REGULAMENTUL (CE) NR. 1334/2008 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 16 decembrie 2008
privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului, a Regulamentelor (CE) nr. 2232/96 și (CE) nr. 110/2008 și a Directivei 2000/13/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Este necesară actualizarea directivei 88/388/CEE a Consiliului din 22 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora (3), pentru a ține seama de progresele tehnice și științifice. Din motive de claritate și de eficiență, Directiva 88/388/CEE ar trebui să fie înlocuită de prezentul regulament.
(2)
Decizia 88/389/CEE a Consiliului din 22 iunie 1988 privind întocmirea de către Comisie a unui inventar al materialelor și substanțelor utilizate ca sursă pentru pregătirea aromelor (4) prevede un termen de 24 de luni de la data adoptării sale pentru întocmirea inventarului. Decizia respectivă a devenit caducă și ar trebui să se abroge.
(3)
Directiva 91/71/CEE a Comisiei din 16 ianuarie 1991 de completare a Directivei Consiliului 88/388/CEE de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora (5) stabilește normele de etichetare ale aromelor. Normele în cauză sunt înlocuite prin prezentul regulament, iar directiva respectivă ar trebui să se abroge.
(4)
Libera circulație a produselor alimentare sigure și sănătoase reprezintă un aspect esențial al pieței interne și contribuie în mod semnificativ la sănătatea și bunăstarea cetățenilor, precum și la sprijinirea intereselor sociale și economice ale acestora.
(5)
În scopul protejării sănătății populației, prezentul regulament ar trebui să reglementeze aromele, materiile prime pentru arome și alimentele care conțin arome. Acesta ar trebui să reglementeze, de asemenea, anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante, care sunt adăugate alimentelor în scopul principal de a le adăuga aromă și care contribuie în mod semnificativ la prezența în alimente a anumitor substanțe nedorite care apar în mod natural (denumite în continuare „ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante”), materiile prime ale acestora și alimentele care le conțin.
(6)
Produsele alimentare brute care nu au fost procesate și produsele alimentare necompuse precum condimentele, ierburile, ceaiurile și infuziile (de exemplu ceaiul de fructe sau ceaiul de plante), precum și amestecurile de condimente și/sau ierburi, amestecurile de ceai și amestecurile pentru infuzie, cu condiția să fie consumate ca atare și/sau să nu fie adăugate alimentelor, nu intră în domeniul de aplicare a prezentului regulament.
(7)
Aromele se utilizează pentru a îmbunătăți sau modifica mirosul și/sau gustul produselor alimentare, în beneficiul consumatorului. Aromele și ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante ar trebui să fie utilizate numai dacă îndeplinesc criteriile prevăzute de prezentul regulament. Utilizarea acestora trebuie să fie sigură și, prin urmare, anumite arome ar trebui să fie supuse unei evaluări a riscului înainte de a fi autorizată utilizarea lor în alimente. Atunci când este posibil, ar trebui să se axeze atenția pe determinarea faptului dacă anumite arome pot sau nu să aibă consecințe negative pentru grupurile vulnerabile. Utilizarea aromelor trebuie să nu inducă în eroare consumatorul și, prin urmare, prezența lor în alimente trebuie să fie întotdeauna indicată printr-o etichetare corespunzătoare. În special, aromele nu ar trebui să fie utilizate de asemenea manieră încât să inducă în eroare consumatorul în legătură cu aspectele legate de natura, prospețimea, calitatea ingredientelor utilizate, caracterul natural al unui produs sau al procesului de producție sau calitatea nutritivă a produsului. Autorizarea aromelor ar trebui să țină seama și de alți factori relevanți pentru aspectele avute în vedere, inclusiv factorii societali, economici, tradiționali, etici și de mediu, principiul precauției, precum și de fezabilitatea controalelor.
(8)
Din 1999, Comitetul științific pentru alimentație și, ulterior, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) înființată prin Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (6) au exprimat avize cu privire la o serie de substanțe care apar natural în materiile prime pentru arome și în ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante care, conform Comitetului de experți pentru substanțe aromatizante al Consiliului Europei, constituie motive de îngrijorare din punct de vedere toxicologic. Substanțele pentru care Comitetul Științific pentru Alimentație a confirmat caracterul problematic din punct de vedere toxicologic ar trebui să fie considerate substanțe nedorite care nu ar trebui să fie adăugate sub această formă în alimente.
(9)
Datorită apariției lor în formă naturală în plante, substanțele nedorite ar putea fi prezente în preparatele aromatizante și în ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante. În mod tradițional, plantele sunt utilizate ca produse sau ingrediente alimentare. Având în vedere atât necesitatea de protejare a sănătății umane, cât și prezența inevitabilă a acestor substanțe nedorite în produsele alimentare tradiționale, ar trebui să se stabilească niveluri maxime adecvate în ceea ce privește prezența acestor substanțe nedorite în alimentele care contribuie cel mai mult la consumul uman de astfel de substanțe.
(10)
Nivelurile maxime pentru anumite substanțe nedorite care apar în mod natural ar trebui să se axeze pe alimentele sau categoriile de alimente care contribuie cel mai mult la aportul dietetic. În cazul în care alte substanțe nedorite care apar în mod natural ar reprezenta un risc pentru sănătatea consumatorilor, ar trebui să se stabilească nivelurile maxime, în baza avizului Autorității. Statele membre ar trebui să organizeze controale în funcție de risc, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (7). Producătorii de alimente sunt obligați să țină seama de prezența acestor substanțe atunci când folosesc ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante și/sau arome pentru prepararea tuturor alimentelor, pentru a garanta că alimentele care nu oferă siguranță nu sunt introduse pe piață.
