32001L0025
L 136/17
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2001/25/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 4 aprilie 2001
privind nivelul minim de formare a navigatorilor
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 80 alineatul (2) al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Directiva 94/58/CE a Consiliului din 22 noiembrie 1994 privind nivelul minim de formare a navigatorilor (3) a fost modificată substanțial (4); din motive de logică și claritate, este, prin urmare, necesară codificarea directivei menționate.
(2)
Măsurile luate la nivelul Comunității în domeniul securității maritime și al prevenirii poluării pe mare trebuie să fie în conformitate cu normele și standardele adoptate la nivel internațional.
(3)
În concluziile sale din 25 ianuarie 1993 cu privire la siguranța maritimă și la prevenirea poluării în Comunitate, Consiliul a luat notă de importanța factorului uman pentru siguranța navigației.
(4)
În Rezoluția sa din 8 iunie 1993 privind o politică comună pentru siguranța maritimă (5), Consiliul a stabilit obiectivul de eliminare a echipajelor insuficient calificate și a acordat prioritate acțiunilor Comunității care vizează consolidarea formării și educației prin dezvoltarea de standarde comune pentru nivelurile minime de formare a personalului care exercită funcții esențiale, inclusiv problema utilizării unei limbi comune la bordul vaselor Comunității.
(5)
În Rezoluția sa din 24 martie 1997 (6) privind o nouă strategie pentru a mări competitivitatea transporturilor maritime ale Comunității, Consiliul intenționează să promoveze încadrarea în muncă a navigatorilor Comunității și a personalului de coastă; în acest scop, Consiliul a căzut de acord că ar trebui luate măsuri pentru a ajuta sectorul transporturilor maritime din Comunitate să se străduiască în continuare pentru creșterea calității și îmbunătățirea competitivității sale, prin asigurarea în continuare a unei formări de înaltă calitate a navigatorilor Comunității de toate rangurile și a personalului de coastă.
(6)
Standardele de formare pentru acordarea brevetelor de calificare profesională navigatorilor variază de la un stat membru la altul; diversitatea legislațiilor naționale din domeniul formării la care se referă prezenta directivă nu asigură un nivel consecvent al formării necesare pentru siguranța maritimă.
(7)
Directivele 89/48/CEE (7) și 92/51/CEE (8) ale Consiliului privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor și formării profesionale se aplică profesiilor din domeniul maritim, acoperite de prezenta directivă; acestea contribuie la facilitarea respectării obligațiilor instituite prin tratat, de desființare a obstacolelor pentru libera circulație a persoanelor și serviciilor între statele membre.
(8)
Recunoașterea reciprocă a diplomelor și certificatelor prevăzută de directive privind sistemul general menționat anterior nu garantează întotdeauna un nivel de formare standardizat pentru toți navigatorii care servesc la bordul vaselor ce arborează pavilionul unui stat membru; cu toate acestea, acest lucru este esențial din punctul de vedere al securității maritime.
(9)
Este, prin urmare, esențial să se definească un nivel minim de formare pentru navigatorii din Comunitate; este oportun ca măsurile din acest domeniu să se bazeze pe standardele de formare deja adoptate la nivel internațional și anume Convenția din 1978 a Organizației Maritime Internaționale (OMI) privind standardele de pregătire a navigatorilor, de brevetare și de efectuare a serviciului de cart (Convenția STCW), astfel cum a fost revizuită în 1995; toate statele membre sunt participante la această convenție.
(10)
Statele membre pot să stabilească standarde cu nivel mai ridicat decât standardele minime stabilite prin Convenția STCW și prin prezenta directivă.
(11)
Normele Convenției STCW, cuprinse în anexa I la prezenta directivă, ar trebui să fie suplimentate cu prevederile obligatorii conținute în partea A din Codul STCW; partea B din Codul STCW cuprinde recomandări de orientări destinate să ajute statele părți la Convenția STCW și persoanele implicate în implementarea, aplicarea sau executarea măsurilor sale să ducă la îndeplinirea în întregime și pe deplin a convenției într-un mod uniform.
(12)
Pentru îmbunătățirea siguranței maritime și prevenirea poluării pe mare, prin prezenta directivă trebuie stabilite dispoziții privind perioadele minime de odihnă pentru personalul de cart, în conformitate cu Convenția STCW; aceste dispoziții trebuie aplicate fără a aduce atingere prevederilor Directivei 1999/63/CE a Consiliului din 21 iunie 1999 referitoare la Acordul de organizare a timpului de lucru al navigatorilor, încheiat între Asociația Proprietarilor de Nave din Comunitatea Europeană (ECSA) și Federația Sindicatelor Lucrătorilor din Transporturi din Uniunea Europeană (FST) (9).
(13)
În scopul consolidării securității maritime și prevenirii pierderilor de vieți omenești și a poluării maritime, este necesară îmbunătățirea comunicării între membrii echipajului la bordul navelor care navighează în apele Comunității.
(14)
Personalul de la bordul navelor de pasageri desemnat pentru a ajuta pasagerii în situații de urgență ar trebui să fie capabil să comunice cu pasagerii.
(15)
Echipajele care servesc la bordul navelor-tanc, care transportă încărcături nocive sau poluante, ar trebui să fie capabile să acționeze în mod eficient pentru prevenirea accidentelor și să facă față situațiilor de urgență; este foarte important ca între căpitan, ofițeri și ceilalți marinari cu grade inferioare să se stabilească o comunicare corespunzătoare, în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 17.
(16)
Sunt necesare măsuri pentru a garanta că navigatorii care dețin brevete emise de un stat terț au un nivel de competență echivalent cu cel impus de Convenția STCW.
(17)
Pentru a atinge acest obiectiv, este necesară definirea de criterii comune pentru recunoașterea brevetelor străine în Comunitate; stabilirea criteriilor comune pentru recunoașterea de către statele membre a brevetelor emise de un stat terț trebuie să se bazeze pe standardele privind formarea și brevetarea adoptate în cadrul Convenției STCW.
(18)
În beneficiul securității pe mare, statele membre ar trebui să recunoască calificările care demonstrează nivelul cerut de formare, numai când acestea sunt emise de către sau în numele statelor participante la Convenția STCW al cărei Comitet de Securitate Maritimă (CSM) al OMI a stabilit că au aplicat sau continuă să aplice în întregime standardele prezentate în acea convenție; pentru perioada intermediară, până când CSM va fi în măsură să efectueze o astfel de verificare, este necesară o procedură de recunoaștere preliminară a brevetelor.
(19)
Atunci când este cazul, institutele maritime, programele și cursurile de formare trebuie să fie inspectate; în consecință, este necesar să se stabilească criteriile pentru astfel de inspecții.
(20)
Este necesară instituirea unui comitet pentru a sprijini Comisia în realizarea sarcinilor legate de acțiunea de recunoaștere a brevetelor emise de institutele de formare sau administrațiile dintr-un stat terț.
