32006R1264
L 232/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1264/2006 AL CONSILIULUI
din 21 august 2006
de închidere a anchetelor privind măsurile antidumping aplicabile la importurile de carbură de siliciu originară din Federația Rusă și din Ucraina și de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de carbură de siliciu originară din Republica Populară Chineză ca urmare a unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, efectuată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolul 11 alineatele (2) și (3),
având în vedere propunerea Comisiei, prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
1.1. Anchete anterioare, măsuri în vigoare și anchete în curs
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 821/94 (2), în urma unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, efectuată în conformitate cu articolele 14 și 15 din Regulamentul (CEE) nr. 2423/88 (3), Consiliul a prelungit drepturile antidumping definitive instituite la importurile de carbură de siliciu originară din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”), Polonia, Federația Rusă (denumită în continuare „Rusia”) și Ucraina. În același timp, Comisia a acceptat, prin Decizia 94/202/CE (4), un angajament oferit de guvernul Rusiei în colaborare cu V/O Stankoimport, Moscova, Rusia.
(2)
În mai 2000, prin Regulamentul (CE) nr. 1100/2000 (5), Consiliul a prelungit din nou drepturile antidumping definitive instituite la importurile de carbură de siliciu originară din RPC, Rusia și Ucraina în urma unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, precum și angajamentul oferit de guvernul Rusiei în colaborare cu V/O Stankoimport, Moscova, Rusia, acceptat prin Decizia 94/202/CE a Comisiei.
(3)
Ancheta menționată la considerentul 1, care a condus la instituirea unor drepturi antidumping definitive și la acceptarea unor angajamente din partea unor exportatori avuți în vedere de această anchetă și reexaminările efectuate în temeiul expirării măsurilor, încheiate în 1994 și în 2000 și menționate la considerentele 1 și 2, sunt denumite în continuare „anchetele inițiale”.
(4)
În 2004, Consiliul a prevăzut, prin Regulamentul (CE) nr. 991/2004, scutirea de la drepturile antidumping pentru importurile din noile state membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 (denumite în continuare „UE-10”), efectuate în conformitate cu termenii prevăzuți în angajamente speciale (denumite în continuare „angajamente în temeiul extinderii”) și a autorizat Comisia să accepte aceste angajamente. Pe această bază, Comisia a acceptat, prin Deciziile 2004/498/CE (6) și 2004/782/CE (7) angajamentele oferite de producătorul-exportator ucrainean, societatea pe acțiuni „Zaporozhsky Abrasivny Combinat”. Acceptarea acestui angajament a expirat la 20 mai 2005.
(5)
În ianuarie 2004, Comisia a deschis o reexaminare intermediară parțială (8), solicitată de Zaporozhsky Abrasivny Combinat, producătorul-exportator ucrainean. Solicitantul a afirmat că, în urma unei schimbări majore a circumstanțelor, ar trebui să beneficieze de tratamentul de economie de piață și că marja sa de dumping a fost net inferioară nivelului măsurilor în vigoare. Cu toate acestea, o anchetă a permis să se constate că societatea nu îndeplinea criteriile de acordare a tratamentului de economie de piață [articolul 2 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 384/96] și ancheta a fost închisă prin Regulamentul (CE) nr. 779/2005 (9).
(6)
În cele din urmă, la 30 iunie 2005 (10), Comisia a deschis o procedură antidumping privind importurile de carbură de siliciu originară din România, ca urmare a unei plângeri depuse de Consiliul European al Industriei Chimice (denumit în continuare „CEFIC”) în numele producătorilor care reprezintă 100 % din producția comunitară totală de carbură de siliciu. Cu toate acestea, după retragerea plângerii CEFIC la 1 martie 2006, ancheta a fost închisă prin Decizia 2006/423/CE (11).
1.2. Cerere de reexaminare în temeiul expirării măsurilor
(7)
În urma publicării unui aviz de expirare viitoare a măsurilor antidumping aplicate carburii de siliciu originare din RPC, Rusia și Ucraina (12), Comisia a primit la 24 februarie 2005 o cerere de reexaminare a acestor măsuri, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. În același timp, Comisia a primit o cerere de reexaminare a formei măsurilor aplicabile importurilor de produs în cauză originar din Rusia, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(8)
Aceste cereri au fost depuse de CEFIC în numele producătorilor care reprezintă 100 % din producția comunitară totală de carbură de siliciu. Reexaminarea în temeiul expirării măsurilor a fost solicitată pe motiv că expirarea măsurilor ar putea avea drept consecință continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului în detrimentul industriei comunitare. Cererea de reexaminare intermediară a fost motivată prin faptul că forma măsurilor era neadecvată și nu elimina efectele prejudiciabile ale dumpingului.
(9)
Concluzionând, după consultarea comitetului consultativ, că existau suficiente mijloace de probă pentru a justifica o reexaminare în temeiul expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) și o reexaminare intermediară în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Comisia a deschis cele două reexaminări la aceeași dată (13).
1.3. Anchetă
(10)
Comisia a informat, în mod oficial, producătorii-exportatori, importatorii, producătorii de materii prime, utilizatorii interesați cunoscuți și asociațiile lor, reprezentanții țărilor exportatoare și producătorii comunitari de deschiderea unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor și a unei reexaminări intermediare. Comisia a dat părților interesate posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita să fie audiate în termenele stabilite în avizul de deschidere.
(11)
Având în vedere numărul mare de producători-exportatori chinezi și de importatori comunitari care nu au legătură cu un producător-exportator dintr-una dintre țările interesate, s-a considerat oportun, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă era necesar să se recurgă la eșantionare. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă era într-adevăr necesar să recurgă la eșantionare și, după caz, să determine componența eșantionului, părțile menționate au fost invitate, în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la deschiderea procedurii și să comunice Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.
(12)
Nici un producător-exportator chinez nu a furnizat informațiile solicitate și nu a cooperat la prezenta procedură. S-a decis, prin urmare, că eșantionarea nu era necesară în ceea ce privește producătorii chinezi.
(13)
Șase importatori comunitari care nu sunt în legătură au transmis informațiile solicitate în avizul de deschidere și și-au manifestat disponibilitatea de a coopera la continuarea anchetei. Trei dintre acești șase importatori au fost incluși în eșantion. Acești importatori reprezentau cel mai mare volum de importuri reprezentativ pentru importatorii comunitari cunoscuți (98 %), asupra căruia ancheta se putea desfășura, având în vedere timpul disponibil.
(14)
Prin urmare, s-au trimis chestionare celor trei importatori comunitari incluși în eșantion, celor doi producători comunitari, celor optsprezece utilizatori comunitari, celor șaisprezece furnizori de materii prime și celor doi producători-exportatori cunoscuți din Ucraina și din Federația Rusă. În plus, doi producători din Brazilia, aleasă ca posibilă țară analoagă, au fost contactați și au primit un chestionar.
(15)
Cei trei importatori comunitari incluși în eșantion, șapte utilizatori, doi producători de materii prime și doi producători-exportatori din țările interesate, precum și doi producători din țara analoagă au furnizat răspunsuri complete la chestionar.
(16)
Comisia a cercetat și verificat toate informațiile considerate necesare pentru anchetă și a efectuat verificări la fața locului la următoarele societăți:
Producători comunitari:
-
Kollo Silicon carbide B.V. (Țările de Jos), ESK-SIC GmbH (Germania)
-
Navarro SiC, SA (Spania)
Producători din țările exportatoare:
-
JSC Zaporozhsky Abrasivny Combinat, Zaporozhsky (Ucraina)
-
JSC Volzhsky Abrasive Combinat, Volzhsky (Rusia)
Producători din țara analoagă:
-
Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda, Minas Gerais (Brazilia)
-
Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda, Sao Paolo (Brazilia)
Importatori comunitari:
-
Imexco-Ullrich GmbH (Germania)
-
Smyris Abrasivi (Italia)
Utilizatori comunitari:
-
Morganite Crucible Limited (Regatul Unit)
-
TGA Ltd (Republica Cehă)
(17)
Ancheta privind probabilitatea unei continuări sau a unei reapariții a dumpingului și a prejudiciului a avut loc în perioada 1 aprilie 2004-31 martie 2005 (denumită în continuare „perioada de anchetă”). Examinarea tendințelor utile pentru a determina probabilitatea unei continuări sau a unei reapariții a prejudiciului a avut loc în perioada 1 ianuarie 2001-sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
(18)
Toate părțile interesate au fost informate asupra faptelor și a considerentelor esențiale care au servit ca bază pentru concluziile acestei reexaminări. De asemenea, acestora le-a fost acordat un termen în care își puteau prezenta observațiile asupra informațiilor comunicate. Observațiile primite în termenele stabilite au fost atent examinate și, după caz, luate în considerare pentru concluzii.
2. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR
2.1. Produs în cauză
(19)
Produsul în cauză este identic cu cel din anchetele inițiale care au condus la instituirea măsurilor aplicabile în prezent, respectiv carbura de siliciu. Acest produs este clasificat în prezent la codul NC 2849 20 00.
(20)
Carbura de siliciu se produce aducând siliciul sau cocsul (sau cocsul de petrol) la temperaturi ridicate (până la 2 000 °C). Acest proces permite obținerea unei carburi brute de siliciu care, în mod normal, face obiectul unui tratament suplimentar în vederea utilizărilor sale finale, definitive. Procesul de fabricație a carburii de siliciu este de asemenea natură, încât se obține în mod automat o varietate de calități, în funcție de concentrația conținutului de siliciu. Dintre aceste calități, se disting, în principal, două categorii, respectiv cristalinele și metalurgicele. Cristalinele sunt considerate ca fiind de calitate superioară, ca urmare a conținutului lor mai mare de siliciu. Acestea fac obiectul unei clasificări suplimentare în negru și în verde.
