REGULAMENTUL (CE) NR. 1333/2008 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 16 decembrie 2008
privind aditivii alimentari
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Libera circulație a produselor alimentare sigure și sănătoase constituie un aspect esențial al pieței interne și contribuie semnificativ la sănătatea și bunăstarea cetățenilor și la interesele lor sociale și economice.
(2)
În aplicarea politicilor comunitare, ar trebui să se asigure un nivel ridicat de protecție a vieții și sănătății oamenilor.
(3)
Prezentul regulament înlocuiește directivele și deciziile anterioare privind aditivii alimentari care pot fi utilizați în produsele alimentare în vederea asigurării unei funcționări eficiente a pieței interne și a unui nivel înalt de protecție a sănătății populației, și un nivel înalt de protecție a consumatorului, inclusiv protecția intereselor consumatorului, prin proceduri cuprinzătoare și raționalizate.
(4)
Prezentul regulament armonizează utilizarea aditivilor alimentari în produsele alimentare din cadrul Comunității. Aceasta include utilizarea aditivilor alimentari în produsele alimentare care intră sub incidența Directivei 89/398/CEE din 3 mai 1989 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind produsele alimentare destinate unei alimentații speciale (3) și utilizarea unor coloranți alimentari pentru marcarea sanitară a cărnii și decorarea și ștampilarea ouălor. Acesta armonizează, de asemenea, utilizarea aditivilor alimentari în aditivii și enzimele alimentare, garantând astfel siguranța și calitatea acestora și facilitând depozitarea și utilizarea lor. Aceste aspecte nu au fost reglementate anterior la nivel comunitar.
(5)
Aditivii alimentari sunt substanțe care nu se consumă de regulă ca aliment de sine stătător, ci se adaugă în mod deliberat în alimente în scopuri tehnologice descrise în prezentul regulament, ca de exemplu pentru conservarea acestora. Toți aditivii alimentari ar trebui să intre sub incidența prezentului regulament și, prin urmare, lista categoriilor funcționale ar trebui actualizată conform progresului științific și dezvoltării tehnologice. Cu toate acestea, nu sunt considerate aditivi alimentari substanțele utilizate pentru a da o aromă și/sau un gust sau în scopuri nutriționale speciale, precum înlocuitorii sării, vitaminele și mineralele. În plus, nici substanțele considerate produse alimentare ce pot îndeplini o funcție tehnologică, ca de exemplu clorura de sodiu sau șofranul pentru colorare, precum și enzimele alimentare, nu ar trebui să intre în domeniul de aplicare al prezentului regulament. Cu toate acestea, preparatele obținute din produse alimentare și alte surse materiale, care sunt destinate obținerii unui efect tehnologic în produsul alimentar final și care sunt obținute prin extragerea selectivă a componentelor (de ex. pigmenți) referitor la componentele nutritive și aromatice, ar trebui să fie considerate aditivi în sensul prezentului regulament. În fine, enzimele alimentare intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1332/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind enzimele alimentare (4), ceea ce exclude aplicarea prezentului regulament.
(6)
Substanțele neconsumate ca alimente în sine, dar utilizate deliberat în prelucrarea alimentelor, care rămân doar ca reziduuri în produsul final și nu au un efect tehnologic în produsul final (adjuvanți tehnologici), nu ar trebui să intre în domeniul de aplicare al prezentului regulament.
(7)
Aditivii alimentari ar trebui aprobați și utilizați numai dacă îndeplinesc criteriile prevăzute în prezentul regulament. Aditivii alimentari trebuie să fie siguri atunci când sunt utilizați, trebuie să existe o necesitate tehnologică pentru utilizarea lor, trebuie să nu inducă în eroare consumatorul și utilizarea lor trebuie să aducă un beneficiu consumatorului. Inducerea în eroare a consumatorilor include aspecte legate de natura, prospețimea, calitatea ingredientelor utilizate, măsura în care un produs sau proces de producție este natural sau calitatea nutritivă a produsului, inclusiv conținutul de fructe și legume, fără a se limita la acestea. Aprobarea aditivilor alimentari ar trebui să țină seama și de alți factori relevanți pentru domeniul în cauză, inclusiv factori societali, economici, tradiționali, etici și de mediu, principiul precauției, precum și de fezabilitatea controalelor. Utilizarea și nivelurile maxime de aditivi alimentari ar trebui să țină seama de consumul acestui aditiv alimentar pornind din alte surse și de expunerea unor grupuri speciale de consumatori (de exemplu persoanele alergice) la aditivul alimentar.
(8)
Aditivii alimentari trebuie să respecte specificațiile aprobate, care ar trebui să includă informații pentru identificarea corectă a aditivului alimentar, inclusiv originea acestuia, și să descrie criteriile acceptabile de puritate. Specificațiile elaborate anterior pentru aditivii alimentari, incluse în Directiva 95/31/CE a Comisiei din 5 iulie 1995 de stabilire a criteriilor specifice de puritate privind îndulcitorii autorizați pentru utilizare în produsele alimentare (5), în Directiva 95/45/CE a Comisiei din 26 iulie 1995 de stabilire a unor criterii de puritate specifice pentru coloranții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare (6) și în Directiva 96/77/CE a Comisiei din 2 decembrie 1996 de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii (7) ar trebui să fie menținute până la introducerea aditivilor corespunzători în anexele la prezentul regulament. În acel moment, specificațiile aferente aditivilor în cauză ar trebui să fie prevăzute într-un regulament. Specificațiile în cauză ar trebui să facă direct trimitere la aditivii incluși în listele comunitare din anexele la prezentul regulament. Cu toate acestea, având în vedere caracterul complex și conținutul acestor specificații și din motive de claritate, acestea nu ar trebui să fie introduse ca atare în acele liste comunitare, ci ar trebui introduse într-unul sau mai multe regulamente separate.
(9)
Unii aditivi alimentari sunt autorizați pentru anumite utilizări în anumite practici și procese enologice autorizate. Utilizarea acestor aditivi alimentari ar trebui să se facă în conformitate cu prezentul regulament și cu dispozițiile specifice prevăzute în legislația comunitară relevantă.
(10)
Pentru asigurarea armonizării, evaluarea riscurilor și aprobarea aditivilor alimentari ar trebui să se efectueze în conformitate cu procedura prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 de stabilire a unei proceduri comune de autorizare a aditivilor alimentari, enzimelor și aromelor alimentare (8).