(21)
Statele membre, ca autorități portuare, sunt solicitate să consolideze siguranța și să prevină poluarea în apele teritoriale ale Comunității, cu prioritate prin inspecții ale vaselor care arborează pavilionul unui stat terț care nu a ratificat Convenția STCW, asigurându-se că vasele care arborează pavilionul unui stat terț nu mai beneficiază de un tratament mai favorabil.
(22)
Este indicat ca în prezenta directivă să fie incluse dispoziții cu privire la controlul statului portului, până la modificarea Directivei 95/21/CE a Consiliului din 19 iunie 1995 privind aplicarea, în ceea ce privește flota care utilizează porturile Comunității și navighează în apele aflate sub jurisdicția statelor membre, a standardelor internaționale pentru siguranța navelor, prevenirea poluării și condițiile de viață și de muncă de la bordul navei (controlul statului portului) (10), cu scopul de a transfera directivei în cauză dispozițiile pentru controlul statului portului care sunt incluse în articolul 17 litera (f) și în articolele 19-21 din prezenta directivă.
(23)
Este necesară asigurarea procedurilor de adaptare a prezentei directive la schimbările din convențiile și codurile internaționale.
(24)
Măsurile necesare pentru aplicarea prezentei directive sunt adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea autorității de aplicare conferite de Comisie (11).
(25)
Consiliul va trebui să revizuiască anexa II, având în vedere experiența dobândită din aplicarea prezentei directive, acționând pe baza unei propuneri prezentate de către Comisie până la data de 25 mai 2003.
(26)
Până la data de 1 februarie 2002, statelor membre ar trebui să fie autorizate să accepte pe navele lor navigatori care sunt titulari ai brevetelor emise în conformitate cu prevederile care se aplicau înainte de 1 februarie 1997, data intrării în vigoare a Convenției STCW revizuite, cu condiția ca acei navigatori să-și fi început serviciul sau formarea înainte de 1 august 1998.
(27)
Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele pentru transpunerea directivelor prezentate în anexa III partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentei directive:
1.
prin „căpitan” se înțelege persoana care deține comanda navei;
2.
prin „ofițer” se înțelege un membru al echipajului, altul decât căpitanul, desemnat în această funcție în conformitate cu actele cu putere de lege sau normele administrative naționale sau, în absența unei astfel de desemnări, prin acord colectiv sau cutumă;
3.
prin „ofițer de punte” se înțelege un ofițer calificat în conformitate cu prevederile capitolului II din anexa I;
4.
prin „ofițer secund” se înțelege ofițerul următor în rang după căpitan, căruia îi revine comanda navei în cazul incapacității căpitanului;
5.
prin „ofițer mecanic” se înțelege un ofițer calificat în conformitate cu prevederile de la capitolul III al anexei I;
6.
prin „ofițer mecanic șef” se înțelege ofițerul mecanic principal, responsabil cu propulsia mecanică și cu funcționarea și întreținerea instalațiilor mecanice și electrice ale navei;
7.
prin „ofițer mecanic secund” se înțelege ofițerul mecanic următor în rang după ofițerul mecanic șef, căruia îi revine responsabilitatea propulsiei mecanice, precum și a funcționării și întreținerii instalațiilor mecanice și electrice ale navei, în cazul incapacității ofițerului mecanic șef;
8.
prin „ofițer mecanic asistent” se înțelege o persoană care se instruiește pentru a deveni ofițer mecanic și care este desemnat în conformitate cu actele cu putere de lege sau cu normele administrative naționale;
9.
prin „radio-operator de bord” se înțelege o persoană care este titularul unui certificat corespunzător emis sau recunoscut de autoritățile competente, în baza prevederilor regulamentului radiocomunicațiilor, definit ca atare la punctul (18);
10.
prin „marinar” se înțelege un membru al echipajului, altul decât căpitanul sau un ofițer;
11.
prin „navă maritimă” se înțelege o navă, alta decât cele care navighează exclusiv în apele interioare sau foarte apropiate de apele protejate ori în zonele în care se aplică regulamentele portuare;
12.
prin „navă care arborează pavilionul unui stat membru” se înțelege o navă înregistrată într-un stat membru și care arborează pavilionul acestuia în conformitate cu legislația sa; o navă care nu corespunde acestei definiții este considerată ca o navă care arborează pavilionul unui stat terț;
13.
prin „călătorii în apropierea coastei” se înțeleg călătoriile în vecinătatea unui stat membru așa cum sunt definite de acel stat membru;
14.
prin „putere de propulsie” se înțelege puterea de ieșire nominală continuă maximă totală, în kilowați, a tuturor mecanismelor de propulsie principale ale navei, care este înscrisă pe certificatul de înmatriculare al navei sau pe un alt document oficial;
15.
prin „tanc petrolier” se înțelege o navă construită și utilizată pentru transportul încărcăturilor de petrol și de produse petroliere în vrac;
16.
prin „tanc chimic” se înțelege o navă construită sau adaptată și utilizată pentru transportul în vrac al încărcăturilor constituite din oricare dintre produsele lichide enumerate în capitolul 17 al Codului internațional pentru transportul în vrac al produselor chimice, intrat în vigoare la 25 mai 1998;
17.
prin „tanc cu gaze lichefiate” se înțelege o navă construită sau adaptată și utilizată pentru transportul în vrac al încărcăturilor constituite din oricare dintre gazele lichefiate sau alte produse enumerate în capitolul 19 din Codul internațional privind transportul gazelor lichefiate intrat în vigoare la 25 mai 1998;
18.
prin „regulament de radiocomunicații” se înțelege reglementarea revizuită, adoptată la Conferința administrativă mondială a radiocomunicațiilor pentru serviciul mobil, astfel cum era aceasta în vigoare la data de 25 mai 1998;
19.
prin „navă de pasageri” se înțelege o navă maritimă care transportă mai mult de 12 pasageri;
20.
prin „vas de pescuit” se înțelege un vas utilizat pentru prinderea peștelui sau a altor resurse vii marine;
21.
prin „Convenția STCW” se înțelege Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, de brevetare și de efectuare a serviciului de cart, așa cum se aplică chestiunilor respective, ținând seama de dispozițiile tranzitorii ale articolului VII și ale regulii I/15 din convenție, incluzând, după caz, dispozițiile aplicabile ale Codului STCW, astfel cum ansamblul acestor dispoziții era în vigoare la data de 25 mai 1998;
22.
prin „responsabilități radio” se înțelege, după caz, efectuarea cartului și întreținerea tehnică și reparațiile tehnice efectuate în conformitate cu regulamentul radiocomunicațiilor, Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (1974) (Convenția SOLAS), astfel cum era aceasta în vigoare la data de 25 mai 1998 și, la latitudinea fiecărui stat membru, recomandările relevante ale Organizației Maritime Internaționale (OMI);
23.
prin „navă de pasageri ro-ro” se înțelege o navă de pasageri cu spații pentru încărcătură ro-ro sau spații clasă-specială, astfel cum sunt acestea definite în Convenția SOLAS în forma sa aflată în vigoare la data de 25 mai 1998;
24.