(21)
Cristalinele sunt utilizate, în mod normal, pentru fabricarea uneltelor abrazive, a discurilor abrazive, a unor produse refractare de înaltă calitate și a unor produse ceramice tehnice, în timp ce metalurgicele sunt utilizate, de obicei, ca suport pentru siliciu în operațiunile de turnătorie și în furnale. Ca și în anchetele anterioare, în sensul prezentei anchete, cele două tipuri ar trebui considerate ca fiind unul și același produs.
2.2. Produs similar
(22)
Anchetele inițiale au arătat și prezenta anchetă a confirmat faptul că produsul în cauză și produsele fabricate și vândute de către producătorii-exportatori pe piețele lor interne au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări finale ca și produsele fabricate și vândute de către producătorii comunitari pe piața comunitară și de către producătorul din țara analoagă pe piața internă din țara analoagă, astfel încât acestea ar trebui considerate ca fiind produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
3. PROBABILITATEA UNEI CONTINUĂRI ȘI/SAU A UNEI REAPARIȚII A DUMPINGULUI
3.1. Observații preliminare
(23)
Cei doi producători cunoscuți din Ucraina și din Federația Rusă au cooperat pe deplin la prezenta reexaminare în temeiul expirării măsurilor. Cu toate acestea, după cum se arată la considerentul 12, nici un producător din RPC nu s-a manifestat.
3.2. Importuri în dumping în cursul perioadei de anchetă
3.2.1. Țara analoagă
(24)
Întrucât Ucraina (14) și RPC nu erau considerate ca fiind țări cu economie de piață în cursul perioadei de anchetă (și în anchetele anterioare), valoarea normală a trebuit stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, altfel spus pe baza informațiilor obținute dintr-o țară terță cu economie de piață, în care produsul era fabricat și vândut pe piața internă. În plus, se reamintește că producătorul-exportator ucrainean nu a putut obține tratamentul de economie de piață în cadrul unei reexaminări intermediare, care a fost închisă imediat înainte de deschiderea prezentei reexaminări în temeiul expirării măsurilor (a se vedea considerentul 5).
(25)
La deschiderea prezentei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, s-a luat în considerare alegerea Braziliei ca țară analoagă, pentru care puteau fi obținute informații privind costurile de producție și vânzările interne. Se reamintește că Brazilia a mai fost aleasă ca țară analoagă în cadrul reexaminării anterioare în temeiul expirării măsurilor.
(26)
Ancheta a confirmat că Brazilia rămâne o țară analoagă adecvată, din următoarele motive:
(27)
În primul rând, mărimea pieței sale interne face din Brazilia o țară reprezentativă în vederea stabilirii valorii normale pentru cele două țări în cauză. În al doilea rând, prețurile interne din Brazilia sunt reglementate de forțele pieței, având în vedere nivelul cererii de pe piață și prezența unor producători concurenți. În al treilea rând, sub aspectul caracteristicilor fizice și chimice de bază, produsul similar fabricat în Brazilia poate fi considerat identic cu produsul exportat de către cele două țări în cauză. În sfârșit, nu a fost susținut nici un argument împotriva alegerii Braziliei ca țară analoagă.
(28)
Prin urmare, s-a concluzionat că Brazilia reprezintă o alegere rezonabilă și adecvată ca țară analoagă în vederea stabilirii valorii normale pentru importurile de carbură de siliciu originară din RPC și Ucraina.
3.2.2. Valoare normală
3.2.2.1. Valoarea normală pentru producătorii-exportatori din RPC și Ucraina
(29)
Mai întâi, s-a verificat dacă vânzările interne ale producătorilor brazilieni, totale și pe tip de produs, constituiau volume reprezentative în raport cu volumele exportate de către RPC și, respectiv, Ucraina.
(30)
S-a constatat că volumele vânzărilor interne ale producătorilor brazilieni erau net superioare, atât în totalitate, cât și pe tip de produs, celor exportate către Comunitate de către producătorii-exportatori din RPC și Ucraina.
(31)
S-a verificat, în continuare, dacă vânzările interne ale fiecăruia dintre cei doi producători brazilieni care au cooperat, respectiv Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda și Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda, către consumatori independenți au fost efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(32)
S-a constatat că, în cazul celor două societăți, prețul de vânzare mediu ponderat pentru toate vânzările efectuate în cursul perioadei de anchetă era superior costului de producție unitar mediu ponderat. Prin urmare, s-a considerat că toate vânzările interne au fost efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale. În plus, pentru a asigura o comparație echitabilă între prețurile practicate în Brazilia și valoarea normală în RPC și în Ucraina, s-au efectuat ajustări pentru a se ține seama de eventualele diferențe dintre numerele de control ale produselor sau de diferențele de stadiu comercial.
(33)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază, valoarea normală s-a stabilit pe baza prețurilor medii ponderate ale vânzărilor efectuate de cei doi producători brazilieni către clienți independenți pe piața internă.
(34)
În urma dezvăluirii concluziilor definitive, CEFIC a contestat exactitatea determinării valorii normale, afirmând că, potrivit informațiilor sale, prețurile de vânzare practicate pe piața internă braziliană erau superioare prețurilor de export ale Ucrainei către piața comunitară. Această afirmație nefiind, totuși, susținută de documente justificative, a trebuit respinsă. În realitate, ajustările menționate anterior, la considerentul 32, au permis garantarea unui calcul echitabil al valorii normale.
3.2.2.2. Valoarea normală pentru producătorii-exportatori din Rusia
(35)
Mai întâi, s-a verificat dacă volumele vânzărilor interne ale producătorilor-exportatori din Rusia, agregate și pe tip de produs, erau reprezentative, respectiv dacă reprezentau cel puțin 5 % din volumele exportate către Comunitate.
(36)
S-a constatat că, în comparație cu volumul total al vânzărilor și pentru anumite tipuri de produse, volumul vânzărilor interne reprezenta mai puțin de 5 % din volumele exportate către Comunitate. Pentru tipurile de produse al căror volum de vânzări interne reprezenta mai puțin de 5 % din volumele exportate către Comunitate, valoarea normală a trebuit să fie determinată în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(37)
Pentru tipurile de produse ale căror volume de vânzări interne reprezentau 5 % din volumele exportate către Comunitate, s-a verificat dacă vânzările interne ale producătorului rus către clienți independenți au fost efectuate în cursul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. În acest sens, Comisia a determinat, pentru fiecare tip exportat, proporția reprezentată de vânzările interne care nu au fost realizate în pierdere pentru fiecare produs în cauză către clienți independenți pe piața internă în cursul perioadei de anchetă.
(a)
Pentru tipurile de produse în cazul cărora peste 80 % din volumul de vânzări pe piața internă nu au fost realizate la prețuri inferioare costurilor unitare, respectiv al căror preț de vânzare mediu era egal cu sau mai mare decât costul de producție mediu, valoarea normală s-a calculat sub forma prețului mediu al tuturor vânzărilor interne ale tipului de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(b)
Pentru tipurile de produse în cazul cărora cel puțin 10 %, dar nu mai mult de 80 % din volumul de vânzări pe piața internă nu au fost realizate la prețuri inferioare costurilor unitare, valoarea normală s-a calculat sub forma prețului de vânzare mediu ponderat al tranzacțiilor care s-au realizat la prețuri egale cu sau mai mari decât costurile unitare ale tipului de produs în cauză.
(c)
Pentru tipurile de produse în cazul cărora mai puțin de 10 % din volumul de vânzări au fost realizate pe piața internă la un preț mai mare decât costul unitar, s-a considerat că acestea nu au fost vândute în cursul unor operațiuni comerciale normale și că valoarea normală trebuia, prin urmare, să fie determinată în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(38)
Valorile normale au fost determinate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe baza costului de producție al tipului de produs în cauză, majorat cu o valoare corespunzătoare costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor costuri generale și cu o marjă de profit. Valoarea corespunzătoare costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor costuri generale este suma suportată de către producătorul-exportator pentru produsul similar; suma corespunzătoare profitului este egală cu profitul mediu realizat de producătorul-exportator din vânzările de produs similar în cursul unor operațiuni comerciale normale.
3.2.3. Prețul de export
(39)
Așa cum se arată la considerentul 12, nici un producător-exportator din RPC nu a cooperat la anchetă. Prin urmare, prețurile de export au trebuit să fie stabilite pe baza datelor disponibile în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, respectiv informațiile conținute în plângere.
(40)
Prețurile de export pentru producătorii-exportatori din Ucraina și Rusia s-au stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor de export efectiv plătite sau de plată de către clienții independenți din Comunitate.
(41)
La calcularea prețului de export al exportatorului rus pentru tranzacțiile conduse de Stankoimport (adică importurile scutite de plata drepturilor antidumping în temeiul angajamentului cantitativ) au fost deduse toate cheltuielile rezultate din implicarea lui Stankoimport, pentru a ajunge la prețul de export la nivelul franco fabrică.