(11)
În temeiul Regulamentului (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (9), Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) trebuie să fie consultată în chestiunile care pot să afecteze sănătatea publică.
(12)
Un aditiv alimentar care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (10) ar trebui să fie autorizat în conformitate cu regulamentul în cauză, precum și în temeiul prezentului regulament.
(13)
Un aditiv alimentar aprobat deja în conformitate cu prezentul regulament și care este preparat prin metode de producție sau utilizând materii prime semnificativ diferite de cele incluse în evaluarea riscurilor efectuată de către autoritate sau diferite de cele menționate în specificațiile prevăzute, ar trebui să fie evaluat de către autoritate. „În mod semnificativ diferite” ar putea să însemne, printre altele, o schimbare a metodei de producție de la extragerea dintr-o plantă la producerea prin fermentare prin utilizarea unui microorganism sau a unei modificări genetice a microorganismului inițial, o schimbare a materiilor prime sau o modificare a dimensiunii particulelor, inclusiv cu ajutorul nanotehnologiei.
(14)
Aditivii alimentari ar trebui ținuți sub observație permanentă și trebuie să fie reevaluați oricând este necesar, în lumina condițiilor de utilizare, în schimbare, și a noilor informații științifice. Dacă este necesar, Comisia, împreună cu statele membre, ar trebui să stabilească măsurile adecvate.
(15)
Statelor membre care au menținut la 1 ianuarie 1992 interdicția de utilizare a anumitor aditivi în unele produse alimentare specifice considerate tradiționale, produse pe teritoriul acestora, ar trebui să li se permită să aplice în continuare interdicțiile în cauză. În plus, în ceea ce privește produse precum „feta” sau „salame cacciatore”, prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere normelor mai restrictive legate de utilizarea anumitor denumiri în temeiul Regulamentului (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (11) și al Regulamentului (CE) nr. 509/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind specialitățile tradiționale garantate din produse agricole și alimentare (12).
(16)
Dacă nu face obiectul unor restricții suplimentare, un aditiv poate fi prezent în produsele alimentare, fără a fi fost adăugat în mod direct, ca rezultat al transferului de la un ingredient în care aditivul era autorizat, cu condiția ca respectiva cantitate de aditiv din produsul alimentar final să nu o depășească pe cea care ar fi rezultat din utilizarea respectivului ingredient în condiții tehnologice corespunzătoare și conform bunelor practici de fabricare.
(17)
Aditivii alimentari continuă să facă obiectul obligațiilor generale în materie de etichetare, astfel cum au fost prevăzute de Directiva 2000/13/CE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare (13), precum și la publicitatea acestora și, după caz, în Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și în Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic (14). De asemenea, prezentul regulament ar trebui să cuprindă și dispoziții speciale privind etichetarea aditivilor alimentari vânduți ca atare fabricantului sau consumatorului final.
(18)
Îndulcitorii autorizați în temeiul prezentului regulament pot fi utilizați pentru îndulcitorii de masă vânduți direct consumatorilor. Fabricanții unor astfel de produse ar trebui să pună la dispoziția consumatorilor informații, prin mijloace adecvate, pentru a le permite să utilizeze produsul în condiții de siguranță. Astfel de informații ar putea fi puse la dispoziție în mai multe moduri, cum ar fi pe etichetele produsului, pe site-uri Internet, prin linii telefonice de informare a consumatorilor sau la punctele de vânzare. Pentru a adopta o abordare uniformă în ceea ce privește punerea în aplicare a acestei cerințe, ar putea fi necesară elaborarea unor orientări la nivel comunitar.
(19)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (15).
(20)
În special, Comisia ar trebui să fie împuternicită să modifice anexele la prezentul regulament și să adopte măsurile tranzitorii corespunzătoare. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(21)
Din motive de eficiență, termenele aplicabile în mod normal în cadrul procedurii de reglementare cu control ar trebui să fie reduse pentru adoptarea anumitor modificări la anexele II și III privind substanțele deja autorizate în temeiul altor dispoziții de drept comunitar, precum și pentru adoptarea oricăror măsuri tranzitorii corespunzătoare privind aceste substanțe.
(22)
Pentru a dezvolta și actualiza legislația comunitară privind aditivii alimentari în mod proporțional și eficace, este necesar să se culeagă date, să se împărtășească informațiile și să se coordoneze activitățile între statele membre. În acest scop, poate fi utilă realizarea de studii pe aspecte specifice în vederea facilitării procesului de decizie. Este oportun ca aceste studii să fie finanțate de Comunitate, ca parte a procedurii sale bugetare. Finanțarea unor asemenea măsuri este reglementată prin Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și bunăstare a animalelor (16).
(23)
Statele membre urmează să desfășoare controale oficiale pentru a garanta respectarea prezentului regulament, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
(24)
Întrucât obiectivul prezentului regulament, și anume stabilirea normelor comunitare privind aditivii alimentari, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și prin urmare, în scopul unității pieței și în vederea unui nivelul ridicat de protecție a consumatorilor, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(25)
După adoptarea prezentului regulament, Comisia, asistată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, ar trebui să reexamineze toate autorizațiile existente pe baza unor criterii, altele decât siguranța, cum ar fi dozele, necesitățile tehnologice și eventuala inducere în eroare a consumatorului. Toți aditivii alimentari care continuă să fie autorizați în cadrul Comunității ar trebui să fie transferați pe listele comunitare din anexele II și III la prezentul regulament. Anexa III la prezentul regulament ar trebui completată cu ceilalți aditivi alimentari utilizați în aditivii și enzimele alimentare, cu substanțele suport pentru material nutritiv, precum și cu condițiile lor de utilizare, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1331/2008. Pentru a permite o perioadă adecvată de tranziție, dispozițiile din anexa III, altele decât dispozițiile referitoare la substanțele suport ale aditivilor alimentari și aditivii alimentari din arome nu ar trebui să se aplice până la 1 ianuarie 2011.
(26)
Până la instituirea viitoarelor liste comunitare de aditivi alimentari este necesar să se prevadă o procedură simplificată care să permită actualizarea listelor actuale de aditivi alimentari cuprinși în directivele existente.
(27)
Fără a aduce atingere rezultatelor reexaminării menționate la considerentul (25), în termen de un an de la adoptarea prezentului regulament, Comisia ar trebui să elaboreze un program de evaluare în cadrul căruia autoritatea să reevalueze siguranța aditivilor alimentari care sunt deja autorizați de Comunitate. Programul în cauză ar trebui să definească necesitățile și ordinea de priorități conform cărora urmează a fi examinați aditivii alimentari.
