DECIZIA COMISIEI
din 20 decembrie 2006
privind măsura C 24/2004 (ex NN 35/2004) pusă în aplicare de Suedia pentru introducerea televiziunii digitale terestre
[notificată cu numărul C(2006) 6923]
(Numai textul în limba suedeză este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2007/258/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 88 alineatul (2) primul paragraf,
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile citate mai sus și având în vedere aceste observații (1),
întrucât:
1. PROCEDURA
(1)
Prin scrisoarea din 9 august 2001, operatorul de satelit Nordic Satellite AB („NSAB”) (2) a înaintat o plângere către Comisia Europeană („Comisia”) cu privire la presupusul ajutor de stat acordat de către statul suedez operatorului de rețea terestră din această țară, Teracom AB („Teracom”) și unora dintre filialele acestuia pentru înființarea televiziunii digitale terestre în Suedia (3). Prin scrisoarea din 28 noiembrie 2001, distribuitorul de televiziune Viasat AB („Viasat”) - un operator integrat de televiziune gratuită și cu plată - a depus o plângere foarte similară cu cea depusă de către NSAB.
(2)
După efectuarea unei investigații preliminare, Comisia a informat Suedia, prin scrisoarea din 14 iulie 2004, că a decis inițierea unei proceduri formale de investigație (denumită în continuare „decizie de deschidere”), astfel cum este prevăzut la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE cu privire la măsurile presupuse de ajutor. Decizia de deschidere a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la data de 25 septembrie 2004. Prin intermediul acesteia, Suedia și alte părți interesate erau invitate să-și prezinte observațiile cu privire la măsurile presupuse de ajutor.
(3)
La data de 29 octombrie 2004, Comisia a primit răspunsul Guvernului Suediei („răspunsul din 29 octombrie”) la decizia de deschidere. De asemenea, a primit observații de la următoarele părți interesate: B2 Bredband AB („B2”) (4), Asociația Europeană de Comunicații prin Cablu („AECC”) (5), Asociația Europeană a Operatorilor prin Satelit („AEOS”) (6), NSAB (7), Telenor Broadcast Holding AS („Telenor Broadcast”) (8), TeliaSonera AB („TeliaSonera”) (9), UGC Europe, Inc. („UGC”) (10) și Viasat (11).
(4)
Prin scrisorile din 17 noiembrie 2004 și din 17 ianuarie 2006, Comisia a înaintat observațiile părților interesate către Guvernul Suediei. Acesta și-a prezentat comentariile cu privire la aceste observații prin scrisorile din 20 decembrie 2004 și 20 martie 2006.
(5)
La data de 22 noiembrie 2004, departamentele Comisiei au avut o întâlnire cu ECCA. De asemenea, au avut loc întâlniri cu reprezentanții NSAB și AEOS la data de 1 martie 2005 și la 21 și 30 noiembrie 2005.
(6)
Prin scrisorile din datele de 8 februarie 2006, 7 aprilie 2006, 31 mai 2006 și 30 august 2006, Comisia a trimis cereri suplimentare pentru a solicita informații din partea Suediei. Guvernul Suediei a răspuns prin scrisorile din datele de 20 martie 2006 („răspunsul din 20 martie”) (înregistrat ca primit la data de 22 martie 2006), 25 aprilie 2006 („răspunsul din 25 aprilie”) (înregistrat ca primit la data 24 octombrie 2006), 5 mai 2006 („răspunsul din data de 5 mai”) (înregistrat ca primit la data de 11 mai 2006), 15 iunie 2006 (înregistrat ca primit la data de 16 iunie 2006) și 1 septembrie 2006 (înregistrat ca primit la data de 4 septembrie 2006).
2. ISTORIC
(7)
Această decizie se referă la presupusul ajutor de stat acordat firmei Teracom și filialei acesteia Boxer TV-Access („Boxer”) (cu excepția cazurilor unde se menționează în mod expres, Teracom și filialele sale vor fi denumite în continuare, în mod colectiv, „Teracom”) în legătură cu dezvoltarea platformei de televiziune digitală terestră în Suedia (12). Conform spuselor reclamanților, Teracom a primit, în mod direct și indirect (prin intermediul posturilor publice SVT și UR) susținere financiară de la statul suedez. Se pretinde că această susținere a fost folosită ca avantaj competitiv inechitabil pentru transmisiunea digitală terestră din Suedia, în dezavantajul altor tipuri de platforme de transmisii digitale, precum transmisiile prin cablu și satelit.
8.
Această decizie nu abordează eșecul Suediei în adoptarea legislației, regulamentelor și prevederilor de ordin administrativ care sunt necesare pentru respectarea prevederilor directivei referitoare la transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, fiindcă această temă face obiectul unei hotărâri separate a Curții Europene de Justiție (13).
3. COMPANII RELEVANTE
3.1. Companiile implicate în dezvoltarea platformei digitale terestre în Suedia
3.1.1. Teracom
(9)
Teracom este o companie care se ocupă de construirea și operarea platformelor de transmisie televizată terestră în Suedia. Este o companie privată, deținută în întregime de către stat. A fost înființată în anul 1992 în vederea preluării operațiunilor de transmisii TV și radio derulate anterior de către Administrația suedeză de telecomunicații („Televerket”) (14).
(10)
În conformitate cu statutul său, Teracom are ca obiect de activitate transmiterea și distribuirea programelor radio și TV și dezvoltarea, comercializarea și executarea altor servicii legate de sau compatibile cu activitățile sale de transmisie și de distribuire. Aceste alte servicii constau în special în servicii de telecomunicații și de informații.
(11)
De la crearea sa, Teracom a fost proprietarul și operatorul exclusiv al singurei rețele de transmisie terestră existente în Suedia (15). Pentru transmiterea prin platforma terestră, canalele comerciale și private de televiziune sunt parte semnatară la acorduri de transmisie cu Teracom și plătesc compania Teracom pentru serviciile oferite.
(12)
La data de 15 decembrie 2005, Autoritatea suedeză de reglementare în materie de poștă și telecomunicații („Post- och telestyrelsen”) a adoptat două decizii prin care se menționează că Teracom, în rolul său de operator de rețea, deține o putere semnificativă pe piața suedeză angro pentru servicii terestre de transmisie. Prin urmare, a impus obligații speciale pentru Teracom cu privire la distribuirea conținutului TV către utilizatorii finali prin intermediul rețelei terestre de televiziune, atât analoge cât și digitale. În prezent, Teracom este obligată, în anumite condiții, să ofere acces la platforma terestră pentru companiile care doresc să distribuie conținut de televiziune către utilizatorii finali, să aplice o tarifare orientată pe costuri, să aplice condiții nediscriminatorii pentru accesul la platforma terestră și să țină conturi separate și deschise pentru propriile activități și activitățile legate de oferirea accesului (16).
3.1.2. Boxer
(13)
Boxer oferă consumatorilor accesul la pachete de programe TV și alte servicii prin intermediul platformei TV terestre digitale. Compania a fost fondată în octombrie 1999 și este deținută 70 % de către Teracom și 30 % de către o companie britanică de investiții private și de capital 3i (17).
(14)
Boxer este singurul distribuitor de programe TV (inclusiv televiziunea cu plată) în rețeaua digitală terestră din Suedia. Când un cablu TV primește o licență de emisie pentru rețeaua suedeză terestră, canalul poate fie să semneze un acord de distribuitor cu Boxer pentru ca programele sale să fie distribuite sau să aleagă să emită gratuit în eter, de exemplu necriptat. Majoritatea canalelor TV care emit în rețeaua digitală terestră au semnat un acord de distribuție cu Boxer (18). În conformitate cu declarațiile Boxer, acesta a crescut cu 42 % în 2005 și a avut peste jumătate de milion de abonați la sfârșitul lui decembrie 2005 (19).
3.1.3. SVT
(15)
SVT este principalul emițător public de servicii din Suedia. Din 1997, SVT, ca fiecare companie de servicii publice TV și de radio din Suedia, este deținut de către o fundație (20). Obligațiile sale ca emitent de serviciu public sunt reglementate în licențele sale analoge și digitale, care sunt emise de către Guvern. Canalele de servicii publice ale SVT trebuie să atingă 99,8 % din populația din Suedia și trebuie să emită prin intermediul rețelei terestre la capacitate maximă (21). Cerința de acoperire a 99,8 % din populație înseamnă că, până când se pune bazele platformei terestre digitale, SVT trebuie să emită peste rețeaua terestră analogică. În prezent SVT achiziționează toate serviciile de transmisie terestră de la Teracom (22).
(16)
Toate canalele SVT sunt emise ca fiind „televiziune gratuită în eter”. Licența de emisie a SVT specifică de asemenea că SVT poate folosi satelitul, de fapt, pentru a ajunge la întreaga populație din Suedia, SVT emite în canalele de serviciu public prin intermediul satelitului. Între martie 1999 și aprilie 2004, NSAB - unul dintre reclamanți - a avut dreptul exclusiv de a emite cabalele publice ale SVT în regiunea nordică prin intermediul sateliților (23). Canalele publice SVT sunt de asemenea disponibile prin intermediul rețelei de cablu în virtutea legislației trebuie să susțină.
3.1.4. Utbildningsradion („UR”)
(17)
UR - „radioul educațional” - este cel de al doilea emițător public din Suedia. Emite pe unde radio și TV. Precum SVT, UR este de asemenea deținut de către Fundație (a se vedea 3.1.3. de mai sus) (24).
(18)
În mod similar ca în cazul SVT, obligațiile UR ca emitent public sunt reglementate în cadrul licenței de emisie, iar lui UR i se cere, după consultarea cu Radioul suedez („Sveriges Radio”) și cu SVT, să achiziționeze servicii pentru transmisie prin intermediul rețelei terestre analoge de la Teracom (25). UR emite printr-unul din canalele SVT și programele sale trebuie să ajungă la 99,8 % din populația suedeză. De asemenea, programele UR trebuie emise prin intermediul rețelei terestre și sunt emise pe gratis în eter în rețelele terestre și ca „must-carry” pe rețelele de cablu.