(42)
CEFIC a contestat concluziile referitoare la prețurile de export calculate pentru Ucraina, afirmând că prețurile facturate pentru importurile ucrainene erau mult mai mici. În sprijinul acestei afirmații, CEFIC a prezentat anumite oferte de preț. Cu toate acestea, afirmația a trebuit respinsă, întrucât ofertele de preț nu pot fi luate în considerare în absența unor elemente care să ateste faptul că tranzacțiile au fost într-adevăr efectuate. În orice caz, după cum se arată mai sus, la considerentul 40, prețurile de export reținute pentru calcularea dumpingului erau cele facturate de către producătorul-exportator în cauză. Aceste prețuri au fost verificate în cursul anchetei la fața locului la localurile societății în cauză.
3.2.4. Comparație
(43)
Valorile normale și prețurile de export au fost comparate pe o bază „franco fabrică”. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, în scopul unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au făcut ajustări pentru a se ține seama de cheltuieli de transport, de stadiul comercial și de costurile de ambalare despre care s-a afirmat și demonstrat că afectau prețurile și comparabilitatea acestora.
3.2.5. Marjă de dumping
(44)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată a fiecărui tip de produs și prețul de export mediu ponderat al tipului corespunzător.
(45)
Pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, respectiv informațiile conținute în plângere, marja de dumping stabilită are aceeași valoare ca și în ancheta anterioară, respectiv aproximativ 50 %.
(46)
S-a constatat că marja de dumping pentru exporturile de carbură de siliciu din Ucraina în cursul perioadei de anchetă era inferioară pragului de minimis stabilit la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(47)
Se reamintește faptul că Rusia are un angajament cantitativ din 1986. Acest angajament a permis unui importator rus, Stakoimport, să importe în Comunitate o cantitate fixă (stabilită în procentaj din consumul comunitar) scutită de plata drepturilor antidumping. Cantitățile care depășesc acest prag sunt supuse drepturilor antidumping. Pentru calcularea dumpingului, nu s-a făcut nici o distincție între cantitățile exportate în temeiul angajamentului cantitativ (77 %) și cantitățile care făceau obiectul unor drepturi antidumping (23 %).
(48)
S-a constatat că marja de dumping pentru exporturile de carbură de siliciu din Rusia în cursul perioadei de anchetă era inferioară pragului de minimis stabilit la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază.
3.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
3.3.1. RPC
(49)
După cum s-a arătat deja, nici un producător-exportator nu a cooperat la anchetă. Scenariul probabil în caz de expirare a măsurilor a fost elaborat, prin urmare, pe baza datelor disponibile, în special, din plângere și pe baza datelor provenite de la Comext (o bază de date electronică privind comerțul exterior al Comunităților Europene).
(50)
Principalele țări terțe destinatare ale exporturilor chinezești în cursul perioadei de anchetă erau Statele Unite ale Americii și Japonia. Informațiile din plângere sugerează că prețul CIF al exporturilor chinezești către Statele Unite ale Americii, exprimate în euro, erau de ordinul a 650 EUR/tonă pentru calitatea „Macro Black”. În plus, prețurile CIF chinezești pentru exporturile către Japonia, exprimate în euro, erau de ordinul a 770 EUR/tonă pentru calitatea „Macro Green”. Statisticile prețurilor publicate în presa specializată confirmă exactitatea acestor oferte de preț ale exportatorilor chinezi.
(51)
S-a constatat, de asemenea, că prețurile medii ale exporturilor RPC către Statele Unite ale Americii, astfel cum figurează în baza de date Comext, erau semnificativ inferioare valorii normale obținute din țara analoagă în cursul acestei anchete, ceea ce pare să indice că exporturile ar fi putut fi realizate la prețuri de dumping în cursul perioadei de anchetă.
(52)
Întrucât prețul mediu practicat de industria comunitară (aproximativ 1 000 EUR pentru calitatea „Macro Black” și aproximativ 1 500 EUR pentru calitatea „Macro Green”) este net superior, producătorii-exportatori chinezi ar avea, în absența măsurilor, un stimulent semnificativ să-și reorienteze importante cantități ale exporturilor de pe piețele lor actuale, din țări terțe, către piața comunitară.
(53)
Trebuie reamintit, de asemenea, că în cursul anchetei inițiale s-a constatat că exporturile chinezești de produs în cauză către UE făceau obiectul unui dumping și că acestea au continuat să facă obiectul unui dumping la aceleași niveluri ridicate în cursul perioadei prezentei anchete. Nu există nici un motiv să se creadă că acest comportament se va schimba.
(54)
În plus, după cum s-a arătat mai sus, informațiile disponibile privind valoarea normală și prețurile practicate față de țări terțe susțin concluzia potrivit căreia este probabil ca, în cazul expirării măsurilor, exportatorii chinezi să își mențină practicile de dumping.
(55)
În concluzie, este probabil ca, în cazul abrogării măsurilor, exporturile chinezești destinate în prezent piețelor din țări terțe să fie reorientate către Comunitate. În plus, există un risc evident de dumping asupra cantităților exportate în cazul abrogării măsurilor.
(56)
În cererea de reexaminare, CEFIC (referindu-se la informații colectate și publicate în presa de specialitate) a estimat că RPC are o capacitate totală de producție între 600 000 și 700 000 de tone. Producția efectivă fiind estimată la aproximativ 440 000 de tone, capacitatea neutilizată ar trebui să fie de 160 000-260 000 de tone. În ceea ce privește stocurile, nu este disponibilă nici o informație.
(57)
Pe baza elementelor anterioare, este evident că producătorii-exportatori din RPC dispun de importante capacități neutilizate care pot fi activate pentru a-și crește producția. În concluzie, în cazul abrogării măsurilor, este foarte probabil ca producătorii-exportatori să înceapă să-și exploateze importantele capacități neutilizate pentru a exporta către Comunitate.
3.3.2. Rusia
(58)
Întrucât singurul producător-exportator rus cunoscut a cooperat la anchetă, scenariul probabil în caz de expirare a măsurilor a fost elaborat, în principal, pe baza informațiilor din răspunsurile producătorului-exportator la chestionar, care au făcut obiectul unei verificări.
(59)
Pentru început, trebuie arătat că nivelul prețurilor care prevalează în Comunitate este deja considerabil influențat de către importurile provenite din Rusia, ținând seama de angajamentul cantitativ în vigoare, întrucât importatorul rus acoperă deja aproximativ 10 % din consumul comunitar.
(60)
În cazul în care se compară nivelul prețurilor care prevalează pe piața internă rusă și nivelul prețurilor practicate în Comunitate, se constată că, în general, prețurile sunt mai mici în Rusia. Cu toate acestea, întrucât cantitățile pe care producătorul rus le-a putut exporta fără drepturi antidumping în cadrul angajamentului cantitativ erau stabilite în avans, producătorul rus a fost stimulat să exporte către Comunitate categoriile cristaline (ale căror prețuri pe tonă sunt mai mari) și să păstreze categoriile metalurgice pentru piața sa internă și pentru alte destinații. De asemenea, eventuala diferență dintre prețul real pentru aceeași calitate ar fi mai mică decât sugerează o comparație între nivelurile prețurilor medii.
(61)
În concluzie, dacă nivelul prețului mai mare, în general, în Comunitate ar trebui, în mod normal, să genereze o creștere a exporturilor către Comunitate în cazul expirării măsurilor, acest scenariu pare puțin probabil să se întâmple. De fapt, având în vedere existența angajamentului cantitativ, nu trebuie supraestimată posibila creștere a importurilor de carbură de siliciu de o calitate deosebit de ridicată, întrucât exportatorul rus a avut deja posibilitatea să exporte cantități semnificative de carbură de siliciu și a fost încurajat să exporte carbură de siliciu de calitate superioară. Prin urmare, creșterea importurilor de carbură de siliciu ar fi limitată, atât cantitativ, cât și în ceea ce privește tipurile de carbură de siliciu (calități metalurgice), și, în orice caz, aceste importuri nu ar fi realizate, fără îndoială, la prețuri de dumping.
(62)
Peste 75 % din exporturile producătorilor ruși către țările terțe sunt destinate Statelor Unite ale Americii. În cazul în care se compară prețurile interne și prețurile de export către Statele Unite ale Americii, se constată că acestea din urmă sunt în medie mai mari. Trebuie, cu toate acestea, să se recunoască că există, probabil, diferențe între gama de categorii de produse vândută la export și gama de categorii vândută pe piața internă (exporturile axându-se, probabil, pe categorii caracterizate de valori pe tonă mai mari, pentru a acoperi cheltuielile de transport), ceea ce face aleatorie orice concluzie care s-ar putea trage dintr-o astfel de comparație. Cu toate acestea, se observă că aceste exporturi nu fac obiectul unor măsuri antidumping și că nimic nu indică faptul că acestea ar fi realizate la prețuri de dumping.
(63)
În cazul în care se compară, pe de o parte, prețurile de export practicate de către exportatorul rus pe piața principalei țări terțe, în cazul de față Statele Unite ale Americii, și, pe de altă parte, prețurile de export practicate de exportatorul rus pe piața comunitară, este necesar să se reamintească existența angajamentului cantitativ în vigoare. După cum s-a arătat mai sus, având în vedere cantitățile stabilite în avans pe care exportatorul rus le-a putut exporta către Comunitate, acesta a fost stimulat să exporte către piața comunitară tipuri caracterizate de o valoare ridicată pe tonă.
(64)
În mod similar, după cum s-a arătat mai sus, la considerentul 62, trebuie să se presupună că, ținând seama de cheltuieli de transport, exporturile către Statele Unite ale Americii se axează și ele, în principal, pe categorii caracterizate de o valoare ridicată pe tonă. În consecință, prețurile de vânzare medii ale exporturilor către piața comunitară și ale exporturilor către piața Statelor Unite sunt, în mod rezonabil, comparabile.
