32005R1899
L 303/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1899/2005 AL CONSILIULUI
din 27 iunie 2005
privind administrarea de restricții la importurile anumitor produse siderurgice din Federația Rusă
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
Acordul de parteneriat și cooperare care instituie un parteneriat între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte (1), denumit în continuare „APC”, a intrat în vigoare la 1 decembrie 1997.
(2)
În conformitate cu articolul 21 alineatul (1) din APC, comerțul cu anumite produse siderurgice este reglementat de titlul III din acord, cu excepția articolului 15, și de dispozițiile unui acord privind aranjamentele cantitative.
(3)
La 24 octombrie 2005, Comunitatea Europeană și Federația Rusă au încheiat un astfel de acord, privind comercializarea anumitor produse siderurgice (2), denumit în continuare „acordul”.
(4)
Este necesar să se introducă în Comunitate mijloacele de administrare a condițiilor acordului, ținându-se cont de experiența câștigată prin acordurile anterioare privind un regim similar.
(5)
Produsele în cauză trebuie clasificate pe baza Nomenclaturii Combinate (NC), stabilită prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura Tarifară și Statistică și Tariful Vamal Comun (3).
(6)
Este necesar să se asigure verificarea originii produselor în cauză și, în acest scop, să se stabilească metode de cooperare administrativă corespunzătoare.
(7)
Aplicarea efectivă a acordului necesită impunerea de către Comunitate a unei licențe de import obligatorii pentru punerea în liberă circulație în Comunitate a produselor în cauză, precum și a unui sistem de gestionare a acordării acestor licențe.
(8)
Limitele cantitative stabilite pentru produsele în cauză nu se aplică produselor plasate într-o zonă liberă sau importate sub regim de antrepozit vamal, de admitere temporară sau de perfecționare activă (sistem cu suspendare).
(9)
Pentru a se evita depășirea limitelor cantitative, trebuie să se stabilească o procedură de gestionare care să prevadă că autoritățile competente din statele membre nu vor elibera licențe de import înainte de a fi obținut din partea Comisiei confirmarea prealabilă că mai există cantități corespunzătoare disponibile în limita cantitativă respectivă.
(10)
Acordul prevede un sistem de cooperare între Federația Rusă și Comunitate în vederea prevenirii eludării acordului prin intermediul transbordărilor, al devierilor sau al altor mijloace. Trebuie stabilită o procedură de consultare pentru a permite să se ajungă la un acord cu țara în cauză în ceea ce privește o ajustare echivalentă a limitelor cantitative corespunzătoare, în cazul eludării acordului. Federația Rusă se angajează să ia măsurile necesare pentru a garanta că orice ajustare va putea fi efectuată rapid. În cazul în care nu se ajunge la un acord în termenul prevăzut, Comunitatea trebuie să poată aplica ajustarea echivalentă, atunci când există dovezi clare de eludare a acordului.
(11)
Începând cu 1 ianuarie 2005, importurile în Comunitate de produse reglementate de prezentul regulament sunt supuse obținerii în prealabil a unei licențe, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2267/2004 al Consiliului din 20 decembrie 2004 privind comerțul cu anumite produse siderurgice între Comunitatea Europeană și Federația Rusă (4). Acordul prevede imputarea cantităților importate asupra limitelor stabilite pentru 2005 prin prezentul regulament.
(12)
Din motive de claritate, Regulamentul (CE) nr. 2267/2004 trebuie, prin urmare, înlocuit cu prezentul regulament,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
(1) Prezentul regulament se aplică importurilor în Comunitate a produselor siderurgice enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă.
(2) Produsele siderurgice sunt clasificate în grupe de produse definite în anexa I.
(3) Originea produselor prevăzute la alineatul (1) se determină în conformitate cu regulile în vigoare în Comunitate.
(4) Modalitățile de control al originii produselor prevăzute la alineatul (1) sunt stabilite la capitolele II și III.
Articolul 2
(1) Importul în Comunitate al produselor enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, este supus limitelor cantitative stabilite în anexa V. Punerea în liberă circulație în Comunitate a produselor enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, este condiționată de prezentarea unui certificat de origine, al cărui model este prevăzut la anexa II, și a unei autorizații de import, eliberată de autoritățile din statele membre, în conformitate cu articolul 4.