prin „Cod STCW” se înțelege Codul privind standardele de pregătire a navigatorilor, de brevetare și de efectuare a serviciului de cart (STCW), astfel cum a fost acesta adoptat prin Rezoluția nr. 2 a Conferinței STCW din 1995 a părților, astfel cum era acesta în vigoare la data de 25 mai 1998;
25.
prin „funcție” se înțelege un grup de sarcini, îndatoriri și responsabilități, așa cum sunt specificate în Codul STCW, necesare pentru funcționarea navei, ocrotirea vieții omenești pe mare sau protecția mediului marin;
26.
prin „companie” se înțelege proprietarul navei sau orice altă organizație sau persoană, cum ar fi managerul sau navlositorul navei nude, care a preluat responsabilitatea în ceea ce privește funcționarea navei de la armator și care, prin asumarea unei astfel de responsabilități, a fost de acord să preia toate îndatoririle și responsabilitățile impuse pentru companie de aceste regulamente;
27.
prin „brevet de conformitate” se înțelege un brevet emis și aprobat în conformitate cu prezenta directivă și care atestă capacitatea titularului legal al acestuia de a servi și îndeplini funcțiile care decurg din nivelul de responsabilitate specificat în brevet, pe o navă care are tipul, tonajul, puterea și mijloacele de propulsie specificate, în timp ce ea este angajată în călătoria specifică respectivă;
28.
prin „serviciu maritim” se înțelege serviciul la bordul unei nave relevant pentru emiterea unui brevet, a unui certificat sau a altei atestări;
29.
prin „aprobat” se înțelege aprobarea dată de un stat membru în conformitate cu normele de pregătire și formare maritimă pentru serviciul pe navele care arborează pavilionul său;
30.
prin „stat terț” se înțelege orice stat care nu este stat membru;
31.
prin „lună” se înțelege o lună calendaristică sau 30 de zile cumulate din perioade care sunt mai mici de o lună.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
Prezenta directivă se aplică navigatorilor menționați în această directivă, care servesc la bordul navelor maritime ce arborează pavilionul unui stat membru, cu excepția:
-
navelor de război, auxiliarelor navale sau a altor nave deținute sau care sunt folosite de un stat membru și angajate numai în servicii guvernamentale și necomerciale;
-
vaselor de pescuit;
-
iahturilor de croazieră care nu sunt implicate în comerț;
-
navelor din lemn de construcție primitivă.
Articolul 3
Formarea și brevetarea
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că navigatorii care servesc pe navele prevăzute la articolul 2 primesc o formare minimă în conformitate cu cerințele Convenției STCW, așa cum sunt formulate în anexa I a prezentei directive și sunt titulari de brevete definite la articolul 4 sau de certificate de conformitate definite la punctul (27) al articolului 1.
(2) Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că acei membri ai echipajului care trebuie să fie titulari ai unui brevet în conformitate cu Regula III/10.4 din Convenția SOLAS sunt instruiți și dispun de un brevet în conformitate cu prezenta directivă.
Articolul 4
Brevetul
Brevetul este un document valabil, indiferent de numele sub care este cunoscut, emis de autoritatea competentă a unui stat membru sau autorizarea acesteia, care autorizează titularul să exercite funcțiile enumerate în acel document sau autorizate de reglementările naționale.
Articolul 5
Brevetele și declarațiile oficiale de aprobare
(1) Brevetele sunt emise în conformitate cu articolul 10.
(2) Brevetele pentru căpitani, ofițeri și radio-operatorii de bord sunt aprobate de statul membru așa cum prevede prezentul articol.
(3) Brevetele sunt emise în limba sau limbile oficiale ale statului membru care le emite.
(4) În ceea ce privește radio-operatorii de bord, statele membre pot:
(a)
să includă, în vederea examinării pentru eliberarea unui certificat conform regulamentului radiocomunicațiilor, cunoștințele suplimentare necesare prevăzute de regulile aplicabile;
(b)
să emită un certificat separat care să indice că titularul are cunoștințele suplimentare cerute de regulamentele aplicabile.
(5) La latitudinea unui stat membru, declarațiile oficiale de aprobare pot fi incluse în formatul brevetelor eliberate, așa cum prevede secțiunea A-I/2 din Codul STCW. Dacă este astfel inclus, formularul utilizat este cel prezentat în secțiunea A-I/2 alineatul (1). Dacă este emis în alt mod, formularul utilizat pentru declarațiile oficiale de aprobare este cel prezentat la alineatul (2) din secțiunea respectivă.
(6) Un stat membru care recunoaște un brevet conform procedurii prevăzute la articolul 18 alineatul (3) litera (a) aprobă acel certificat pentru a atesta recunoașterea sa. Formularul utilizat pentru declarația oficială de aprobare este cel prezentat în Codul STCW secțiunea A-I/2 alineatul (3).
(7) Declarațiile oficiale de aprobare prevăzute la alineatele (5) și (6):
(a)
pot fi emise ca documente separate;
(b)
au fiecare un număr unic atribuit, cu excepția cazului în care declarațiilor oficiale de aprobare care atestă emiterea unui brevet li se poate atribui același număr cu cel al brevetului respectiv, cu condiția ca acel număr să fie unic
și
(c)
expiră fiecare imediat ce brevetul aprobat a expirat sau a fost retras, suspendat sau anulat de statul membru sau statul terț care l-a emis și, în orice caz, într-o perioadă de cinci ani de la data emiterii lui.
(8) Calitatea în care titularul unui brevet este autorizat să servească la bordul navei este specificată în formularul declarației oficiale de aprobare în termeni identici cu cei utilizați în cerințele de siguranță aplicabile privind angajarea personalului în statul membru respectiv.
(9) Un stat membru poate utiliza un formular diferit de formularul prezentat în secțiunea A-I/2 a Codului STCW, cu condiția ca cel puțin informațiile necesare să fie furnizate în caractere romane și cifre arabe, ținând seama de variațiile permise conform secțiunii A-I/2.
(10) Sub rezerva articolului 18 alineatul (4), originalul oricărui brevet cerut de prezenta directivă trebuie să fie disponibil la bordul navei pe care servește titularul acestuia.
Articolul 6
Cerințe privind formarea
Formarea impusă în temeiul articolului 3 are o formă care să permită dobândirea cunoștințelor teoretice și aptitudinilor practice prevăzute în anexa I, în special în privința utilizării echipamentului de salvare a vieților și de stingere a incendiilor, și este aprobată de autoritatea competentă sau de organismul desemnat de fiecare stat membru.
Articolul 7
Principii care guvernează călătoriile în apropierea coastei
(1) În definirea călătoriilor în apropierea coastei, statele membre nu impun cerințe privind formarea, experiența sau brevetarea navigatorilor care servesc la bordul navelor care au dreptul să arboreze pavilionul unui alt stat membru sau al unei alte părți la Convenția STCW și care sunt angajate în astfel de călătorii într-un mod care are drept consecință cerințe mai severe pentru acești navigatori decât pentru cei care servesc la bordul navelor care arborează pavilionul statului respectiv. În nici un caz, un stat membru nu impune, pentru navigatorii care servesc la bordul navelor care arborează pavilionul unui alt stat membru sau al unei alte părți la Convenția STCW, cerințe mai severe în raport cu dispozițiile prezentei directive cu privire la navele care nu sunt angajate în călătorii în apropierea coastei.