(19)
În ultima parte a acestei Decizii, SVT și UR vor fi menționate în mod colectiv ca „SVT”, iar cifrele (de exemplu plățile și alocări) legate de fiecare dintre cele două companii vor fi comune (26).
3.2. Reclamanți
3.2.1. NSAB
(20)
NSAB este o companie care are sediul principal înregistrat în Suedia. NSAB deține și operează doi sateliți Sirius care acoperă regiunile de nord și baltice, precum și Europa centrală și de est, cu servicii de telecomunicații, TV și alte medii. NSAB distribuie semnale radio și TV pentru emitenții publici și privați.
(21)
NSAB este deținut în proporție de 75 % de către unul dintre operatorii principali de servicii prin satelit direct acasă din Europa - compania înregistrată în Luxemburg-SES ASTRA - și 25 % deținut de către Corporația Spațială Suedeză („Svenska Rymdaktiebolaget”). Corporația Spațială Suedeză este o companie de stat cu răspundere limitată cu operațiuni în Suedia (27). Până în martie 2000, NSAB a fost parțial deținută de către Teracom (28).
3.2.2. Viasat
(22)
Viasat este un operator integrat de servicii TV cu plată și fără care distribuie programe prin intermediul platformei de satelit Sirius. Operează în Regatul Unit, unde este de asemenea înregistrată. Viasat este deținută în întregime de către o subsidiară a grupului media suedez MTG AB („MTG”). MTG operează în întreaga lume și pretinde a fi, printre altele, cel mai mare operator de televiziune cu plată și fără din țările din Scandinavia și baltice.
4. EMISIA TV
4.1. Platformele de emisie TV din Suedia
(23)
În Suedia, televiziunea în prezent este distribuită prin intermediul rețelelor terestre, prin cablu și prin sisteme TV cu antenă livrate prin satelit („SMATV”), prin satelit și bandă de mare frecvență. În conformitate cu Guvernul, emisia TV va fi în curând disponibilă de asemenea și prin intermediul rețelelor de telefonie mobilă de a treia generație (29).
(24)
Figura 1 de mai jos demonstrează semnificația comparativă a diferitelor platforme TV din Suedia în 2006. Cifrele indică utilizarea efectivă a diferitelor platforme ca procentaj din casele din Suedia (30).În cazul platformei terestre, figura distinge mai departe între recepția analogică și cea digitală.
Figura 1:
Recepționarea TV casnică din Suedia în 2006
(25)
Toate platformele de transmisie actuale disponibile, de exemplu cablu, satelit și terestru au fost sau sunt afectate de tranziția de la transmisia de televiziune analogică către cea digitală. Digitalizarea emisiei reprezintă un mare avantaj în temeni de lărgire și eficientizare a spectrului și a posibilităților crescute de transmisie. Acest lucru va duce la servicii mai noi și mai bune calitativ și la o mai mare posibilitate de alegere din partea consumatorului.
(26)
Indiferent de modul de transmisie, transmisia digitală are o arhitectură mai mare sau conține un sistem de acces în care canalele pot fi încriptate. Acest lucru înseamnă că, pentru a primi transmisii deschise digitale, consumatorii au nevoie de un receptor digital care este fie inclus în televizor sau este livrat într-o „cutie separată” care funcționează ca un decodor. Pentru a viziona canalele încriptate, consumatorii trebuie să aibă un dispozitiv care să poată să citească așa numitul „card de acces”.
4.2. Dezvoltarea televiziunii terestre digitale în Suedia
(27)
Televiziunea digitală în Suedia s-a dezvoltat rapid în ultimii cinci ani. Pe când toate platformele digitale - satelit, cablu și terestru - au experimentat o creștere în perioada cuprinsă între 2000 și 2005, satelitul a ocupat primul loc în digitalizare (a se vedea figura 2) (31).
Figura 2:
Dezvoltarea platformelor digitale în Suedia (2000-05)
(28)
În baza propunerii din partea Guvernului, Parlamentul a decis în 1997 că dezvoltarea rețelei digitale terestre ar trebui să înceapă în anumite părți ale țării și că statul să decidă gradual dacă și cum va continua montarea rețelei (32). S-as decis ca dezvoltarea rețelei terestre digitale să fie finanțată în întregime de către companiile participante, de exemplu companii emitente și proprietarii de rețele și nu de către stat (33).
(29)
În 2003, Parlamentul a decis ca rețeaua terestră analogică să fie scoasă din funcțiune până la data de 1 februarie 2008 (34) și în mai 2004 a decis ca multiplexul care a servit transmisiilor digitale ale SVT ar trebui construit să acopere 99,8 % până în momentul în care întreaga rețea terestră analogică va fi scoasă din funcțiune. Până atunci, cel puțin încă un multiplex va acoperi 98 % din populație. Nu s-au decis nici un fel de cerințe referitoare la acoperirea celorlalte aparate multiplexe (35).
(30)
În conformitate cu Teracom, prima etapă a ieșirii din funcțiune a rețelei terestre analoge a început în data de 19 septembrie 2005 și a acoperit aproximativ 150 000 de case din Suedia (36). A se vedea tabelul 1 de mai jos pentru etapele planificate și procentajul estimat de populație afectată de către închidere în fiecare etapă.
Tabelul 1:
Închiderea planificată a rețelei terestre analoge și procentajul estimat din populația afectată
% din populația zonei afectate
% din populația care are acoperire pe televiziune terestră digitală
(cifre cumulate)
Etapa 1 s-a încheiat în noiembrie 2005
4
4
Etapa 2 s-a încheiat în mai 2006
20
24
Etapa 3 este programată a se încheia în noiembrie 2006
16
39
Etapa 4 este programată a se încheia în mai 2007
28
67
Etapa 5 este programată a se încheia în octombrie 2007
33
100
Sursa: Teracom. Notă cifrele reprezintă estimări.
(31)
Propriile fonduri și venituri ale Teracom din vânzarea de servicii de rețea (de exemplu taxele de utilizator) nu au fost suficiente pentru acoperirea tuturor costurilor de investiții legate de implementarea în toată țara a rețelei terestre digitale și Teracom, prin urmare, a trebuit să adune un capital suplimentar. Acest lucru s-a făcut prin intermediul creditelor pe piața de capital și prin vânzarea de active, iar în acest mod s-a reușit finanțarea dezvoltării pieții digitale terestre (37).
4.2.1. Transmisia prin rețeaua terestră digitală în Suedia
(32)
Televiziunea digitală operează prin aparate multiplex, care sunt sisteme care combină și digitalizează semnalele multiple de transmisie pentru o singură linie sau un canal comun. Acest lucru are ca rezultat o capacitate mai mare și un număr crescut de canale care pot fi transmise în mod simultan. Teracom operează în prezent cinci dispozitive multiplex, fiecare având capacitatea de a transmite în jur de opt canale de televiziune individuale. În primăvara anului 2006, patru dispozitive multiplex au acoperit aproximativ 98 % din populația din Suedia și cel de al cincilea aproximativ 50 % din populație (38).
(33)
Guvernul își bazează decizia de acordare a licenței pe recomandările din partea Agenției de Radio și de Televiziune („Radio och TV-verket”), care verifică cererile. În luna octombrie 2006, s-a acordat licență unui număr de aproximativ 40 de canale de televiziune, pentru emiterea în rețeaua terestră digitală. Unul dintre cinci aparate multiplexe este rezervat pentru SVT, un altul este dedicat în principal pentru TV4 și cele rămase sunt împărțite de către deținătorii de licență (39).
4.2.2. Marketingul rețelei terestre digitale către consumatori
(34)
Boxer este responsabil de baza abonaților - ceea ce înseamnă, publicitatea pentru oferta de televiziune cu plată pentru platforma terestră digitală către consumatorii finali. Potrivit Guvernului, Teracom și Boxer se confruntă cu o competiție acerbă din partea altor platforme de transmisie, precum ar fi operatorii prin satelit. Acest lucru a făcut dificil ca Boxer, pe măsură ce încerca să își facă simțită prezența pe piață și să construiască o bază de clienți, să taxeze consumatorul cu costul complet al dispozitivului. După lansarea platformei terestre digitale, Boxer a oferit prin urmare dispozitivul de recepție consumatorilor la un preț redus și a acoperit costurile pe întreaga perioadă a contractului de abonament. Acest lucru explică de ce Boxer a suferit pierderi substanțiale în faza inițială a operațiunilor. Când Boxer a înregistrat pierderi, a primit o injecție de capital în termeni egali de la ambele companii mamă: 70 % de la Teracom și 30 % de la Skandia (40).
4.3. Televiziunea publică suedeză și finanțarea acesteia
(35)
Potrivit legii din Suedia, fiecare cămin care are propriul televizor trebuie să plătească o taxă de licență TV. Banii proveniți din încasarea taxei de licență finanțează companiile publice (de televiziune și de radio) din Suedia (41).
(36)
Taxa de licență TV este colectată de către o entitate deținută de către toate companiile publice suedeze de radio sau TV: Radiotjänst i Kiruna AB („Rikab”) (42). Rikab transferă banii pe care îi încasează în conturi individuale ale Biroului suedez de colectare a datoriilor („Riksgäldskontoret”), așa-numitul „rundradiokontot”.