(11)
Ar trebui să se instituie dispoziții la nivel comunitar în vederea interzicerii sau limitării utilizării anumitor materii vegetale, animale, microbiologice sau minerale care creează motive de îngrijorare din punctul de vedere al sănătății umane, în procesul de producție a aromelor și a ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante și în producția alimentelor.
(12)
Evaluările riscului ar trebui să fie efectuate de autoritate.
(13)
Pentru asigurarea armonizării, evaluarea riscului și aprobarea aromelor și a materiilor prime care trebuie să fie supuse evaluării ar trebui să fie efectuate în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 de instituire a unei proceduri comune de autorizare pentru aditivii alimentari, enzimele alimentare și aromele alimentare (8).
(14)
Substanțele aromatizante sunt substanțe chimice definite care includ substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolate prin procese chimice și substanțele aromatizante naturale. Un program de evaluare a substanțelor aromatizante este în curs de desfășurare, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2232/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 octombrie 1996 de stabilire a unei proceduri comunitare pentru substanțele aromatizante utilizate sau destinate utilizării în sau pe produsele alimentare (9). În temeiul regulamentului respectiv, o listă a substanțelor aromatizante urma să fie adoptată în termen de cinci ani de la adoptarea programului în cauză. Ar trebui să fie stabilit un nou termen limită pentru adoptarea respectivei liste. Lista respectivă urmează să fie propusă spre a fi inclusă în lista menționată la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1331/2008.
(15)
Preparatele aromatizante sunt arome, altele decât substanțele chimice definite, obținute din materii de origine vegetală, animală sau microbiologică, prin procese fizice, enzimatice sau microbiologice corespunzătoare, fie în stare brută, fie după procesarea pentru consumul uman. Nu este necesar ca preparatele aromatizante obținute din produse alimentare să facă obiectul vreunei evaluări sau al vreunei proceduri de aprobare pentru a fi utilizate în produsele alimentare, cu excepția cazurilor în care există îndoieli legate de siguranța acestora. Cu toate acestea, siguranța preparatelor aromatizante produse din substanțe nealimentare ar trebui să fie evaluată și aprobată.
(16)
Regulamentul (CE) nr. 178/2002 definește alimentele ca fiind orice substanță sau produs, indiferent dacă este procesat, parțial procesat sau neprocesat, destinat sau prevăzut în mod rezonabil a fi ingerat de oameni. Materiile de origine vegetală, animală sau microbiologică a căror utilizare pentru producția aromelor este suficient demonstrată sunt considerate a fi materii alimentare produse în acest scop, chiar dacă unele dintre aceste materii prime, precum lemnul de trandafir și frunzele de căpșun, nu sunt neapărat utilizate ca atare în produsele alimentare. Nu este nevoie ca aceste materii prime să fie evaluate.
(17)
În același fel, aromele obținute prin tratament termic, produse din alimente în condiții specifice, nu au nevoie de evaluare sau de o procedură de aprobare pentru a fi utilizate în sau pe produsele alimentare, cu excepția cazului în care există îndoieli legate de siguranța acestora. Cu toate acestea, siguranța aromelor obținute prin tratament termic, produse din substanțe nealimentare sau care nu corespund anumitor condiții de producție, ar trebui să fie evaluată și aprobată.
(18)
Regulamentul (CE) nr. 2065/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 noiembrie privind aromele de fum utilizate sau destinate utilizării în sau pe produsele alimentare (10) stabilește o procedură pentru evaluarea siguranței și pentru aprobarea aromelor de fum și are ca scop întocmirea unei liste a condensatelor de fum primare și a fracțiilor primare de gudron a căror utilizare este autorizată cu excluderea tuturor celorlalte.
(19)
Precursorii de arome precum carbohidrații, oligopeptidele și aminoacizii conferă aromă alimentelor prin reacțiile chimice care au loc în timpul procesării alimentelor. Precursorii de arome produși din alimente nu trebuie să facă obiectul unei proceduri de evaluare sau de autorizare pentru a fi utilizați în sau pe produsele alimentare, cu excepția cazurilor în care există îndoieli legate de siguranța acestora. Cu toate acestea, siguranța precursorilor de arome produși din substanțe nealimentare ar trebui să fie evaluată și aprobată.
(20)
Alte arome care nu se regăsesc în definițiile aromelor menționate anterior pot fi utilizate în produsele alimentare după ce au fost supuse unei proceduri de evaluare și de aprobare. Un astfel de exemplu ar putea fi aromele obținute prin încălzirea uleiului sau a grăsimilor la o temperatură extrem de înaltă pentru o perioadă foarte scurtă de timp, fapt care va produce o aromă asemănătoare cu aroma de friptură la grătar.
(21)
Materiile de origine vegetală, animală, microbiologică sau minerală, altele decât produsele alimentare pot fi autorizate pentru producția aromelor numai după ce siguranța lor a fost evaluată științific. Este posibil să fie necesară autorizarea utilizării numai a anumitor părți ale materiei sau stabilirea condițiilor de utilizare.
(22)
Aromele pot conține aditivi alimentari, astfel cum se permite prin Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (11) și/sau alte ingrediente alimentare în scopuri tehnologice precum depozitarea, standardizarea, diluarea sau dizolvarea și stabilizarea acestora.
(23)
O aromă sau o materie primă care intră în domeniul de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (12) ar trebui să fie autorizată în conformitate cu regulamentul menționat, precum și în temeiul prezentului regulament.
(24)
Aromele trebuie să respecte în continuare obligațiile generale privind etichetarea, astfel cum sunt prevăzute de Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea, prezentarea produselor alimentare precum și la publicitatea acestora (13) și, după caz, de Regulamentul (CE) 1829/2003 și de Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic (14). În plus, prezentul regulament ar trebui să cuprindă dispoziții speciale privind etichetarea aromelor vândute ca atare producătorului sau consumatorului final.
