DECIZIA COMISIEI
din 13 noiembrie 2007
de abrogare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare din Republica Populară Chineză, Ungaria, India, Republica Coreea, Mexic, Polonia, Africa de Sud și Ucraina
(2007/775/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolele 8 și 9,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. ANCHETE PRECEDENTE ȘI MĂSURI ÎN VIGOARE
(1)
În august 1999, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 (2), a impus un drept antidumping definitiv la importurile de cabluri de oțel originare, printre altele, din Africa de Sud.
(2)
În noiembrie 2005, în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1858/2005 (3), a decis că măsurile antidumping aplicabile în cazul importurilor produsului în cauză originare, printre altele, din Africa de Sud ar trebui menținute.
(3)
Comisia, prin Decizia 1999/572/CE din 13 august 1999 (4), a acceptat un angajament de preț din partea unei societăți sud-africane, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (denumită în continuare „Haggie” sau „societatea”).
(4)
Prin Decizia 1999/572/CE, Comisia a acceptat, de asemenea, angajamente de preț din partea următoarelor societăți: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, India; Aceros Camesa SA de CV, Mexic și Joint Stock Company Silur, Ucraina. Comisia a retras acceptarea angajamentului oferit de Joint Stock Company Silur, Ucraina prin Regulamentul (CE) nr. 1678/2003 (5). Măsurile antidumping privind cablurile de oțel originare din Mexic au expirat la 12 august 2004 (6). Comisia a retras acceptarea angajamentului oferit de Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd prin Decizia 2006/38/CE din 22 decembrie 2005.
(5)
În consecință, importurile în Comunitate ale produsului în cauză originar din Africa de Sud, fabricat de societate, și ale tipului de produs prevăzut de respectivul angajament (denumit în continuare „produsul prevăzut”) au fost scutite de drepturile antidumping definitive.
(6)
În această privință, trebuie menționat că anumite tipuri de cabluri de oțel produse în prezent de Haggie au fost excluse din domeniul de aplicare al angajamentului. Prin urmare, aceste cabluri de oțel au făcut obiectul dreptului antidumping atunci când au fost puse în liberă circulație în Comunitate.
B. ÎNCĂLCAREA ANGAJAMENTULUI
1. Obligațiile societății în conformitate cu angajamentul
(7)
Angajamentul oferit de societate o obligă pe aceasta, printre altele, să exporte produsul prevăzut în Comunitatea Europeană peste anumite prețuri minime, după cum se prevede în angajament.
(8)
Societatea a acceptat, de asemenea, în cadrul angajamentului, ca scutirea de drepturi antidumping care rezultă din angajamentul oferit să fie condiționată de prezentarea unei „facturi de conformitate” serviciilor vamale comunitare. În plus, societatea s-a angajat să nu elibereze astfel de facturi de conformitate în cazul vânzărilor produsului în cauză de tipurile care nu sunt prevăzute în angajament și care fac, prin urmare, obiectul unui drept antidumping. Societatea a recunoscut, de asemenea, că facturile de conformitate emise trebuie să conțină informațiile prezentate inițial în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 și, ulterior, în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005.
(9)
De asemenea, termenii angajamentului obligă societatea să prezinte periodic Comisiei, sub forma unui raport trimestrial, informații detaliate privind vânzările sale în privința produsului în cauză către Comunitatea Europeană. Aceste rapoarte trebuie să menționeze produsele prevăzute în angajament care au beneficiat de scutirea de drepturi antidumping, precum și tipurile de cabluri de oțel neprevăzute în angajament și care fac deci obiectul drepturilor antidumping dacă sunt importate în Comunitatea Europeană.
(10)
Este evident că rapoartele menționate anterior trebuie să fie, atunci când sunt prezentate, complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse și că tranzacțiile trebuie să fie în deplină conformitate cu termenii angajamentului.
(11)
Pentru a garanta respectarea angajamentului, societatea s-a angajat, de asemenea, să autorizeze vizite de verificare la sediul său, care să permită controlul acurateței și al veridicității datelor prezentate în rapoartele trimestriale, și să furnizeze toate informațiile considerate necesare de către Comisie.
(12)
Trebuie menționat că societatea a primit deja o scrisoare de avertizare din partea serviciilor Comisiei la 28 octombrie 2003 pentru încălcarea angajamentului prin eliberarea de facturi de conformitate pentru produsele neprevăzute în angajament, dar care fac obiectul măsurilor antidumping. În scrisoarea de avertizare se preciza că, ținând cont de circumstanțele particulare în care s-au produs încălcările menționate anterior, nu se avea în vedere retragerea acceptării angajamentului, dar se sublinia, de asemenea, că în eventualitatea oricărei încălcări ulterioare a angajamentului, chiar de natură nesemnificativă, Comisiei îi va fi dificil să mențină acceptarea angajamentului societății.
