REGULAMENTUL (CE) NR. 275/2007 AL COMISIEI
din 15 martie 2007
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1825/2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 820/97 al Consiliului (1), în special articolul 14 paragraful al patrulea și articolul 19 literele (a) și (b),
întrucât:
(1)
Stabilirea grupelor menționate la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 și aspectul omogenității acestora au făcut obiectul unor interpretări divergente. Este necesar, așadar, să se precizeze în Regulamentul (CE) nr. 1825/2000 al Comisiei (2) modul de formare a acestor grupe.
(2)
Au existat numeroase discuții privind aspectul etichetării cărnii de vită și mânzat tocate, în cazul în care aceasta este amestecată cu carne provenită de la alte specii. Titlul 1 din prima parte a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (3) prevede norme precise de clasificare a produselor rezultate în urma acestui tip de amestecuri. În acest context, o trimitere la nomenclatura menționată anterior prin intermediul codurilor NC prevăzute la articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 permite realizarea clarificării necesare.
(3)
Din cauza cerințelor de omogenitate cărora trebuie să le corespundă grupele rezultate din aplicarea articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000, agenții care produc carne tranșată și alte resturi se confruntă cu dificultăți în ceea ce privește formarea unor grupe omogene, de dimensiuni suficiente pentru a corespunde cererilor clienților lor. Aceste dificultăți sporesc și mai mult atunci când se solicită cantități importante. Experiența arată că aceste dificultăți și manipulările suplimentare semnificative pe care le implică determină comiterea a numeroase erori și compromit adesea trasabilitatea acestui tip de producție.
(4)
În măsura posibilului, acești agenți se orientează din ce în ce mai mult spre alegerea unui număr foarte restrâns de furnizori de dimensiuni mari, pentru a se sustrage cerințelor suplimentare rezultate din gestionarea mai multor grupe cu caracteristici diferite. Pe termen lung, acest lucru poate reprezenta un risc pentru menținerea în activitate a anumitor abatoare și unități de tranșare de talie mică și mijlocie, care pot fi, ca urmare, excluse din anumite circuite comerciale.
(5)
În realitate, agenții care produc carne tranșată și resturi se confruntă cu același tip de dificultăți ca agenții producători de carne tocată. Adoptarea, în cazul resturilor, a unor măsuri similare celor prevăzute pentru carnea tocată ar duce la rezolvarea dificultăților cu care se confruntă acești agenți. În ceea ce privește carnea tranșată, experiența arată că, pentru rezolvarea marii majorități a problemelor întâlnite, ar fi de ajuns introducerea posibilității de formare a unor grupe din carnea provenită de la animale sacrificate în trei abatoare diferite și din carcase tranșate în trei ateliere de tranșare, asigurându-se, în același timp garantarea trasabilității.
(6)
De asemenea, experiența arată că, în cadrul punctelor de vânzare către consumatorul final a cărnii tranșate care nu este preambalată, agenților le este adesea dificil să pună în aplicare dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1760/2000 privind etichetarea. În acest context, tranșarea și vânzarea se realizează în general la cererea clientului, ceea ce îngreunează sau chiar nu permite formarea prealabilă a unor grupe de animale în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000. În plus, pare foarte dificilă actualizarea în timp real în acest cadru a informațiilor obligatorii privind etichetarea, ținând seama de necesitatea de rearanjare continuă a vitrinelor de vânzare. Se impune, așadar, adoptarea unor dispoziții simplificate de etichetare și în cazul acestor tipuri de carne. Adoptarea, în cazul acestor tipuri de carne, a unor dispoziții similare celor existente pentru carnea tocată ar duce la rezolvarea problemelor cu care se confruntă acești agenți.
(7)
În paralel, în cazul cărnii tranșate care nu este preambalată, expusă spre vânzare zilnic, este necesar să se asigure că, în punctele de vânzare către consumatorul final, informațiile privind unitățile de sacrificare a animalelor și unitățile de tranșare sunt disponibile în orice moment, spre a putea fi comunicate verbal consumatorului, la cerere. S-ar putea garanta astfel o trasabilitate cel puțin echivalentă cu cea prevăzută în cazul cărnii tocate.
(8)
De altfel, menținând exigențele de trasabilitate și de înregistrare a informațiilor privind carnea expusă la vânzare în cadrul punctelor de vânzare către consumatorul final, se impune prevederea posibilității ca această carne să fie tranșată în zile diferite.
(9)
Este necesară, prin urmare, modificarea în consecință a Regulamentului (CE) nr. 1825/2000.