(25)
Substanțele aromatizante sau preparatele aromatizante ar trebui să poarte eticheta „natural” numai dacă îndeplinesc anumite criterii care garantează că astfel consumatorii nu sunt induși în eroare.
(26)
Ar trebui să se stabilească cerințe specifice de informare care să garanteze că, în ceea ce privește materiile prime utilizate pentru producția aromelor naturale, consumatorii nu sunt induși în eroare. În special, în cazul în care se folosește termenul „natural” pentru a se descrie o aromă, componentele aromatizante folosite ar trebui să fie în totalitate de origine naturală. De asemenea, este necesar ca sursa aromelor să fie etichetată, cu excepția cazului în care materiile prime menționate nu ar putea să fie recunoscute în aromă sau în gustul alimentului. În cazul în care se menționează sursa, cel puțin 95 % din componenta aromatizantă ar trebui să fi fost obținut din materia primă menționată. Deoarece ar trebui ca utilizarea aromelor să nu inducă în eroare consumatorul, restul de cel mult 5 % poate fi folosit numai pentru standardizare sau pentru a accentua un anumit atribut al aromei, de exemplu proaspăt, picant, copt sau crud. În cazul în care s-a utilizat mai puțin de 95 % din componenta aromatizantă derivată din sursa menționată, iar aroma sursei poate fi încă recunoscută, sursa ar trebui să fie indicată împreună cu o declarație că au fost adăugate și alte arome naturale, de exemplu, extractul de cacao la care s-au adăugat alte arome naturale pentru a se da o aromă de banană.
(27)
Consumatorii ar trebui să fie informați dacă gustul de afumat al unui anumit produs alimentar este rezultatul adăugării aromelor de fum. În conformitate cu Directiva 2000/13/CE, denumirea comercială a unui produs nu ar trebui să determine consumatorii să confunde un produs afumat prin metode tradiționale cu un produs tratat cu arome de fum. Directiva 2000/13/CE ar trebui să fie adaptată în funcție de definițiile aromelor, ale aromelor de fum și condițiile de utilizare a termenului „natural” pentru descrierea aromelor, astfel cum sunt stabilite în prezentul regulament.
(28)
În scopul evaluării siguranței substanțelor aromatizante pentru sănătatea umană, informarea privind consumul și utilizarea substanțelor aromatizante are o importanță esențială. Prin urmare, cantitățile de substanțe aromatizante adăugate alimentelor ar trebui să fie verificate periodic.
(29)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (15).
(30)
Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să modifice anexele la prezentul regulament și să adopte măsuri tranzitorii corespunzătoare privind elaborarea listei comunitare. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele să-l completeze prin adăugarea de noi elemente neesențiale, acestea trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(31)
În cazul în care, din motive imperative de urgență, termenele care se aplică în mod normal în cadrul procedurii de reglementare cu control nu pot fi respectate, Comisia ar trebui să poată aplica procedura de urgență prevăzută la articolul 5a alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE pentru adoptarea măsurilor menționate la articolul 8 alineatul (2) și a modificărilor la anexele II-V la prezentul regulament.
(32)
Anexele II-V la prezentul regulament ar trebui să fie adaptate în mod corespunzător în funcție de progresele științifice și tehnice, ținând seama de informațiile furnizate de producătorii și de utilizatorii de arome și/sau obținute în urma verificărilor și controalelor efectuate de statele membre.
(33)
Pentru a dezvolta și actualiza legislația comunitară privind aromele în mod proporțional și eficace, este necesar să se culeagă date, să se împărtășească informațiile și să se coordoneze activitățile între statele membre. În acest scop, ar putea fi utilă realizarea de studii referitoare la aspecte specifice, în vederea facilitării procesului decizional. Este oportun ca aceste studii să fie finanțate de Comunitate, în contextul procedurii sale bugetare. Finanțarea unor asemenea măsuri este reglementată prin Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
(34)
În așteptarea elaborării listei comunitare, ar trebui să se prevadă dispoziții privind evaluarea și autorizarea substanțelor aromatizante care nu fac parte din programul de evaluare prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 2232/96. Prin urmare, ar trebui să se stabilească un regim de tranziție. În conformitate cu acest regim, aceste substanțe aromatizante ar trebui să fie evaluate și aprobate în conformitate cu procedura stabilită de Regulamentul (CE) nr. 1331/2008. Cu toate acestea, nu ar trebui să se aplice termenele prevăzute de regulamentul respectiv pentru adoptarea de către autoritate a avizului său și pentru prezentarea de către Comisie a unui proiect de regulament de actualizare a listei comunitare Comitetului permanent pentru rețeaua alimentară și sănătatea animală, deoarece programul de evaluare în curs ar trebui să aibă prioritate.
(35)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume stabilirea normelor comunitare privind utilizarea aromelor și a anumitor ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante în și pe produsele alimentare, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, în scopul unității pieței și în vederea unui nivel înalt de protecție a consumatorilor, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(36)
Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului din 10 iunie 1991 de stabilire a normelor generale privind definirea, descrierea și prezentarea vinurilor aromatizate, a băuturilor aromatizate pe bază de vin și a cocteilurilor aromatizate din produse vitivinicole (16) și Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase (17) trebuie să fie adaptate la anumite definiții noi enunțate în prezentul regulament.
(37)
Regulamentele (CEE) nr. 1601/91, (CE) nr. 2232/96 și (CE) nr. 110/2008, precum Directiva 2000/13/CE ar trebui să fie modificate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECTUL, DOMENIUL DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament stabilește norme privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante utilizate în produsele alimentare în vederea asigurării funcționării eficace a pieței interne și a unui nivel înalt de protecție a sănătății populației și a unui nivel înalt de protecție a consumatorilor, inclusiv protecția intereselor consumatorilor și practici echitabile în comerțul de produse alimentare, ținând seama, după caz, de protecția mediului.