(13)
În această privință, s-a efectuat o vizită de verificare la sediul societății din Africa de Sud, în perioada 5-6 februarie 2007. Vizita de verificare a vizat perioada 1 ianuarie 2004-31 decembrie 2006.
2. Rezultatele vizitei de verificare la sediul societății
(14)
Vizita de verificare a stabilit că societatea a eliberat, de două ori, facturi de conformitate (cu numerele: 935515 și 935516) pentru produsele care fac obiectul măsurii antidumping, dar care nu sunt prevăzute în angajament. Prin urmare, aceste tranzacții au beneficiat ilegal de scutirea de drepturi antidumping la import.
(15)
Vizita de verificare a stabilit că societatea nu a ajustat, o singură dată, prețurile de vânzare unitare în conformitate cu modalitățile de plată. Absența acestei ajustări în ceea ce privește costurile financiare asociate momentului real al plății a dus la un preț de vânzare unitar inferior prețurilor minime aplicabile.
(16)
De asemenea, vizita de verificare a stabilit că, de mai multe ori, societatea a emis facturi neconforme cu anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005, incluzând formula „Destinat vânzării offshore, a nu se vinde în Uniunea Europeană”.
(17)
Examinarea facturilor de conformitate emise în perioada vizată de vizita de verificare a arătat că o tranzacție nu figura în raportul trimestrial al angajamentului prezentat Comisiei. În plus, s-a stabilit, de asemenea, că societatea a declarat tranzacții pentru bunuri care nu erau destinate a fi puse în liberă circulație în Comunitate ca fiind destinate a fi puse în liberă circulație în Comunitate. Vizita de verificare a identificat, de asemenea, mai multe tranzacții declarate ca vânzări, în timp ce bunurile fuseseră, în realitate, puse în liberă circulație în Comunitate. În plus, au fost descoperite diferențe între rapoartele trimestriale ale angajamentului și facturile corespunzătoare.
3. Motive pentru retragerea acceptării angajamentului
(18)
Faptul că societatea a emis facturi de conformitate pentru produsul în cauză care nu erau prevăzute în angajament și faptul că aceste tranzacții au beneficiat de o scutire de drepturi antidumping acordată numai pentru produsele prevăzute în angajament constituie încălcări ale angajamentului.
(19)
Societatea nu și-a îndeplinit obligația de a respecta prețurile minime la toate vânzările produsului care face obiectul angajamentului.
(20)
Eliberarea de facturi neconforme cu anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005 pentru vânzările produsului prevăzut poate constitui o sursă de confuzii pentru autoritățile vamale, nepermițându-le acestora să monitorizeze eficient respectarea angajamentul, ceea ce face angajamentul inaplicabil.
(21)
Informațiile prezentate la considerentul 17 au dus la concluzia că rapoartele trimestriale ale angajamentului, așa cum au fost acestea prezentate de societate, nu erau complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse și, prin urmare, aceste rapoarte nu erau suficient de fiabile pentru a fi utilizate în monitorizarea respectării angajamentului. Nerespectarea cerințelor de raportare constituie, de asemenea, o încălcare a angajamentului.
4. Observații în scris și audieri
(a) Neînțelegerea angajamentului
(22)
Societatea a recunoscut în observația sa scrisă că au apărut erori la emiterea facturilor de conformitate și la pregătirea rapoartelor angajamentului din cauza neînțelegerii dispozițiilor tehnice ale angajamentului, a unei lecturi incorecte a textului și/sau a faptului că societatea nu l-a consultat. În observația sa scrisă și în cursul audierii din data de 26 aprilie 2007 s-a mai precizat că schimbările produse la nivelul conducerii superioare și restructurarea societății au contribuit la neînțelegerea cerințelor complexe ale angajamentului.
(23)
Societatea a confirmat, de asemenea, primirea scrisorii de avertizare din partea serviciilor Comisiei în data de 28 octombrie 2003. Cu toate acestea, societatea a susținut că nu a primit un raport de verificare care să evidențieze eroarea produsă. Conform celor susținute de societate, faptul că nu a fost înștiințată cu privire la erorile produse a contribuit, de asemenea, la nemodificarea practicilor sale legate de pregătirea rapoartelor de angajament și la lipsa unei ameliorări în ceea ce privește înțelegerea obligațiilor sale.