(37)
În baza activităților SVT și a oricăror modificări sau completări, Guvernul dorește să adauge la obligațiile de serviciu public, Parlamentul decide în fiecare an asupra sumei pe care compania o va avea la dispoziție pentru realizarea obligațiilor de serviciu public (43). SVT folosește toți banii alocați pentru realizarea activităților publice, precum este detaliat în licența de emisie și în condițiile de finanțare (44). Din acești bani alocați, SVT decide singură cât va fi folosit și pentru ce, de exemplu activități legate de programe și cât anume ar trebui cheltuit pe distribuția de programe (de exemplu plățile taxelor de transmisie către Teracom) (45).
(38)
Pe durata trecerii la transmisia terestră digitală, emisiile terestre analoge și digitale vor fi făcute în paralel, pentru a da timp consumatorilor să treacă la noul mod de recepție. Pentru prevenirea înregistrării unor costuri ridicate ocazionate de către SVT datorită transmisiilor paralele care să ducă la creșterea semnificativă a taxei TV colectate de la proprietarii de aparate TV (46), statul a decis implementarea unui mecanism alternativ de finanțare pentru acoperirea costurilor. În acest scop, s-a deschis un cont separat la Biroul Național de Datorii în 2002, așa-numitul „cont de distribuție” („distributionskontot”). Contul de distribuție este finanțat cu bani proveniți de la rundradiokontot și prin intermediul unei facilități de creditare acordate de către Biroul Național de Datorii. Din acest cont de distribuție banii sunt apoi transferați către SVT pentru plata transmisiei terestre (47).
(39)
În primii ani, contul de distribuție înregistrează un deficit datorită faptului că suma de bani care este transferată acolo din rundradiokontot este mai mică decât suma care este transferată de acolo către SVT pentru plățile de transmisie. Diferența între ceea ce se primește în contul de distribuție de la rundradiokontot și banii de care SVT are nevoie pentru plățile de transmisie este acoperită printr-un credit acordat de către Biroul Național de Datorii. Odată ce rețeaua terestră analogică este închisă și SVT nu mai trebuie să plătească transmiterea paralelă a semnalelor analoge și terestre, transferurile din contul de distribuție către SVT vor fi reduse și deficitul din contul de distribuție va fi recuperat gradual. Se estimează că toate costurile pentru transmisia paralelă vor fi recuperate în întregime până în anul 2013, când contul de distribuție va fi din nou solid (48).
(40)
În conformitate cu condițiile de finanțare, SVT nu apare a avea constrângeri cu privire la modul de folosire și de alocare a sumelor acordate de la rundradiokontot și contul de distribuție - cu condiția ca banii să fie folosiți exclusiv pentru activitățile de serviciu public, precum se specifică în licența de emisie și condițiile de finanțare (49).
4.4. Transmiterea serviciului public în rețeaua terestră: plățile SVT către Teracom pentru serviciile de transmisie
(41)
Ca parte a finanțării, încasările SVT sunt folosite la achiziționarea serviciilor de transmitere de la Teracom. Tariful acestor servicii sunt negociate între SVT și Teracom fără implicarea Guvernului. În conformitate cu Guvernul și Rapoartele anuale ale Teracom, Teracom aplică principiul „egalității de tratament” („likabehandlingsprincipen”) față de emitenți, în ceea ce privește taxele pentru transmisiile analoge și digitale (50).
(42)
Cu privire la transmisia terestră digitală, Teracom, din 1992 și până în decembrie 2005, a cerut stabilirea prețurilor la nivelul costurilor („självkostnadskalkyl”). Plățile efective ale SVT către Teracom sunt de obicei stabilite pentru mai mulți ani în avans în cadrul unor acorduri negociate între cele două companii. În conformitate cu prevederile prezentului acord, plățile SVT către Teracom pentru perioada din 2004 până în 2013 se bazează, între altele, pe programul stabilit pentru renunțarea la rețeaua terestră analogică. În cazul în care Parlamentul decide să modifice acest program, plățile pot fi ajustate (51).
(43)
Cu privire la transmisia terestră digitală, folosirea de către Teracom a principiului egalității de tratament este reflectat în faptul că, cu începere din anul 1999, toți emitenții (inclusiv SVT) au fost taxați în conformitate cu același model de taxare, așa-numitul model de tarifare bazat de penetrarea pieței („penetrationsbaserad prissättning”) (52). Acest lucru înseamnă că, în afară de anumite prețuri fixe pe canal, de exemplu tariful de bază („grundavgift”) și tariful de conectare („anslutningsförbindelser”), emitenții sunt taxați cu un tarif variabil care este proporțional cu numărul respectiv de consumatori (de exemplu penetrare). Suma pe consumator al acestui tarif variabil este aceiași pentru toate canalele (53). Principiul egalității de tratament constrânge comportamentul referitor la tarifare al Teracom față de SVT și garantează că SVT nu plătește mai mult pentru transmiterea terestră digitală decât alți emitenți - în măsura în care serviciile necesare sunt identice (54). Principiul egalității de tratament a fost recent reconfirmat de legea emisă de Guvern 2005/06 (55).
(44)
[…] (56) (57)
5. DESCRIEREA DETALIATĂ A MĂSURILOR PRESUPUSE DE ACORDARE DE AJUTOR
(45)
Măsurile evaluate în cadrul acestei Decizii sunt următoarele:
-
sprijin financiar indirect către Teracom prin tarifele de transmisie presupus a fi excesive plătite de către SVT pentru serviciile de transmisie ale Teracom oferite prin rețelele terestre analoge și digitale;
-
sprijin financiar direct prin intermediul unei garanții de creditate acordate de stat către Teracom; și
-
sprijin financiar direct în forma unei contribuții condiționate a acționarilor („villkorat aktieägartillskott”), care să fie replătite de către Teracom.
5.1. Plățile de transmisie a SVT către Teracom
(46)
În baza informațiilor disponibile în momentul adoptării deciziei deschise, Comisia a avut motive să creadă că Guvernul a folosit SVT ca mijloc de canalizare a banilor de la stat către Teracom pe durata trecerii de la televiziunea terestră analogică la cea digitală. În conformitate cu informațiile disponibile, lui SVT i s-a alocat finanțare pentru transmisie care, cumulată pe anii 2002 până în 2013, ar depăși costurile prevăzute de Teracom pentru transmiterea canalelor SVT. Excesul de finanțare se pare că s-a ridicat la aproximativ 509,61 milioane de SEK până în 2013 (a se vedea Tabelul 2 de mai jos).
(47)
Precum este stabilit în decizia de deschidere, Comisia a fost de asemenea preocupată că finanțarea alocată către SVT pentru acoperirea plăților de transmisie vor fi transferate în mod automat către Teracom. În cazul în care termenii și condițiile Teracom pentru serviciile de transmisie către SVT nu ar fi comparabile cu cele pentru o tranzacție normală pe piață, plățile în plus ale prețului de piață ar putea intensifica preocuparea referitoare la un ajutor mascat în favoarea Teracom.
(48)
Informațiile aflate la dispoziția Comisiei în momentul deciziei de deschidere au sugerat că, până în 2007, plățile la tarifele de transmitere ale SVT către Teracom ar fi mai joase decât costurile Teracom pentru transmiterea SVT (vizibile din coloana 5 din). De exemplu, în anul, cu toate acestea, când rețeaua terestră analogică va fi dispărut și SVT nu va mai fi obligat să facă transmisii paralele în mod analogic și digital, informațiile sugerează că plățile anuale ale SVT ar depăși costurile Teracom de transmitere a SVT: din 2008 până în 2013, SVT ar trebui să plătească, în fiecare an, către Teracom cu mult în plus pentru costurile sale de transmisie. În 2013, plățile SVT au fost estimate la 2,3 ori ca mărime a costurilor de transmisie. Asemenea plăți ar echilibra cu mult pierderile inițiale ale Teracom și ar permite ca Teracom să înregistreze un profit cumulat de 509,61 milioane SEK până în 2013. Comisia are dubii cu privire la faptul că acest profit ar fi rezultatul unor condiții normale de piață și și-a exprimat îngrijorarea că profitul ar putea reprezenta ajutor de stat în favoarea Teracom (a se vedea decizia de deschide, paragraful 32).
Tabelul 2:
Plățile pentru taxele de transmisie ale SVT către Teracom din anul 2002 până în 2013, precum a fost prezentat în decizia de deschidere
Anul
Plățile de la SVT către Teracom (1)
Costurile Teracom de transmitere a SVT în sistem analog (2)
Costurile Teracom de transmitere a SVT în sistem digital (3)
Costurile totale ale Teracom de transmitere a SVT
(4 = 2 + 3)
Profiturile anuale estimate ale Teracom
(5 = 4-1)
Profiturile/pierderile cumulate ale Teracom (6)
2002
485
480
160
640
- 155,00
- 155,00
2003
523
480
160
640
- 117,00
- 272,00
2004
556,46
480
160
640
-83,54
- 355,54
2005
591,79
480
160
640
-48,21
- 403,75
2006
256,19
240
160
400
- 143,81
- 547,56
2007
273,79
120
160
280
-6,21
- 553,77
2008
291,58
160
160
131,58
- 422,19
2009
309,57
160
160
149,57
- 272,61
2010
327,77
160
160
167,77
- 104,85
2011
346,16
160
160
186,16
81,31
2012
364,75
160
160
204,75
286,06
2013
383,55
160
160
223,55
509,61
5.2. Garanția de stat eliberată în favoarea Teracom
(49)
În baza informațiilor disponibile în momentul emiterii deciziei de deschidere, Comisia a avut motive să suspecteze eliberarea unei garanții de creditare în favoarea sau cel puțin care era disponibilă pentru Teracom.
(50)
Pe durata anului 2001, pentru motive care în principal erau legate de investițiile Teracom în televiziunea terestră digitală, predicțiile legate de solvența Teracom nu au fost foarte optimiste și s-a așteptat ca solvența acesteia să continue să se înrăutățească (58). În consecință, exista un risc mare ca Teracom să nu respecte contractele pentru transmisia programelor SVT și TV4, dar chiar să nu aibă mijloacele pentru dezvoltarea și operarea rețelei terestre digitale în totalitate. În plus, exista riscul ca Teracom să nu poată onora datoriile către creditori..
