31987L0404
L 220/48
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 25 iunie 1987
privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la recipientele simple sub presiune
(87/404/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Adunării (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât statelor membre le revine responsabilitatea asigurării, pe teritoriul lor, a siguranței persoanelor, animalelor domestice și proprietății față de riscurile ce decurg din scurgerile din recipientele simple sub presiune sau din explodarea acestora;
întrucât, în fiecare stat membru, prin dispozițiile obligatorii se stabilesc, în special, nivelul de siguranță necesar pentru recipientele simple sub presiune, prin specificarea caracteristicilor de execuție și funcționare, a condițiilor de instalare și utilizare și a procedurilor de control înainte și după introducerea pe piață; întrucât dispozițiile obligatorii menționate nu conduc neapărat la niveluri diferite de siguranță de la un stat membru la altul, dar, prin deosebirile dintre acestea, constituie un obstacol în calea schimburilor comerciale în cadrul Comunității;
întrucât, pentru a garanta libera circulație a recipientelor simple sub presiune, este necesară armonizarea dispozițiilor de drept intern care asigură această siguranță, fără diminuarea nivelurilor existente și justificate de protecție din statele membre;
întrucât legislația comunitară, în forma sa actuală, prevede că, fără a aduce atingere vreuneia dintre normele comunitare fundamentale, și anume libera circulație a mărfurilor, este necesară acceptarea obstacolelor în calea circulației intracomunitare, care rezultă din deosebirile dintre legislațiile interne privind comercializarea produselor, atât timp cât dispozițiile respective pot fi recunoscute ca necesare pentru respectarea cerințelor esențiale; întrucât armonizarea legislativă în cazul de față trebuie să fie limitată, prin urmare, la acele dispoziții necesare respectării cerințelor esențiale de siguranță pentru recipientele simple sub presiune; întrucât, deoarece sunt esențiale, cerințele respective trebuie să înlocuiască dispozițiile de drept intern corespunzătoare;
întrucât, în consecință, prezenta directivă conține doar cerințele obligatorii și esențiale; întrucât, pentru a facilita stabilirea conformității cu cerințele esențiale, este necesară existența standardelor armonizate la nivel european, în special în ceea ce privește proiectarea, funcționarea și instalarea recipientelor simple sub presiune, astfel încât produsele care le respectă să se poată considera ca fiind conforme dispozițiilor de siguranță; întrucât standardele respective armonizate la nivel european sunt elaborate de organisme private și trebuie să rămână texte facultative; întrucât, în acest sens, Comitetul European pentru Standardizare (CEN) și Comitetul european pentru standardizare electrotehnică (Cenelec) sunt recunoscute ca organisme competente pentru adoptarea standardelor armonizate în conformitate cu orientările generale pentru cooperarea între Comisie și cele două organisme, semnate la 13 noiembrie 1984; întrucât, în sensul prezentei directive, un standard armonizat este o specificație tehnică (standard european sau document de armonizare) adoptată de către unul sau de către ambele organisme menționate cu mandat de la Comisie, în conformitate cu dispozițiile din Directiva 83/189/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a procedurii pentru prezentarea datelor în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (4), precum și cu orientările generale menționate anterior;
întrucât este necesară o verificare privind conformitatea cu cerințele tehnice relevante pentru a asigura o protecție eficientă a utilizatorilor și părților terțe; întrucât procedurile de control existente diferă de la un stat membru la altul; întrucât, pentru a evita controalele multiple, care constituie bariere în calea liberei circulații a recipientelor, trebuie să se prevadă recunoașterea reciprocă a procedurilor de control de către statele membre; întrucât, pentru a facilita recunoașterea reciprocă a procedurilor de control, este necesară stabilirea procedurilor comunitare armonizate și armonizarea criteriilor pentru numirea organismelor responsabile cu realizarea încercărilor, supravegherea și verificarea;
întrucât prezența mărcii CE pe un recipient simplu sub presiune constituie prezumția de conformitate a acestuia cu prezenta directivă și face astfel inutilă, la importul și punerea în funcțiune a recipientului, repetarea inspecțiilor deja realizate; întrucât, cu toate acestea, recipientele simple sub presiune pot să reprezinte un risc pentru siguranță; întrucât, în consecință, este necesar să se prevadă o procedură pentru reducerea pericolului menționat,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
Domeniu de aplicare, introducerea pe piață și libera circulație
Articolul 1
(1) Prezenta directivă se aplică pentru recipientele simple sub presiune produse în serie.