(28)
Prezentul regulament abrogă și înlocuiește următoarele acte: Directiva Consiliului din 23 octombrie 1962 de apropiere a reglementărilor statelor membre privind coloranții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare destinate consumului uman (17), Directiva 65/66/CEE a Consiliului din 26 ianuarie 1965 de stabilire a criteriilor specifice de puritate pentru conservanții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare destinate consumului uman (18), Directiva 78/663/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 de stabilire a criteriilor specifice de puritate pentru emulsificatori, stabilizatori, agenți de îngroșare și agenți de coagulare pentru utilizarea în produse alimentare (19), Directiva 78/664/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 de stabilire a criteriilor specifice de puritate pentru antioxidanții care pot fi utilizați în produsele alimentare destinate consumului uman (20), Prima Directivă 81/712/CEE a Comisiei din 28 iulie 1981 de stabilire a metodelor comunitare de analiză pentru controlul purității anumitor aditivi care se utilizează în produsele alimentare (21), Directiva 89/107/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropriere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare destinate consumului uman (22), Directiva 94/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1994 privind îndulcitorii care trebuie utilizați în produsele alimentare (23), Directiva 94/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1994 privind coloranții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare (24), Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 1995 privind aditivii alimentari alții decât coloranții și îndulcitorii (25), Decizia 292/97/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 decembrie 1996 privind menținerea legislațiilor interne care interzic utilizarea anumitor aditivi la fabricarea anumitor produse alimentare specifice (26) și Decizia 2002/247/CE a Comisiei din 27 martie 2002 de suspendare a introducerii pe piață și a importului de dulciuri pe bază de gelatină care conțin aditivul alimentar E 425 konjac (27). Cu toate acestea, este oportun ca anumite dispoziții din aceste acte să rămână în vigoare pentru o perioadă de tranziție, pentru a permite pregătirea listelor comunitare anexate la prezentul regulament,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament stabilește norme privind aditivii alimentari utilizați în produsele alimentare în vederea asigurării funcționării eficiente a pieței interne și a unui nivel înalt de protecție a sănătății populației și a unui nivel înalt de protecție a consumatorilor, inclusiv protecția intereselor consumatorilor și practici echitabile în comerțul de produse alimentare, ținând seama, după caz, de protecția mediului.
În acest scop, prezentul regulament prevede:
(a)
liste comunitare de aditivi alimentari aprobați, astfel cum figurează în anexele II și III;
(b)
condițiile de utilizare a aditivilor alimentari în produse alimentare, inclusiv în aditivii alimentari și în enzimele alimentare care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1332/2008 privind enzimele alimentare și în aromele alimentare astfel cum sunt reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele alimentare și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe alimente (28);
(c)
norme privind etichetarea aditivilor alimentari comercializați ca atare.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică aditivilor alimentari.
(2) Prezentul regulament nu se aplică următoarelor substanțe, cu excepția cazurilor în care acestea sunt utilizate ca aditivi alimentari:
(a)
adjuvanți tehnologici;
(b)
substanțelor utilizate pentru protecția plantelor și a produselor vegetale în conformitate cu normele comunitare aplicabile în domeniul fitosanitar;
(c)
substanțe adăugate în produsele alimentare ca nutrienți;
(d)
substanțelor utilizate pentru tratarea apei destinate consumului uman care intră sub incidența Directivei 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman (29);
(e)
arome care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1334/2008 privind aromele alimentare și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe alimente.
(3) Prezentul regulament nu se aplică enzimelor alimentare care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1332/2008 privind enzimele alimentare, de la data adoptării listei comunitare de enzime alimentare în conformitate cu articolul 17 din regulamentul respectiv.
(4) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere vreunei norme comunitare specifice referitoare la utilizarea aditivilor alimentari:
(a)
în produse alimentare specifice;
(b)
în alte scopuri decât cele prevăzute în prezentul regulament.
Articolul 3
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 178/2002 și Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
(2) În sensul prezentului regulament, se aplică, de asemenea, următoarele definiții:
(a)
„aditiv alimentar” înseamnă orice substanță care, în mod normal, nu se consumă ca aliment în sine și nu se utilizează ca ingredient alimentar caracteristic, cu sau fără valoare nutritivă, și a cărei adăugare deliberată, în scop tehnologic, în produsele alimentare pe parcursul procesului de fabricare, prelucrare, preparare, tratare, ambalare, transport sau depozitare are ca rezultat sau se poate considera în mod rezonabil că ar putea avea ca rezultat, transformarea sa sau transformarea produselor sale secundare, în mod direct sau indirect, într-o componentă a produselor alimentare în cauză.