În acest scop, prezentul regulament prevede:
(a)
o listă comunitară care să conțină aromele și materiile prime aprobate pentru a fi folosite în și pe produsele alimentare, stabilită în anexa I (denumită în continuare „lista comunitară”);
(b)
condițiile de utilizare a aromelor și a ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante în și pe produsele alimentare;
(c)
norme privind etichetarea aromelor.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică:
(a)
aromelor utilizate sau destinate utilizării în sau pe produsele alimentare, fără a aduce atingere altor dispoziții mai specifice prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2065/2003;
(b)
ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante;
(c)
produselor alimentare care conțin arome și/sau ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante;
(d)
materiilor prime pentru arome și/sau materiilor prime pentru ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante.
(2) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
substanțelor care au exclusiv un gust dulce, acru sau sărat;
(b)
alimentelor în stare brută;
(c)
produselor alimentare necompuse și amestecurilor de condimente și/sau ierburi, cum ar fi, printre altele, cele proaspete, uscate sau congelate, amestecurilor de ceai și amestecurilor pentru infuzii ca atare, cu condiția să nu fi fost utilizate ca ingrediente alimentare.
Articolul 3
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 178/2002 și de Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
(2) În sensul prezentului regulament se aplică, de asemenea, următoarele definiții:
(a)
„arome” înseamnă produse:
(i)
care nu sunt destinate consumului sub această formă, care sunt adăugate produselor alimentare pentru a le da sau a le modifica mirosul și/sau gustul;
(ii)
compuse sau formate din următoarele categorii: substanțe aromatizante, preparate aromatizante, arome obținute prin tratament termic, precursori de arome, alte arome sau amestecuri ale acestora;
(b)
„substanță aromatizantă” înseamnă substanța chimică definită cu proprietăți aromatizante;
(c)
„substanță aromatizantă naturală” înseamnă substanța aromatizantă obținută prin procese fizice, enzimatice sau microbiologice corespunzătoare din materii de origine vegetală, animală sau microbiologică, fie în stare brută, fie după procesarea acestora pentru consumul uman, printr-unul sau mai multe procese de preparare a alimentelor tradiționale, enumerate în anexa II. Substanțele aromatizate naturale corespund substanțelor care sunt prezente în mod natural și au fost identificate în natură;
(d)
„preparat aromatizant” înseamnă un produs, altul decât substanțele aromatizante, obținut din:
(i)
produse alimentare obținute prin procese fizice, enzimatice sau microbiologice corespunzătoare, fie din materii în stare brută fie după procesarea acestora pentru consumul uman prin unul sau mai multe procese de preparare a alimentelor tradiționale, enumerate în anexa II;
și/sau
(ii)
materii de origine vegetală, animală sau microbiologică, altele decât produsele alimentare, obținute prin procese fizice, enzimatice sau microbiologice, care au fost luate ca atare sau procesate prin unul sau mai multe procese de preparare a alimentelor tradiționale, dintre cele enumerate în anexa II;
(e)
„aromă obținută prin tratament termic” înseamnă un produs obținut după tratamentul termic al unui amestec de ingrediente care nu au în mod obligatoriu proprietăți aromatizante, dintre care cel puțin unul conține azot (gruparea amino) și altul este un zahar reducător; ingredientele pentru producția aromelor obținute prin tratament termic pot fi:
(i)
alimente;
și/sau
(ii)
materii prime, altele decât alimentele;
(f)
„aromă de fum” înseamnă un produs obținut prin fracționarea și purificarea unui condensat de fum care produce condensate de fum primare, fracții primare de gudron și/sau arome de fum derivate, astfel cum au fost definite la punctele 1, 2 și 4 ale articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 2065/2003;
(g)
„precursor de aromă” înseamnă un produs care nu are în mod obligatoriu proprietăți aromatizante, adăugat intenționat în produsul alimentar cu unicul scop de a da aromă prin descompunere sau în reacție cu alte componente în timpul procesării produselor alimentare; acesta poate fi obținut din:
(i)
alimente;
și/sau
(ii)
materii prime, altele decât alimentele;
(h)
„altă aromă” înseamnă o aromă adăugată sau destinată adăugării la un produs alimentar pentru a da miros și/sau gust și care nu se regăsește în definițiile date la literele (b)-(g);
(i)
„ingredient alimentar cu proprietăți aromatizante” înseamnă un ingredient alimentar, altul decât aromele, care poate fi adăugat produsului alimentar cu scopul principal de a-i adăuga aromă sau de a-i modifica aroma, și care contribuie în mod semnificativ la prezența în aliment a unor substanțe nedorite care apar în mod natural;
(j)
„materie primă” înseamnă o materie de origine vegetală, animală, microbiologică sau minerală din care se produc aromele sau ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante; aceasta poate fi:
(i)
alimente;
sau
(ii)
materii prime, altele decât alimentele;
(k)
„proces fizic corespunzător” înseamnă un proces fizic care nu modifică intenționat natura chimică a componentelor aromei, fără a aduce atingere listei care conține procedeele tradiționale de preparare a alimentelor din anexa II, și care nu implică, printre altele, utilizarea oxigenului singlet, a ozonului, a catalizatorilor anorganici, a catalizatorilor metalici, a reactivilor organometalici și/sau a radiațiilor ultraviolete.
(3) În sensul definițiilor menționate la alineatul (2) literele (d), (e), (g) și (j), materiile prime a căror utilizare pentru producția aromelor este suficient demonstrată sunt considerate ca fiind alimente în sensul prezentului regulament.
(4) Aromele pot conține aditivi alimentari, astfel cum se permite prin Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 și/sau alte ingrediente alimentare incorporate în scopuri tehnologice.