(51)
O propunere din partea Guvernului din noiembrie 2001 a recomandat o garanție de credit de maximum 2 000 milioane SEK (aproximativ 210 milioane EUR) care să fie acordată companiei Teracom. Teracom ar trebui să plătească un onorariu pentru acoperirea riscurilor și costurilor de ordin administrativ implicate de acordarea garanției, iar garanția era limitată în timp (59). Această propunere a fost aprobată de Parlament în februarie 2002 (60). Potrivit informațiilor disponibile Comisiei în momentul adoptării deciziei de deschidere, ulterior aprobării, Guvernul a luat decizia de acordare a unei garanții de creditare în favoarea Teracom.
(52)
Comisia explică faptul că aplicarea articolului 87(1) din Tratatul CE pentru garanțiile de credit acordate de către un stat membru în Notificarea referitoare la Ajutorul de stat sub formă de garanții („Notificare cu privire la garanții”) (61). În conformitate cu secțiunea 4 din Notificarea cu privire la garanții, doar îndeplinirea tuturor condițiilor asigură că o garanție emisă de un anumit stat nu reprezintă ajutor de stat în conformitate cu prevederile articolului 87(1) (62).
(53)
În baza acestui istoric referitor la garanție și la motivele deciziei de emitere a acesteia - precum este explicat în decizia de deschidere (situația financiară precară a Teracom și solvența scăzută), Comisia avea motive să creadă că este posibil ca acele condiții stabilite în secțiunea 4 a Notificării de garanție să nu fie îndeplinite și că această garanție de credit reprezenta ajutor de stat către Teracom.
5.3. Injecția de capital
(54)
În baza informațiilor referitoare la poziția financiară a Teracom disponibile în momentul adoptării deciziei de deschidere, Comisia nu putea exclude contribuția condiționată a acționarilor sub forma de injecție de capital reprezenta ajutor de stat către Teracom.
(55)
Cu toate că reorganizarea Teracom a început cu reorganizarea tuturor activităților Grupului în 2002 pentru îmbunătățirea situației financiare (63) și în ciuda faptului că previziunile pe vânzări era în creștere, Teracom încă înregistra pierderi și insolvența sa era în scădere (64). În conformitate cu informațiile disponibile pentru Comisie în momentul adoptării deciziei de deschidere, rata solvenței Teracom era de 20 % la sfârșitul anului 2002, pe când creditorii cereau o rată de solvență la nivelul a 25 % (nivelul la care Grupul era, conform informațiilor deținute de Comisie, se pare la 30 %) (65). Teracom și creditorii acesteia împreună au cerut prin urmare ca lui Teracom să i se acorde o injecție de capital (66).
(56)
În conformitate cu informațiile deținute de Comisie, Guvernul a concluzionat că situația financiară precară a Teracom era de natură temporară, ocazionată de costurile mari de investiții și operative și de faptul că, pe termen lung, Teracom va fi o companie viabilă cu o poziție puternică pe piață și un model de afaceri. În luna martie 2003, Guvernul a propus ca Parlamentul să îl autorizeze să acorde companiei Teracom o contribuție suplimentară din partea acționarilor sub formă de injecție de capital care să se ridice la aproximativ 500 milioane SEK (aproximativ 52,5 milioane EUR) (67). După aprobarea din Parlament din luna mai 2003 și semnarea unui acord cu Teracom în luna iunie 2003, statul a acordat companiei Teracom o contribuție condiționată din partea acționarilor.
(57)
În luna martie 2003, înainte de adoptarea propunerii, Guvernul a informat Comisia în legătură cu intenția de a înainta o propunere către Parlament cu privire la injectarea de capital. Conform Guvernului, cu toate acestea, acest lucru nu a reprezentat o notificare formală către Comisie (68).
(58)
Informațiile disponibile pentru comisie indicau faptul că, prin urmare, înainte de injectarea de capital, solvența Teracom era sub cea cerută de 25 %. Acest lucru a dus la concluzionarea că este posibil ca tranzacția să nu mai aibă loc în condiții similare cu cele de pe piața privată de creditare (de exemplu, că un creditor privat ar fi luat aceiași decizie de injectare de capital în compania). Prin urmare, Comisia ar fi putut să nu excludă faptul că injecția de capital ar reprezenta ajutor de stat.
5.4. Motive de inițiere a procedurii formale de investigație
(59)
Informațiile disponibile Comisiei în momentul inițierii procedurii sugerau că nu este exclus ca toate cele trei măsuri presupune de ajutor de stat îndeplineau cerințele stabilite la articolul 87 alineatul (1) și, prin urmare, reprezentau ajutor de stat.
(60)
În plus, în momentul deciziei de deschidere, Comisia nu deținea nici un fel de informații care să sugereze că ajutorul ar fi fost compatibil cu prevederile Tratatului CE. Nici una dintre derogările stabilite în articolele 87(2), 87(3) sau 86(2) nu păreau a fi aplicabile și era problematic și apărea că Suedia nu a ținut cont de principiul neutralității tehnologice pe durata procesului de digitalizare.
(61)
Prin urmare Comisia a inițiat o procedură formală de investigare pentru a oferi oportunitatea Suedia și celorlalte părți interesate de a înainta comentariile asupra evaluării preliminare realizate de Comisie, precum se stipulează în decizia de deschidere.
6. COMENTARII DIN PARTEA CELOR INTERESAŢI
6.1. B2 Bredband AB („B2”)
(62)
B2 este de acord cu toate acuzațiile stabilite în decizia de deschidere. Potrivit B2, avantajele acordate companiei Teracom pot modifica cadrul concurențial pentru televiziunea prin satelit digital, dar și pentru cea prin cablu digital. Pentru distribuția în bandă de mare frecvență, televiziunea multicast va deveni un produs important în următorii ani (69).
6.2. ECCA
(63)
ECCA nu are comentarii specifice în ceea ce privește informațiile prezentate în decizia de deschidere, dar salută examinarea din partea Comisiei a serviciilor terestre digitale din Suedia. Acest lucru este cu atât mai important cu cât anumite state intervin pentru finanțarea unei noi infrastructuri și, în mod deosebit, a rețelelor și a serviciilor terestre digitale. În conformitate cu cele precizate de ECCA, aceste politici deja influențează comportamentul consumatorilor față de serviciile prin cablu.
(64)
În plus, conform ECCA, procedurile și condițiile stabilite pentru aceste platforme de către autoritățile naționale și regionale sunt discriminatorii la tip și au efectul de a pune pe alți operatori de platformă cu un dezavantaj competitiv. Conform ECCA, investitorii de capital sunt neîncrezători să investească în infrastructură dacă este probabil ca autoritățile publice să promoveze stabilirea unei infrastructuri concurente capabilă să ofere aceleași tipuri de servicii ca cele oferite de tarifele subvenționate. Acest lucru ar putea avea efecte foarte negative asupra disponibilității finanțării de care este nevoie pentru consolidarea industriei de cablu, actualizarea rețelelor și introducerea de noi servicii (70).
6.3. ESOA
(65)
Potrivit ESOA, autoritățile din Suedia acordă un ajutor ilegal de stat companiei Teracom. Efectul acestui ajutor constă în favorizarea soluției tehnologice terestre în defavoarea celorlalte, precum ar fi soluțiile prin cablu și satelit, ceea ce distorsionează competiția datorită faptului că ajutorul de stat îi permite companiei Teracom să reducă costurile și să reducă tarifele care în mod normal ar trebui date de condițiile de piață.
(66)
Potrivit ESOA, operarea de sateliți pentru transmisiile digitale de TV necesită investiții semnificative. Cu toate acestea, într-o piață cu distorsiuni, sateliții reprezintă competitori puternici pentru soluțiile digitale terestre (inclusiv cablu). Dat fiind că tranziția de la metoda analogică la cea digitală de transmisie este în derulare în toată Uniunea Europeană, ESOA își exprimă îngrijorarea că intervenții similare celor înregistrate în Suedia se pot repeta în alte state membre (71).
6.4. NSAB
(67)
NSAB este de acord cu argumentele avansate în plângere și este de acord cu acuzațiile care se aduc în decizia de deschidere. Cu toate acestea, pune la îndoială dacă cifrele comunicate de către autoritățile suedeze ca răspuns la decizia de deschidere corespund cu toate plățile făcute de către SVT pentru Teracom și dacă acestea dau o viziune corectă și clară asupra sumelor efectiv plătite. Prin urmare, urgentează Comisia să ceară informații suplimentare și explicații din partea Guvernului.
(68)
Cu privire la argumentele Guvernului în favoarea emisiei digitale terestre în comparație cu cea digitală prin satelit, NSAB notează că în unele țări vecine sunt doar puține case unde nu se pot primi emisii prin satelit. În plus, se reliefează faptul că în țări precum ar fi, de exemplu, Finlanda, 10 % din căminele care se află sub acoperirea rețelei terestre digitale adecvate, înregistrează probleme cu recepția. Mai mult, se menționează faptul că, potrivit BBC, 25 % din căminele din Regatul Unit nu pot urmări televiziunea digitală terestră datorită echipamentelor neadecvate de antenă.
(69)
În cele din urmă, NSAB pune sub semnul întrebării neutralitatea raportului lui Öhrlings PriceWaterhouseCoopers („PWC”) referitor la injecția de capital de la Teracom Group. De asemenea, susține că raportul se bazează pe prognoze de afaceri pentru Teracom și pe presupuneri foarte optimiste, de exemplu cea cu privire la numărul estimat de abonați (72).