Cu toate acestea, nu se consideră aditivi alimentari următoarele:
(i)
monozaharidele, dizaharidele sau oligozaharidele și produsele alimentare conținând aceste substanțe utilizate pentru proprietățile lor edulcorante;
(ii)
produsele alimentare, sub formă deshidratată sau concentrată, inclusiv aromele care intră în fabricarea produselor alimentare compuse, utilizate pentru proprietățile lor aromatice, sapide sau nutritive, combinate cu un efect colorant secundar;
(iii)
substanțele care intră în compoziția unui strat de protecție sau al unui material de acoperire, care nu fac parte din aliment și care nu sunt destinate consumului împreună cu alimentul respectiv;
(iv)
produsele care conțin pectină, derivate din tescovină uscată de mere sau coajă de fructe citrice sau gutui sau din amestecul acestora, prin acțiunea unui acid diluat, urmată de neutralizarea parțială cu săruri de sodiu sau de potasiu („pectină lichidă”);
(v)
bazele pentru guma de mestecat;
(vi)
dextrina albă sau galbenă, amidonul prăjit sau dextrinat, amidonul modificat prin tratare cu acizi sau baze, amidonul albit, amidonul modificat fizic și amidonul tratat cu enzime amilolitice;
(vii)
clorura de amoniu;
(viii)
plasma de sânge, gelatina comestibilă, proteinele hidrolizate și sărurile acestora, proteina din lapte și glutenul;
(ix)
aminoacizii și sărurile acestora, altele decât acidul glutamic, glicina, cisteina și cistina și sărurile acestora care nu au funcție tehnologică;
(x)
cazeinații și cazeina;
(xi)
inulina;
(b)
„adjuvanți tehnologic” înseamnă orice substanță care:
(i)
nu se consumă ca aliment în sine;
(ii)
este utilizată deliberat în prelucrarea materiilor prime, a produselor alimentare sau a ingredientelor acestora pentru a îndeplini un anumit obiectiv tehnologic în timpul tratării sau prelucrării; și
(iii)
care poate avea ca rezultat prezența neintenționată, dar inevitabilă din punct de vedere tehnic, a unor reziduuri ale substanței respective sau a derivaților acesteia în produsul finit, cu condiția ca aceste reziduuri să nu prezinte nici un risc sanitar și să nu aibă efecte tehnologice asupra produsului finit;
(c)
„categorie funcțională” înseamnă una dintre categoriile stabilite în anexa I pe baza funcției tehnologice exercitate de aditiv în produsul alimentar;
(d)
„aliment neprelucrat” înseamnă orice aliment care nu a fost supus niciunui tratament care să conducă la o schimbare substanțială a stării inițiale a alimentului; în acest sens, nu sunt considerate ca având ca rezultat o modificare substanțială următoarele: fragmentarea, separarea, tranșarea, dezosarea, tocarea, jupuirea, decojirea, mărunțirea, decuparea, curățarea, aranjarea, congelarea, refrigerarea, răcirea, măcinarea, decorticarea, ambalarea sau dezambalarea;
(e)
„produs alimentar fără adaos de zahăr” înseamnă orice produs alimentar fără următoarele:
(i)
fără adaos de monozaharide sau dizaharide;
(ii)
orice adaos de produse alimentare conținând monozaharide sau dizaharide utilizate pentru proprietățile lor edulcorante;
(f)
„produs alimentar cu valoare energetică redusă” înseamnă orice produs alimentar a cărui valoare energetică este cu cel puțin 30 % mai mică decât cea a alimentului original sau a unui produs similar;
(g)
„îndulcitori de masă” înseamnă orice preparat din edulcoranți autorizați care ar putea conține alți aditivi alimentari și/sau ingrediente alimentare și care este destinat vânzării către consumatorul final ca înlocuitor pentru zahăr.
(h)
„quantum satis” înseamnă că nu se specifică niciun nivel numeric maxim și substanțele vor fi utilizate în conformitate cu buna practică de fabricație, într-o cantitate care să nu depășească nivelul necesar pentru obținerea efectului dorit și cu condiția de a nu induce în eroare consumatorul.
CAPITOLUL II
LISTE COMUNITARE DE ADITIVI ALIMENTARI AUTORIZAȚI
Articolul 4
Liste comunitare de aditivi alimentari autorizați
(1) Numai aditivii alimentari incluși în lista comunitară din anexa II pot fi comercializați ca atare și utilizați în alimente conform condițiilor de utilizare menționate în aceasta.
(2) Numai aditivii alimentari incluși în lista comunitară din anexa III pot fi utilizați în aditivii alimentari, în enzimele alimentare și în aromele alimentare, în condițiile specificate de aceasta.
(3) Aditivii alimentari din anexa II se înscriu pe listă pe baza categoriilor de produse alimentare la care pot fi adăugați aditivii în cauză.
(4) Aditivii alimentari din anexa III se înscriu pe listă pe baza aditivilor alimentari, a enzimelor alimentare, a aromelor alimentare și a nutrienților sau a categoriilor acestora la care pot fi adăugați aditivii în cauză.
(5) Aditivii alimentari respectă specificațiile prevăzute la articolul 14.
Articolul 5
Interzicerea aditivilor alimentari neconformi și/sau a produselor alimentare neconforme
Nimeni nu este autorizat să introducă pe piață un aditiv alimentar sau orice produs alimentar conținând un astfel de aditiv, dacă utilizarea acestui aditiv alimentar nu este în conformitate cu prezentul regulament.
Articolul 6
Condiții generale pentru includerea și utilizarea aditivilor alimentari în listele comunitare
(1) Un aditiv alimentar poate fi inclus pe listele comunitare din anexele II și III doar dacă îndeplinește următoarele condiții și, dacă este cazul, alți factori legitimi, inclusiv factori de mediu:
(a)
conform dovezilor științifice disponibile, nu pune nici o problemă de siguranță pentru sănătatea consumatorului la dozele propuse; și
(b)
există o necesitate tehnologică suficientă care nu poate fi satisfăcută prin alte metode realizabile din punct de vedere economic și tehnologic; și
(c)
utilizarea sa nu induce în eroare consumatorul.
(2) Pentru a fi inclus în listele comunitare din anexele II și III, un aditiv alimentar trebuie să prezinte avantaje și un interes pentru consumator și, prin urmare, trebuie să contribuie la realizarea unuia sau mai multora dintre următoarele obiective:
(a)
conservarea calității nutriționale a alimentului;
(b)
furnizarea ingredientelor sau componentelor necesare fabricării de produse alimentare destinate unor grupuri de consumatori cu nevoi nutriționale speciale;
(c)
sporirea capacității de conservare sau a stabilității unui aliment sau îmbunătățirea proprietăților sale organoleptice, cu condiția ca natura, consistența sau calitatea alimentului să nu fie modificate astfel încât să inducă în eroare consumatorul;
(d)
contribuția la fabricarea, prelucrarea, prepararea, tratarea, ambalarea, transportarea sau depozitarea alimentelor, inclusiv a aditivilor alimentari, a enzimelor alimentare și a aromelor alimentare, cu condiția ca aditivul alimentar să nu fie utilizat pentru deghizarea efectelor utilizării unor materii prime defectuoase sau a unor practici sau tehnici neadecvate, inclusiv a unor practici sau tehnici neigienice, în cursul uneia dintre aceste operațiuni.
(3) Prin derogare de la alineatul (2) litera (a), un aditiv alimentar care reduce calitatea nutrițională a unui aliment poate fi inclus în lista comunitară din anexa II cu condiția ca:
(a)
alimentul să nu constituie o componentă esențială a unui regim alimentar normal; sau
(b)
aditivul alimentar să fie necesar la fabricarea de produse alimentare destinate unor grupuri de consumatori cu nevoi dietetice speciale.
