31993R0315
L 037/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 315/93 AL CONSILIULUI
din 8 februarie 1993
de stabilire a procedurilor comunitare privind contaminanții din alimente
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât este important să se adopte măsuri pentru stabilirea treptată a pieței interne pe o perioadă care expiră la 31 decembrie 1992; întrucât piața internă cuprinde un spațiu fără frontiere interne în care libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor este asigurată;
întrucât diferitele norme adoptate de către statele membre riscă să împiedice buna funcționare a pieței comune și întrucât este necesar să se prevadă o procedură pentru adoptarea de norme comunitare armonizate;
întrucât contaminanții pot pătrunde în produsele alimentare în orice stadiu de la producție la consum;
întrucât, pentru protecția sănătății publice, este esențial să se mențină conținutul acestor contaminanți la niveluri acceptabile pe plan toxicologic;
întrucât o eliminare mai accentuată trebuie să fie realizată, îndată ce este posibil, prin bune practici profesionale; întrucât respectarea acestor bune practici poate să fie controlată în mod eficient de către autoritățile publice, date fiind pregătirea profesională și experiența agenților lor;
întrucât prezentul regulament trebuie să se aplice fără a aduce atingere dispozițiilor adoptate în cadrul unor norme comunitare speciale;
întrucât trebuie, pe planul protecției sănătății, să se încurajeze căutarea unei abordări globale a problemei contaminanților în alimentație;
întrucât Comitetul științific pentru alimentația umană instituit prin Decizia 74/234/CEE (4) trebuie să fie consultat cu privire la toate problemele care pot produce efecte asupra sănătății publice,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Prezentul regulament se referă la contaminanții conținuți în produsele alimentare.
„Contaminant” înseamnă orice substanță care nu este adăugată intenționat la produsul alimentar, dar care este totuși prezentă în acesta ca reziduu al producerii (inclusiv tratamentele aplicate culturilor și animalelor și în practica medicinii veterinare), fabricării, transformării, preparării, tratării, ambalării, transportului sau stocării produsului respectiv, sau ca urmare a contaminării de către mediu. Această definiție nu se referă la materiile străine cum ar fi resturile de insecte, părul de animale și altele.
(2) Prezentul regulament nu se aplică contaminanților care fac obiectul unor norme comunitare speciale.
Încă de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, Comisia publică cu titlu informativ în seria „C” a Jurnalului Oficial al Comunităților Europene o listă a normelor menționate la primul paragraf. Această listă este, dacă este cazul, actualizată de către Comisie.
(3) Dispozițiile referitoare la contaminanți sunt adoptate în conformitate cu prezentul regulament, cu excepția celor prevăzute de normele menționate la alineatul (2).
Articolul 2
(1) Introducerea pe piață a produselor alimentare care, din punct de vedere al sănătății publice și în special pe plan toxicologic, conțin o cantitate inacceptabilă dintr-un contaminant este interzisă.
(2) În afară de aceasta, conținutul de contaminanți trebuie să fie menținut la nivelurile cele mai mici pe care le permit în mod rezonabil bunele practici pe tot parcursul etapelor menționate la articolul 1.
(3) Pentru a proteja sănătatea publică și în temeiul alineatului (1), toleranțele maxime eventual necesare în ceea ce privește anumiți contaminanți trebuie să fie stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 8.
Aceste toleranțe, care trebuie să fie adoptate sub forma unei liste comunitare neexhaustive, pot cuprinde următoarele elemente:
-
limite pentru același contaminant în diferite produse alimentare;
-
limite de detecție analitică;
-
o referință la metodele de sondaj și de analiză care trebuie aplicate.
Articolul 3
Dispozițiile care pot avea efecte asupra sănătății publice trebuie să fie adoptate după consultarea Comitetului științific pentru alimentația umană.
Articolul 4
(1) Atunci când un stat membru are motive să bănuiască, în urma unor noi informații sau a unei reevaluări a informațiilor existente, că un contaminant conținut în produsele alimentare, chiar dacă este conform cu prezentul regulament sau cu normele speciale adoptate în temeiul acestuia, constituie un risc sanitar, el poate să suspende sau să restrângă temporar aplicarea dispozițiilor respective pe teritoriul său. El informează imediat celelalte state membre și Comisia cu privire la aceasta și își motivează decizia.
(2) Comisia examinează în cel mai scurt termen motivele statului membru menționat în alineatul (1) în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare instituit prin Decizia 69/314/CEE (5), emite imediat un aviz și ia măsurile care se impun în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 8.
Articolul 5
(1) Statele membre nu pot să interzică, să restrângă sau să împiedice, din motive care țin de conținutul în contaminanți al produselor alimentare, introducerea pe piață a acestor produse dacă ele sunt conforme cu prezentul regulament sau cu dispozițiile speciale adoptate în temeiul acestuia.
(2) În măsura în care dispozițiile comunitare referitoare la toleranțele maxime menționate la articolul 2 alineatul (3) nu au fost adoptate, dispozițiile interne în domeniu se aplică cu respectarea dispozițiilor tratatului.
(3)
(a)
Atunci când un stat membru menține dispozițiile legislației interne, acesta informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta în termen de șase luni de la adoptarea prezentului regulament.
(b)
În cazul în care un stat membru consideră necesar să adopte o nouă legislație, el comunică Comisiei și celorlalte state membre măsurile preconizate precizând motivele care le justifică. Comisia consultă statele membre în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare, atunci când ea consideră că această consultare este utilă sau când un stat membru solicită aceasta.
Statul membru nu poate lua măsurile preconizate decât la trei luni de la această comunicare și cu condiția să nu fi primit un aviz contrar al Comisiei.
În acest din urmă caz și înainte de expirarea termenului menționat în al doilea paragraf, Comisia inițiază procedura prevăzută la articolul 8 pentru a se decide dacă măsurile preconizate pot fi puse în aplicare, dacă este cazul, cu modificările corespunzătoare.
Articolul 6
Comisia prezintă anual Comitetului permanent pentru produsele alimentare un raport referitor la evoluția globală a legislației comunitare în domeniul contaminanților.
Articolul 7
Comisia transmite Consiliului, la patru ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, un raport referitor la experiența dobândită, însoțit, dacă este cazul, de propuneri corespunzătoare.
Articolul 8
Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru produsele alimentare, denumit în continuare „comitet”.
Reprezentantul Comisiei prezentă comitetului un proiect cu măsurile care trebuie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect într-un termen pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
Comisia adoptă măsurile preconizate, dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
Dacă măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
Dacă, la expirarea unui termen de trei luni de la data prezentării la Consiliu, acesta nu a hotărât, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.
Articolul 9
Prezentul regulament intră în vigoare la 1 martie 1993.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 8 februarie 1993.