6.5. Telenor Broadcast
(70)
Telenor Broadcast nu adoptă o poziție cu privire la întrebarea dacă măsurile presupuse în prezentul caz reprezintă sau nu ajutor de stat. Cu toate acestea, pune accentul pe faptul că ajutorul oferit platformei terestre digitale îi vor pune pe ceilalți operatori de platforme în fața unui dezavantaj concurențial; pe piețele de distribuție, unde serviciile de televiziune sunt oferite consumatorilor și pe piețele de transmisie, unde capacitatea infrastructurii de transmisie este oferită emitenților.
(71)
Teracom (inclusiv Boxer) este activ ca furnizor de servicii de transmisie către emitenți și servicii de televiziune către consumatori și este capabilă să folosească ajutorul de stat pentru subvenționarea ambelor activități. În partea inferioară a lanțului de distribuție acest lucru se poate face fie prin furnizarea de servicii TV la tarife mai joase sau prin oferirea mai multor dispozitive de recepție care ar fi fost fezabile din punct de vedere economic fără acordarea de ajutor de stat. Potrivit Telenor Broadcast, acest lucru este de o importanță crucială în această etapă de dezvoltare către o piață unică pentru toate platformele.
(72)
De asemenea, Telenor Broadcast ridică întrebarea referitoare la obligația SVT de acoperire a 99,8 % din populația Suediei prin intermediul rețelei terestre și dacă acest lucru reprezintă ajutor de stat și pune sub semnul întrebării dacă transmisia terestră este mijlocul cel mai eficient din punctul de vedere al costurilor de distribuire a semnalului TV (73).
6.6. TeliaSonera
(73)
TeliaSonera nu adoptă o poziție cu privire la întrebarea dacă aceste măsuri din cazul de față sunt comparabile cu cele din Tratatul CE. Cu toate acestea, se pune accentul pe neutralitatea competitivă a diferitelor infrastructuri tehnice de pe piața distribuției de televiziune (74).
6.7. UGC
(74)
UGC nu adoptă o poziție cu privire la compatibilitatea măsurilor presupuse din cazul de față cu prevederile din Tratatul CE. Cu toate acestea, în același timp sprijină cu tărie realizarea unei investigații mai aprofundate din partea Comisiei. Mai mult, susține că genul de concurență susținut de către stat poate servi doar la distorsionarea pieții. Din acest punct de vedere, nu poate exista nici o justificare pentru implicarea statului în dezvoltarea televiziunii terestre digitale bazată pe argumentul interesului public. În cazul în care oferirea de televiziune digitală reprezintă o cauză de interes public, există multe infrastructuri alternative pentru realizarea acestui lucru (75).
6.8. Viasat
(75)
Viasat salută investigația Comisiei și adoptă opinia că rezultă cu claritate din decizia de deschidere că Teracom (inclusiv Boxer) a primit fonduri considerabile care reprezintă un ajutorul de stat ilegal. Este de acord în totalitate cu concluziile din decizia de deschidere. Conform Viasat, transmisia prin satelit reprezintă o platformă de distribuție mult mai eficientă din punctul de vedere al costurilor și posibilitatea ca Guvernul să favorizeze rețeaua terestră va duce la reducerea posibilității de alegere a consumatorului și la reducerea calității produselor disponibile.
(76)
Viasat adaugă faptul că Boxer a beneficiat de asemenea de un ajutor suplimentar din postea statului nu doar prin intermediul Teracom, dar și în mod direct de la SVT. Spre deosebire de distribuitorii de emisii (inclusiv Viasat), Boxer nu trebuie să plătească nici o taxă pentru drepturile de distribuție pentru programele SVT (76).
7. COMENTARII DIN PARTEA SUEDIEI
(77)
În răspunsul trimis pe data de 29 octombrie, Guvernul adoptă opinia conform căreia nu a existat nici un fel de ajutor către Teracom care să fie intre în contravenție cu obligațiile Suediei conform prevederilor din Tratatul CE. Se susține în principal faptul că decizia de deschidere s-a bazat pe informații incomplete și deseori inexacte.
7.1. Plățile către Teracom a tarifelor de transmisie SVT, presupuse a fi suplimentare
(78)
Conform Guvernului, SVT nu a efectuat și nu va face plăți suplimentare către Teracom pentru serviciile de transmisii pe rețeaua terestră digitală și analogică. În plus, Guvernul pretinde că evaluarea Comisiei din decizia de deschidere se bazează pe cifre inexacte.
(79)
În primul rând, în decizia de deschidere, Comisia analizează costurile Teracom pe rețeaua terestră digitală (coloana 3 din tabelul) fără TVA, cu toate că toate celelalte cifre din același tabel includeau TVA. Conform Guvernului, toate cifrele ar trebui să fie fără TVA pentru a le putea compara (77). de mai jos prezintă tabelul relevant din decizia de deschidere corectată pentru TVA. Conform acestor cifre corectate, profiturile cumulate ale Teracom vor fi semnificativ reduse în anul 2013 (23,7 milioane SEK), în comparație cu suma indicată în decizia de deschidere (509,61 milioane SEK).
Tabel 3:
Plățile de taxe de transmitere de la SVT 2002 la 2013
(fără TVA)
Anul
Plățile de la SVT către Teracom
fără TVA (1)
Costurile Teracom de transmitere SVT în analog
fără TVA (2)
Costurile Teracom de transmitere a SVT în sistem digital
(3)
Costurile totale ale Teracom de transmitere SVT
fără TVA (4 = 2 + 3)
Profitul/pierderile anuale ale Teracom
(5 = 4 - 1)
Profitul/pierderile cumulate ale Teracom
(6)
2002
388,0
384
160
544
- 156,0
- 156,0
2003
418,4
384
160
544
- 125,6
- 281,6
2004
445,2
384
160
544
-98,8
- 380,4
2005
473,4
384
160
544
-70,6
- 451,0
2006
205,0
192
160
352
- 147,1
- 598,1
2007
219,0
96
160
256
-37,0
- 635,0
2008
233,3
160
160
73,3
- 561,8
2009
247,7
160
160
87,7
- 474,1
2010
262,2
160
160
102,2
- 371,9
2011
276,9
160
160
116,9
- 255,0
2012
291,8
160
160
131,8
- 123,2
2013
306,8
160
160
146,8
23,7
Sursa: Răspunsul din data de 29 octombrie, p. 25. Cu toate acestea, notați că tabelul include încă numărul de erori care sunt explicate și corectate în Tabelul 4 de mai jos.
(80)
În al doilea rând, Guvernul susține că decizia de deschidere a Comisiei se bazează pe estimări ale costurilor ocazionate de către Teracom la transmisia SVT dintr-o perioada așa de îndepărtată ca anul 2001 (a se vedea coloanele 3 și 4 din și respectiv). Potrivit Guvernului, costurile actuale ale Teracom au fost semnificativ diferite de aceste estimări (a se vedea de mai jos) și, în vederea susținerii acestei afirmații, Guvernul a înaintat cifrele exacte. Diferența este foarte notabilă în ceea ce privește costurile Teracom referitoare la rețeaua terestră digitală unde costurile au fost inițial estimate la suma de 160 milioane SEK pe an. Această estimare se baza pe o rată de acoperire a rețelei digitale de 98 % și pe o funcționalitate completă a rețelei în anul 2002 incluzând, de exemplu, o cădere pe plan regional („regional nedbrytbarhet”) a semnalelor de transmisie și pe măsuri de sporire a securității („säkerhetsåtgärder”) (78). Cu toate acestea, doar în cursul anului 2005 rețeaua terestră digitală a funcționat la acest nivel, iar costurile Teracom de transmitere prin SVT prin intermediul platformei digitale a început să corespundă cu estimările originale (a se vedea tabelul 4 de mai jos). Cifrele înaintate care reliefează costurile efective ale Teracom sunt legate de asemenea de îngrijorarea exprimată de către Comisie în decizia de deschidere conform căreia costurile de transmitere a SVT erau, în faza inițială de derulare, sub 160 milioane SEK (79).
(81)
În al treilea rând, Guvernul a reliefat că plățile taxelor de transmitere a SVT către Teracom, precum sunt prezentate în decizia de deschidere (coloana 1 din Tabelul 2 și Tabelul 3 de mai sus) nu corespund cu plățile efective ale SVT, cu se referă la finanțarea care se intenționa a fi transferată din contul de distribuție către SVT. Aceste fonduri au fost la dispoziția SVT pentru plata pentru transmisia terestră, dar nu exista nici o obligație pentru SVT ca aceste fonduri să fie folosite doar în acel scop (80). De asemenea, Guvernul a atras atenția Comisiei că, contrar presupunerii inițiale, SVT urmează a primi suma de 384 milioane SEK(fără TVA) în 2006 de la contul de distribuție în loc de 205 milioane SEK(fără TVA), precum se estima în decizia de deschidere (81).
(82)
Tabelul 4 de mai jos prezintă plățile efective ale SVT către Teracom (coloanele de la 1a la 1c) și costurile efective ale Teracom de transmisie a SVT (coloanele 2 până la 4) pentru perioada cuprinsă între 1999 și 2006 (82). În plus față de programarea în timp acoperită în decizia de deschidere, tabelul include anii 1999, 2000 și 2001. Potrivit Guvernului, aceste cifre permit Comisiei să verifice că întreaga perioadă de la lansarea rețelei terestre digitale în aprilie 1999 SVT nu a făcut plăți suplimentare către Teracom. Informațiile cu privire la acești ani suplimentari tratează de asemenea problema ridicată de către Comisie în decizia de deschidere (83), și anume că SVT a primit fonduri suplimentare pe durata fazei inițiale al implementării rețelei terestre digitale (din 1997 până în l 2001), de exemplu înainte crearea contului de distribuție. Guvernul a stabilit cu claritate că SVT a primit, pe durata acestei perioade, în total suma de 300,3 milioane SEK pentru reînnoire tehnică („teknisk förnyelse”). Din această sumă, […] milioane SEK au fost cheltuite pe serviciile de transmisie digitală ([…] milioane SEK în 2000 și […] milioane SEK în 2001). Aceste cifre sunt incluse în tabelul 4 (coloana 1b) și sunt considerate la efectuarea calculului profiturilor și pierderilor Teracom în afacerile cu SVT.