(65)
O comparație între prețul de vânzare mediu al exporturilor către piața comunitară și prețul de vânzare mediu al exporturilor către piața Statelor Unite ale Americii arată că, în medie, prețurile exporturilor către piața Statelor Unite sunt mai mari.
(66)
În concluzie, se pare că nu există o incitare aparentă pentru producătorul rus să își reorienteze cantitățile vândute în prezent pe principala sa piață de export, respectiv Statele Unite ale Americii, către piața comunitară în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
(67)
Capacitățile producătorului-exportator rus sunt limitate la 62 000 de tone. În cursul perioadei de anchetă, s-a constatat că acest producător-exportator funcționa aproape la capacitate maximă, crescându-și rata de utilizare în cursul perioadei de referință. S-a constatat, de asemenea, că stocurile erau normale pentru acest tip de activitate.
(68)
Având în vedere tehnologia utilizată de producătorul rus (care a apelat la „vagoane de cale ferată” ca locuri de prelucrare, aceste vagoane fiind deplasate între punctele de racordare la rețeaua electrică și locurile de descărcare/triere) este puțin probabil ca producătorul-exportator să fie în măsură să-și sporească capacitățile, în viitorul apropiat.
(69)
În concluzie, nimic nu arată că, în cazul expirării măsurilor, producătorul rus ar fi capabil să-și sporească producția pentru a-și crește exporturile către Comunitate.
3.3.3. Ucraina
(70)
Întrucât singurul producător-exportator ucrainean cunoscut a cooperat la anchetă, scenariul probabil în caz de expirare a măsurilor a fost elaborat, în principal, pe baza informațiilor transmise de producătorul-exportator în răspunsurile sale la chestionar, care au făcut obiectul unei verificări.
(71)
Capacitățile producătorului-exportator ucrainean sunt limitate la 23 000 de tone. În cursul perioadei de anchetă, s-a constatat că acest producător-exportator funcționa aproape la capacitate maximă, sporindu-și rata de utilizare în cursul perioadei de referință. S-a constatat, de asemenea, că stocurile erau normale pentru acest tip de activitate.
(72)
Având în vedere tehnologia utilizată de producătorul ucrainean (la fel ca aceea a producătorului rus, descrisă la considerentul 68), este puțin probabil ca producătorul-exportator să fie în măsură să-și sporească producția, în viitorul apropiat.
(73)
Potrivit CEFIC, capacitățile producătorului-exportator ar atinge 32 000 de tone. Cu toate acestea, această afirmație era fondată pe informații ipotetice și nu ținea seama de perioadele de inactivitate datorate operațiunilor de întreținere și reparații, nici de specificul societății de producție, situată într-o zonă urbană și supusă unor constrângeri de mediu. Din aceste motive, capacitatea menționată la considerentul 71 a fost confirmată și afirmația CEFIC a trebuit respinsă.
(74)
În concluzie, nimic nu arată că în cazul expirării măsurilor producătorul ucrainean ar fi capabil să-și crească producția pentru a-și crește exporturile către Comunitate.
(75)
În cazul în care se compară nivelul prețurilor care prevalează pe piața internă din Ucraina cu nivelul prețurilor care prevalează în Comunitate și cu prețurile practicate față de țări terțe, se constată că, în medie, prețurile practicate în Ucraina și față de țări terțe sunt mai puțin ridicate.
(76)
Cu toate acestea, a fost imposibil să se facă o comparație valabilă între piața ucraineană, piețele țărilor terțe și piața comunitară, pentru că gama de produse este foarte diferită, astfel încât prețurile medii nu sunt comparabile. În plus, piața internă din Ucraina este limitată ca dimensiuni, iar producătorul ucrainean nu este capabil să producă aceeași gamă de categorii (de valoare ridicată) ca și producătorii comunitari.
(77)
Prin urmare, nu s-a putut stabili dacă, în cazul expirării măsurilor, exportatorul ucrainean ar fi tentat să-și reorienteze volumele de pe piața sa internă sau de pe piețele sale de export către piața comunitară. Cu toate acestea, ținând seama de concluziile privind dumpingul și de nivelul prețului în general mai mare prevalent în Comunitate se concluzionează că, chiar în ipoteza unei creșteri a exporturilor către piața comunitară, aceste exporturi nu ar fi realizate, după toate probabilitățile, la prețuri de dumping. În plus, creșterea ar fi, în orice caz, limitată (potrivit estimărilor, aceasta va fi de sub 10 000 de tone), ținând seama de capacitățile limitate ale exportatorului ucrainean.
3.4. Concluzii privind probabilitatea unei continuări sau a unei reapariții a dumpingului
3.4.1. RPC
(78)
Se reamintește că nici un producător-exportator din RPC nu a cooperat la anchetă.
(79)
Pe baza datelor disponibile, s-a constatat că exportatorii chinezi continuă să practice dumpingul și, probabil, și-ar menține practicile de dumping față de piața comunitară în cazul în care măsurile ar expira.
(80)
Prin urmare, s-a concluzionat că producătorii-exportatori din RPC ar continua, probabil, să practice dumpingul în cazul expirării măsurilor.
3.4.2. Ucraina
(81)
Se reamintește faptul că s-a constatat că exportatorul ucrainean nu a exportat la prețuri de dumping în cursul perioadei de anchetă și că nimic nu arată că această situație s-ar schimba în cazul expirării măsurilor.
(82)
În plus, s-a constatat că exporturile din Ucraina către Comunitate ar putea crește, fără îndoială, în cazul abrogării măsurilor, dar că această creștere ar fi limitată. De fapt, ținând seama de capacitățile limitate de care dispune producătorul ucrainean, această creștere a importurilor către Comunitate ar trebui să fie mai mică de 10 000 de tone și, după toate probabilitățile, exporturile nu s-ar face la prețuri de dumping.
(83)
Se consideră, prin urmare, că nu este probabilă o reapariție a unui dumping la importurile originare din Ucraina.
3.4.3. Federația Rusă
(84)
Se reamintește că, în cursul perioadei de anchetă, s-a constatat că producătorul rus nu a exportat la prețuri de dumping și nimic nu arată că această situație s-ar schimba în cazul expirării măsurilor.
(85)
În plus, se reamintește că producătorul-exportator rus a putut să furnizeze pe piața comunitară, de mai mulți ani, o cantitate fixă de carbură de siliciu în temeiul unui angajament cantitativ. Cantitățile exportate prin acest circuit au reprezentat, în cursul perioadei de anchetă, aproximativ 17 % din capacitatea totală de producție a producătorului rus. Acesta este, prin urmare, deja bine stabilit pe piață, ceea ce face foarte puțin probabilă o creștere bruscă a importurilor originare din Rusia.
(86)
În plus, întrucât s-a constatat că prețurile practicate de producătorul-exportator rus față de țări terțe erau mai mari decât cele la care și-a vândut cantitățile în Comunitate, riscul unei reorientări a unor schimburi importante din punct de vedere cantitativ către piața comunitară pare relativ redus.
(87)
În final, s-a constatat că producătorul-exportator rus funcționa aproape la capacitate maximă și că posibilitățile de a-și crește capacitățile sunt limitate.
(88)
Din aceste motive, se consideră că nu există nici un risc de reapariție a unui dumping la importurile originare din Federația Rusă.
(89)
Ținând seama de concluziile privind Ucraina și Rusia, procedura împotriva acestor țări trebuie închisă.
4. DEFINIREA INDUSTRIEI COMUNITARE
(90)
De la ultima reexaminare în temeiul expirării măsurilor, structura industriei comunitare s-a schimbat: de fapt, vechiul producător german Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, din Munchen, s-a divizat în două societăți în legătură, una dintre ele se află în Țările de Jos și cealaltă în Germania. Numai prima produce și prelucrează carbura de siliciu brut, iar cealaltă asigură prelucrarea ulterioară a carburii de siliciu produsă de Kollo Silicon carbide B.V., dar produsul final rămâne produsul similar. În plus, ESK-SIC GmbH nu vinde numai propria carbură de siliciu, ci și carbura de siliciu produsă de Kollo Silicon carbide B.V. Cele două societăți sunt, prin urmare, considerate ca fiind un singur grup.
4.1. Producția comunitară
(91)
În interiorul Comunității, produsul similar este fabricat de doi producători care reprezintă producția comunitară totală, în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
4.2. Industria comunitară
(92)
Cererea a fost susținută de următorii producători din Comunitatea Europeană:
-
Kollo Silicon carbide B.V. (Țările de Jos), împreună cu societatea sa în legătură ESK-SIC GmbH (Germania);
-
Navarro SiC, SA (Spania).
(93)
Întrucât producătorii comunitari menționați reprezintă 100 % din producția comunitară de produs similar, s-a concluzionat că producătorii reclamanți constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază
5. SITUAȚIA PIEȚEI COMUNITARE
5.1. Observații preliminare
(94)
Analiza influenței importurilor în cauză asupra industriei comunitare a presupus o evaluare a tuturor factorilor și indicilor economici pertinenți care influențează situația acestei industrii, în conformitate cu articolul cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
5.2. Consumul pe piața comunitară
(95)
Consumul comunitar aparent a fost stabilit pe baza volumului importurilor de produs în cauză provenit din țările în cauză și din toate celelalte țări terțe, precum și al volumelor de vânzări din industria comunitară pe piața comunitară.
(96)
Volumul importurilor s-a determinat pe baza datelor Eurostat corespunzătoare codului NC pertinent și care acoperă perioada examinată.