(2) În înțelesul prezentei directive, „recipient simplu sub presiune” înseamnă orice recipient sudat supus unei presiuni manometrice interioare mai mari de 0,5 bari, care este destinat umplerii cu aer sau azot și care nu este proiectat să fie expus la foc.
În plus,
-
părțile și ansamblurile ce contribuie la rezistența recipientului sub presiune se realizează fie din oțel de calitate nealiat, fie din aluminiu nealiat, fie din aliaje de aluminiu necălite;
-
recipientele se compun:
-
fie dintr-o parte cilindrică cu secțiunea transversală circulară, închisă la capete, cu funduri bombate spre exterior și/sau plane, care au aceeași axă de revoluție;
-
fie din două funduri bombate, care au aceeași axă de revoluție;
-
presiunea maximă de lucru a recipientului este mai mică sau egală cu 30 bari și produsul dintre această presiune și capacitatea recipientului (PS·V) este mai mic sau egal cu 10 000 bari/litru;
-
temperatura minimă de lucru nu trebuie să fie inferioară valorii de -50 °C, iar temperatura maximă de lucru nu trebuie să fie superioară valorii de 300 °C pentru recipientele din oțel și 100 °C pentru recipientele din aluminiu sau aliaje de aluminiu.
(3) Următoarele recipiente se exclud din domeniul de aplicare a prezentei directive:
-
recipientele proiectate special pentru uz nuclear, a căror defectare poate să provoace o emisie radioactivă;
-
recipientele proiectate special pentru instalarea în nave și aeronave sau pentru propulsarea acestora;
-
stingătoarele de incendiu.
Articolul 2
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că recipientele menționate la articolul 1, denumite în continuare „recipiente”, pot fi introduse pe piață și puse în funcțiune numai dacă nu compromit siguranța persoanelor, animalelor domestice sau proprietății când sunt instalate și întreținute corespunzător și când sunt utilizate conform destinației.
(2) Dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere dreptului statelor membre de a specifica - cu respectarea dispozițiilor tratatului - cerințele pe care le consideră necesare pentru asigurarea protecției lucrătorilor în timpul utilizării recipientelor, cu condiția ca aceasta să nu implice modificarea recipientelor într-un mod care nu este specificat în prezenta directivă.
Articolul 3
(1) Recipientele la care produsul dintre PS și V este mai mare de 50 bari/litru trebuie să respecte cerințele esențiale de siguranță specificate în anexa I.
(2) Recipientele la care produsul dintre PS și V este 50 bari/litru sau mai puțin trebuie să fie fabricate în conformitate cu cele mai bune practici dintr-unul dintre statele membre și să poarte mărcile prevăzute în anexa II punctul 1, cu excepția mărcii CE prevăzute la articolul 16.
Articolul 4
Statele membre nu împiedică introducerea pe piață și punerea în funcțiune pe teritoriul acestora a recipientelor care respectă criteriile prevăzute în prezenta directivă.
Articolul 5
(1) Statele membre consideră că respectarea cerințelor esențiale de siguranță prevăzute la articolul 3, referitoare la recipientele ce poartă marca CE, denotă conformitatea cu standardele naționale relevante care includ standardele armonizate ale căror numere de referință sunt publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Statele membre publică numerele de referință ale acestor standarde naționale.
(2) Statele membre consideră că recipientele la care fabricantul nu aplică sau aplică numai parțial standardele menționate la alineatul (1), sau pentru care nu există aceste standarde, respectă cerințele esențiale menționate la articolul 3, dacă, după primirea unui certificat de examinare CEE de tip, conformitatea acestora cu modelul omologat este certificată prin aplicarea mărcii CE.
Articolul 6
(1) În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1) nu respectă în totalitate cerințele menționate la articolul 3, Comisia sau statul membru în cauză sesizează comitetul permanent, înființat în temeiul Directivei 83/189/CEE, denumit în continuare „comitet”, cu privire la această chestiune, expunându-și motivele. Comitetul formulează un aviz de urgență. Având în vedere avizul comitetului, Comisia informează statele membre dacă este sau nu necesară retragerea acestor standarde din publicațiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1).
Articolul 7
(1) În cazul în care un stat membru constată că recipientele care poartă marca CE și sunt utilizate conform destinației pot să compromită siguranța persoanelor, animalelor domestice sau proprietății, trebuie să ia toate măsurile corespunzătoare pentru retragerea acestor produse de pe piață ori să interzică sau să limiteze introducerea acestora pe piață.