(83)
În baza costurilor și tarifelor prezente ale Teracom, Tabelul 4 ilustrează, pentru fiecare an între 1999 și 2006, profiturile sau pierderile Teracom în afacerile cu SVT (coloana 5). Se pare că, în fiecare an cu excepția anului 2005, plățile totale ale SVT pentru transmisia analogică și digitală către Teracom (coloana 1c) au fost sub costurile totale ale Teracom de transmitere a SVT (coloana 4). Pe durata întregii perioade, Teracom a înregistrat de fapt pierderi la transmiterea SVT de ordinul a 149,5 milioane SEK.
Tabelul 4:
Taxele efective de transmisie SVT și costurile efective de transmisie a Teracom din 1999 până la 2006 (fără TVA)
Anul
Taxe analoge SVT
(1a)
Taxe digitale SVT
(1b)
Taxele totale ale SVT
(1c)
Costurile Teracom de transmitere în sistem analog SVT in analog
fără TVA (2)
Costurile Teracom de transmitere a SVT în digital
(3)
Costurile totale Teracom de transmitere SVT
fără TVA (4 = 2 + 3)
Profiturile/pierderile anuale ale Teracom
(5 = 4-1c)
Profiturile/pierderile cumulate ale Teracom
(6)
1999
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-10,3
-10,3
2000
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-31,8
-42,1
2001
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-24,1
-66,2
2002
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-18,9
-85,1
2003
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-3,6
-88,7
2004
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-58,2
- 146,9
2005
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
17,5
- 129,4
2006
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
-20,1
- 149,5
Sursa: Anexa 6 la răspunsul din data de 20 martie. Pentru cifrele cu asterisc, a se vedea explicația din nota de subsol 81.
(84)
Guvernul a oferit Comisiei explicații referitoare la pierderile ocazionate de către Teracom la transmisiile SVT pe durata perioadei cuprinse între 1999 și 2006. Mai întâi, potrivit Guvernului, tarifarea practicată de Teracom cu privire la rețeaua terestră digitală se baza pe numărul efectiv de consumatori (așa-numita rată de penetrare), care, pe durata fazei inițiale a implementării, s-a situat sub așteptări. În al doilea rând, pentru a acorda emitenților un stimulent pentru a începe transmisiile terestre digitale, Teracom inițial nu a putut percepe tarife pe transmisie care ar fi acoperit în totalitate costurile sale. În cele din urmă, costurile Teracom, așa cum sunt acestea prezentate în Tabelul 4, includ costurile imputate, precum ar fi rata de recuperare cerută de proprietar. Asemenea costuri imputate nu sunt considerate pierderi în conformitate cu regulile contabile (84).
(85)
De asemenea, Guvernul a înaintat tarifele și costurile efective ale Teracom de transmitere a programelor, altele decât SVT în rețelele terestre digitale și analoge (85), în mod deosebit costurile și tarifele principalului emițător concurent al Suediei, TV4, care este de asemenea singurul emitent prezent pe rețeaua terestră analogică. În măsura în care datele indică faptul că SVT a plătit tarife de transmisie mai mari decât TV4, aceste diferențe de preț pot, potrivit Guvernului, fi explicate prin intermediul cerințelor speciale pentru transmisiile SVT, de exemplu, o rată de acoperire SVT mai mare și o utilizare mai mare de capacitate, căderile pe plan regional ale semnalelor de transmisie SVT și măsuri îmbunătățite de securitate (86).
7.2. Garanția de credit pretinsă a fi emisă în favoarea Teracom
(86)
Potrivit Guvernului, nu s-a emis niciodată o garanție de credit. Cu toate acestea, Guvernul admite că Parlamentul a adoptat o decizie în februarie 2002 prin care autoriza Guvernul să emită o garanție pentru creditare (87).
(87)
Precum s-a menționat de către Guvern, este important să se observe că, în conformitate cu Constituția Suediei, doar Guvernul și nu Parlamentul poate face angajamente de ordin financiar către terțe părți (precum ar fi Teracom) cu privire la fondurile care aparțin bugetului de stat. Cu toate acestea, Guvernul nu poate să se angajeze în asemenea obligații fără o aprobare prealabilă din partea Parlamentului. De asemenea, în cazul de față, Guvernul ceruse Oficiului Național de Datorii să i se acorde obligația de emitere a garanției (88).
(88)
Potrivit Guvernului, odată ce a fost obținută aprobarea din partea Parlamentului, în iunie 2002 Guvernul, prin decizie, a cerut Oficiului Național de Datorii să emită o garanție de credit în favoarea Teracom și să decidă asupra tarifului perceput companiei Teracom pentru riscurile implicate și costurile administrative. Cu toate acestea, Guvernul pune accentul asupra faptului că această decizie specifică faptul că Oficiul Național de Datorii a trebuit să ia în considerare regulile CE referitoare la ajutorul de stat pentru a vedea dacă garanție este compatibilă cu acestea și, în caz contrar, să adune informațiile necesare pentru notificare conform prevederilor articolului 88(3) din Tratat (89). În plus, Oficiul Național de Datorii a trebuit să facă o evaluare de risc asupra garanțiilor emise de stat. Este important, înainte de această decizie a Oficiului Național de Datorii referitoare la suma garanției, perioada de timp și nivelul tarifului și înainte de stabilirea faptului că garanția nu are trebui să încalce regulile CE referitoare la ajutorul de stat, garanția nu putea fi emisă (90).
(89)
Oficiul Național de Datorii, care s-a bazat parțial pe evaluarea preliminară de creditare derulată în perioada iulie și septembrie 2002 de către Standard & Poor’s (91), a concluzionat că riscurile financiare implicate în emiterea unei garanții de creditare erau prea semnificative. În cazul emiterii unei garanții, s-ar fi perceput un tarif foarte mare pentru acoperirea riscurilor. În plus, Oficiul Național de Datorii a aflat că nu putea exclude faptul că o garanție de stat ar reprezenta un ajutor de stat (92). Potrivit Guvernului, după ce Oficiul Național de Datorii a făcut publică această opinie pe data de 1 octombrie 2002, Guvernul, Oficiul Național de Datorii sau Teracom nu au mai întreprins nici un fel de acțiuni.
7.3. Injecția de capital
(90)
Potrivit Guvernului, contribuția limitată a acționarilor sub forma unei injecții de capital nu reprezintă ajutor acordat din partea statului, în înțelesul din articolul 87(1) din Tratatul CE.
(91)
Guvernul notează primul în că decizia de deschidere se bazează pe informații parțial inexacte, ceea ce face ca situația economică și financiară a Teracom să arate mai rău decât este în realitate. Insolvența Teracom nu era așa de scăzută ca cea menționată în decizia de deschidere și Teracom a înrăutățit lucrurile doar în anul 2001 și 2002, dar nu pentru anul 2003 (93).
(92)
Potrivit Guvernului, Comisia, în decizia de deschidere, a făcut o evaluare greșită a situației financiare și economice a Teracom în momentul injecției de capital. Guvernul pune accent pe faptul că la sfârșitul lunii iunie 2003, când s-a injectat capital la Teracom, situația economică și financiară a companiei se schimbase considerabil în comparație cu perioada de timp care reprezenta baza pentru opinia negativă a Oficiului Național de Datorii la propunerea de acordare de garanții de stat pentru Teracom (94).
(93)
Precum se menționează de către Guvern, pe durata anului 2002 Teracom întreprinsese mai mulți pași în vederea remedierii problemelor sale de ordin financiar și economic. A vândut trei dintre subsidiarele sale, a redus costurile prin darea în șomaj a unei părți semnificative din forța de muncă (20 %), a realizat fuzionarea subsidiarelor, a închis părți din operațiunile sale, și și-a concentrat afacerile în locații mai puține și a redus investițiile în comparație cu anii 2000 și 2001. În plus, piața pentru televiziunea terestră digitală de dezvolta în mod favorabil, cu o cerere din ce în ce mai mare pentru abonamente la televiziunea digitală, în mod deosebit în toamna anului 2002. Pentru Teracom, acest lucru a condus la o creștere semnificativă în vânzările anuale de abonamente de la aproximativ 100 000 la sfârșitul anului 2001 la aproximativ 140 000 la sfârșitul anului 2002. Aceste măsuri de reducere a costurilor și de creștere a vânzărilor pe durata celei de a doua părți a anului 2002 au îmbunătățit semnificativ situația financiară și economică a Teracom și, în realitate, compania a înregistrat deja profituri în primele trei luni ale anului 2003 - înainte ca Guvernul să facă propunerea către Parlament (95).
(94)
Guvernul explică faptul că, atunci când Oficiul Național de Datorii a comunicat opinia negativă asupra acestui lucru, Guvernul s-a decis să întreprindă o analiză mai aprofundată asupra poziției financiare și economice de la Teracom (96) - în locul analizei gen instantaneu derulată de către Oficiul Național de Datorii.