(97)
Pe această bază, consumul comunitar a crescut ușor, de la 217 137 de tone în 2001 la 226 450 de tone în cursul perioadei de anchetă, ceea ce reprezintă o creștere de 4 % în perioada examinată. Evoluția este prezentată în tabelul 1 de mai jos.
(98)
Cu toate acestea, evoluția consumului nu a fost regulată. Se observă că, inițial, consumul a scăzut (cu 10 %) între 2001 și 2003. Însă, începând cu 2003, acesta a crescut din nou cu peste 10 % până în perioada de anchetă, când a depășit nivelul din 2001.
(99)
Scăderea observată la începutul perioadei examinate s-a datorat, în mare parte, înlocuirii carburii de siliciu cu alte produse, precum ferosiliciul și diamantul industrial, care erau mai puțin scumpe în acea perioadă.
(100)
Cu toate acestea, începând cu 2003, consumul a crescut din nou în paralel cu scăderea prețului carburii de siliciu.
Tabelul 1
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Consum comunitar (tone)
217 137
205 231
194 486
218 919
226 450
Indice
100
95
90
101
104
5.3. Volumul, cota de piață și prețul importurilor originare din RPC
(101)
Tabelul 2 de mai jos prezintă evoluția volumelor și a cotelor de piață ale importurilor de produs în cauză originare din RPC. Întrucât producătorul-exportator din RPC nu a cooperat la anchetă, evoluția prețurilor și a volumelor s-a stabilit pe baza informațiilor disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În absența altor informații, mai fiabile, evoluția volumelor s-a stabilit pe baza statisticilor Eurostat.
(102)
În 2001, volumul importurilor originare din RPC a ajuns la 1 205 tone și a reprezentat o cotă de piață de 0,6 %. În 2002, volumul importurilor a crescut ușor, pentru a atinge un nivel de 1 467 de tone, corespunzător unei cote de piață de 0,7 %, înainte să scadă, în cursul perioadei de anchetă, la 651 de tone, ceea ce corespunde unei cote de piață de 0,3 %.
(103)
Prețurile importurilor originare din RPC au cunoscut o scădere ușoară. Trebuie, cu toate acestea, menționat că, având în vedere cantitățile scăzute exportate de către RPC, prețurile de export nu au putut fi considerate reprezentative, întrucât acestea se pot raporta la tipuri de produse sau la clienți specifici. Prin urmare, nu a putut fi formulată nici o concluzie valabilă în ceea ce privește evoluția prețurilor pe baza cifrelor Eurostat. Cu toate acestea, informațiile referitoare la prețuri comunicate în plângere au permis să se stabilească că prețurile chinezești (de la 624 la 1 814 EUR/tonă, în funcție de categorie și calitate) erau cu peste 30 % mai mici decât prețurile comunitare.
Tabelul 2
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din RPC (tone)
1 205
1 467
1 465
787
651
Cota de piață a importurilor originare din RPC
0,6 %
0,7 %
0,8 %
0,4 %
0,3 %
5.4. Importuri originare din alte țări avute în vedere de prezenta reexaminare
(104)
Pentru a prezenta o imagine completă a situației pieței comunitare, a fost, de asemenea, analizată evoluția importurilor de carbură de siliciu originară din alte țări. Cu toate acestea, ar trebui menționat că, în ceea ce privește prețurile, datele nu sunt comparabile din cauza diferențelor dintre gamele de produse, acestea generând diferențe enorme între prețuri.
5.4.1. Rusia
(105)
Evoluția importurilor originare din Rusia este următoarea:
Tabelul 3
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din Rusia (tone)
21 901
24 368
21 061
20 457
21 810
Cota de piață a importurilor originare din Rusia
10,1 %
11,9 %
10,8 %
9,3 %
9,6 %
Prețul importurilor originare din Rusia (EUR/tonă)
453
465
477
464
480
Indice: 2001 = 100
100
103
105
102
106
(106)
Volumul importurilor originare din Rusia a scăzut ușor de la 21 901 tone în 2001 (corespunzător unei cote de piață de 10,1 %) la 21 810 tone în cursul perioadei de anchetă (corespunzător unei cote de piață de 9,6 %). Prețurile medii ale importurilor originare din Rusia au crescut cu 6 % între 2001 și perioada de anchetă, de la 453 EUR/tonă la 480 EUR/tonă. O parte semnificativă a importurilor originare din Rusia a fost făcută în temeiul angajamentului cantitativ menționat la considerentul 2. Trebuie reamintit faptul că toate importurile care depășeau cantitățile importate cu scutire de la plata drepturilor antidumping, stabilite prin angajamentul în cauză, erau supuse unui drept antidumping de 23,3 %.
5.4.2. Ucraina
(107)
Evoluția importurilor originare din Ucraina este următoarea:
Tabelul 4
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din Ucraina (tone)
4 956
6 760
7 829
8 491
7 718
Cota de piață a importurilor originare din Ucraina
2,3 %
3,3 %
4 %
3,9 %
3,4 %
Prețul importurilor originare din Ucraina (EUR/tonă)
504
502
469
468
489
Indice: 2001 = 100
100
99
93
96
97
(108)
Volumul importurilor originare din Ucraina a crescut de la 4 956 de tone în 2001 (corespunzător unei cote de piață de 2,3 %) la 7 718 tone în cursul perioadei de anchetă (corespunzător unei cote de piață de 3,4 %). Prețurile medii ale importurilor originare din Ucraina au scăzut cu 3,0 % între 2001 și perioada de anchetă, de la 504 EUR/tonă la 489 EUR/tonă. Cu excepția unui procentaj semnificativ de importuri efectuate între 2004 și 2005 în temeiul angajamentului cantitativ menționat la considerentul 4, în cursul perioadei examinate, importurile originare din Ucraina erau supuse unui drept antidumping de 24 %.
5.5. Importuri originare din alte țări terțe care nu sunt interesate de prezenta reexaminare
5.5.1. România
(109)
După cum s-a arătat la considerentul 6, Comisia a deschis, la 30 iunie 2005, o procedură antidumping privind importurile de același produs, originar din România, ca urmare a unei plângeri depuse de CEFIC. Cu toate acestea, după retragerea plângerii de către industria comunitară reclamantă, această anchetă a fost închisă.
(110)
Evoluția importurilor originare din România este următoarea:
Tabelul 5
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din România (tone)
14 173
15 694
22 844
38 459
42 387
Cota de piață a importurilor originare din România
6,5 %
7,6 %
11,7 %
17,6 %
18,7 %
Prețul importurilor originare din România (EUR/tonă)
439
468
465
445
456
Indice: 2001 = 100
100
107
106
101
104
(111)
Volumul importurilor originare din România a crescut de la 14 173 de tone în 2001 (corespunzător unei cote de piață de 6,5 %) la 42 387 de tone (corespunzător unei cote de piață de 18,7 %) în cursul perioadei de anchetă. Prețurile medii ale importurilor originare din România au crescut cu 3,9 % între 2001 și perioada de anchetă, de la 439 EUR/tonă la 456 EUR/tonă.
5.5.2. Norvegia
(112)
Evoluția importurilor originare din Norvegia este următoarea:
Tabelul 6
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din Norvegia (tone)
60 496
43 400
32 520
38 160
38 550
Cota de piață a importurilor originare din Norvegia
27,9 %
21,1 %
16,7 %
17,4 %
17,0 %
Prețul importurilor originare din Norvegia (EUR/tonă)
971
919
963
898
973
Indice: 2001 = 100
100
95
99
93
100
(113)
Volumul importurilor originare din Norvegia a scăzut de la 60 496 de tone în 2001 (corespunzător unei cote de piață de 27,9 %) la 38 550 de tone în cursul perioadei de anchetă (corespunzător unei cote de piață de 17,0 %). Prețurile medii ale importurilor originare din Norvegia au rămas stabile între 2001 și perioada de anchetă, variind de la 971 EUR/tonă la 973 EUR/tonă.
5.5.3. Alte țări terțe, nemenționate mai sus
(114)
Evoluția importurilor originare din alte țări terțe, nemenționate mai sus, este următoarea:
Tabelul 7
2001
2002
2003
2004
Perioada de anchetă
Volumul importurilor originare din țări nemenționate mai sus (tone)
44 473
52 143
48 354
44 804
48 271
Cota de piață a importurilor originare din țări nemenționate mai sus
20,5 %
25,4 %
24,9 %
20,5 %
21,3 %
Prețul importurilor originare din țări nemenționate mai sus (EUR/tonă)
630
618
558
560
552
Indice: 2001 = 100
100
98
89
89
88
(115)
Volumul importurilor originare din alte țări terțe a crescut ușor de la 44 473 de tone în 2001 (corespunzător unei cote de piață de 20,5 %) la 48 271 de tone în cursul perioadei de anchetă (corespunzător unei cote de piață de 21,3 %). Prețurile medii ale importurilor originare din alte țări terțe, nemenționate mai sus, au scăzut de la 630 EUR/tonă în 2001 la 552 EUR/tonă în perioada de anchetă.
5.6. Concluzie
(116)
Ancheta a arătat că importurile originare din Rusia și Ucraina au rămas relativ stabile, atât în ceea ce privește cotele de piață, cât și în ceea ce privește prețurile medii. De asemenea, s-a constatat că importurile de carbură de siliciu chinezească erau prea scăzute pentru a permite formularea unor concluzii valabile asupra evoluției prețului acestui produs, indiferent de categorie. Acesta este motivul pentru care Comisia a utilizat informațiile de care dispunea, respectiv cele conținute în plângere, care au arătat că prețurile chinezești erau semnificativ mai mici decât prețurile comunitare.