(2) În ceea ce privește navele autorizate să arboreze pavilionul unui stat membru, angajate în mod regulat în călătoriile în apropierea coastei unui alt stat membru sau a unei alte țări participante la Convenția STCW, statul membru al cărui pavilion o navă are dreptul să-l arboreze prescrie cerințele pentru formarea, experiența și brevetarea navigatorilor care servesc pe astfel de nave la un nivel cel puțin egal cu cel al statului membru sau al părții la Convenția STCW lângă a cărei coastă este angajată nava, cu condiția ca ele să nu fie mai severe în raport cu dispozițiile prezentei directive cu privire la navele care nu sunt angajate în călătoriile din apropierea coastei. Navigatorii care servesc pe o navă care își prelungește călătoria peste ceea ce un stat membru definește ca fiind o călătorie în apropierea coastei și care intră în apele care nu sunt prevăzute în această definiție trebuie să îndeplinească cerințele corespunzătoare din prezenta directivă.
(3) Un stat membru poate oferi unei nave care are dreptul să arboreze pavilionul său, avantajele prevederilor pentru călătoria în apropierea coastei din prezenta directivă, atunci când este angajată regulat în largul coastei unei țări neparticipante la Convenția STCW pentru călătoriile din apropierea coastei, așa cum sunt acestea definite de acel stat membru.
(4) La decizia cu privire la definirea călătoriilor în apropierea coastei și la condițiile de pregătire și formare cerute în acest domeniu în conformitate cu alineatele (1)-(3), Comisiei îi sunt comunicate de statele membre detaliile referitoare la dispozițiile pe care le-au adoptat.
Articolul 8
Sancțiunile penale sau disciplinare
(1) Statele membre stabilesc procesele și procedurile pentru investigarea imparțială a oricăror incompetențe, fapte sau omisiuni raportate, care pot constitui amenințări directe la siguranța vieții sau proprietății pe mare sau a mediului marin, din partea titularilor de brevete sau declarații oficiale de aprobare emise de acel stat membru în legătură cu performanța lor în îndeplinirea sarcinilor legate de brevetele lor și pentru retragerea, suspendarea și anularea unor astfel de brevete din acest motiv și pentru prevenirea fraudei.
(2) Fiecare stat membru prevede sancțiunile penale sau disciplinare pentru cazurile în care prevederile legislației naționale care conferă valabilitate prezentei directive nu sunt respectate în ceea ce privește navele care au drept să arboreze pavilionul său sau navigatorii brevetați corespunzător de acesta.
(3) Asemenea sancțiuni penale sau disciplinare sunt prevăzute și aplicate îndeosebi în cazurile în care:
(a)
o companie sau un căpitan a angajat o persoană care nu este titulara brevetului prevăzut de prezenta directivă;
(b)
un căpitan a autorizat ca o persoană care nu este titulară a brevetului cerut, a dispensei valabile sau care nu are documentul cerut de articolul 18 alineatul (4) să exercite o funcție sau să servească într-o calitate care, conform prezentei directive, trebuie încredințată unei persoane titulare a unui brevet de conformitate
sau
(c)
o persoană a obținut prin fraudă sau documente falsificate un angajament pentru a îndeplini orice funcție sau serviciu la orice nivel de competență, care conform prezentei directive trebuie să fie îndeplinită de o persoană care deține un brevet sau o dispensă.
(4) Statele membre în jurisdicția cărora se află o companie sau o persoană care este considerată în mod clar ca fiind responsabilă sau având cunoștință despre orice neconformitate aparentă cu prezenta directivă prevăzută la alineatul (3) cooperează cu oricare alt stat membru sau alte părți la Convenția STCW care le informează despre intenția sa de a formula o acțiune în cadrul jurisdicției sale.
Articolul 9
Standarde de calitate
(1) Fiecare stat membru garantează că:
(a)
toate activitățile de formare, evaluare a competenței, eliberare a brevetelor și a aprobărilor și de revalidare efectuate prin organisme neguvernamentale sau entități aflate sub autoritatea acestora sunt supravegheate continuu printr-un sistem de standarde de calitate pentru a asigura îndeplinirea unor obiective definite, inclusiv cele referitoare la calificările și experiența instructorilor și evaluatorilor;
(b)
atunci când organismele sau entitățile guvernamentale realizează astfel de activități, există un sistem de standarde de calitate;
(c)
obiectivele pregătirii și formării, precum și standardele de competență aferente și care urmează să fie îndeplinite sunt clar definite și sunt identificate niveluri de cunoștințe, înțelegere sau calificare corespunzătoare pentru examinările și evaluările impuse conform Convenției STCW; obiectivele și standardele de calitate aferente pot fi specificate separat pentru diversele cursuri sau programe de formare și cuprind administrarea sistemului de brevetare;
(d)
domeniile de aplicare ale standardelor de calitate cuprind administrarea sistemelor de brevetare, toate cursurile și programele de formare, examinările și evaluările efectuate de către sau sub autoritatea fiecărui stat membru, precum și calificările și experiența cerute instructorilor și evaluatorilor, având în vedere principiile, sistemele, controalele și revizuirile asigurării interne a calității stabilite pentru a garanta atingerea obiectivelor definite.
(2) Statele membre garantează, de asemenea, că evaluările independente ale acumulării de cunoștințe, înțelegere, aptitudini și competență și ale activităților de evaluare precum și ale conducerii sistemelor de brevetare sunt efectuate la intervale de cel mult cinci ani, de persoane calificate care nu sunt implicate în activitățile respective, pentru a verifica dacă:
(a)
toate măsurile pentru controlul supravegherea la nivel intern, precum și acțiunile de urmărire respectă dispozițiile prevăzute și procedurile documentate și dacă sunt eficiente pentru a asigura atingerea obiectivelor definite;
(b)
rezultatele fiecărei evaluări independente sunt înregistrate în documente și prezentate celor responsabili cu domeniul de evaluare;
(c)
au fost luate măsuri la timp pentru a corecta deficiențele.
(3) Un raport pentru fiecare evaluare efectuată în conformitate cu alineatul (2) este transmis Comisiei de către statul membru implicat, într-o perioadă de șase luni de la data evaluării.
Articolul 10
Standardele medicale. Emiterea și înregistrarea brevetelor
(1) Statele membre stabilesc standarde pentru starea sănătății navigatorilor, în special în ceea ce privește acuitatea vizuală și auzul.
(2) Statele membre garantează că brevetele sunt eliberate numai candidaților care respectă cerințele prezentului articol.