(95)
În mod similar cu ceea ce ar fi făcut un acționar privat, Guvernul a evaluat poziția financiară și economică a Teracom pe termen scurt și pe termen lung, în baza planurilor de afaceri pentru anii 2003 până în 2005, în baza previziunilor financiare pentru perioada 2003 până în 2010 și a comparațiilor cu alte companii și alți acționari din ramuri asemănătoare sau același domeniu. S-a concluzionat că o contribuție limitată a acționarilor sub forma unei injecții de capital în valoare de 500 milioane SEK ar îmbunătăți solvența Teracom și ar permite Teracom ca, ulterior, să genereze destule profituri pentru returnarea injecției de capital într-o perioadă rezonabilă de timp. Guvernul susține că, în această situație, injecția de capital a acționarilor nu a reprezentat un ajutor de stat. Potrivit Guvernului, un investitor privat, în asemenea situație, ar fi fost pregătit să contribuie cu capital deoarece previziunile financiare pe termen lung și scurt pentru Teracom erau pozitive (97).
(96)
Guvernul adaugă faptul că, în acest context și contrar a ceea ce ar fi trebuit să facă, Comisia nu a luat în considerare toți factorii relevanți la examinarea faptului dacă ar fi fost de așteptat ca injecția de capital să genereze rezultatele așteptate. Comisia i-a limitat analiza la pierderile Teracom din trecut și la rata de insolvență a acesteia. În opinia Guvernului, Comisia a greșit de asemenea în compararea statului cu un creditor extern, ci ar fi trebuit să îl compare cu un acționar privat, despre care se poate presupune să aibă o abordare pe termen lung asupra investiției. Statul deține 100 % din Teracom, ceea ce implică de asemenea un interes pe termen lung, nu ca în cazul deținerii unei minorități (98).
(97)
Pentru a susține suplimentar argumentele aduse, Guvernul a înaintat un raport realizat de către PWC, o companie independentă de audit, care a fost solicitată de către cerut Guvern să revizuiască decizia acestuia referitoare la injecția de capital. Raportul evaluează situația economică și financiară a Teracom în momentul injecției de capital și în baza informațiilor disponibile în acel moment pentru decizia Guvernului. Raportul concluzionează că Guvernul a avut destule informații pentru a decide asupra realizării acestei injecții și că profitabilitatea pe termen lung a Teracom era la un nivel la care ar fi mulțumit pe un investitor privat (99).
(98)
În cele din urmă, Guvernul crede că în acest caz Comisia nu a luat suficient în considerare contextul mai larg al injecției de capital. De exemplu, ar fi trebuit să ia în considerare că injecția era necesară pentru securizarea investițiilor deja efectuate și care, pe termen lung, se credea că vor fi profitabile (100).
8. EVALUAREA MĂSURILOR PRESUPUSE DE AJUTOR
(99)
Pentru o măsură să poate fi caracterizată drept ajutor de stat, în înțelesul dat de către prevederile articolului 87 alineatul (1), trebuie să îndeplinească patru condiții: 1. trebuie să existente un transfer de resurse de la stat; 2. măsura respectivă trebuie să implice un avantaj economic pentru primitor; 3. măsura nu trebuie să distorsioneze sau să amenințe să distorsioneze concurența; și 4. măsura trebuie să afecteze comerțul între statele membre.
8.1. Plățile tarifelor de transmisie SVT către Teracom
8.1.1. Avantajul economic
(100)
Pentru a stabili dacă tarifele de transmisie pe care SVT le plătește Teracom pentru transmisia terestră conferă un avantaj economic companiei Teracom, trebuie examinat dacă SVT a plătit sau, pe viitor, urmează a plăți sume care depășesc ceea ce Teracom s-ar putea aștepta în mod rezonabil să obțină de la consumatori în condiții normale de piață.
(101)
Mai întâi, Comisia a investigat dacă, de la lansarea televiziunii terestre digitale în Suedia în 1999 până în anul 2006, SVT a plătit către Teracom mai mult de costurile Teracom de transmitere SVT. Pe când calculele din decizia de deschidere s-au bazat în mare măsură pe estimările plăților SVT și costurilor Teracom, Comisia, în prezenta decizie, s-a bazat pe calculele care reieșeau din cifrele efective (a se vedea de mai jos). Aceste cifre demonstrează că, în perioada cu începere din 1999 până în 2006, SVT nu a făcut plăți suplimentare către Teracom. De fapt, privite pe întreaga perioadă, plățile SVT au fost sub costurile Teracom de transmisie SVT, de unde au rezultat pierderi care se ridică la aproximativ 149,5 milioane SEK. Fiindcă această cifră (149,5 milioane SEK) include plățile pentru transmisii analoge și digitale, acest lucru indică de asemenea că nu au existat o subvenționare încrucișată, în sensul că Teracom a taxat suplimentar pentru transmisii analoge în vederea folosirii banilor pentru operațiunile sale digital.
(102)
În al doilea rând, Comisia a verificat dacă Teracom a perceput tarife mai mari către SVT decât cele pentru alte canale comerciale și, în acest mod, au beneficiat de un avantaj economic pentru SVT. În această privință, Comisia notează că tarifarea Teracom se supune principiului egalității de tratament, de exemplu Teracom aplică aceiași termeni și condiții tuturor clienților săi (101). Mai exact, Comisia notează că tarifarea Teracom pentru transmisiile analoge au fost bazate pe costuri încă din anul 1992 și că tarifele pentru transmisiile digitale sunt stabilite prin intermediul așa-numitului model de penetrare în care parametrii sunt aceiași pentru toți clienții Teracom (102). Comisia a comparat de asemenea prețurile efective pe care Teracom le percepea către SVT și către alte canale din rețeaua terestră digitală. Pe când Teracom a perceput un tarif mai mare SVT decât, spre exemplu, canalului comercial TV4, această diferență de preț se datorează serviciilor suplimentare pe care SVT le cere de la Teracom (103). Prin urmare Comisia nu a găsit indicii că SVT este supusă unor termeni și condiții mai puțin favorabile (sau mai favorabile) decât alte canale sau că a perceput în mod disproporționat tarife ridicate pentru transmisie.
(103)
În al treilea rând, pentru a fi complete, Comisia a investigat dacă, în viitor SVT va plăti lui Teracom mai mult decât prețul de piață normal pentru transmisie. Una dintre preocupările ridicate în decizia de deschidere a fost dacă, între anii 2008 și 2013, SVT ar face plăți suplimentare pentru transmisie către Teracom care, până în 2013, ar atinge profituri cumulate în favoarea Teracom de aproximativ 510 milioane SEK. Cu toate acestea, Comisia notează că tarifele Teracom sunt în prezent și pentru viitor previzibil supuse principiilor menționate anterior de tarifare, ceea ce va preveni perceperea unor tarife suplimentare pentru transmisie SVT (104). Mai mult decât atât, de când deciziile Autorității Suedeze de Reglementare în domeniul Poștei și al Telecomunicațiilor din 2005, Teracom se supune unor reglementări ex-ante pe piețele de furnizori pentru transmisiile terestre analoge și digitale (105). Aceste decizii ar trebui, în principiu, să elimine orice risc conform căruia Teracom ar putea percepe tarife suplimentare de transmisie către SVT. În cele din urmă, precum a fost explicat și de către Guvern (a se vedea paragraful de mai sus) și contrar îngrijorării exprimate de către Comisie în decizia de deschidere, SVT nu este obligat să folosească toate fondurile pe care le primește din contul de distribuție pentru plata Teracom pentru transmisie. SVT negociază prețul de transmisie în mod independent cu Teracom, și dacă sfârșește prin a cheltui mai puțin pe transmise decât se prevăzuse inițial, este liberă să utilizeze aceste fonduri pentru activitățile de program (106).
(104)
În baza acestor considerente, Comisia adoptă poziția conform căreia, cu toate că SVT este obligat să transmită prin intermediul rețelei terestre analoge și digitale și în prezent nu are nici o alternativă de a folosi Teracom pentru serviciile sale, Teracom este restrâns în capacitatea sa de a profita de avantajul SVT ca un client captiv. În acest context, Comisia de asemenea notează că, datorită faptului că pentru emitenții comerciali este benefic să fie prezenți pe piața terestră digitală, și că plătesc tarifele respective către Teracom, este rezonabil ca SVT să facă de asemenea acest lucru.
(105)
În ceea ce privește acuzațiile că Boxer a primit ajutor datorită faptului că SVT nu a plătit pentru distribuție (107), Comisia reliefează faptul că acordurile comerciale dintre emitenți și distribuitori pot lua diverse forme. Din perspectiva faptului că tranzacția efectuată între aceste două părți implică un schimb de servicii de transmisie versus disponibilitate conținut care este valoros ambelor părți, termenii și condițiile efective pot varia în mod considerabil depinzând, de exemplu, de platformele și operațiile implicate.
(106)
În baza celor menționate anterior, Comisia concluzionează că tarifele de transmisie plătite de către SVT către Teracom nu conferă un avantaj economic lui Teracom și în acest fel nu constituie ajutor de stat în înțelesul atribuit prin articolul 87 alineatul (1).
8.2. Garanția de stat
(107)
Conform Notei asupra garanțiilor, garanția în general se supune scopului articolului 87(1) dacă realizarea comerțului între statele membre este afectată și nu se plătește o bonificație de piață. Conform secțiunii 2 din Nota asupra garanțiilor, dacă s-a emis o garanție de stat, chiar și dacă nu se fac plăți de către un stat conform garanției, poate exista cu toate acestea un ajutor de stat conform articolului 87 alineatul (1). Acest lucru se datorează faptului că ajutorul este considerat a fi acordat în momentul acordării garanției, nu în momentul la care este invocat sau momentul la care plățile se fac conform termenilor din garanție.
(108)
Cu toate acestea Comisia notează faptul că, potrivit legii precedentului judiciar, de exemplu Austria v Comisia, a existat o promisiune necondiționată și obligatorie din punct de vedere legal de acordare a ajutorului înainte ca să se stabilească existența ajutorului (108).