Importurilor autorizate se impută asupra limitelor cantitative stabilite pentru anul în cursul căruia produsele sunt expediate din țara exportatoare.
(2) Pentru a se garanta că acele cantități pentru care se eliberează o autorizație de import nu depășesc în nici un moment limitele cantitative totale pentru fiecare grupă de produse, autoritățile competente din statele membre nu eliberează licențe de import decât după ce au primit din partea Comisiei confirmarea că mai sunt încă disponibile cantități în limitele cantitative prevăzute pentru categoria respectivă de produse siderurgice pentru țara furnizoare pentru care unul sau mai mulți importatori au depus o cerere la autoritățile competente. Autoritățile din statele membre competente în sensul prezentului regulament sunt enumerate în anexa IV.
(3) De la 1 ianuarie 2005, importurilor de produse pentru care este necesară o licență în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2267/2004 li se aplică limitele corespunzătoare stabilite pentru 2005 în anexa V la prezentul regulament.
(4) În sensul prezentului regulament și începând cu data punerii sale în aplicare, produsele sunt considerate expediate la data încărcării acestora în mijlocul de transport utilizat pentru exportul acestora.
Articolul 3
(1) Limitele cantitative stabilite în anexa V nu se aplică produselor aflate într-o zonă liberă, în antrepozit liber sau importate sub regim de antrepozit vamal, de admitere temporară sau de perfecționare activă (sistem cu suspendare).
(2) În cazul în care produsele menționate la alineatul (1) sunt ulterior puse în liberă circulație, ca atare sau după prelucrare sau transformare, se aplică articolul 2 alineatul (2), iar produsele astfel puse în liberă circulație se impută asupra limitelor cantitative corespunzătoare stabilite în anexa V.
Articolul 4
(1) În sensul articolului 2 alineatul (2), autoritățile competente din statele membre, înainte de eliberarea autorizațiilor de import, notifică Comisiei cantitățile corespunzătoare cererilor de autorizație de import primite, atestate prin licențe de export originale. Comisia confirmă în scris că sunt disponibile pentru importuri cantitatea sau cantitățile solicitate, în ordinea cronologică a primirii notificărilor din partea statelor membre.
(2) Pentru a fi valabile, cererile incluse în notificările prezentate Comisiei trebuie să conțină, în fiecare caz, indicații precise privind țara exportatoare, grupa de produse vizată, cantitățile care trebuie importate, numărul licenței de export, anul contingentului și statul membru în care se prevede punerea în liberă circulație a produselor.
(3) În măsura în care este posibil, Comisia confirmă autorităților din statele membre cantitatea integrală menționată în cererile notificate pentru fiecare grupă. De asemenea, în cazul în care cererile notificate depășesc limitele cantitative, Comisia contactează imediat autoritățile competente din Rusia, pentru a obține explicații și pentru a găsi rapid o soluție.
(4) Autoritățile competente din statele membre notifică Comisia de îndată ce sunt informate că o anumită cantitate nu a fost utilizată în perioada de valabilitate a autorizației de import. Aceste cantități neutilizate sunt transferate automat spre cantitățile încă disponibile în cadrul limitei cantitative comunitare totale, stabilită pentru fiecare grupă de produse.
(5) Notificările prevăzute la alineatele (1), (2), (3) și (4) sunt efectuate pe cale electronică, prin intermediul rețelei integrate constituită în acest scop, cu excepția cazurilor în care, din motive tehnice imperative, trebuie să se recurgă la alte mijloace de comunicare.
(6) Autorizațiile de import sau documentele echivalente se eliberează în conformitate cu capitolul II.
(7) Autoritățile competente din statele membre informează Comisia cu privire la orice anulare a autorizațiilor de import sau a documentelor echivalente eliberate deja, în cazul în care licențele de export corespunzătoare au fost retrase sau anulate de către autoritățile competente din Federația Rusă. Cu toate acestea, în cazul în care Comisia sau autoritățile competente dintr-un stat membru au fost informate de către autoritățile competente din Rusia cu privire la anularea sau retragerea unei licențe de export după importul produselor respective în Comunitate, cantitățile în cauză se impută asupra limitelor cantitative stabilite pentru anul în cursul căruia a avut loc expedierea produselor.