(117)
Din anchetă a reieșit, de asemenea, că, în ceea ce privește cantitățile, importurile originare din România înlocuiau practic importurile originare din Norvegia, întrucât cota de piață a importurilor românești a crescut în același ritm în care importurile originare din Norvegia au scăzut. În timp ce importurile originare din Norvegia s-au efectuat la prețuri medii mai mari decât cele ale industriei comunitare (973 EUR/tonă), ceea ce s-ar putea explica prin faptul că este vorba de produse de calitate superioară, prețurile importurilor originare din România erau net inferioare (456 EUR/tonă). În acest context, trebuie totuși menționat faptul că importurile originare din România se referă aproape în exclusivitate la tipul metalurgic, mai ieftin, astfel încât este imposibil să se facă o comparație între prețurile medii ale exporturilor originare din alte țări.
(118)
În ceea ce privește evoluția importurilor originare din alte țări terțe, se poate menționa că prețul mediu a avut o tendință de scădere, în timp ce cantitățile importate în Comunitate și cota de piață au rămas stabile în cursul perioadei examinate.
6. SITUAȚIA ECONOMICĂ A INDUSTRIEI COMUNITARE
6.1. Observație preliminară
(119)
Un producător comunitar a vândut o parte a producției sale unui producător în legătură care a supus carbura de siliciu unor prelucrări suplimentare și a vândut-o ca produs similar pe piața liberă. În analiza prezentată în continuare, vânzările între acești operatori în legătură nu au fost, cu toate acestea, luate în considerare. S-a considerat, în special, că nu era necesară o analiză paralelă a vânzărilor captive și a vânzărilor pe piața liberă, întrucât vânzările de produse care au suferit o prelucrare suplimentară reprezintă vânzări de produs similar. Luarea în considerare a vânzărilor captive ar conduce, prin urmare, la o dublă contabilizare. În mod similar, orice profit realizat sau orice pierdere suferită de cel de-al doilea producător pe piața liberă din vânzarea carburii de siliciu care a fost supusă unei prelucrări suplimentare ar fi neutralizat(ă) de profiturile sau eventualele pierderi ale primului producător pe piața captivă, întrucât cei doi producători sunt considerați a fi o singură entitate economică.
6.2. Producție
(120)
Producția comunitară a crescut, în volum, cu 4 % în cursul perioadei examinate. În 2002, producția a scăzut, în paralel cu o scădere a consumului. Începând cu 2002, volumul producției a evoluat pozitiv.
6.3. Capacitate de producție și rată de utilizare a capacităților
(121)
După ce a scăzut între 2001 și 2002, rata de utilizare a capacităților a crescut ușor, creșterea ajungând la 3 puncte procentuale în cursul perioadei examinate. Întrucât capacitatea de producție a rămas neschimbată pe toată durata perioadei examinate, această evoluție este conformă cu cea a volumului de producție. În cursul perioadei examinate, rata de utilizare a capacităților a fost în permanență mai mare de 75 %.
6.4. Preț de vânzare și factori care afectează prețurile de vânzare interne
(122)
Între 2001 și perioada de anchetă, prețurile unitare de vânzare ale industriei comunitare au cunoscut o creștere ușoară (mai mică de 5 %). Acestea au atins un vârf excepțional în 2002, dar apoi au scăzut pentru a rămâne la niveluri relativ stabile, ușor superioare celor din 2001. Vârful atins de prețurile de vânzare comunitare în 2002 se explică printr-o creștere a costului de producție intervenită în cursul aceleiași perioade și prin faptul că industria comunitară a trebuit să le repercuteze în prețurile ei de vânzare. Prin urmare, prețurile de vânzare ale industriei comunitare au scăzut din nou, pe de o parte, din cauza scăderii costurilor de producție ale industriei comunitare și, pe de altă parte, ca urmare a persistenței unor presiuni asupra prețurilor pe piața comunitară.
6.5. Stocuri
(123)
Stocurile au scăzut ușor (cu 1 %) în cursul perioadei examinate, deși au crescut semnificativ în cursul perioadei 2002-2003 înainte să scadă din nou la nivelul lor din 2001 în cursul perioadei de anchetă. Această creștere se poate explica prin scăderea volumului vânzărilor, menționată la considerentul 24. Începând cu 2003, stocurile au scăzut nu numai din cauza creșterii vânzărilor pe piața comunitară, ci și din cauza creșterii vânzărilor la export ale industriei comunitare. În ciuda acestei evoluții, s-a considerat că nivelul stocurilor a fost menținut la un nivel mai mult decât rezonabil pe toată durata perioadei examinate.
6.6. Volumul vânzărilor și cota de piață
(124)
În ansamblu, vânzările produsului similar ale industriei comunitare pe piața comunitară au scăzut cu 4 % în cursul perioadei examinate. Întrucât consumul comunitar a crescut cu 4 % în cursul aceleiași perioade, această scădere a vânzărilor s-a transpus într-o pierdere de 2,6 % din cota de piață pentru industria comunitară.
6.7. Investiții
(125)
Investițiile au crescut și s-au dublat în cursul perioadei determinate. S-a constatat că era vorba de investiții de înlocuire și de întreținere, precum și de investiții pentru finanțarea dezvoltării de produse destinate unor noi aplicații.
6.8. Creștere
(126)
În ansamblu, trebuie menționat că, în timp ce piața totală a crescut cu 4 %, cota de piață a industriei comunitare pe piața liberă a scăzut (a se vedea considerentul 124). Industria comunitară nu a fost, prin urmare, capabilă să profite de creșterea pieței.
6.9. Ocuparea forței de muncă și salarii
(127)
În cursul perioadei examinate, gradul de ocupare a forței de muncă a scăzut cu 7 %, iar masa salarială a cunoscut o scădere de 2 %. Pe de altă parte, salariul mediu ponderat a crescut pentru că a trebuit să se facă plăți compensatorii. În plus, pentru a putea profita pe deplin de investițiile efectuate în echipamente, întreprinderile au fost nevoite să recruteze muncitori calificați, ceea ce a generat o creștere a costurilor cu forța de muncă.
6.10. Productivitate
(128)
Productivitatea pe salariat, măsurată sub forma producției pe salariat, a crescut cu 12 % în cursul perioadei examinate. Această creștere se explică prin nivelul investițiilor efectuate în echipamente, precum și prin reducerea efectivelor.
6.11. Flux de lichidități, capacitatea de a mobiliza capitaluri
(129)
În cursul perioadei examinate, fluxul de lichidități a crescut cu 10 %.
(130)
Producătorii comunitari nu au întâmpinat greutăți în a mobiliza capitaluri. Aceștia și-au finanțat activitățile prin împrumuturi contractate de la societățile în legătură și de la bănci. Aceștia au recurs, de asemenea, la autofinanțare.
6.12. Randamentul activelor nete
(131)
Randamentul activelor nete s-a calculat exprimând profitul net înainte de impozitare rezultat din vânzările produsului similar în Comunitate sub forma unui procentaj din valoarea contabilă netă a imobilizărilor alocate produsului similar vândut în Comunitate. Evoluția acestui randament a fost similară celei a rentabilității (a se vedea considerentul 132).
6.13. Rentabilitate
(132)
Rentabilitatea industriei comunitare, exprimată în procentaj din vânzările nete, a evoluat ușor în scădere între 2001 și 2003, perioadă în cursul căreia marja de profit, deja scăzută, s-a redus la jumătate. Ulterior, rentabilitatea a cunoscut o oarecare revenire, fără a ajunge totuși la nivelul său din 2001. În cursul perioadei de anchetă, profiturile realizate de industria comunitară reprezentau puțin peste jumătate din nivelul atins în 2001. În 2002, creșterea prețurilor nu a permis compensarea creșterii costurilor de producție și nici a pierderilor datorate unei scăderi a volumelor de vânzări. Situația a fost și mai nefavorabilă în 2003, când prețurile au scăzut în paralel cu continuarea scăderii volumelor de vânzări. În 2004 și în cursul perioadei de anchetă, rentabilitatea industriei comunitare s-a îmbunătățit grație unei creșteri semnificative a volumului de vânzări în contextul unei stabilități a prețurilor.
6.14. Amploarea marjei de dumping
(133)
Din cauza nivelului scăzut al importurilor originare din RPC, nu a putut fi formulată nici o concluzie valabilă în ceea ce privește impactul pe care amploarea marjei de dumping efective îl are asupra industriei comunitare.
6.15. Redresarea în urma practicilor anterioare de dumping
(134)
Dacă indicatorii analizați mai sus arată o oarecare redresare a situației industriei comunitare după instituirea măsurilor antidumping în 2000, aceștia scot în evidență, de asemenea, evoluția negativă a anumitor indicatori, care arată că situația industriei comunitare rămâne fragilă și vulnerabilă.
6.16. Concluzie
(135)
Între 2001 și perioada de anchetă, următorii indicatori au evoluat pozitiv: prețurile de vânzare, utilizarea capacităților și volumul producției industriei comunitare au crescut, în timp ce stocurile finale au scăzut ușor. Productivitatea a cunoscut o îmbunătățire semnificativă. Investițiile și fluxul de lichidități au evoluat, de asemenea, pozitiv.
(136)
Din contră, următorii indicatori au evoluat negativ: volumul vânzărilor a scăzut, costul de producție pe tonă și costul mediu cu forța de muncă pe salariat au crescut, în timp ce gradul de ocupare a forței de muncă s-a diminuat. Rentabilitatea și randamentul activelor nete s-au deteriorat, de asemenea.