CAPITOLUL II
CONDIȚII DE UTILIZARE A AROMELOR, A INGREDIENTELOR ALIMENTARE CU PROPRIETĂȚI AROMATIZANTE ȘI A MATERIILOR PRIME
Articolul 4
Condiții generale de utilizare a aromelor sau a ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante
Numai aromele sau ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante care respectă următoarele condiții pot fi utilizate în sau pe alimente:
(a)
pe baza probelor științifice disponibile, acestea nu prezintă niciun risc de siguranță pentru sănătatea consumatorilor; și
(b)
consumatorul nu este indus în eroare de utilizarea lor.
Articolul 5
Interzicerea aromelor neconforme și/sau a produselor alimentare neconforme
Nu este permisă introducerea pe piață a unei arome sau a unui produs alimentar în care este prezentă respectiva aromă și/sau ingredientul alimentar cu proprietăți aromatizante dacă utilizarea acesteia nu respectă dispozițiile prezentului regulament.
Articolul 6
Prezența anumitor substanțe
(1) Substanțele menționate în partea A din anexa III nu se adaugă ca atare în alimente.
(2) Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 110/2008, nivelurile maxime ale anumitor substanțe prezente în mod natural în arome și/sau în ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante din produsele alimentare compuse enumerate în partea B din anexa III nu se pot depăși ca urmare a utilizării aromelor și/sau a ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante în și pe acele produse alimentare. În lipsa unor dispoziții contrare, nivelurile maxime ale substanțelor prevăzute în anexa III se aplică produselor alimentare astfel cum sunt introduse pe piață. Prin derogare de la acest principiu, pentru produse alimentare deshidratate și/sau concentrate care trebuie să fie reconstituite, nivelurile maxime se aplică produselor alimentare astfel cum au fost reconstituite conform instrucțiunilor de pe etichetă, ținând cont de factorul de diluare minimă.
(3) Se pot adopta norme detaliate pentru punerea în aplicare a alineatului (2) în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2), în urma avizului Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”), după caz.
Articolul 7
Utilizarea anumitor materii prime
(1) Materiile prime enumerate în partea A din anexa IV nu sunt utilizate pentru producția aromelor și/sau a ingredientelor alimentare cu proprietăți aromatizante.
(2) Aromele și/sau ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante produse din materiile prime enumerate în partea B din anexa IV pot fi utilizate numai în condițiile specificate în anexa respectivă.
Articolul 8
Aromele și ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante pentru care nu sunt necesare evaluarea și aprobarea
(1) Următoarele arome și ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante pot fi utilizate în sau pe alimente fără evaluare sau aprobare, în conformitate cu prezentul regulament, cu condiția ca acestea să respecte dispozițiile articolului 4:
(a)
preparatele aromatizante menționate la articolul 3 alineatul (2) literele (d) și (i);
(b)
aromele obținute prin tratament termic menționate la articolul 3 alineatul (2) literele (e) și (i), care îndeplinesc condițiile de producție a aromelor obținute prin tratament termic și cantitățile maxime pentru anumite substanțe din aromele obținute prin tratament termic, astfel cum sunt menționate în anexa V;
(c)
precursorii de arome menționați la articolul 3 alineatul (2) literele (g) și (i);
(d)
ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante.
(2) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), în cazul în care Comisia, un stat membru sau autoritatea își exprimă îndoieli cu privire la siguranța unei arome sau a unui ingredient alimentar cu proprietăți aromatizante, menționat la alineatul (1), autoritatea va realiza evaluarea riscului acestei arome sau a acestui ingredient alimentar cu proprietăți aromatizante. Articolele 4, 5 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 se aplică mutatis mutandis. Dacă este necesar, Comisia adoptă măsuri, în urma avizului Autorității, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia, în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3). Aceste măsuri sunt prezentate în anexele III, IV și/sau V, după caz. Din motive imperative de urgență, Comisia poate recurge la procedura de urgență menționată la articolul 21 alineatul (4)
CAPITOLUL III
LISTA COMUNITARĂ DE AROME ȘI MATERII PRIME A CĂROR UTILIZARE ESTE PERMISĂ ÎN SAU PE ALIMENTE
Articolul 9
Aromele și materiile prime pentru care este necesară evaluarea și aprobarea
Prezentul capitol se aplică pentru:
(a)
substanțele aromatizante;
(b)
preparatele aromatizante menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (d) punctul (ii);
(c)
aromele obținute prin tratament termic, prin încălzirea ingredientelor care intră, parțial sau total, sub incidența articolului 3 alineatul (2) litera (e) punctul (ii) și/sau care nu îndeplinesc condițiile de producție a aromelor obținute prin tratament termic și/sau cantitățile maxime pentru anumite substanțe nedorite enumerate în anexa V;
(d)
precursorii de arome menționați la articolul 3 alineatul (2) litera (g) punctul (ii);
(e)
alte arome menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (h);
(f)
materiile prime, altele decât alimentele menționate la articolul 3 alineatul (2) litera (j) punctul (ii).
Articolul 10
Lista comunitară de arome și materii prime
Dintre aromele și materiile prime menționate la articolul 9, numai cele care sunt incluse în lista comunitară pot fi introduse pe piață sub această formă și utilizate în sau pe alimente, în condițiile de utilizare specificate în aceasta, dacă este cazul.
Articolul 11
Includerea aromelor și a materiilor prime în lista comunitară
(1) O aromă sau o materie primă poate fi inclusă în lista comunitară, în conformitate cu procedura stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1331/2008, numai dacă întrunește condițiile menționate la articolul 4 din prezentul regulament.
(2) La rubrica din lista comunitară, corespunzătoare unei arome sau unei materii prime, se precizează:
(a)
denumirea aromei sau a materiei prime aprobate;
(b)
dacă este cazul, condițiile în care poate fi utilizată aroma respectivă.