(10)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a cărnii de vită și mânzat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1825/2000 se modifică după cum urmează:
1.
După articolul 1 se introduce următorul articol:
„Articolul 1a
Definiții
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
(a)
«carne tocată»: orice carne care a fost tocată în bucăți sau trecută printr-o mașină de tocat, care intră sub incidența unuia dintre codurile menționate la articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 și care are un conținut de sare mai mic de 1 %;
(b)
«resturi»: bucățile de carne de mică dimensiune considerate adecvate pentru consumul uman, care rezultă exclusiv în urma unei operațiuni de curățare a cărnii și care sunt obținute în momentul dezosării carcaselor și/sau tranșării cărnii;
(c)
«carne tranșată»: carnea tranșată în cubulețe, bucăți sau alte porții individuale, care nu necesită tranșarea ulterioară de către un operator înaintea achiziționării de către consumatorul final și care sunt direct utilizate de către acesta din urmă. Se exclud din această definiție carnea tocată și resturile;
(d)
«carne tranșată preambalată»: unitatea de vânzare destinată a fi prezentată ca atare consumatorului final sau unei unități având drept activitate exclusivă comerțul cu amănuntul, formată dintr-o bucată de carne tranșată și ambalajul în care a fost împachetată înainte de prezentarea spre vânzare, care o acoperă parțial sau în întregime, dar în așa fel încât conținutul să nu poată fi modificat fără ca ambalajul să fie deschis sau deformat;
(e)
«carne tranșată care nu este preambalată»: carnea tranșată care nu este preambalată, expusă la vânzare într-un punct de vânzare către consumatorul final, precum și orice bucată de carne care nu este preambalată, expusă la vânzare într-un punct de vânzare către consumatorul final pentru a fi tranșată la cererea acestuia;
(f)
«lot»: totalitatea bucăților de carne, dezosată sau nu, de exemplu carcase, sferturi sau bucăți de carne dezosată, tranșate, tocate sau ambalate împreună și în condiții aproape identice;
(g)
«comerț cu amănuntul»: manipularea și/sau transformarea cărnii, precum și depozitarea acesteia în cadrul punctelor de vânzare sau de livrare către consumatorul final, inclusiv serviciile de catering, cantinele din întreprinderi sau cantinele colective, restaurantele și alți prestatori de servicii alimentare similare, magazinele, platformele de distribuție către supermarketuri și vânzătorii cu ridicata;
(h)
«consumator final»: ultimul consumator de carne tranșată, care nu utilizează această carne în cadrul unei operațiuni sau activități a unei întreprinderi din sectorul alimentar.”
2.
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Dimensiunea și componența grupei
(1) Dimensiunea grupei menționate la articolul 13 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 se definește:
(a)
în timpul tranșării carcaselor sau sferturilor, ca fiind numărul de carcase sau sferturi care reprezintă un lot pentru atelierul de tranșare respectiv;
(b)
în timpul operațiunilor de tranșare ulterioară sau de tocare a cărnii, ca fiind numărul de carcase sau sferturi care reprezintă un lot pentru atelierul de tranșare sau de tocare respectiv.
Dimensiunea grupei nu poate depăși în niciun caz producția unei zile.
(2) În momentul constituirii loturilor menționate la alineatul (1), agenții se asigură că:
(a)
în momentul operațiunilor de tranșare a carcaselor sau a sferturilor, toate carcasele sau sferturile din lot provin de la animale născute în aceeași țară, crescute în aceeași sau în aceleași țări, sacrificate în aceeași țară și în același abator;
(b)
în momentul operațiunilor de tranșare ulterioară a cărnii, se respectă condiția enunțată la litera (a) pentru toate carcasele din care provine carnea din lot și că toate aceste carcase au fost tranșate în același atelier de tranșare;
(c)
în momentul operațiunilor de tocare, carnea din lot provine de la animale sacrificate în aceeași țară.
(3) Prin derogare de la regula de unicitate a abatorului și a atelierului de tranșare a carcaselor, menționată la alineatul (2) litera (b), agenții sunt autorizați, în cadrul producției de carne tranșată, să formeze loturi din carne provenită de la animale sacrificate în cel mult trei abatoare diferite și din carcase tranșate în cel mult trei ateliere de tranșare diferite.
(4) Prin derogare de la alineatul (2) litera (b), în cadrul producției de resturi, agenții sunt obligați să respecte, în momentul formării loturilor, doar regula de unicitate a țării de sacrificare.”
3.
La articolul 5, alineatul (1) se elimină.
4.