(137)
În ansamblu, situația industriei comunitare este atenuată: anumiți indicatori arată evoluții pozitive, în timp ce alții arată o deteriorare a situației. În cazul în care se face o comparație între evoluțiile menționate mai sus și cele descrise în Regulamentul (CE) nr. 1100/2000, este clar că instituirea măsurilor antidumping în 2000 a permis industriei comunitare să-și stabilizeze situația, dar nu să depășească în totalitate situația sa prejudiciabilă. Chiar dacă, în urma anumitor evoluții pozitive, industria comunitară a început să investească în noi echipamente destinate unor noi aplicații, trebuie subliniat faptul că, din cauza puternicei sensibilități a piețelor față de prețuri, cota sa de piață și rentabilitatea sa au scăzut.
(138)
Industria comunitară a beneficiat de o creștere a prețului său unitar pentru carbura de siliciu între 2001 și sfârșitul perioadei de anchetă. Creșterea inițială ar fi trebuit să compenseze creșterea costului de producție, datorată cheltuielilor de restructurare și măsurilor destinate creșterii eficacității. Cu toate acestea, creșterea prețului de vânzare nu a permis compensarea creșterii costului de producție și, prin urmare, marjele de profit au scăzut.
(139)
Deși consumul în Comunitate a crescut cu 4 % în cursul perioadei examinate, cota de piață a industriei comunitare a scăzut cu 2,6 %, ceea ce înseamnă că aceasta nu a fost capabilă să profite de pe urma acestei creșteri a consumului.
(140)
Pe de altă parte, performanța la export a industriei comunitare s-a îmbunătățit în cursul perioadei examinate, întrucât vânzările sale la export au crescut semnificativ (cu peste 25 %). Această evoluție arată că industria comunitară propune un produs competitiv, bine primit pe piețele țărilor terțe, chiar dacă trebuie să facă față concurenței altor importuri.
(141)
În cazul în care se compară situația industriei comunitare de la începutul și sfârșitul perioadei examinate, se constată că un anumit număr de indicatori de prejudiciu, precum capacitatea și utilizarea capacității, stocurile și cota de piață, sunt la niveluri similare. Alți indicatori, precum volumul de vânzări, costurile de producție, rentabilitatea, randamentul investițiilor și ocuparea forței de muncă, evoluează, în mod evident, în scădere, în timp ce numai câțiva indicatori, cum ar fi prețurile unitare de vânzare, productivitatea, investițiile și fluxul de lichidități, au cunoscut o evoluție pozitivă. Prin urmare, s-a concluzionat că, deși s-a stabilizat în cursul perioadei examinate față de perioada anterioară instituirii măsurilor în 2000, situația industriei comunitare rămâne fragilă. În special, evoluția clar negativă a rentabilității, care nu a reușit încă să atingă un nivel acceptabil în cursul perioadei de anchetă și scăderea cotei de piață deținute de industria comunitară arată că aceasta nu s-a putut redresa pe deplin ca urmare a efectelor dumpingului prejudiciabil.
7. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(142)
După cum s-a arătat la considerentele 56 și 57, producătorii-exportatori din RPC au potențialul de a-și crește semnificativ volumul exporturilor către Comunitate prin reorientarea volumelor lor de export destinate în prezent unor țări terțe către piața comunitară, mai atractivă, și/sau prin exploatarea capacităților lor neutilizate, care sunt semnificative. În realitate, pot fi activate capacități deloc neglijabile, care depășesc 200 000 de tone, ceea ce reprezintă aproape 100 % din consumul comunitar. Prin urmare, este probabil ca, în cazul în care măsurile ar fi abrogate, China să își orienteze către piața comunitară importante cantități de carbură de siliciu, pentru a-și redobândi și pentru a-și crește în continuare cota de piață.
(143)
Pe toată durata perioadei examinate, piața nord-americană a rămas o zonă esențială de interes pentru RPC. În timp ce în America de Nord nu a rămas decât un singur producător de carbură de siliciu brut, care dispune de o capacitate de 500 000 de tone, consumul în această zonă este de ordinul a 250 000 de tone. RPC furnizează 80 % din importurile americane de carbură de siliciu brut și 57 % din importurile de granule de carbură de siliciu. RPC este urmată de Brazilia (12 %), Norvegia (10 %) și Germania (6 %). Chiar dacă RPC ar fi capabilă să preia cota din importurile americane furnizată de celelalte țări terțe, capacitățile sale ar fi suficiente pentru a inunda piața comunitară de carbură de siliciu la prețuri mici, în cazul în care măsurile ar fi abrogate. Într-adevăr, evoluția observată pe piața Statelor Unite, unde nu era în vigoare nici un drept antidumping, ar fi reprodusă, probabil, pe piața comunitară în cazul abrogării măsurilor.
(144)
Întrucât nici un producător-exportator chinez nu a cooperat la anchetă, informațiile referitoare la nivelurile probabile ale prețurilor chinezești în cazul abrogării măsurilor s-au bazat pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În acest sens, au fost folosite informațiile din plângere, statisticile privind importurile și alte date disponibile pe piață. Astfel și după cum s-a arătat mai sus, la considerentul 56, informațiile din plângere sugerează că prețurile de export către Statele Unite și Japonia pentru categoriile de calitate superioară erau semnificativ inferioare celor practicate de industria comunitară pentru categorii similare.
(145)
Această tendință a fost confirmată de alte surse de informații, care arată că prețurile chinezești de export către alte țări terțe, precum Statele Unite și Africa de Sud, sunt semnificativ mai mici decât prețurile de export către Comunitate, astfel cum au fost înregistrate de Eurostat [adică 540 EUR/tonă pentru categoriile cristaline (minimum 97 %) și 123 EUR/tonă pentru categoriile metalurgice]. Trebuie subliniat că exportatorii chinezi sunt capabili să producă și să exporte către Comunitate toate tipurile de carbură de siliciu de calitate superioară. Ancheta a evidențiat că unul din tipurile de carbură de siliciu, caracterizat de cea mai bună calitate și de cea mai mare intensitate a costurilor, a fost vândut către Uniune la 1 500 EUR/tonă fără drepturi, ceea ce înseamnă 2 400 EUR/tonă, cu drepturile de import și drepturile antidumping incluse. Chiar și acest ultim preț este semnificativ inferior celui oferit de producătorii comunitari. Mai pe larg, statisticile Eurostat arată că prețurile de export ale Chinei către Comunitate erau dintotdeauna foarte mici (aproximativ, între 250 și 500 EUR/tonă). În cazul expirării măsurilor, ar fi, prin urmare, de așteptat ca pe piață să apară din nou carbura de siliciu chinezească la prețuri foarte mici.
(146)
Această previziune poate fi confirmată prin faptul că, în 2006, după o reducere semnificativă a redevențelor percepute pentru licențele de export de către autoritățile chineze (de la 125-208 EUR/tonă la 25,8 EUR/tonă), prețurile de export ale produsului în cauză pentru alte țări terțe au scăzut la niveluri care rămân în continuare mult sub nivelul prețului actual al industriei comunitare.
(147)
În plus, este probabil ca, pentru a-și crește semnificativ vânzările utilizându-și enormele capacități excedentare și pentru a-și asigura o cotă de piață semnificativă în Comunitate, producătorii-exportatori chinezi să subcoteze, de asemenea, prețurile importurilor originare din țări terțe. Această evoluție va accentua presiunea asupra prețurilor și, în consecință, va împiedica industria comunitară să se redreseze pe deplin ca urmare a prejudiciului suferit anterior și, de asemenea, va determina deteriorarea gravă a situației sale, încă fragile.
(148)
Ca urmare a faptelor prezentate la considerentele de mai sus, s-a concluzionat că este probabil ca producătorii-exportatori chinezi să-și reia exporturile de cantități importante către Comunitate la prețuri de dumping, subcotând semnificativ prețurile comunitare pentru a-și redobândi cotele de piață pierdute, în cazul în care măsurile instituite împotriva RPC ar expira.
(149)
Prin urmare, s-a concluzionat că există probabilitatea reapariției unui dumping prejudiciabil în cazul în care măsurile instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar expira.
8. INTERESUL COMUNITAR
8.1. Introducere
(150)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi contrară interesului Comunității, în ansamblul său. Determinarea interesului comunitar s-a bazat pe o apreciere a tuturor intereselor în joc.
(151)
Trebuie reamintit că, în cadrul anchetei anterioare, s-a considerat că prorogarea măsurilor nu ar fi contrară interesului Comunității. În cursul anchetei inițiale, un număr considerabil de utilizatori și importatori care au cooperat s-au declarat în favoarea menținerii măsurilor.
(152)
În cadrul prezentei proceduri, nici un utilizator care a cooperat, nici un importator și nici un producător de materii prime nu s-au opus menținerii măsurilor adoptate împotriva RPC, din motivele enumerate mai jos, la considerentele 153, 159 și 160-171.
8.2. Interesul industriei comunitare
8.2.1. Incidența prorogării măsurilor
(153)
În ciuda redresării parțiale pe care industria comunitară a cunoscut-o după instituirea măsurilor antidumping în 2000, este clar că aceste măsuri nu au produs pe deplin efectele corective anticipate pentru industria comunitară.