Articolul 7
Condiții specifice pentru îndulcitori
Un aditiv alimentar poate fi inclus în lista comunitară din anexa II în categoria funcțională a îndulcitorilor numai dacă, în plus față de obiectivele menționate la articolul 6 alineatul (2), contribuie și la realizarea unuia sau mai multora dintre următoarele obiective:
(a)
înlocuirea zahărului din fabricarea produselor alimentare cu valoare energetică redusă, a produselor alimentare necariogene sau a produselor alimentare fără adaos de zahăr; sau
(b)
înlocuirea zahărului în cazul în care aceasta permite creșterea duratei de conservare a produselor alimentare sau
(c)
producerea alimentelor destinate unei alimentații speciale în sensul definiției din articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 89/398/CEE.
Articolul 8
Condiții specifice pentru coloranți
Un aditiv alimentar poate fi inclus în lista comunitară din anexa II în categoria funcțională a coloranților numai dacă, în plus față de obiectivele menționate la articolul 6 alineatul (2), contribuie și la realizarea unuia dintre următoarele obiective:
(a)
refacerea aspectului inițial al produselor alimentare a căror culoare a fost modificată prin prelucrare, depozitare, ambalare și distribuție și al căror aspect vizual a fost astfel afectat;
(b)
ameliorarea atractivității vizuale a produselor alimentare;
(c)
colorarea produselor alimentare care în mod normal sunt incolore.
Articolul 9
Categoriile funcționale de aditivi alimentari
(1) Aditivii alimentari pot fi încadrați în anexele II și III într-una dintre categoriile funcționale din anexa I pe baza funcției tehnologice principale a aditivului alimentar.
Încadrarea unui aditiv alimentar într-o categorie funcțională nu exclude utilizarea sa în mai multe scopuri.
(2) Atunci când este necesar, în urma unui progres științific sau a unei dezvoltări tehnologice, măsurile menite să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, referitoare la categoriile funcționale suplimentare care pot fi adăugate în anexa I sunt adoptate conform procedurii de reglementare cu control menționate la articolul 28 alineatul (3).
Articolul 10
Conținutul listelor comunitare de aditivi alimentari
(1) Un aditiv alimentar care respectă condițiile prevăzute la articolele 6, 7 și 8 poate, în conformitate cu procedura menționată în Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 de stabilire a unei proceduri comune de autorizare a aditivilor alimentari, enzimelor și aromelor alimentare, să fie inclus în:
(a)
lista comunitară din anexa II la prezentul regulament; și/sau
(b)
lista comunitară din anexa III la prezentul regulament.
(2) În listele comunitare din anexele II și III, rubrica corespunzătoare unui aditiv alimentar menționează:
(a)
numele aditivului alimentar și numărul său E.
(b)
produsele alimentare în care poate fi adăugat;
(c)
condițiile în care poate fi utilizat aditivul alimentar;
(d)
dacă este cazul, eventualele restricții la vânzarea aditivului alimentar direct către consumatorul final.
(3) Listele comunitare din anexele II și III se modifică în conformitate cu procedura menționată în Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 de stabilire a unei proceduri comune de autorizare a aditivilor alimentari, enzimelor și aromelor alimentare.
Articolul 11
Cantitățile de aditivi alimentari utilizate
(1) La stabilirea condițiilor de utilizare prevăzute la articolul 10 alineatul (2) litera (c):
(a)
cantitatea utilizată se limitează la doza minimă necesară pentru obținerea efectului dorit;
(b)
cantitățile specificate iau în considerare următoarele:
(i)
doza zilnică admisă sau considerată echivalentă, stabilită pentru aditivul alimentar și consumul zilnic probabil de acest aditiv din toate sursele;
(ii)
atunci când aditivul alimentar trebuie utilizat în alimente consumate de grupuri speciale de consumatori, doza zilnică posibilă pentru acești consumatori.
(2) Dacă circumstanțele permit acest lucru, nu se stabilește o limită numerică maximă pentru un aditiv alimentar (quantum satis). Într-un astfel de caz, aditivul alimentar este utilizat în conformitate cu principiul quantum satis.
(3) Cantitățile maxime de aditivi alimentari stabilite în anexa II se aplică produselor alimentare, astfel cum sunt acestea comercializate, în lipsa unor dispoziții contrare. Prin derogare de la acest principiu, pentru produse alimentare deshidratate și/sau concentrate ce trebuie reconstituite, cantitățile maxime se aplică produselor alimentare astfel cum au fost reconstituite conform instrucțiunilor de pe etichetă, ținând seama de factorul de diluare minimă.
(4) Cantitățile maxime de coloranți prevăzute în anexa II se aplică, în absența unor dispoziții contrare, cantității de principiu colorant conținute în preparatul colorant.
Articolul 12
Modificarea procesului de producție sau a materiilor prime ale unui aditiv alimentar inclus deja într-o listă comunitară
Dacă, în cazul unui aditiv alimentar deja inclus pe listă comunitară, are loc o modificare semnificativă a metodelor de producție a acestuia sau a materiilor prime folosite, sau are loc o modificare a dimensiunilor particulelor, de exemplu cu ajutorul nanotehnologiei, aditivul alimentar preparat cu ajutorul acestor noi metode sau materii este considerat drept un aditiv diferit, fiind necesară o nouă înregistrare în lista comunitară sau o modificare a specificațiilor înainte de introducerea lui pe piață.
Articolul 13
Aditivi alimentari care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1829/2003
(1) Un aditiv alimentar aflat sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 poate fi inclus pe listele comunitare din anexele II și III în conformitate cu prezentul regulament doar dacă este autorizat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
(2) În cazul în care un aditiv alimentar deja inclus în lista comunitară este produs dintr-o sursă diferită care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, acesta nu va necesita o nouă autorizare în conformitate cu prezentul regulament atâta timp cât noua sursă este autorizată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, iar aditivul alimentar respectă specificațiile stabilite prin prezentul regulament.
Articolul 14
Specificații pentru aditivi alimentari
Specificațiile pentru aditivi alimentari privind în special originea, criteriile de puritate și orice alte informații necesare sunt adoptate în momentul includerii pentru prima oară a aditivului alimentar pe listele comunitare din anexele II și III, în conformitate cu procedura menționată în Regulamentul CE nr. 1331/2008 de stabilire a unei proceduri comune de autorizare a aditivilor alimentari, enzimelor și aromelor alimentare.