Statul membru în cauză informează imediat Comisia despre orice măsură de acest fel, indicând motivele deciziei sale și, în special, dacă neconformitatea se datorează:
(a)
nerespectării cerințelor esențiale prevăzute la articolul 3, dacă recipientele nu respectă standardele menționate la articolul 5 alineatul (1);
(b)
aplicării incorecte a standardelor prevăzute la articolul 5 alineatul (1);
(c)
lacunelor din standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1).
(2) Comisia începe consultările cu părțile în cauză cât mai curând posibil. Dacă, după aceste consultări, Comisia constată că este justificată oricare dintre măsurile menționate la alineatul (1), informează imediat statul membru care a luat măsura și celelalte state membre cu privire la aceasta. Dacă decizia prevăzută la alineatul (1) este atribuită lacunelor din standarde, Comisia, după consultarea părților interesate, sesizează comitetul, în termen de două luni, cu privire la subiectul în cauză, dacă statul membru care a luat măsurile intenționează să le mențină și inițiază procedurile menționate la articolul 6.
(3) În cazul în care un recipient care nu este conform poartă marca CE, statul membru competent ia măsurile corespunzătoare împotriva oricui a aplicat marca și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
(4) Comisia asigură informarea permanentă a statelor membre cu privire la aplicarea și la rezultatul procedurii respective.
CAPITOLUL II
Procedurile de certificare
Articolul 8
(1) Înainte de producerea recipientelor sub presiune la care produsul dintre PS și V este mai mare de 50 bari/litru, fabricate:
(a)
în conformitate cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1), fabricantul sau reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Comunitate, procedează, după propria alegere:
-
fie la informarea unui organism de control desemnat prevăzut la articolul 9, care, după examinarea dosarului tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3, întocmește un certificat de conformitate care atestă că programul este corespunzător;
-
fie la prezentarea unui recipient prototip pentru examinarea CE de tip prevăzută la articolul 10;
(b)
deloc sau numai parțial în conformitate cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1), fabricantul sau reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Comunitate prezintă un prototip al recipientului pentru examinarea CE de tip menționată la articolul 10.
(2) Recipientele produse în conformitate cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu prototipul omologat, înainte de introducerea pe piață, trebuie să fie supuse:
(a)
verificării CE menționate la articolul 11, dacă produsul dintre PS și V este mai mare de 3 000 bari/litru;
(b)
la alegerea fabricantului, dacă produsul dintre PS și V este mai mic sau egal cu 3 000 bari/litru, dar mai mare de 50 bari/litru:
-
fie declarației de conformitate CE prevăzute la articolul 12;
-
fie verificării CE prevăzute la articolul 11.
(3) Documentația și corespondența referitoare la procedurile de certificare prevăzute la alineatele (1) și (2) se elaborează într-o limbă oficială a statului membru în care este stabilit organismul desemnat sau într-o limbă acceptată de organismul respectiv.
Articolul 9
(1) Fiecare stat membru notifică Comisia și celelalte state membre cu privire la organismele desemnate responsabile cu realizarea procedurilor de certificare menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2). Comisia publică, pentru informare, o listă cu organismele respective și numărul distinctiv alocat acestora în Jurnalul Oficial al Comunităților Europeneși asigură actualizarea listei.
(2) Anexa III stabilește criteriile minime pe care trebuie să le îndeplinească statele membre cu privire la desemnarea organismelor respective.
(3) Un stat membru care a desemnat un organism trebuie să-și retragă desemnarea, dacă descoperă că organismul nu mai îndeplinește criteriile specificate în anexa III. Statul membru informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
Examinarea CE de tip
Articolul 10
(1) Examinarea CE de tip este procedura prin care un organism de control desemnat stabilește și certifică faptul că un recipient prototip respectă dispozițiilor prezentei directive care i se aplică.
(2) Fabricantul sau reprezentantul autorizat al acestuia depune cererea pentru examinarea CE de tip, referitoare la un recipient prototip sau un prototip care reprezintă o familie de recipiente, la un singur organism de control desemnat. Reprezentantul autorizat trebuie să fie stabilit în Comunitate.
Cererea trebuie să conțină următoarele date:
-
denumirea și adresa fabricantului sau a reprezentantului autorizat al acestuia și locul de fabricare a recipientelor;
-
dosarul tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3.
Cererea este însoțită de un recipient care este reprezentativ pentru producția avută în vedere.