După articolul 5 se introduc următoarele articole:
„Articolul 5a
Resturi
(1) Prin derogare de la articolul 13 alineatul (2) literele (b) și (c) și de la alineatul (5) litera (a) punctele (i) și (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000, agenții și organizațiile menționează pe eticheta resturilor următoarele:
(a)
numele țării în care au fost sacrificate animalele de la care provin resturile; mențiunea trebuie să apară sub forma: «Loc de sacrificare: (numele statului membru sau al țării terțe în care a avut loc sacrificarea)»;
(b)
numele țării în care au fost produse resturile și numărul de autorizație a unității în care au fost obținute; mențiunea trebuie să apară sub forma: «Produs în: (numele statului membru sau al țării terțe în care au fost produse și numărul de autorizație a unității)»;
(c)
numele țărilor în care s-au născut și au fost crescute animalele din grupă; mențiunea trebuie să apară sub forma: «Țara de naștere și de creștere: (lista numelor țărilor în care au avut loc nașterea și creșterea)».
(2) Prin derogare de la alineatul (1) literele (a) și (c), atunci când, pentru toate animalele din grupă, țara de naștere este aceeași cu țara de creștere și cu țara de sacrificare, agenții sunt autorizați să folosească mențiunea «Origine», urmată de numele statului membru sau al țării terțe în care au avut loc nașterea, creșterea și sacrificarea.
Articolul 5b
Carne tranșată preambalată
Prin derogare de la articolul 13 alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000, un agent sau o organizație care se prevalează de posibilitatea prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din prezentul regulament adaugă pe eticheta cărnii tranșate preambalate următoarele mențiuni, care completează mențiunile enunțate la articolul 13 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000:
(a)
numele țării în care au fost sacrificate animalele, urmat de numărul de autorizație a abatorului sau, după caz, a celor două sau trei abatoare în care au fost sacrificate animalele din grupă; mențiunea trebuie să apară sub forma: «Locul (locurile) de sacrificare a animalelor din grupă: (numele statului membru sau al țării terțe în care a avut loc sacrificarea) (numărul sau numerele de autorizație a abatorului sau a celor două sau trei abatoare în cauză)»;
(b)
numele țării în care au fost tranșate carcasele, urmat de numărul de autorizație a atelierului sau, după caz, a celor două sau trei ateliere în care au fost tranșate carcasele; mențiunea trebuie să apară sub forma: «Loc (locuri) de tranșare a cărnii din lot: (numele statului membru sau al țării terțe în care a avut loc tranșarea) (numărul sau numerele de autorizație a atelierului sau a celor două sau trei ateliere în cauză)».
Articolul 5c
Carne tranșată care nu este preambalată
(1) În momentul expunerii la vânzare, în cadrul unui punct de vânzare către consumatorul final, a cărnii tranșate care nu este preambalată, agenții și organizațiile se asigură că, în situația în care se aplică derogarea prevăzută la articolul 4 alineatul (3), loturile sunt formate în conformitate cu alineatul menționat anterior pentru toate bucățile de carne tranșată care nu sunt ambalate și care sunt expuse la vânzare în mod simultan.
(2) Prin derogare de la articolul 13 alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000, agenții și organizațiile etichetează, în cadrul unui punct de vânzare către consumatorul final, carnea tranșată care nu este preambalată și care este expusă la vânzare, cu menționarea numelui țării de naștere, creștere și sacrificare a animalelor de la care provine carnea, urmat de numele țării de tranșare a carcaselor.
În momentul expunerii la vânzare, bucățile de carne provenite de la animale născute și/sau crescute și/sau sacrificate în țări diferite sunt separate în mod clar unele de altele. Informațiile afișate în interiorul punctului de vânzare se găsesc în apropierea acestor bucăți de carne, astfel încât consumatorul final să poată face cu ușurință distincția între tipurile de carne de diverse origini.
Agentul înregistrează zilnic numerele de autorizație a unităților de sacrificare a animalelor și de tranșare a carcaselor în cazul bucăților de carne tranșată care nu sunt preambalate, expuse împreună la vânzare, făcând referință la data în curs. Aceste informații sunt comunicate la cererea consumatorului.
(3) Prin derogare de la articolul 4 alineatul (1) paragraful al doilea și sub rezerva respectării condițiilor prevăzute la alineatul (2) din prezentul articol, în ceea ce privește carnea de vită și mânzat tranșată expusă la vânzare către consumatorul final fără a fi preambalată, dimensiunea grupei poate depăși producția unei zile.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 martie 2007.