(3) Fiecare candidat la brevetare trebuie să dovedească în mod satisfăcător:
(a)
identitatea sa;
(b)
faptul că vârsta sa nu este mai mică decât cea prevăzută în regulamentele din anexa I, care au relevanță pentru brevetul solicitat;
(c)
îndeplinirea standardelor privind stare de sănătate, stabilite de statul membru, în special în ceea ce privește acuitatea vizuală și auzul și faptul că posedă un document valabil care să ateste starea sa de sănătate, emis de un medic calificat, recunoscut de autoritatea competentă a statului membru;
(d)
încheierea serviciul maritim și formările obligatorii respective prevăzute în regulamentele din anexa I, care se referă la brevetul solicitat;
(e)
respectarea standardelor de competență prevăzute în regulamentele din anexa I, care se referă la aptitudinile, funcțiile și nivelurile care urmează să fie identificate în declarația oficială de aprobare a brevetului.
(4) Fiecare stat membru își asumă răspunderea:
(a)
pentru păstrarea unui registru sau a unor registre cu toate brevetele și declarațiile oficiale de aprobare pentru căpitani și ofițeri și, dacă este cazul, pentru marinari, care sunt emise, au expirat sau au fost revalidate, suspendate, anulate sau declarate pierdute sau distruse și cu dispensele emise;
(b)
pentru ca informațiile referitoare la statutul unor astfel de brevete, declarații oficiale de aprobare și dispense să fie puse la dispoziția altor state membre sau altor părți la Convenția STCW și companii care solicită verificarea autenticității și valabilității brevetelor care le sunt prezentate de navigatorii care doresc recunoașterea acestora sau angajarea la bordul unei nave.
Articolul 11
Revalidarea brevetelor și certificatelor
(1) Fiecare căpitan, ofițer sau radio-operator de bord care este titularul unui brevet eliberat sau recunoscut conform oricăruia dintre capitolele anexei I cu excepția capitolului VI, care este în serviciul maritim sau intenționează să se întoarcă pe mare după o perioadă petrecută pe uscat, este verificat dacă îndeplinește în continuare condițiile pentru serviciul maritim, la intervale de maxim cinci ani astfel încât:
(a)
să respecte standardele de sănătate medicală prevăzute de articolul 10;
(b)
să dovedească competența sa profesională continuă în conformitate cu secțiunea A-I/11 din Codul STCW.
(2) Pentru continuarea serviciului maritim la bordul navelor pentru care au fost stabilite prin acord la nivel internațional cerințe de formare speciale, fiecare căpitan, ofițer sau radio-operator de bord își finalizează cu succes formarea corespunzătoare aprobată.
(3) Fiecare stat membru compară standardele de competență impuse candidaților pentru brevetele emise înainte de 1 februarie 2002, cu cele specificate pentru brevetul de conformitate din partea A din Codul STCW și stabilește necesitatea de a solicita titularilor unor astfel de brevete să efectueze o perfecționare corespunzătoare și o formare sau evaluare actualizată.
Cursurile de perfecționare și actualizare sunt aprobate și includ schimbările din regulamentele relevante naționale și internaționale, care se referă la siguranța vieții pe mare și la protecția mediului marin și țin seama de orice actualizare a standardelor respective de competență.
(4) Fiecare stat membru, în colaborare cu cei implicați, elaborează sau susțin elaborarea structurii cursurilor de perfecționare și actualizare, așa cum prevede secțiunea A-I/11 din Codul STCW.
(5) În scopul actualizării cunoștințelor căpitanilor, ofițerilor și radio-operatorilor de bord, fiecare stat membru garantează că textele modificărilor recente aduse regulamentelor naționale și internaționale referitoare la siguranța vieții pe mare și la protecția mediului marin sunt disponibile pentru navele care au dreptul să arboreze pavilionul său.
Articolul 12
Utilizarea simulatoarelor
(1) Standardele de performanță și celelalte prevederi prezentate în secțiunea A-I/12 din Codul STCW și alte astfel de cerințe prevăzute în partea A din Codul STCW pentru brevetul respectiv, sunt respectate cu privire la:
(a)
toate formările obligatorii, pe bază de simulator;
(b)
orice evaluare a competenței impusă de partea A din Codul STCW care este efectuată prin intermediul unui simulator;
(c)
orice demonstrație, prin intermediul unui simulator, a competenței continue impuse de partea A din Codul STCW.
(2) Simulatoarele instalate sau puse în funcțiune înainte de 1 februarie 2002, la latitudinea fiecărui stat membru, pot fi scutite de conformitatea integrală cu standardele de performanță prevăzute la alineatul (1).
Articolul 13
Responsabilitățile companiilor
(1) În conformitate cu alineatele (2) și (3), statele membre consideră companiile responsabile pentru repartizarea navigatorilor pentru serviciul pe navele lor, în conformitate cu prezenta directivă, și impun fiecărei companii să garanteze că:
(a)
fiecare navigator repartizat pe oricare dintre navele sale este titularul unui brevet de conformitate, corespunzător prevederilor prezentei directive și așa cum a fost stabilit de statul membru;
(b)
navele sale sunt echipate cu personal în conformitate cu cerințele aplicabile ale unui stat membru referitoare la normele de siguranță pentru angajarea personalului;
(c)
documentația și datele relevante pentru toți navigatorii angajați pe navele sale sunt actualizate și ușor accesibile și includ, fără să fie limitate la aceasta, documentația și datele referitoare la experiența, formarea, starea sănătății și competența lor în ceea ce privește responsabilitățile încredințate;
(d)
la repartizarea lor pe oricare dintre navele sale, navigatorii sunt familiarizați cu sarcinile lor specifice și cu toate dispozitivele, instalațiile, echipamentul, procedurile și caracteristicile navei care sunt importante pentru responsabilitățile curente sau în caz de urgență;
(e)
echipajul navei poate să-și coordoneze în mod eficient activitățile într-o situație de urgență și să îndeplinească funcțiile vitale pentru siguranță sau pentru prevenirea sau diminuarea poluării.
(2) Companiile, căpitanii și membrii echipajului au, fiecare în parte, responsabilitatea de a se asigura că obligațiile prezentate în acest articol sunt duse la îndeplinire în întregime și că alte astfel de măsuri, dacă este necesar, sunt luate pentru a garanta că fiecare membru al echipajului poate, prin cunoștințele și informațiile sale, să aibă o contribuție însemnată la funcționarea navei în deplină siguranță.
(3) Compania asigură instrucțiuni scrise pentru căpitanii fiecărei nave la care se aplică prezenta directivă, care să prezinte politicile și procedurile ce trebuie urmate pentru ca tuturor navigatorilor care sunt recent angajați la bordul navei să li se acorde o posibilitate de a se familiariza cu echipamentul de la bord, cu procedurile de lucru și cu alte aranjamente necesare pentru o îndeplinire corectă a îndatoririlor lor, înainte de a li se repartiza sarcinile. Astfel de politici și proceduri includ:
(a)
alocarea unei perioade rezonabile de timp, în care fiecare navigator nou angajat va avea posibilitatea de a se familiariza cu:
(i)
echipamentul specific pe care navigatorul îl va utiliza sau cu care va lucra și
(ii)
efectuarea cartului, siguranța, protecția mediului specifice navei și procedurile și pregătirile de urgență pe care un navigator trebuie să le cunoască pentru a-și îndeplini în mod corespunzător îndatoririle și
(b)
desemnarea unui membru bine informat al echipajului, care va fi responsabil și va garanta că fiecărui navigator recent angajat i se acordă posibilitatea de a primi informațiile esențiale într-o limbă pe care navigatorul o înțelege.