CAPITOLUL III
UTILIZAREA ADITIVILOR ALIMENTARI ÎN PRODUSELE ALIMENTARE
Articolul 15
Utilizarea aditivilor alimentari în produsele alimentare neprelucrate
Aditivii alimentari nu se utilizează în produsele alimentare neprelucrate, cu excepția cazurilor în care utilizarea în cauză este prevăzută în mod expres în anexa II.
Articolul 16
Utilizarea aditivilor alimentari în produsele alimentare destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică
Nu se utilizează aditivi alimentari în produsele alimentare pentru sugari și copii de vârstă mică, în conformitate cu definiția din Directiva 89/398/CEE, inclusiv în alimentele dietetice utilizate pentru sugari și copii de vârstă mică în scopuri medicale speciale, exceptând cazurile prevăzute în mod expres în anexa II la prezentul regulament.
Articolul 17
Utilizarea coloranților pentru marcaj
Numai coloranții alimentari enumerați în anexa II la prezentul regulament pot fi utilizați pentru marcajul sanitar prevăzut de Directiva 91/497/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 de modificare și codificare a Directivei 64/433/CEE privind problemele de sănătate în domeniul schimburilor intracomunitare de carne proaspătă pentru a le extinde la producția și comercializarea de carne proaspătă (30) și pentru alte marcaje necesare pentru produsele din carne, pentru vopsirea decorativă a ouălor și pentru ștampilarea ouălor conform prevederilor din Regulamentul (CEE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (31).
Articolul 18
Principiul transferului
(1) Prezența unui aditiv alimentar este autorizată:
(a)
într-un produs alimentar compus altul decât cele prevăzute în anexa II, în cazul în care aditivul alimentar este autorizat într-unul dintre ingredientele alimentului compus;
(b)
într-un produs alimentar căruia i s-a adăugat un aditiv alimentar, o enzimă alimentară sau o aromă alimentară, în cazul în care aditivul alimentar:
(i)
este autorizat în aditivul alimentar, enzima alimentară sau aroma alimentară în conformitate cu prezentul regulament și
(ii)
a fost transferat în produsul alimentar prin intermediul aditivului alimentar, al enzimei sau aromei alimentare și
(iii)
nu are nici o funcție tehnologică în produsul alimentar final;
(c)
într-un produs alimentar destinat exclusiv preparării unui produs alimentar compus, cu condiția ca acesta din urmă să fie în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Alineatul (1) nu se aplică preparatelor pentru sugari, preparatelor de continuare, alimentelor pe bază de cereale și alimentelor pentru copii și alimentelor dietetice destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică utilizate în scopuri medicale speciale, prevăzute de Directiva 89/398/CEE, exceptând dispozițiile contrare special prevăzute.
(3) În cazul în care se adaugă într-un produs alimentar și are o funcție tehnologică în produsul alimentar respectiv, un aditiv alimentar dintr-o aromă, dintr-un aditiv alimentar sau dintr-o enzimă alimentară este considerat aditiv al produsului alimentar în cauză și nu al aromei, al aditivului sau al enzimei alimentare adăugate și trebuie să îndeplinească condițiile prevăzute pentru utilizarea produsului alimentar respectiv.
(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (1), prezența unui aditiv alimentar utilizat drept îndulcitor este autorizată în produsele alimentare compuse fără adaos de zaharuri sau cu valoare energetică redusă, în produsele alimentare compuse dietetice destinate unui regim hipocaloric, în produsele alimentare compuse necariogene și în produsele alimentare compuse cu o durată lungă de depozitare, cu condiția ca îndulcitorul în cauză să fie autorizat într-unul dintre ingredientele produsului alimentar compus.
Articolul 19
Decizii privind interpretarea
În cazul în care este necesar, se stabilește în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 28 alineatul (2):
(a)
dacă un anumit produs alimentar aparține sau nu unei categorii de alimente menționate în anexa II; sau
(b)
dacă un aditiv alimentar inclus în anexele II și III și autorizat conform principiului „quantum satis” este sau nu folosit în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 11 alineatul (2); sau
(c)
dacă o substanță dată întrunește condițiile stabilite pentru aditivi alimentari în articolul 3.
Articolul 20
Produse alimentare tradiționale
Statele membre enumerate în anexa IV pot continua să interzică utilizarea anumitor categorii de aditivi alimentari în produsele alimentare tradiționale produse pe teritoriul lor care sunt enumerate în anexa în cauză.
CAPITOLUL IV
ETICHETAREA
Articolul 21
Etichetarea aditivilor alimentari care nu sunt destinați vânzării către consumatorul final
(1) Aditivii alimentari care nu sunt destinați vânzării către consumatorul final, indiferent dacă sunt vânduți individual sau în amestec unii cu alții și/sau cu ingrediente alimentare, în sensul definiției de la articolul 6 alineatul (4) din Directiva 2000/13/CE, pot fi comercializați numai cu etichetele menționate la articolul 22 din prezentul regulament, care trebuie să fie vizibile, lizibile și indelebile. Aceste informații sunt prezentate în termeni ușor de înțeles de către cumpărători.
(2) Statul membru pe teritoriul căruia se comercializează produsul poate impune, în conformitate cu tratatul, ca pe teritoriul său informațiile prevăzute la articolul 22 să fie furnizate într-una sau mai multe limbi oficiale ale Comunității, limbi care urmează să fie stabilite de statul membru respectiv. Aceasta nu împiedică furnizarea informațiilor respective în mai multe limbi.
Articolul 22
Cerințe generale de etichetare pentru aditivi alimentari care nu sunt destinați vânzării către consumatorul final
(1) În cazul în care aditivii alimentari care nu sunt destinați vânzării către consumatorul final sunt vânduți individual sau în amestec unii cu alții și/sau alte ingrediente alimentare și/sau dacă acestora li se adaugă alte substanțe, pe ambalajele sau recipientele acestora se indică următoarele informații:
(a)
numele și/sau numărul E prevăzut de prezentul regulament în privința fiecărui aditiv alimentar sau o descriere pentru vânzare care include numele și/sau numărul E al fiecărui aditiv alimentar;
(b)
mențiunea „pentru produse alimentare”, mențiunea „pentru uz alimentar restricționat” sau o indicație mai precisă privind utilizarea alimentară prevăzută;
(c)
dacă este necesar, condițiile speciale de depozitare și/sau utilizare;
(d)
un semn de identificare a lotului;
(e)
instrucțiunile de folosire, în cazul în care omisiunea acestora ar duce la o utilizare neadecvată a aditivului alimentar;
(f)
numele sau denumirea comercială și adresa fabricantului, a ambalatorului sau a vânzătorului;
(g)
indicarea cantității maxime din fiecare element component sau grup de elemente componente supuse unei limitări cantitative în produsele alimentare și/sau informații corespunzătoare prezentate în mod clar și în termeni ușor de înțeles, permițând cumpărătorului să se conformeze prezentului regulament sau altor dispoziții de drept comunitar relevante; în cazul în care aceeași limitare cantitativă se aplică unui grup de elemente componente utilizate separat sau în combinație, procentajul combinat poate fi indicat de o singură cifră; limitarea cantitativă se exprimă fie numeric, fie conform principiului quantum satis;
(h)
cantitatea netă;
(i)
data durabilității minime sau data limită de consum;
(j)
dacă este cazul, informații privind orice aditiv alimentar sau orice alte substanțe menționate în prezentul articol și care figurează în anexa IIIa la Directiva 2000/13/CE privind indicarea ingredientelor prezente în produsele alimentare.