(24)
Ca răspuns la aceste argumente, trebuie menționat că societatea a primit o scrisoare din partea Comisiei la 18 septembrie 2003 în care erau prezentate în detaliu încălcările constatate. Scrisoarea de avertizare din data de 28 octombrie 2003 nu a reluat în detaliu încălcările comise, ci a făcut trimitere la corespondența anterioară dintre Comisie și societate.
(25)
Trebuie, de asemenea, menționat că e posibil ca societatea să fi făcut o confuzie atunci când s-a referit la raportul de verificare. Comisia nu a efectuat o vizită de verificare înainte de a trimite scrisoarea de avertizare la 28 octombrie 2003, întrucât încălcările care au stat la originea acestei scrisori au fost identificare pe baza analizei rapoartelor de angajament. Într-adevăr, Comisia a efectuat o verificare în luna mai 2004, dar, având în vedere că această verificare nu a impus luarea vreunei măsuri ulterioare, nu a fost necesar să se trimită societății nicio scrisoare legată de acest subiect.
(26)
Pe lângă acestea, societatea a precizat în cursul audierii că, după încheierea vizitei de verificare, a trecut în revistă întregul său sistem pe baza comentariilor formulate la fața locului în vederea implementării schimbărilor necesare pentru a respecta cerințele angajamentului.
(27)
Argumentele prezentate de societate în apărarea sa în ceea ce privește neînțelegerea angajamentului nu modifică opinia Comisiei conform căreia societatea nu și-a respectat obligațiile în cadrul angajamentului. Trebuie, de asemenea, subliniat că societatea a primit deja o scrisoare de avertizare pentru încălcarea angajamentului în trecut și nu a adoptat măsurile necesare pentru a preveni noi încălcări. Neînțelegerea cerințelor angajamentului constituie un risc ridicat pentru asigurarea unei monitorizări suficiente și fiabile a angajamentului.
(b) Proporționalitatea
(28)
Societatea a recunoscut că a avut loc o încălcare a prețului, o singură dată, pentru că nu a făcut modificările necesare la prețul de vânzare din cauza unei plăți întârziate. Cu toate acestea, societatea a susținut că prețurile de vânzare practicate la toate celelalte tranzacții au respectat cu strictețe prețurile minime de import. În plus, s-a precizat că plata întârziată s-a produs din cauza unor circumstanțe neprevăzute, de vreme ce clientul în cauză plătește în general pentru bunuri înainte ca acestea să-i fie expediate.
(29)
Ca răspuns la aceste argumente, trebuie subliniat faptul că, în conformitate cu angajamentul, societatea s-a angajat să garanteze că prețul net de vânzare pentru toate vânzările care fac obiectul angajamentului este egal sau superior prețurilor minime de import stabilite în angajament.
(30)
De asemenea, în ceea ce privește aspectul proporționalității, regulamentul de bază nu conține nicio cerință directă sau indirectă care să specifice că încălcarea angajamentului trebuie să se refere la un procent minim al vânzărilor sau al prețului minim de import.
(31)
Această abordare a fost confirmată, de asemenea, de jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță care a hotărât că orice încălcare a unui angajament este suficientă pentru a justifica retragerea acceptării angajamentului (7).
(32)
În consecință, argumentele prezentate de societate privind proporționalitatea nu schimbă punctul de vedere al Comisiei, conform căruia angajamentul a fost încălcat și acceptarea angajamentului trebuie retrasă.
(c) Buna-credință a societății
(33)
Societatea a susținut că, în momentul înaintării rapoartelor periodice către Comisie, a considerat că acestea din urmă erau complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse.
(34)
Societatea nu a încercat în niciun moment să declare informații eronate sau să eludeze informații solicitate.
(35)
De asemenea, societatea a insistat atât în observația sa scrisă, cât și în cursul audierii asupra faptului că nu a avut niciun profit de pe urma încălcărilor angajamentului, cu excepția a două cazuri, și că erorile constatate nu fuseseră comise ca rezultat al unei strategii de eludare.
(36)
În ceea ce privește considerentele de mai sus, trebuie menționat că nu s-a considerat că societatea a încercat să profite de pe urma nerespectării cerințelor angajamentului sau să împiedice monitorizarea. Cu toate acestea, repetarea erorilor face monitorizarea angajamentului inaplicabilă.
C. ABROGAREA DECIZIEI 1999/572/CE
(37)
Având în vedere cele menționate anterior, se impune retragerea acceptării angajamentului și abrogarea Deciziei 1999/572/CE a Comisiei. În consecință, se impune aplicarea dreptului antidumping definitiv instituit prin articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1858/2005,
DECIDE:
Articolul 1
Decizia 1999/572/CE se abrogă.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptat la Bruxelles, 13 noiembrie 2007.