(154)
Menținerea măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar preveni o scădere suplimentară a prețurilor pe piața comunitară și ar permite industriei comunitare să atingă un nivel rezonabil al prețului și să-și îmbunătățească situația financiară. Această evoluție s-ar datora, în principal, faptului că industria comunitară a investit masiv în capacități de prelucrare a anumitor tipuri de carbură de siliciu destinată unor domenii noi de aplicare, cum ar fi filtrele de particule diesel. Aceasta ar permite, în orice caz, industriei comunitare să-și majoreze prețurile, să-și crească volumele de vânzare și să recâștige cotele de piață pierdute.
(155)
Industria comunitară a făcut dovada viabilității sale structurale, fapt confirmat de îmbunătățirea performanței sale la export și eforturile sale de restructurare.
(156)
Din motivele expuse mai sus, se poate anticipa, în mod rezonabil, că industria comunitară va continua să beneficieze de pe urma măsurilor și se va redresa în continuare, atingând marje de profit rezonabile. Având în vedere cele de mai sus, s-a concluzionat că prorogarea măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar fi în interesul industriei comunitare.
8.2.2. Incidența expirării măsurilor
(157)
În schimb, în cazul expirării măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC, este de așteptat ca pe piața comunitară să intre importuri masive de carbură de siliciu chinezească la prețuri de dumping, ceea ce ar supune prețurile de pe piața comunitară unor presiuni considerabile. În aceste condiții, industria comunitară va reîncepe, probabil, să sufere un prejudiciu generat de creșterea importurilor la prețuri de dumping, ceea ce va genera, de asemenea, pierderea unor cote de piață și o deteriorare a situației economice a industriei comunitare, încă fragilă. Într-un astfel de scenariu, nu este exclusă dispariția industriei comunitare.
(158)
Prin urmare, s-a concluzionat că prorogarea măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar fi în interesul Comunității.
8.3. Interesul importatorilor
(159)
După cum s-a arătat mai sus, la considerentul 13, cei trei importatori comunitari care au fost incluși în eșantion și care nu erau în legătură cu nici un producător-exportator au completat chestionarul. Acești importatori reprezentau 98 % din volumele de import ale importatorilor cunoscuți în Comunitate. Ei s-au declarat împotriva menținerii măsurilor antidumping instituite împotriva Rusiei și a Ucrainei, dar nu au luat nici o poziție specifică în ceea ce privește măsurile antidumping aplicate RPC.
(160)
Se reamintește faptul că ancheta inițială a arătat că instituirea măsurilor nu ar avea efecte semnificative asupra importatorilor, fapt confirmat și de prezenta anchetă. De fapt, după instituirea măsurilor nu s-a constatat nici o variație semnificativă a situației economice a importatorilor și acest lucru nu ar trebui să se schimbe în cazul prorogării măsurilor. Informațiile transmise de către importatori, care au fost atent verificate, au arătat, de asemenea, că importatorii realizau marje de profit rezonabile, în ciuda aplicării drepturilor antidumping.
(161)
Pe baza elementelor descrise anterior, s-a concluzionat că prorogarea măsurilor aplicabile importurilor de carbură de siliciu originară din RPC nu ar avea efecte semnificative asupra situației importatorilor.
8.4. Interesul utilizatorilor
(162)
După cum s-a arătat mai sus, la considerentele 14-16, optsprezece utilizatori din Comunitate, care reprezentau aproximativ 30 % din consumul comunitar total, au transmis informații de bază în ceea ce privește achizițiile lor de produs în cauză și și-au manifestat voința de a coopera. În final, șapte utilizatori au transmis chestionare completate în totalitate și doi dintre aceștia au făcut obiectul unei verificări la fața locului. În acest context, trebuie menționat că majoritatea utilizatorilor care au cooperat erau prelucrători și numai unul dintre aceștia era utilizator final. Nici unul dintre utilizatorii care au cooperat nu adoptă o poziție specifică în ceea ce privește măsurile antidumping aplicate RPC.
(163)
Carbura de siliciu este utilizată într-o gamă largă de aplicații, astfel că un număr mare de industrii utilizatoare sunt interesate, precum aplicațiile abrazive și de șlefuire, precum și segmentul produselor refractare pentru categoria cristalină. În segmentul produselor metalurgice, carbura de siliciu este utilizată ca aliaj.
(164)
În urma analizării eventualei incidențe pe care instituirea măsurilor ar avea-o asupra utilizatorilor, ancheta inițială a concluzionat că, ținând seama de nivelul scăzut de cooperare și de numărul mic de observații primite, măsurile în vigoare nu au avut un impact negativ semnificativ asupra activităților acestora.
(165)
Prezenta anchetă de reexaminare a confirmat aceste concluzii în ceea ce privește carbura de siliciu originară din RPC. Într-adevăr, analiza răspunsurilor date la chestionar a arătat că utilizatorii nu ar trebui să se aștepte la o creștere a costurilor în cazul prorogării măsurilor. Întrucât încă din 1986 sunt în vigoare măsuri de același nivel, menținerea acestor măsuri nu ar schimba cu nimic situația actuală a utilizatorilor. În orice caz, întrucât măsurile împotriva Rusiei și Ucrainei vor fi ridicate, situația utilizatorilor, care vor dispune de surse de aprovizionare suplimentare, mai degrabă se va îmbunătăți.
(166)
Se reamintește, de asemenea, că, după instituirea măsurilor împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC, nu a fost observată nici o schimbare semnificativă a situației economice a utilizatorilor.
(167)
Anumite părți interesate au afirmat că prorogarea măsurilor împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar avea ca efect o creștere a importurilor de produse finite care utilizează carbura de siliciu chinezească. Cu toate acestea, nu s-a observat nici o astfel de creștere în cursul perioadei examinate, în ciuda măsurilor antidumping aplicate RPC. Nimic nu arăta că o astfel de creștere a importurilor de produse finite era iminentă sau previzibilă în viitorul apropiat. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(168)
Anumiți utilizatori au afirmat că o prorogare a măsurilor împotriva celor trei țări care fac obiectul prezentei anchete ar avea ca efect o penurie de ofertă. Cu toate acestea, în acest sens se reamintește că măsurile în vigoare în prezent nu au generat o penurie de ofertă. În plus, întrucât măsurile împotriva Rusiei și Ucrainei vor fi ridicate, există noi surse de aprovizionare prin care produsele pot intra în Comunitate scutite de plata oricărui drept antidumping. În final, se reamintește că obiectivul drepturilor antidumping nu este de a împiedica importurile de carbură de siliciu originară din RPC către piața comunitară, ci de a asigura existența unor condiții comerciale echitabile. Din aceste motive, argumentul a trebuit respins.
(169)
Pe baza elementelor expuse mai sus, s-a concluzionat că prorogarea măsurilor aplicabile importurilor de carbură de siliciu originară din RPC nu ar avea efecte semnificative asupra situației utilizatorilor.
8.5. Interesul industriei în amonte
(170)
Doi furnizori de materii prime ai industriei comunitare au transmis Comisiei răspunsuri la chestionar. Amândoi au afirmat că măsurile antidumping ar avea un efect destul de limitat asupra activităților lor.
(171)
Aceste evaluări au fost confirmate de anchetă. Prin urmare, s-a concluzionat că interesul industriei în amonte nu este contrar, într-o manieră categorică, prorogării măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC.
8.6. Concluzie privind interesul comunitar
(172)
Ținând seama de cele de mai sus, s-a concluzionat că expirarea măsurilor ar avea ca efect deteriorarea situației industriei comunitare și chiar dispariția acesteia.
(173)
În ceea ce privește importatorii, utilizatorii și producătorii de materii prime pentru carbura de siliciu s-a constatat că instituirea unor măsuri împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC nu a avut efecte negative nejustificate asupra situației lor economice.
(174)
Prin urmare, s-a concluzionat că interesul Comunității nu se opune în mod imperios prorogării măsurilor instituite împotriva importurilor de carbură de siliciu originară din RPC.
9. REEXAMINARE INTERMEDIARĂ
(175)
Ținând seama de concluziile referitoare la Rusia și în conformitate cu cele expuse anterior, la considerentele 84-89, procedura antidumping deschisă împotriva acestei țări se va închide și măsurile antidumping în vigoare vor fi abrogate.
(176)
Prin urmare, reexaminarea intermediară menționată la considerentul 7 din prezentul regulament, limitată la analizarea formei măsurilor instituite împotriva Rusiei, ar trebui, de asemenea, închisă.
10. MĂSURI ANTIDUMPING
(177)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe care se întemeiază prorogarea măsurilor în vigoare. Acestora li s-a acordat un termen pentru a-și prezenta observațiile asupra informațiilor comunicate. Nu s-a primit nici o observație de natură să modifice concluziile sus-menționate.
(178)
Având în vedere cele susmenționate și în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de carbură de siliciu originară din RPC ar trebui prorogate.
(179)
În final, după cum s-a arătat anterior, trebuie închisă procedura privind importurile de carbură de siliciu originară din Federația Rusă și din Ucraina și abrogate măsurile,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Procedura antidumping privind importurile de carbură de siliciu originară din Federația Rusă și din Ucraina, care intră sub incidența codului NC 2849 20 00, este închisă și măsurile antidumping instituite împotriva acestor țări prin Regulamentul (CE) nr. 1100/2000 se abrogă.
Articolul 2
Se instituie un drept antidumping definitiv la importurile de carbură de siliciu, care intră sub incidența codului NC 2849 20 00, originară din Republica Populară Chineză.
Nivelul dreptului aplicabil la prețul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează:
Țară
Nivelul dreptului (%)
Republica Populară Chineză
52,6
Se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 august 2006.