(2) În cazul în care aditivii alimentari sunt puși la vânzare în amestec unii cu alții și/sau cu alte ingrediente alimentare, pe ambalajele sau recipientele acestora se indică o listă a tuturor ingredientelor în ordine descrescătoare a procentajului reprezentat de fiecare în cantitatea totală.
(3) În cazul în care aditivilor alimentari li se adaugă substanțe (inclusiv aditivi alimentari sau alte ingrediente alimentare) pentru a facilita depozitarea, comercializarea, standardizarea, diluarea sau dizolvarea, pe ambalajele sau recipientele aditivilor respectivi se indică o listă a tuturor acestor substanțe în ordinea descrescătoare a procentului corespunzător fiecăreia față de total.
(4) Prin derogare de la alineatele (1), (2) și (3), informațiile prevăzute la alineatul (1) literele (e)-(g) și la alineatele (2) și (3) pot apărea numai pe documentele comerciale aferente lotului, care trebuie furnizate odată cu sau înaintea livrării, cu condiția ca mențiunea „nu este destinat vânzării cu amănuntul” să apară într-un loc vizibil cu ușurință pe ambalaj sau pe recipientul produsului respectiv.
(5) Prin derogare de la alineatele (1), (2) și (3), în cazul în care aditivii alimentari sunt livrați în recipiente, toate aceste informații pot apărea numai pe documentele comerciale aferente lotului care trebuie furnizate odată cu livrarea.
Articolul 23
Etichetarea aditivilor alimentari destinați vânzării către consumatorul final
(1) Fără a aduce atingere Directivei 2000/13/CE, Directivei 89/396/CEE a Consiliului din 14 iunie 1989 privind indicarea sau marcarea care permite identificarea lotului din care face parte un produs alimentar (32) și Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, aditivii alimentari vânduți individual sau în amestec unii cu alții și/sau cu alte ingrediente alimentare destinate vânzării către consumatorul final pot fi comercializați numai dacă pe ambalaje sunt indicate următoarele informații:
(a)
denumirea și numărul E, prevăzut de prezentul regulament pentru fiecare dintre aditivii alimentari sau o descriere comercială care să includă denumirea și numărul E pentru fiecare aditiv alimentar
(b)
mențiunea „pentru produse alimentare”, mențiunea „uz alimentar restricționat” sau o indicație mai precisă privind utilizarea alimentară prevăzută.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) litera (a), descrierea pentru vânzare a îndulcitorilor de masă include mențiunea „îndulcitor de masă pe bază de …”, completată de denumirea substanței sau substanțelor edulcorante din compoziția sa.
(3) Etichetarea unui îndulcitor de masă care conține polioli și/sau aspartam și/sau aspartam-acetsulfam poartă următoarele mențiuni:
(a)
polioli: „consumul excesiv poate avea efecte laxative”;
(b)
aspartam/sare aspartam-acesulfam: „conține o sursă de fenilalanină”.
(4) Fabricanții de îndulcitori de masă pun la dispoziția consumatorilor, prin mijloace adecvate, informațiile necesare pentru a permite utilizarea acestora în condiții de siguranță. Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului alineat se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 28 alineatul (3).
(5) În privința informațiilor menționate la alineatele (1)-(3) din prezentul articol, se aplică în mod corespunzător articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE.
Articolul 24
Cerințe de etichetare pentru produsele alimentare care conțin anumiți coloranți alimentari
(1) Fără a aduce atingere Directivei 2000/13/CE, etichetele produselor alimentare care conțin coloranții alimentari enumerați în Anexa V la prezentul regulament includ informațiile suplimentare stabilite în anexa respectivă.
(2) În ceea ce privește informațiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol se aplică articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE în mod corespunzător.
(3) Dacă se dovedește necesar în urma progreselor științifice sau a dezvoltării tehnicii, anexa V este modificată prin măsuri destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 28 alineatul (4).
Articolul 25
Alte cerințe de etichetare
Articolele 21, 22, 23 și 24 se aplică fără a aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative mai detaliate sau mai extinse privind metrologia sau prezentarea, clasificarea, ambalarea sau etichetarea substanțelor și preparatelor periculoase sau transportul unor astfel de substanțe sau preparate.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII DE PROCEDURĂ ȘI PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 26
Obligațiile de informare
(1) Producătorul sau utilizatorul aditivului alimentar informează imediat Comisia cu privire la orice informație științifică sau tehnică nouă care ar putea afecta evaluarea siguranței aditivului respectiv.
(2) Producătorul sau utilizatorul unui aditiv alimentar informează Comisia, la cererea acesteia, cu privire la utilizările reale ale aditivului respectiv. Comisia pune aceste informații la dispoziția statelor membre.
Articolul 27
Monitorizarea consumului de aditivi alimentari
(1) Statele membre mențin sisteme de monitorizare a consumului și a utilizării de aditivi alimentari pe baza unei abordări bazate pe risc și comunică la intervale corespunzătoare concluziile aferente către Comisie și către Autoritate.
(2) După consultarea Autorității se adoptă o metodologie comună pentru colectarea de către statele membre a informațiilor privind consumul de aditivi alimentari în Comunitate, în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 28 alineatul (2).
Articolul 28
Comitetul
(1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
(4) În cazul în care se face referire la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4), alineatul (5) litera (b) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE avându-se în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Termenele menționate la articolul 5a alineatul (3) litera (c), alineatul (4) literele (b) și (e) din Decizia 1999/468/CE sunt de 2 luni, 2 luni și respectiv 4 luni.