Articolul 14
Compatibilitatea cu regimul de lucru
(1) În scopul prevenirii oboselii, statele membre stabilesc și impun perioade de odihnă pentru personalul care efectuează cartul și solicită ca organizarea cartului să fie aranjată astfel încât eficiența personalului respectiv să nu fie afectată de oboseală și responsabilitățile să fie organizate astfel încât pentru primul cart de la începutul unei călătorii și pentru următoarele carturi de schimb persoanele să fie suficient de odihnite și în formă pentru datorie din alte puncte de vedere.
(2) Toate persoanele care sunt desemnate în schimburi ca ofițer responsabil al unui cart sau ca marinar care face parte dintr-un cart trebuie să poată avea cel puțin 10 ore de odihnă într-o perioadă de 24 de ore.
(3) Orele de odihnă pot fi împărțite în cel mult două perioade, una dintre ele fiind de cel puțin 6 ore.
(4) Cerințele pentru perioadele de odihnă, formulate la alineatele (1) și (2), nu trebuie aplicate în cazul unei urgențe sau al unei formări sau în alte condiții operaționale excepționale.
(5) Fără a aduce atingere alineatelor (2) și (3), perioada minimă de 10 ore poate fi redusă la minim șase ore consecutive, cu condiția ca o astfel de reducere să nu se extindă peste două zile și ca la fiecare perioadă de șapte zile să fie prevăzute cel puțin 70 de ore de odihnă.
(6) Statele membre impun ca orarele cartului să fie afișate într-un loc ușor accesibil.
Articolul 15
Dispensa
(1) În condiții excepționale, autoritățile competente pot, dacă în opinia lor acest lucru nu pune în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător, să emită o dispensă care să admită o perioadă specificată de cel mult șase luni o persoană într-un post, altul decât cel de radio-operator de bord, cu excepția cazurilor prevăzute în Regulamentele radiocomunicațiilor, post pentru care nu deține un brevet de conformitate, cu condiția ca acea persoană pentru care este emisă dispensa să fie calificată în mod adecvat pentru a putea să ocupe postul vacant în condiții de siguranță acceptabile pentru autoritățile competente. Cu toate acestea, dispensele nu se acordă pentru postul de căpitan sau de ofițer mecanic șef, cu excepția cazurilor de forță majoră și atunci numai pe perioade cât mai scurte posibil.
(2) Orice dispensă acordată pentru un post se acordă numai unei persoane brevetate corespunzător pentru ocuparea postului imediat inferior. Atunci când pentru postul inferior nu se cere brevetarea, poate fi emisă o dispensă unei persoane a cărei calificare și experiență sunt, în opinia autorităților competente, echivalente în mod clar cu cerințele pentru postul ce urmează a fi ocupat, cu condiția ca, dacă o astfel de persoană nu posedă un brevet de conformitate, să fie obligată să treacă un test acceptat de autoritățile competente și care să demonstreze că o astfel de dispensă poate fi emisă fără probleme. În plus, autoritățile competente se asigură că postul în discuție este ocupat cât mai curând posibil de titularul unui brevet de conformitate.
Articolul 16
Responsabilitățile statelor membre cu privire la formare și evaluare
(1) Statele membre desemnează autoritățile sau organismele care:
-
oferă formarea prevăzută la articolul 3;
-
organizează și supraveghează examinările eventuale necesare;
-
emit brevetele prevăzute la articolul 10;
-
acordă dispensele prevăzute la articolul 15.
(2) Statele membre se asigură că:
(a)
toate formările și evaluările navigatorilor sunt:
1.
structurate în conformitate cu programe scrise care includ metodele și mijloacele de distribuire, procedurile și materialele de curs care sunt necesare pentru a atinge standardele de competență prevăzute și
2.
conduse, monitorizate, evaluate și susținute de persoane calificate în conformitate cu literele (d)-(f);
(b)
persoanele care conduc formarea sau evaluarea la bordul navei în funcțiune, o efectuează numai când o astfel de formare sau evaluare nu afectează negativ funcționarea normală a navei și când aceste persoane își pot dedica timpul și atenția pentru formare sau evaluare;
(c)
instructorii, supraveghetorii și evaluatorii sunt calificați corespunzător pentru tipurile și nivelurile speciale de formare sau evaluare a competenței navigatorilor la bord sau pe uscat;
(d)
orice persoană care conduce o formare a unui navigator la locul de muncă la bord sau pe uscat, care este destinată să îi permită navigatorului dobândirea cunoștințelor necesare pentru obținerea unui brevet în temeiul prezentei directive:
1.
cunoaște programul de formare și înțelege obiectivele specifice ale formării pentru un anumit tip de formare realizat;
2.
este calificată pentru sarcinile pentru care a fost făcută formarea;
3.
dacă efectuează formarea folosind un simulator:
(i)
a primit recomandările pedagogice adecvate în ceea ce privește tehnicile de formare pe care le implică utilizarea simulatoarelor;
(ii)
a dobândit experiență operațională practică pe un anumit tip de simulator ce urmează să fie utilizat;
(e)
orice persoană responsabilă cu supravegherea formării unui navigator la locul de muncă, formare destinată să îi permită navigatorului dobândirea calificărilor necesare pentru obținerea unui brevet, înțelege perfect programul de formare și a obiectivele specifice pentru fiecare tip de formare care urmează să se desfășoare;
(f)
orice persoană care conduce o evaluare a competenței unui navigator la locul de muncă, la bordul navei sau pe uscat, pentru a stabili dacă acesta dispune de calificările necesare pentru obținerea unui brevet:
1.
are un nivel corespunzător de cunoștințe și înțelegere a competenței ce urmează să fie evaluată;
2.
este calificată pentru sarcinile pentru care a fost făcută evaluarea;
3.
a primit indicații corespunzătoare privind metodele și practica de evaluare;
4.
a dobândit experiență practică în domeniul evaluării;
5.
dacă evaluarea ce trebuie condusă implică utilizarea simulatoarelor, a dobândit experiență practică în evaluarea pe anumite tipuri de simulatoare utilizate sub supravegherea unui evaluator experimentat, care s-a declarat mulțumit;
(g)
în cazul în care un stat membru recunoaște un curs de formare, o instituție de formare sau o calificare acordată de o instituție de formare, ca făcând parte din cerințele sale pentru emiterea unui brevet, calificările și experiența instructorilor și evaluatorilor sunt respectate la aplicarea prevederilor cu privire la standardele de calitate din articolul 9. Astfel de calificări, experiențe și aplicări ale standardelor de calitate includ formarea corespunzătoare cu privire la tehnicile de predare, metodele și practicile de formare și evaluare și respectă toate cerințele aplicabile de la literele (d)-(f).