(3) Organismul notificat procedează la examinarea CE de tip în modul descris în continuare.
Acesta examinează, pentru verificarea conformității, nu numai dosarul tehnic de fabricație, ci și recipientul prezentat.
La examinarea recipientului, organismul procedează după cum urmează:
(a)
verifică dacă recipientul este produs în conformitate cu dosarul tehnic de fabricație și se poate utiliza în siguranță în condițiile de exploatare proiectate;
(b)
efectuează determinările și încercările corespunzătoare pentru a verifica dacă recipientul respectă cerințele esențiale care se referă la acesta.
(4) Dacă prototipul respectă dispozițiile care i se aplică, organismul elaborează un certificat de examinare CE de tip, care se transmite solicitantului. În certificatul menționat se consemnează concluziile examinării, se indică condițiile în care se poate emite și se însoțește de descrierile și schițele necesare pentru identificarea prototipului omologat.
Comisia, celelalte organisme desemnate și celelalte state membre pot să obțină o copie a certificatului și, pe baza unei cereri motivate, o copie a dosarului tehnic de fabricație și rapoartele privind determinările și încercările realizate.
(5) Un organism care refuză să emită un certificat de examinare CE de tip informează celelalte organisme desemnate despre aceasta. Un organism care retrage un certificat de examinare CE de tip informează statul membru care l-a desemnat cu privire la aceasta. Acesta din urmă informează celelalte state membre și comisia cu privire la aceasta, motivându-și decizia.
Verificarea CE
Articolul 11
(1) Verificarea CE constă în verificarea și certificarea conformității recipientelor produse în serie cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu prototipul omologat. Se realizează de către un organism de control desemnat în conformitate cu dispozițiile prevăzute în continuare. Organismul menționat emite un certificat de verificare CE și aplică marca de conformitate prevăzută la articolul 16.
(2) Verificările se realizează pe loturile de recipiente prezentate de către fabricant sau de reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate. Loturile sunt însoțite de certificatul de examinare CE de tip prevăzut la articolul 10 sau, dacă recipientele nu sunt produse în conformitate cu un prototip omologat, de dosarul tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3. În ultimul caz, organismul desemnat procedează, înainte de verificarea CE, la examinarea dosarului pentru certificarea conformității acestuia.
(3) La examinarea unui lot, organismul de control garantează că recipientele sunt fabricate și verificate în conformitate cu dosarul tehnic de execuție și realizează o probă hidrostatică sau o încercare pneumatică cu efect echivalent pentru fiecare recipient din lot, la o presiune Ph de 1,5 ori mai mare decât presiunea de calcul a recipientului, pentru a verifica soliditatea acestuia. Proba timpurie se aprobă în conformitate cu procedurile de siguranță a încercărilor din statele membre în care se realizează proba. În plus, organismul de control realizează încercări pe epruvete luate dintr-o probă-martor reprezentativă pentru producție sau dintr-un recipient, la alegerea fabricantului, pentru a examina calitatea sudurilor longitudinale. Cu toate acestea, dacă se utilizează metode diferite de sudură pentru sudurile longitudinale și circulare, aceste încercări se repetă pe sudurile circulare.
(4) Pentru recipientele menționate în anexa I punctul 2.1.2, încercările menționate pe epruvete se înlocuiesc cu o probă hidrostatică pe cinci recipiente alese în mod aleatoriu din fiecare lot, pentru a verifica conformitatea cu criteriile din anexa I punctul 2.1.2.
Declarația de conformitate CE
Articolul 12
(1) Un fabricant care îndeplinește obligațiile ce decurg din articolul 13 aplică marca CE prevăzută la articolul 16 pe recipientele pe care le declară conforme cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu un prototip omologat. Prin procedura menționată de declarare a conformității CE, fabricantul este supus supravegherii CE, dacă produsul dintre PS și V este mai mare de 200 bari/litru.
(2) Scopul supravegherii CE este de a asigura, conform dispozițiilor din articolul 14 alineatul (2), respectarea de către fabricant a obligațiilor ce derivă din articolul 13 alineatul (2). Supravegherea se realizează de către organismul desemnat care a emis certificatul de examinare CE de tip, prevăzut la articolul 10, dacă recipientele s-au fabricat în conformitate cu un prototip omologat sau, dacă nu este cazul, de către organismul desemnat căruia i a fost trimis dosarul tehnic de fabricație în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) litera (a) prima liniuță.