Articolul 29
Finanțarea comunitară a politicilor armonizate
Temeiul juridic pentru finanțarea măsurilor care rezultă din prezentul regulament este articolul 66 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 30
Elaborarea listelor comunitare de aditivi alimentari
(1) Aditivii alimentari autorizați în produsele alimentare în temeiul Directivelor 94/35/CE, 94/36/CE și 95/2/CE, astfel cum au fost modificate în temeiul articolului 31 din prezentul regulament și condițiile lor de utilizare se introduc în anexa II la prezentul regulament după verificarea conformității lor cu articolele 6, 7 și 8 din acesta. Măsurile referitoare la introducerea acestor aditivi în anexa II, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 28 alineatul (4). Verificarea nu include o nouă evaluare a riscurilor de către Autoritate. Verificarea se finalizează până la 20 ianuarie 2011.
Aditivii alimentari și utilizările care nu mai sunt necesare nu se introduc în anexa II.
(2) Aditivii alimentari autorizați în produsele alimentare în temeiul Directivei 95/2/CE, precum și condițiile lor de utilizare se introduc în anexa III partea 1 din prezentul regulament, după verificarea conformității lor cu articolul 6. Măsurile referitoare la introducerea unor astfel de aditivi în anexa III, menite a modifica elemente neesențiale ale prezentului regulament sunt adoptate conform procedurii de reglementare cu control menționate la articolul 28 alineatul (4). Verificarea nu include o nouă evaluare a riscurilor de către Autoritate. Verificarea se finalizează până la 20 ianuarie 2011.
Aditivii alimentari și utilizările care nu mai sunt necesare nu se introduc în anexa III.
(3) Aditivii alimentari autorizați în aromele alimentare în temeiul Directivei 95/2/CE, precum și condițiile acestora de utilizare se introduc în anexa III partea 4 din prezentul regulament după verificarea conformității lor cu articolul 6. Măsurile referitoare la introducerea unor astfel de aditivi în anexa III, menite a modifica elemente neesențiale ale prezentului regulament sunt adoptate conform procedurii de reglementare cu control menționate la articolul 28 alineatul (4). Verificarea nu include o nouă evaluare a riscurilor de către Autoritate. Verificarea se finalizează până la 20 ianuarie 2011.
Aditivii alimentari și utilizările care nu mai sunt necesare nu se introduc în anexa III.
(4) Specificațiile aditivilor alimentari menționați la alineatele (1)-(3) din prezentul articol sunt adoptate, în conformitate cu Regulamentul (CE) 1331/2008 de stabilire a unei proceduri comune de autorizare a aditivilor alimentari, enzimelor și aromelor alimentare, la introducerea acestor aditivi în anexe în conformitate cu dispozițiile alineatelor menționate.
(5) Măsurile referitoare la orice măsuri tranzitorii corespunzătoare destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 28 alineatul (3).
Articolul 31
Măsuri tranzitorii
Până la finalizarea elaborării listelor comunitare de aditivi alimentari prevăzute la articolul 30, anexele la Directivele 94/35/CE, 94/36/CE și 95/2/CE se modifică, dacă este necesar, prin măsuri menite a modifica elemente neesențiale ale acestor directive, adoptate de către Comisie conform procedurii de reglementare cu control menționate la articolul 28 alineatul (4).
Produsele alimentare introduse pe piață sau etichetate înainte de 20 ianuarie 2010 care nu respectă dispozițiile articolului 22 alineatul (1) litera (i) și alineatul (4) pot fi comercializate până la data durabilității minime a acestora sau până la data limită de consum.
Produsele alimentare introduse pe piață sau etichetate înainte de 20 iulie 2010 care nu respectă dispozițiile articolului 24 pot fi comercializate până la data durabilității minime a acestora sau până la data limită de consum.
Articolul 32
Reevaluarea aditivilor alimentari autorizați
(1) Aditivii alimentari autorizați înainte de 20 ianuarie 2009 fac obiectul unei noi evaluări a riscurilor realizate de Autoritate.
(2) După consultarea Autorității, se adoptă un program de evaluare a aditivilor în cauză, până la 20 ianuarie 2010, în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 28 alineatul (2). Programul de evaluare este publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 33
Abrogări
(1) Se abrogă următoarele acte:
(a)
Directiva Consiliului din 23 octombrie 1962 de apropiere a reglementărilor statelor membre privind coloranții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare destinate consumului uman;
(b)
Directiva 65/66/CEE;
(c)
Directiva 78/663/CEE;
(d)
Directiva 78/664/CEE;
(e)
Directiva 81/712/CEE;
(f)
Directiva 89/107/CEE;
(g)
Directiva 94/35/CE;
(h)
Directiva 94/36/CE;
(i)
Directiva 95/2/CE;
(j)
Decizia nr. 292/97/CE;
(k)
Decizia 2002/247/CE.
(2) Trimiterile la actele abrogate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 34
Prevederi tranzitorii
Prin derogare de la articolul 33, următoarele dispoziții continuă să se aplice până la finalizarea transferului în temeiul articolului 30 alineatele (1), (2) și (3) din prezentul regulament al aditivilor alimentari deja autorizați în Directivele 94/35/CE, 94/36/CE și 95/2/CE:
(a)
Articolul 2 alineatele (1), (2) și (4) din Directiva 94/35/CE, precum și anexa la aceasta;
(b)
Articolul 2 alineatele (1)-(6), (8), (9) și (10) din Directiva 94/36/CE, precum și anexele I-V la aceasta;
(c)
Articolele 2 și 4 din Directiva 95/2/CE, precum și anexele I-VI la aceasta.
Fără a aduce atingere literei (c), autorizațiile pentru E 1103 invertază și E 1105 lizozimă stabilite prin Directiva 95/2/CE se abrogă începând de la data aplicării listei comunitare a enzimelor alimentare în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1332/2008 privind enzimele alimentare.
Articolul 35
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică începând cu 20 ianuarie 2010.
Cu toate acestea, articolul 4 alineatul (2) se aplică părților 2, 3 și 5 din anexa III de la 1 ianuarie 2011 și articolul 23 alineatul (4) se aplică de la 20 ianuarie 2011. Articolul 24 se aplică de la 20 iulie 2010. Articolul 31 se aplică de la 20 ianuarie 2009.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 decembrie 2008.