Articolul 17
Comunicarea la bord
Statele membre asigură că:
(a)
fără a aduce atingere literelor (b) și (d), la bordul tuturor navelor care arborează pavilionul unui stat membru există, în permanență, mijloace locale pentru comunicarea verbală eficientă între toți membrii echipajului navei în legătură cu siguranța, în special cu privire la recepția corectă și la timp și înțelegerea mesajelor și instrucțiunilor;
(b)
la bordul tuturor navelor de pasageri care arborează pavilionul unui stat membru și la bordul tuturor navelor de pasageri care încep sau termină o călătorie într-un port al unui stat membru, cu scopul de a asigura eficiența echipajului în probleme de siguranță, este stabilită o limbă comună de lucru care este înregistrată în jurnalul de bord.
Compania sau căpitanul, după caz, stabilește limba de lucru adecvată. Este obligatoriu ca fiecare navigator să o înțeleagă și, când este cazul, să dea ordine, instrucțiuni și să raporteze în acea limbă.
Dacă limba de lucru nu este o limbă oficială a statului membru, toate planurile și listele care trebuie să fie afișate includ traducerile în limba de lucru;
(c)
la bordul navelor de pasageri, personalul desemnat cu rolul de a ajuta pasagerii în situații de urgență este ușor de identificat și are abilități de comunicare suficiente pentru scopul respectiv, luându-se în considerare combinația potrivită a următorilor factori:
(i)
limba sau limbile corespunzătoare principalelor cetățenii ale pasagerilor care efectuează o anume călătorie;
(ii)
probabilitatea ca o capacitate de utilizare a vocabularului elementar al limbii engleze pentru instrucțiunile de bază să poată asigura un mijloc de comunicare cu un pasager care are nevoie de ajutor, chiar dacă pasagerul și membrul echipajului vorbesc sau nu o limbă comună;
(iii)
posibila necesitate de a comunica pe perioada unei urgențe prin alte mijloace (de exemplu, prin demonstrație, semne sau atragerea atenției asupra amplasării instrucțiunilor, stațiilor de convocare, dispozitivelor de salvare sau căilor de evacuare), atunci când comunicarea verbală este imposibilă;
(iv)
măsura în care pasagerilor le-au fost furnizate instrucțiunile de siguranță complete în limba sau limbile natale;
(v)
limbile în care pot fi transmise anunțurile de urgență în timpul unei urgențe sau al unui antrenament pentru a comunica pasagerilor indicațiile pentru situații critice și pentru a permite membrilor responsabili ai echipajului să ajute pasagerii;
(d)
la bordul tancurilor petroliere, tancurilor chimice și tancurilor cu gaze lichefiate, care arborează pavilionul unui stat membru, căpitanul, ofițerii și marinarii sunt capabili să comunice unul cu celălalt în una sau mai multe limbi de lucru comune;
(e)
există mijloace adecvate pentru comunicarea între navă și autoritățile de coastă, fie într-o limbă comună, fie în limba acestor autorități;
(f)
atunci când se efectuează controlul portuar statal, în conformitate cu Directiva 95/21/CE, statele membre verifică, de asemenea, dacă navele care arborează pavilionul unui stat terț se conformează prezentului articol.
Articolul 18
Recunoașterea brevetelor
(1) Recunoașterea reciprocă între statele membre a brevetelor prevăzute la articolul 4, deținute de navigatori care sunt resortisanți ai statelor membre, se face sub rezerva prevederilor Directivelor 89/48/CEE și 92/51/CEE.
(2) Recunoașterea reciprocă între statele membre a brevetelor prevăzute la articolul 4, deținute de navigatori care nu sunt resortisanți ai statelor membre, se face de asemenea sub rezerva prevederilor Directivelor 89/48/CEE și 92/51/CEE.
(3) Navigatorii care nu posedă brevetele prevăzute la articolul 4 pot fi autorizați să servească pe navele care arborează pavilionul unui stat membru, cu condiția ca o decizie de recunoaștere a brevetelor lor de conformitate să fi fost adoptată prin procedura prezentată mai jos:
(a)
când, prin declarația oficială de aprobare, se recunoaște un brevet de conformitate emis de un stat terț, statul membru procedează în conformitate cu procedurile și criteriile prezentate în anexa II;
(b)
statele membre înștiințează Comisia, care informează celelalte state membre despre brevetele de conformitate pe care ele le-au recunoscut sau intenționează să le recunoască, conform criteriilor prevăzute la litera (a);
(c)
dacă, într-un interval de trei luni de la data la care statele membre au fost informate de Comisie în conformitate cu litera (b), un stat membru sau Comisia are o obiecție pe baza criteriilor prevăzute la litera (a), Comisia supune problema procedurii prevăzute la articolul 23 alineatul (2); statul membru respectiv adoptă măsurile corespunzătoare pentru a pune în practică deciziile luate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23 alineatul (2);
(d)
când un brevet de conformitate, emis de către un stat terț, a fost recunoscut conform procedurii de mai sus, și dacă, după terminarea evaluării sale, MSC nu a putut să stabilească dacă statul terț a demonstrat că aduce la îndeplinire în întregime prevederile Convenției STCW, Comisia supune problema procedurii prevăzute la articolul 23 alineatul (2), cu scopul de a reevalua recunoașterea brevetelor emise de acel stat; statul membru implicat trebuie să ia măsuri corespunzătoare pentru pune în practică deciziile luate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23 alineatul (2);
(e)
Comisia întocmește și actualizează o listă a brevetelor de conformitate care au fost recunoscute conform procedurii de mai sus; lista se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, Seria C.
(4) Fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (6), un stat membru poate, dacă circumstanțele o cer, să permită unui navigator să servească într-un post, altul decât cel de ofițer radio sau de radio-operator de bord, cu excepția celor prevăzute în regulamentul radiocomunicațiilor, pe o perioadă care să nu depășească trei luni, la bordul unei nave care arborează pavilionul său, cât timp deține un brevet de conformitate valabil, emis și aprobat după cum impune un stat terț, dar care nu este încă aprobat pentru recunoaștere de către statul membru respectiv, astfel încât să-i confere calitatea corespunzătoare pentru serviciu la bordul unei nave care arborează pavilionul său. Documente doveditoare sunt menținute disponibile cu promptitudine, care să ateste că a fost înaintată autorităților competente o cerere pentru o declarație oficială de aprobare.
Articolul 19
Controlul statului portului
(1) Fără a ține seama de pavilionul care este arborat, fiecare navă, cu excepția acelor tipuri de nave excluse în temeiul articolului 2, se supune controlului statului portului pe perioada în care se găsește în porturile unui stat membru, de către ofițerii autorizați în mod corespunzător de acel stat membru pentru a verifica dacă toți navigatorii care servesc la bord care sunt obligați să fie titulari ai unor brevete în conformitate cu Convenția STCW dețin asemenea brevete sau dispense corespunzătoare.
(2) Atunci când efectuează controlul portuar statal conform prezentei directive, statele membre se asigură că se aplică toate prevederile și procedurile relevante prezentate în Directiva 95/21/CE.
