator ia măsurile necesare pentru asigurarea bunei desfășurări a zborului comun. În special, aceasta:
(a)
alege operatorul de transport aerian, stabilește cu operatorul de transport aerian ales toate costurile aferente zborului comun, își asumă obligațiile contractuale relevante și se asigură că operatorul de transport ia toate măsurile necesare pentru efectuarea zborului comun, inclusiv furnizarea asistenței corespunzătoare resortisanților țărilor terțe și personalului din escortă;
(b)
solicită și primește de la țările terțe de tranzit și de destinație autorizațiile necesare desfășurării zborului comun;
(c)
utilizează contactele și întreprinde măsurile corespunzătoare pentru organizarea zborului comun cu statele membre participante;
(d)
definește detaliile operaționale și procedurile și stabilește, de comun acord cu statele membre participante, efectivul escortei pe care este necesar să-l prevadă în funcție de numărul resortisanților țărilor terțe care urmează să fie expulzați;
(e)
încheie toate acordurile financiare corespunzătoare cu statele membre participante.
Articolul 5
Atunci când statul membru decide să participe la un zbor comun, acesta:
(a)
informează autoritatea națională a statului membru organizator despre intenția sa de a participa la zborul comun, precizând numărul resortisanților țărilor terțe care urmează să fie expulzați;
(b)
furnizează o escortă suficientă pentru fiecare resortisant al unei țări terțe care urmează să fie expulzat. În cazul în care personalul din escortă trebuie să fie pus la dispoziție numai de statul membru organizator, fiecare stat membru participant se asigură că cel puțin doi reprezentanți sunt prezenți la bordul aeronavei. Acești reprezentanți, care au același statut ca personalul din escortă, sunt însărcinați să-i predea pe resortisanții țărilor terțe de care răspund autorităților din țara de destinație.
Articolul 6
Statul membru organizator și statele membre participante se asigură:
(a)
că fiecare resortisant al unei țări terțe și membru al escortei care îl însoțește este în posesia documentelor de călătorie valabile și a oricărui alt document necesar, precum vizele de intrare și/sau de tranzit, certificate sau dosare;
(b)
să informeze cât de curând posibil despre acordurile referitoare la zborul comun reprezentanțele diplomatice și consulare din țările terțe de tranzit și de destinație, pentru a obține asistența necesară.
Articolul 7
Atunci când efectuează operațiuni de expulzare comune pe cale aeriană, statele membre iau în considerare orientările comune privind dispozițiile de siguranță pentru operațiunile comune de expulzare pe cale aeriană anexate la prezenta decizie.
Articolul 8
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 9
Prezenta decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu tratatul.
Adoptată la Luxemburg, 29 aprilie 2004.