(3) Lista comunitară se modifică în conformitate cu procedura prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 1331/2008.
Articolul 12
Aromele sau materiile prime care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1829/2003
(1) O aromă sau o materie primă care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 poate fi inclusă în lista comunitară prezentată în anexa I în conformitate cu prezentul regulament numai după ce a fost autorizată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
(2) Dacă o aromă, deja inclusă pe lista comunitară, este produsă dintr-o sursă diferită care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, nu este necesară o nouă autorizare în conformitate cu prezentul regulament, cu condiția ca sursa nouă să fie autorizată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, iar aroma să respecte specificațiile stabilite prin prezentul regulament.
Articolul 13
Decizii privind interpretarea
După caz, se poate decide în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2) asupra următoarelor:
(a)
dacă o anumită substanță sau un anumit amestec de substanțe, materii sau tip de alimente intră în cadrul categoriilor enumerate la articolul 2 alineatul (1);
(b)
categoria specifică, definită la articolul 3 alineatul (2) literele (b)-(j), din care face parte o anumită substanță;
(c)
dacă un anumit produs aparține unei categorii de alimente menționate în anexa I sau în anexa III partea B, sau este un astfel de aliment.
CAPITOLUL IV
ETICHETAREA
Articolul 14
Etichetarea aromelor care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final
(1) Aromele care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final pot fi comercializate numai cu etichetele prevăzute la articolele 15 și 16, care trebuie să fie vizibile, lizibile și indelebile. Aceste informații prevăzute la articolul 15 sunt prezentate în termeni ușor de înțeles de către cumpărători.
(2) Statul membru pe teritoriul căruia se comercializează produsul poate impune, în conformitate cu tratatul, ca, pe teritoriul său, informațiile prevăzute la articolul 15 să fie furnizate într-una sau mai multe limbi oficiale ale Comunității, limbi care urmează să fie stabilite de statul membru respectiv. Prezenta dispoziție nu exclude furnizarea acestor informații în mai multe limbi.
Articolul 15
Cerințe generale de etichetare pentru aromele care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final
(1) În cazul în care aromele care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final sunt vândute individual sau în amestec unele cu altele și/sau cu alte ingrediente alimentare și/sau cu alte substanțe adăugate acestora în conformitate cu articolul 3 alineatul (4), pe ambalajele sau pe recipientele acestora se indică următoarele informații:
(a)
denumirea comercială: fie termenul „aromă”, fie un termen sau o descriere mai precisă a aromei;
(b)
fie expresia „pentru uz alimentar”, fie expresia „uz alimentar restricționat” sau o referință mai precisă privind destinația alimentară;
(c)
dacă este necesar, condițiile speciale de depozitare și/sau utilizare;
(d)
un semn de identificare a lotului;
(e)
în ordine descrescătoare a cantităților, o listă a:
(i)
categoriilor de arome prezente; și
(ii)
a denumirilor fiecărei alte substanțe sau materii din produs sau, dacă este cazul, numărul E corespunzător;
(f)
numele sau denumirea comercială și adresa producătorului, a societății de ambalare sau a vânzătorului;
(g)
o indicație a cantității maxime din fiecare componentă sau grup de componente supus limitării cantitative în alimente și/sau informații corespunzătoare, clare și ușor de înțeles, care să permită cumpărătorului să respecte prezentul regulament sau alte dispoziții relevante de drept comunitar;
(h)
cantitatea netă;
(i)
data durabilității minimale sau data limită de consum;
(j)
dacă este cazul, informații privind o aromă sau alte substanțe menționate la prezentul articol și enumerate în anexa III a la Directiva 2000/13/CE, referitoare la precizarea ingredientelor prezente în alimente.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), informațiile solicitate la literele (e) și (g) ale alineatului respectiv pot apărea în documentele privind lotul care sunt furnizate odată cu sau înaintea livrării, cu condiția ca mențiunea „nu este destinat vânzării cu amănuntul” să apară într-o parte ușor vizibilă a ambalajului sau a recipientului produsului respectiv.
(3) Prin derogare de la alineatul (1) este posibil ca, în cazul expedierii aromelor în rezervoare, toate informațiile să apară doar pe documentele de expediere, care trebuie să fie furnizate odată cu livrarea.
Articolul 16
Cerințe specifice pentru utilizarea termenului „natural”
(1) În cazul în care se folosește termenul „natural” pentru a descrie o aromă în denumirea comercială menționată la articolul 15 alineatul (1) litera (a), se aplică dispozițiile prevăzute la alineatele (2)-(6) din prezentul articol.
(2) Termenul „natural” pentru descrierea unei arome poate fi folosit numai în cazul în care componenta aromatizantă conține numai preparate aromatizante și/sau substanțe aromatizante naturale.
(3) Denumirea „substanță (substanțe) aromatizantă (aromatizante) naturală (naturale)” poate fi folosită numai pentru aromele în care componenta aromatizantă conține exclusiv substanțe aromatizante naturale.
(4) Termenul „natural” poate fi folosit numai în combinație cu o trimitere la un aliment, la o categorie de alimente sau la o materie primă aromatizantă de origine vegetală sau animală dacă componenta aromatizantă a fost obținută exclusiv sau din cel puțin 95 % (g/g) din materia primă menționată.
Denumirea are următorul conținut „aromă «aliment(e) sau categorie de alimente sau sursă (surse)» naturală”.
(5) Denumirea „aromă «aliment(e) sau categorie de alimente sau sursă (surse)» naturală cu alte arome naturale” poate fi utilizată numai în cazul în care componenta aromatizantă provine parțial din materia primă menționată, a cărei aromă poate fi ușor de recunoscut.