Articolul 13
(1) Dacă un fabricant procedează conform dispozițiilor de la articolul 12, trebuie să trimită, înaintea începerii fabricației, organismului desemnat care a emis certificatul CE de examinare de tip sau certificatul de conformitate un document care descrie procesul de fabricație și toate măsurile sistematice prestabilite, adoptate pentru asigurarea conformității recipientelor sub presiune cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu prototipul omologat.
Dosarul menționat trebuie să conțină următoarele:
(a)
o descriere a mijloacelor de producție și verificare corespunzătoare a construcției recipientelor;
(b)
un dosar de control care să descrie determinările și încercările corespunzătoare care urmează să fie efectuate în cursul producției, împreună cu modalitățile și frecvența de efectuare a acestora;
(c)
un angajament de a efectua determinările și încercările în conformitate cu dosarul de control menționat anterior și a de realiza pentru fiecare produs o încercare hidraulică sau, cu acordul statului membru, o încercare pneumatică, la o presiune experimentală de 1,5 ori mai mare decât presiunea de calcul.
Determinările și încercările menționate se efectuează de către personal calificat având o independență suficientă față de personalul productiv și fac obiectul unui raport;
(d)
adresele locurilor de producție și depozitare și data începerii fabricației.
(2) În afară de aceasta, dacă produsul dintre PS și V este mai mare de 200 bari/litru, fabricanții autorizează accesul organismului responsabil cu supravegherea CE la locurile de producție și depozitare prevăzute pentru control și permite organismului respectiv să preleveze recipiente de probă și furnizează toate datele necesare, în special:
-
dosarul tehnic de fabricație;
-
dosarul controlului;
-
certificatul de examinare CE de tip sau certificatul de conformitate, dacă este cazul;
-
un raport privind examinările și încercările realizate.
Articolul 14
(1) Dacă recipientele nu se produc conform prototipului omologat, organismul desemnat care a emis certificatul de examinare CE de tip sau certificatul de conformitate examinează, înainte de data începerii oricărei producții, atât documentul menționat la articolul 13 alineatul (1), cât și dosarul tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3, pentru certificarea conformității acestora.
(2) În afară de aceasta, dacă produsul dintre PS și V este mai mare de 200 bari/litru, organismul respectiv trebuie, în timpul producției:
-
să se asigure că fabricantul verifică efectiv recipientele produse în serie, în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) litera (c);
-
să ia probe în mod aleatoriu de la locurile de producție sau de la locul de depozitare a recipientelor, pentru control.
Organismul furnizează statului membru care l-a desemnat și, la cerere, celorlalte organisme desemnate, celorlalte state membre și Comisiei, o copie a procesului-verbal de control.
CAPITOLUL III
Marca CE
Articolul 15
Dacă se stabilește că marca CE a fost aplicată greșit pe recipiente, deoarece:
-
acestea nu sunt conforme prototipului omologat;
-
se conformează unui prototip omologat care nu satisface cerințele esențiale menționate la articolul 3;
-
nu se conformează, pentru recipientele prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (a), standardelor relevante prevăzute la articolul 5 alineatul (1);
-
fabricantul nu a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 13,
organismul responsabil cu supravegherea CE trebuie să raporteze statului membru în cauză și, dacă este cazul, să retragă certificatul de examinare CE de tip.
Articolul 16
(1) Marca CE și inscripțiile prevăzute în anexa II punctul 1 se aplică într-o formă vizibilă, lizibilă și de neșters pe recipient sau pe o plăcuță cu date tehnice, fixată pe acesta astfel încât să nu poată fi desprinsă.
Marca CE conține simbolul, ultimele două cifre ale anului în care s-a aplicat marca și numărul distinctiv, prevăzut la articolul 9 alineatul (1), al organismului de control desemnat, responsabil cu verificarea CE sau supravegherea CE.
(2) Este interzisă aplicarea pe recipiente a mărcilor sau inscripțiilor care se pot confunda cu marca CE.
CAPITOLUL IV
Dispoziții finale
Articolul 17
Orice decizie adoptată în conformitate cu prezenta directivă și care generează restricții privind introducerea pe piață și/sau a punerea în funcțiune a unui recipient trebuie să precizeze motivele exacte pe care se întemeiază. O astfel de decizie se notifică de îndată părții interesate, care, în același timp, este informată cu privire la căile de atac la care poate apela conform legislației în vigoare în statul membru în cauză și la termenele prevăzute pentru introducerea acestor acțiuni.
Articolul 18
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1990. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 iulie 1990.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 19
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 1987.