(109)
În cazul în speță, Comisia adoptă opinia conform căreia decizia Guvernului de a cere Oficiului Național de Datorii emiterea unei garanții de creditare a fost o decizie limitată și nu a conferit Teracom un drept necondiționat de a cere ca garanția de credit să îi fie emisă. Comisia notează că, conform legii din Suedia, când autoritățile care sunt subordonate administrării Guvernului emit o garanție de credit, emiterea sa este limitată de observațiile Oficiului Național de Datorii, printre alte lucruri, cu privire la insolvență și onestitate. Această caracteristică a sistemului și legilor din Suedia este cunoscută de toată lumea. De asemenea, este clar că Guvernul era la curent cu obligațiile sale conform legii comunitare, fiindcă a menționat că Oficiul Național de Datorii trebuia să ia în considerare garanția de credit conform legilor referitoare la ajutorul de stat și, dacă este necesar, să adune informațiile relevante pentru notificarea Comisiei. Important, Comisia notează că nu s-a întreprins nici o acțiune ca urmare a raportului de la Oficiul Național de Datorii. Pentru a concluziona, în baza celor de mai sus Comisia crede că nu este posibil să concluzioneze că o garanție de credit a fost emisă și că a fost făcută o promisiune necondițională și obligatorie din punct de vedere legal de acordare a ajutorului către Teracom. În consecință, nu a fost acordat nici un avantaj economic către Teracom.
8.3. Injecția de capital
(110)
În cazul în care un stat oferă resurse financiare unei companii în circumstanțele în care acest lucru nu ar fi fost acceptabil pentru un investitor care operează și funcționează în condiții normale de piață, acest lucru conferă un avantaj economic beneficiarului (109). Pentru stabilirea dacă contribuția limitată a acționarilor sub forma unei injecții de capital acordate către Teracom la sfârșitul lunii iunie 2003 a conferit un avantaj economic pentru Teracom, acest lucru care trebuie să fie examinat este dacă injecția de capital a respectat principiile investitorului în economia de piață.
(111)
Comisia concluzionează că informațiile referitoare la situația financiară a Teracom, precum se stabilește în decizia de deschidere nu erau în totalitate corecte. Precum a fost demonstrat de către Guvern, solvența lui Teracom nu era așa de scăzută precum cea indicată în decizia de deschidere și Teracom avusese pierderi timp de doi ani și nu timp de trei ani consecutivi. Prin urmare, decizia de deschidere, reliefa situația financiară a Teracom ca fiind mai gravă decât era în realitate.
(112)
După analizarea informațiilor înaintate de Guvern în răspunsul său din data de 29 octombrie, precum și în răspunsurile ulterioare, inclusiv planurile de afaceri pe termen lung și scurt ale Teracom, Comisia consideră că evaluarea Guvernului, în 2003, asupra situației financiare și economice prezente și viitoare a Teracom nu a fost realistă și că erau credibile perspectivele unei reveniri la injecția de capital.
(113)
Precum este descris în detaliu în secțiunea 7.3 de mai sus, Guvernul a făcut o evaluare a poziției financiare și economice a Teracom în baza planurilor de afaceri ale companiei pe anii 2003 până la 2005, previziunile sale financiare pentru perioada cuprinsă între 2003 și 2010 și comparații cu alte companii și alți acționari din alte domenii și industrii similare. S-a concluzionat că această contribuție limitată a acționarilor în valoare de 500 milioane SEK ar îmbunătăți solvența Teracom și ar permite companiei să genereze destul profit pentru restituirea contribuției acționarilor într-o perioadă rezonabilă de timp (110). Estimarea pentru 2003 preciza că aceste conturi de profit și de pierdere ale Teracom vor fi pozitive. În acest context, Comisia notează că Teracom avea deja profit în primele trei luni ale lui 2003 - înainte ca Guvernul să facă propunerea către Parlament.
(114)
În cele din urmă, Comisia a revăzut raportul făcut de către PWC în numele Guvernului, care explică datele care au format baza pentru decizia Guvernului. Din perspectiva Comisiei, aceste date au oferit o baza credibil pentru decizia de investiții. În mod particular, raportul indică faptul că, după pierderile din 2001 și 2002, Teracom era aproape de limită când a fost făcută injecția de capital. În mod special, situația financiară și economică a Teracom s-a îmbunătățit în mod considerabil în comparație cu momentul când Oficiul Național de Datorii a dat un aviz negativ asupra emiterii de garanție de credit (111).
(115)
Raportul demonstrează că alegerea Guvernului este comparabilă cu tipul de analiză realizată de către un investitor privat, care constă în evaluarea profiturilor suplimentare așteptate și dacă aceste profituri sunt suficiente pentru compensarea riscurilor investiției. Raportul calculează rata internă de returnare așteptată a investiției prin stabilirea unui flux incremental de numerar pe care îl generează. Acest lucru se face prin diferențierea între cele două scenarii alternative cu sau fără contribuția din partea acționarilor. Rata internă de returnare a investiției era prevăzută a atinge aproximativ 24 %, un nivel care ar depăși cererea din partea investitorilor de pe piața privată în acest sector (rata de returnare comparabilă din industrie la dividende este de 8,6 %) și compensează de asemenea pentru riscul financiar al companiei (112).
(116)
Cu toate că este imposibil să se stabilească cu certitudine ex post ce ar fi fost dacă evoluția veniturilor în absența contribuției acționarilor, Comisia notează că restituirea Teracom ls dividende a crescut de la 3 % în 2003 la 11 % în 2004 și 19 % în 2005 (113).
(117)
Figura 3 de mai jos ilustrează restituirea Teracom pe profitabilitate în 2003, 2004 și 2005. Compania a făcut prima plată de restituire a contribuției limitate a acționarilor în 2006 (114).
Figura 3:
Dezvoltarea profiturilor efective ale Teracom din 1998 până la 2005
Sursa: Raporturile anuale Teracom 1998 până la 2005
(118)
Prin urmare, Comisia concluzionează că această contribuție limitată a acționarilor prin intermediul unei injecții de capital s-a făcut în contextul în care acest lucru ar fi fost acceptat de către un investitor privat care funcționa după legile economiei de piață.
(119)
Cu toate acestea, în acest caz particular, se ridică întrebarea dacă Teracom și-a păstrat poziția ca operator terestru exclusiv de rețea indiferent de intrarea în vigoare a Directivei referitoare la concurență în octombrie 2002, a directivei referitoare la concurența pe piețe pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice („Directiva concurenței”) (115), care interzice menținerea drepturilor exclusive în sectorul respectiv, are un impact asupra evaluării ajutorului din partea statului (116).
(120)
Dupá examinarea unei măsuri posibile de ajutorare, Comisia găsește o altă situație de încălcare a Tratatului CE și trebuie să evalueze dacă ajutorul contravine prevederilor specifice din Tratatul CE, altele decât articolul 87 și 88, iar acestea sunt legate în mod indisolubil cu obiectul acordării ajutorului că este imposibil să se evalueze separat (117). În acest caz, se rezumă la faptul dacă încălcarea altei prevederi din Tratatul CE are un efect distorsionant care să poată fi demonstrată și să fie suplimentară măsurii inerente de ajutor posibil care poate stabili evaluarea Comisiei asupra măsurii (118).
(121)
În cazul de față, Comisia notează că încălcarea Directivei cu privire la concurență nu face parte din măsura care este evaluată, dar rezultatele cursului de acțiune al Guvernului care sunt separate și distincte de decizia de acordare a contribuției acționarilor.
(122)
În plus, cu toate că nu se poate exclude că dreptul exclusiv a influențat profitabilitatea Teracom și, prin urmare, a contribuției acționarilor într-o anumită măsură, acest lucru nu se poate stabili cu siguranță, deoarece Teracom se supune reglementării de prețuri - așa cum se explică mai sus în paragrafele 42, 43 și 102 - și nu își poate exercita în mod liber puterea pe piață. În cazul în speță, prin urmare, nu poate fi demonstrat că profitabilitatea investiției se datorează dreptului exclusiv al contribuției acționarilor. Prin urmare, de asemenea, nu se poate stabili dacă, fără dreptul exclusiv, restituirea așteptată a contribuției acționarilor ar fi fost vreodată acceptată de către un investitor privat.
(123)
Prin urmare, în absența unei legături clare cauzale între încălcarea de către Suedia a Directivei referitoare la concurență și profitabilitatea preconizată a contribuției acționarilor, Comisia nu se află în poziția de a invalida poziția Suediei că testul MEIP a fost bifat în acest caz. Cu toate acestea, nu se prejudiciază poziția pe care este posibil ca această Comisie să o adopte pe viitor în lumina faptelor din cazuri viitoare.
(124)
Pentru a concluziona, în cazul de față contribuția acționarilor și încălcarea Directivei referitoare la concurență pot și ar trebui să fie evaluate separat, în conformitate cu regulile și procedurile aplicabile celor două măsuri. De asemenea, ar trebui notat faptul că, în ceea ce privește Directiva referitoare la concurență, Comisia a trimis cazul Suediei la Curtea Europeană de Justiție conform prevederilor din articolul 226 din Tratatul CE.
(125)
Cu privire la contribuția acționarului, cu toate acestea, Comisia concluzionează că existența ajutorului din partea statului în înțelesul articolului 87(1) nu a fost stabilită.
9. CONCLUZIA
(126)
În baza celor prezentate anterior, Comisia stabilește că nu există indicatori care să dovedească că măsurile investigate să confere un avantaj economic companiei Teracom sau oricăreia dintre subsidiarele acesteia. Prin urmare, Comisia concluzionează că măsurile pe care Suedia le-a implementat nu reprezintă un ajutor acordat, în înțelesul prevăzut de articolul 87 alineatul (1) din tratat,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Măsurile investigate de către Comisie și descrise în prezenta decizie cu privire la introducerea televiziunii digitale terestre în Suedia nu reprezintă ajutor de stat în înțelesul dat de către prevederile articolului 87 alineatul (1) din Tratatul CE.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 20 decembrie 2006.