Articolul 20
Procedurile pentru controlul statului portului
(1) Fără a aduce atingere Directivei 95/21/CE, controlul statului portului în temeiul articolului 19 se limitează la următoarele:
-
se verifică dacă fiecare navigator care servește la bord și care trebuie să fie brevetat în conformitate cu Convenția STCW deține un brevet de conformitate sau o dispensă valabilă ori furnizează documente doveditoare că o cerere pentru o declarație oficială de aprobare care să ateste recunoașterea a fost înaintată autorităților statului sub al cărui pavilion navighează;
-
să verifice dacă numărul și brevetelor navigatorilor care servesc la bord sunt în conformitate cu cerințele autorităților statului sub al cărui pavilion navighează privind siguranța personalului.
(2) Capacitatea navigatorilor de pe navă de a respecta standardele de efectuare a cartului impuse de Convenția STCW este evaluată în conformitate cu partea A din Codul STCW, dacă există motive clare de a crede că aceste standarde nu sunt respectate, deoarece a survenit una din următoarele probleme:
-
nava a fost implicată într-o coliziune, punere pe uscat sau naufragiere;
-
a avut loc o scurgere de substanțe din navă, atunci când se afla în mers, pe ancoră sau pe dană, fapt ilegal conform oricăror convenții internaționale;
-
nava a fost manevrată într-un mod greșit sau periculos, deoarece măsurile pentru trasee adoptate de OMI, fără să fie respectate practicile și procedurile pentru siguranța navei;
-
nava este, pe de altă parte, condusă într-un asemenea mod încât pune în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător;
-
un brevet a fost obținut în mod fraudulos sau posesorul unui brevet nu este persoana pentru care a fost emis inițial acel brevet;
-
nava arborează pavilionul unei țări care nu a ratificat Convenția STCW sau are un căpitan, ofițer sau marinar care deține un brevet emis de o țară terță care nu a ratificat Convenția STCW.
(3) Fără a aduce atingere verificării brevetului, evaluarea în conformitate cu alineatul (2) poate obliga navigatorul să-și demonstreze competența adecvată la locul de muncă. O astfel de demonstrație poate include în special verificarea prin care se arată dacă cerințele operaționale cu privire la standardele de efectuare a cartului au fost îndeplinite și dacă există o reacție promptă în situații de urgență la nivelul de competență al navigatorului.
Articolul 21
Detenția
Fără a aduce atingere Directivei 95/21/CE, următoarele deficiențe, în măsura în care ofițerul care efectuează controlul statului portului decide că pun în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător, sunt singurele justificări, în temeiul prezentei directive, pe baza cărora un stat membru poate să rețină o navă:
(a)
navigatorii nu dețin brevete, nu au brevete de conformitate, nu au dispense valabile sau nu oferă documente doveditoare în sensul că a fost înaintată autorităților statului sub al cărui pavilion navighează o cerere pentru o declarație oficială de aprobare care să ateste recunoașterea;
(b)
nerespectarea cerințelor impuse de statul sub al cărui pavilion navighează, aplicabile pentru siguranța personalului;
(c)
nereguli ale pregătirilor de navigație sau de supraveghere tehnică, în ceea ce privește conformitatea cu cerințele specificate pentru navă de statul sub al cărui pavilion navighează;
(d)
absența într-un cart a unei persoane calificate pentru a acționa echipamentul esențial pentru siguranța navigației, siguranța radiocomunicațiilor sau pentru prevenirea poluării marine;
(e)
nereguli în furnizarea dovezii competenței profesionale a navigatorilor pentru sarcinile desemnate, în ceea ce privește siguranța navei și prevenirea poluării;
(f)
incapacitatea de a asigura pentru primul cart de la începutul unei călătorii și pentru următoarele carturi de schimb persoane suficient de odihnite și în formă din toate punctele de vedere pentru datorie.
Articolul 22
Modificarea
(1) Prezenta directivă poate fi modificată în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 23 alineatul (2), cu scopul de a aplica, în sensul prezentei directive, modificările ulterioare la codurile internaționale prevăzute la articolul 1 alineatele (16)-(18), (23) și (24) care au intrat în vigoare.
(2) Consiliul decide, în conformitate cu dispozițiile tratatului, asupra eventualei modificări a anexei II, hotărând pe baza unei propuneri pe care Comisia trebuie să o prezinte până la 25 mai 2003, având în vedere experiența dobândită în aplicarea prezentei directive.
(3) După adoptarea noilor documente oficiale sau protocoale ale Convenției STCW, Consiliul, hotărând pe baza unei propuneri a Comisiei, decide, ținând seama de procedurile parlamentare ale statelor membre, precum și de procedurile adecvate ale OMI cu privire la măsurile detaliate pentru ratificarea acestor noi documente oficiale sau protocoale, în același timp asigurându-se că acestea se vor aplica uniform și simultan în statele membre.
Articolul 23
Procedura comitetului
(1) Comisia este sprijinită de un comitet.
(2) În cazurile în care se face referire la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, în conformitate cu articolul 8 al acesteia.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este de opt săptămâni.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
Articolul 24
Dispoziții tranzitorii
(1) Până la 1 februarie 2002, statele membre pot continua să emită, să recunoască și să aprobe brevete în conformitate cu prevederile care se aplicau înainte de 1 februarie 1997 în ceea ce îi privește pe navigatorii care au început înainte de 1 august 1998 serviciul maritim aprobat, programele de pregătire și formare aprobate sau cursurile de formare aprobate.
(2) Până la 1 februarie 2002, statele membre pot continua să reînnoiască și să revalideze brevetele și declarațiile oficiale de aprobare în conformitate cu prevederile aplicate înainte de 1 februarie 1997.
(3) În cazul în care, în temeiul articolului 11, un stat membru emite din nou sau extinde valabilitatea brevetelor care au fost emise inițial conform prevederilor care se aplicau înainte de 1 februarie 1997, statul membru poate, la latitudinea sa, să înlocuiască limitele privind tonajul care apar în brevetul inițial, după cum urmează:
1.
textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 200 tone” poate fi înlocuit cu textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 500 tone”;
2.
textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 1 600 tone” poate fi înlocuit cu textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 3 000 tone”.
Articolul 25
Sancțiunile penale
Statele membre stabilesc sistemul sancțiunilor penale prin care este pedepsită încălcarea dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul articolelor 1, 3, 5, 7-14, 16, 17, articolului 18 alineatele (3) și (4), articolelor 19-21 și 24 și al anexelor I și II și adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că sunt puse în aplicare. Sancțiunile penale prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și descurajante.
Articolul 26
Comunicarea
Comisiei îi sunt comunicate, de îndată, de statele membre, textele tuturor dispozițiilor pe care le-au adoptat în domeniul guvernat de prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
Articolul 27
Abrogare
(1) Directiva 94/58/CE, modificată ultima dată de directiva prevăzută în anexa III partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele pentru aplicare prezentate în anexa III partea B.
(2) Referirile la directiva abrogată se interpretează ca referiri la prezenta directivă și sunt înțelese în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IV.
Articolul 28
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea ei în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 29
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 4 aprilie 2001.