(6) Denumirea „aromă naturală” poate fi folosită numai în cazul în care componenta aromatizantă provine din mai multe materii prime iar trimiterea la materiile prime nu ar reflecta aroma sau gustul respectiv.
Articolul 17
Etichetarea aromelor destinate vânzării către consumatorul final
(1) Fără a aduce atingere Directivei 2000/13/CE, Directivei 89/396/CEE a Consiliului din 14 iunie 1989 privind indicarea sau marcarea care permite identificarea lotului din care face parte un produs alimentar (18) și Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, aromele vândute individual sau în amestec unele cu altele și/sau cu alte ingrediente alimentare și/sau cărora li se adaugă alte substanțe și care sunt destinate vânzării către consumatorul final pot fi comercializate numai dacă pe ambalaj este marcată fie expresia „pentru uz alimentar”, fie „uz alimentar restricționat”, sau o mențiune mai precisă a utilizării alimentare preconizate a acestora, care trebuie să fie vizibilă, lizibilă și indelebilă.
(2) În cazul în se folosește termenul „natural” pentru a descrie o aromă în denumirea comercială menționată la articolul 15 alineatul (1) litera (a), se aplică dispozițiile prevăzute la articolul 16.
Articolul 18
Alte cerințe de etichetare
Articolele 14-17 nu aduc atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative mai detaliate sau mai extinse privind metrologia sau care se aplică în cazul prezentării, clasificării, ambalării sau etichetării substanțelor și a preparatelor periculoase sau în cazul transportului unor astfel de substanțe sau preparate.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII PROCEDURALE ȘI PUNEREA ÎN APLICARE
Articolul 19
Rapoartele operatorilor din domeniul alimentar
(1) Producătorul sau utilizatorul unei substanțe aromatizante, sau reprezentantul unui astfel de producător sau utilizator, informează Comisia, la cererea acesteia, cu privire la cantitatea substanței adăugate alimentelor în Comunitate pe o perioadă de 12 luni. Informațiile oferite în acest context trebuie să fie tratate ca fiind confidențiale, în măsura în care respectivele informații nu sunt necesare pentru evaluarea siguranței.
Comisia acordă statelor membre acces la informațiile privind nivelurile de utilizare pentru categorii specifice de produse alimentare în cadrul Comunității.
(2) După caz, pentru o aromă aprobată deja în conformitate cu prezentul regulament și care este preparată prin metode de producție sau cu materii prime semnificativ diferite de cele incluse în evaluarea riscurilor efectuată de către autoritate, înainte de comercializarea aromei, un producător sau un consumator prezintă Comisiei informațiile necesare pentru a permite Autorității să efectueze evaluarea aromei în privința metodei de producție sau a caracteristicilor modificate.
(3) Producătorul sau utilizatorul aromelor și/sau al materiilor prime informează imediat Comisia cu privire la orice informație științifică sau tehnică nouă cunoscută și la care acesta are acces și care ar putea afecta evaluarea siguranței substanței aromatizante.
(4) Normele detaliate de aplicare a alineatului (1) se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2).
Articolul 20
Monitorizarea și raportarea de către statele membre
(1) Statele membre instituie sisteme de monitorizare a consumului și a utilizării aromelor prevăzute în lista comunitară, precum și a consumului substanțelor enumerate în anexa III, conform unei abordări bazate pe risc și comunică la intervale corespunzătoare concluziile aferente Comisiei și Autorității.
(2) După consultarea Autorității, se adoptă o metodologie comună pentru colectarea de către statele membre a informațiilor privind consumul și utilizarea aromelor prevăzute în lista comunitară și a substanțelor enumerate în anexa III, în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2), până la 20 ianuarie 2011.
Articolul 21
Comitetul
(1) Comisia este asistată de un Comitet permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
(4) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1), (2), (4) și (6), și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Articolul 22
Modificarea anexelor II-V
Modificările anexelor II-V la prezentul regulament pentru a ține seama de progresele științifice și tehnice, care sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3), în urma avizului Autorității, după caz.
Din motive imperative de urgență, Comisia poate recurge la procedura de urgență menționată la articolul 21 alineatul (4)
Articolul 23
Finanțarea comunitară a politicilor armonizate
Temeiul juridic pentru finanțarea măsurilor care rezultă din prezentul regulament este articolul 66 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 882/2004.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 24
Abrogări
(1) Directiva 88/388/CEE, Decizia 88/389/CEE și Directiva 91/71/CEE se abrogă începând de la 20 ianuarie 2011.
(2) Regulamentul (CE) nr. 2232/96 se abrogă începând de la data aplicării listei menționate la articolul 2 alineatul (2) din regulamentul respectiv.
(3) Trimiterile la actele abrogate se consideră trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 25
Introducerea listei substanțelor cu proprietăți aromatizante în lista comunitară a aromelor și a materiilor prime și regimul tranzitoriu
(1) Lista comunitară se stabilește prin introducerea listei de substanțe aromatizante, menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2232/96, în anexa I la prezentul regulament, la momentul adoptării acestuia.
(2) Până la stabilirea listei comunitare, Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 se aplică pentru evaluarea și aprobarea substanțelor aromatizante la care nu face referire programul de evaluare prevăzut la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2232/96.
Prin derogare de la procedura menționată, termenul de nouă luni menționat la articolul 5 alineatul (1) și la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1331/2008 nu se aplică acestei evaluări și aprobări.
(3) Orice măsuri tranzitorii necesare, destinate să modifice elemente neesențiale din prezentul regulament, printre altele prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3).
Articolul 26
Modificarea Regulamentului (CEE) nr. 1601/91
Articolul 2 alineatul (1) se modifică după cum urmează:
1.
La litera (a) a treia liniuță primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„-
substanțelor aromatizante și/sau a produselor aromatizante, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) literele (b) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare (19), și/sau
2.
La litera (b) a doua liniuță primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„-
substanțelor aromatizante și/sau a produselor aromatizante, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) literele (b) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008; și/sau”;
3.
La litera (c) a doua liniuță primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„-
substanțelor aromatizante și/sau a produselor aromatizante, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) literele (b) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008; și/sau”.
Articolul 27
Modificarea Regulamentului (CE) nr. 2232/96
Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2232/96 se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Lista de substanțe aromatizante prevăzută la articolul 2 alineatul (2) se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 7 până la 31 decembrie 2010, cel târziu.”
Articolul 28
Modificarea Regulamentului (CE) nr. 110/2008
Regulamentul (CE) nr. 110/2008 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 5 alineatul (2) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
să conțină substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare (20) și preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament;
2.
Articolul 5 alineatul (3) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
să conțină una sau mai multe arome astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008;”
3.
La anexa I, punctul 9 se înlocuiește cu următorul text:
„9.
Aromatizarea
Aromatizare înseamnă folosirea în procesul de preparare a băuturilor spirtoase a uneia sau mai multora dintre aromele definite la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008”.
4.
Anexa II se modifică după cum urmează:
(a)
secțiunea 19 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
Pot fi utilizate și alte substanțe aromatizante, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și/sau preparate aromatizante, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament, și/sau plante aromatice sau părți de plante aromatice, dar caracteristicile organoleptice ale ienupărului trebuie să fie perceptibile, chiar dacă uneori sunt atenuate.”;
(b)
secțiunea 20 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
Pentru obținerea ginului se folosesc numai substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și/sau preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament, astfel încât gustul ienupărului să fie predominant.”;
(c)
secțiunea 21 litera (a) punctul (ii) se înlocuiește cu următorul text:
„(ii)
amestecul dintre produsul acestei distilări și un alcool etilic de origine agricolă având aceeași compoziție, puritate și concentrație alcoolică; pentru aromatizarea ginului distilat pot fi utilizate și substanțe și/sau preparate aromatizante astfel cum se precizează la categoria menționată la punctul 20 litera (c).”;
(d)
secțiunea 23 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
Se pot utiliza suplimentar și alte substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și/sau preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament, dar gustul chimionului trebuie să rămână predominant.”;
(e)
secțiunea 24 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
Pot fi utilizate și alte substanțe aromatizante naturale astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și/sau preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament, dar aroma acestor băuturi se datorează în mare parte distilatelor de semințe de chimion (Carum carvi L.) și/sau de mărar (Anethum graveolens L.), utilizarea de uleiuri esențiale fiind interzisă.”;
(f)
secțiunea 30 litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
Băuturi spirtoase cu gust amar sau «bitter» sunt băuturi spirtoase cu un gust preponderent amar, obținute prin aromatizarea alcoolului etilic de origine agricolă cu substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și/sau preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament.”;
(g)
secțiunea 32 litera (c) primul paragraf și partea introductivă a celui de-al doilea paragraf se înlocuiesc cu următorul text:
„(c)
La prepararea lichiorului se pot folosi substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament. Cu toate acestea, se folosesc numai substanțe aromatizante naturale astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament, la prepararea următoarelor lichioruri:”;
(h)
secțiunea 41 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
La prepararea lichiorului de ouă sau «advocaat», sau «avocat», sau «advokat» se pot folosi numai substanțe aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din respectivul regulament.”;
(i)
secțiunea 44 litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
«Väkevä glögi» sau «spritglögg» este o băutură spirtoasă obținută prin aromatizarea alcoolului etilic de origine agricolă cu aromă de cuișoare și/sau scorțișoară prin utilizarea unuia dintre următoarele procese: macerare și/sau distilare, redistilare a alcoolului în prezența unor părți din plantele indicate mai sus, adaos de substanțe aromatizante naturale de cuișoare sau scorțișoară, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008, sau o combinație a acestor metode.”;
(j)
secțiunea 44 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
Se pot utiliza și alte arome, substanțe și/sau preparate aromatizante astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) literele (h), (b) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008, dar aroma condimentelor menționate trebuie să rămână predominantă.”;
(k)
la litera (c) de la secțiunile 25, 26, 27, 28, 29, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 45 și 46, cuvântul „preparate” se înlocuiește cu „preparate aromatizante”.
Articolul 29
Modificarea Directivei 2000/13/CE
În Directiva 2000/13/CE, anexa III se înlocuiește cu următorul text:
„ANEXA III
DENUMIREA AROMELOR ÎN LISTA DE INGREDIENTE
1.
Fără a aduce atingere alineatului (2), aromele au următoarele denumiri
-
«arome» sau un nume sau o descriere mai specifică a aromei, în cazul în care componenta aromatizantă conține arome astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) literele (b), (c), (d), (e), (f), (g) și (h) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele și anumite ingredientele alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare (21);
-
«aromă (arome) de fum» sau «aromă (arome) de fum „produsă (produse) din” alimente sau categorii sau surse de alimente» (cum ar fi aromă de fum produsă din fag), în cazul în care componenta aromatizantă conține arome astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și conferă o aromă de fum alimentului.
2.
Termenul «natural» pentru descrierea aromelor se folosește în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008.
Articolul 30
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 20 ianuarie 2011.
Articolul 10 se aplică începând cu 18 luni de la data aplicării listei comunitare.
Articolele 26 și 28 se aplică de la data aplicării listei comunitare.
Articolul 22 se aplică de la 20 ianuarie 2009. Produsele alimentare introduse pe piață în mod legal sau etichetate înainte de 20 ianuarie 2011 care nu respectă dispozițiile prezentului regulament pot fi comercializate până la data durabilității minimale a acestora sau până la data limită de consum.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 16 decembrie 2008.