Articolul 5
În sensul articolului 3 alineatele (3) și (4) din acord, Comisia este autorizată să procedeze la ajustările necesare.
Articolul 6
(1) În cazul în care, în urma anchetelor realizate în conformitate cu procedurile prevăzute la capitolul III, Comisia constată că informațiile pe care le deține reprezintă dovada că unele dintre produsele enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, au fost importate în Comunitate prin intermediul transbordărilor, al devierilor sau al altor mijloace, care constituie o eludare a limitelor cantitative prevăzute la articolul 2, și că trebuie să se efectueze ajustările necesare, aceasta solicită începerea consultărilor, astfel încât să se poată ajunge la un acord în ceea ce privește ajustarea echivalentă a limitelor cantitative corespunzătoare.
(2) În așteptarea rezultatului consultărilor menționate la alineatul (1), Comisia poate solicita autorităților competente din Federația Rusă să ia măsurile asiguratorii necesare pentru a se garanta că ajustările limitelor cantitative convenite în urma consultărilor pot fi efectuate pentru anul în cursul căruia a fost prezentată solicitarea de consultări sau pentru anul următor, în cazul în care limitele cantitative ale anului în curs au fost epuizate și există dovezi clare de eludare a acordului.
(3) În cazul în care Federația Rusă și Comunitatea nu ajung la o soluție satisfăcătoare și Comisia constată că există dovezi clare de eludare a acordului, Comisia deduce din limitele cantitative un volum echivalent de produse originare din Federația Rusă.
Articolul 7
Prezentul regulament nu poate constitui în nici un caz o derogare de la dispozițiile acordului, care primează în orice caz de litigiu.
CAPITOLUL II
DISPOZIȚII DE APLICARE A ADMINISTRĂRII LIMITELOR CANTITATIVE
SECȚIUNEA 1
Clasificare
Articolul 8
Clasificarea produselor care fac obiectul prezentului regulament se bazează pe Nomenclatura Combinată (NC) stabilită prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87.
Articolul 9
La inițiativa Comisiei sau a unui stat membru, secțiunea Nomenclatura Combinată a Comitetului Codului Vamal, instituit prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, examinează de urgență, în conformitate cu dispozițiile regulamentului menționat, toate chestiunile referitoare la clasificarea produselor care fac obiectul prezentului regulament în Nomenclatura Combinată, în vederea clasificării lor în grupele de produse corespunzătoare.
Articolul 10
Comisia informează Federația Rusă cu privire la orice modificare adusă Nomenclaturii Combinate (NC) și codurilor TARIC, care afectează produsele care fac obiectul prezentului regulament, cu cel puțin o lună înainte de data intrării sale în vigoare în Comunitate.
Articolul 11
Comisia informează autoritățile competente din Federația Rusă cu privire la orice decizie adoptată în conformitate cu procedurile în vigoare în Comunitate, în ceea ce privește clasificarea produselor care fac obiectul prezentului regulament, cel mult după o lună de la data adoptării acesteia. O astfel de comunicare conține:
(a)
o descriere a produselor respective;
(b)
grupa de produse respectivă, codul din Nomenclatura Combinată (codul NC) și codul TARIC;
(c)
motivele care au dus la adoptarea deciziei.
Articolul 12
(1) În cazul în care o decizie de clasificare, adoptată în conformitate cu procedurile în vigoare în Comunitate, duce la o modificare a clasificării sau la o schimbare a grupei pentru oricare dintre produsele care fac obiectul prezentului regulament, autoritățile competente din statele membre acordă un termen de treizeci de zile, începând cu data la care a fost făcută comunicarea Comisiei, pentru punerea în aplicare a deciziei.
(2) Clasificarea anterioară se aplică în continuare produselor expediate înainte de data punerii în aplicare a deciziei, sub rezerva faptului că aceste produse sunt prezentate la import în Comunitate în termen de șaizeci de zile începând cu această dată.
Articolul 13
În cazul în care o decizie de clasificare, adoptată în conformitate cu procedurile în vigoare în Comunitate menționate la articolul 12, implică o grupă de produse supuse unei limite cantitative, Comisia inițiază consultări de îndată, dacă este necesar, în conformitate cu articolul 9, pentru a se ajunge la un acord asupra eventualelor ajustări necesare ale limitelor cantitative corespunzătoare, stabilite în anexa V.
Articolul 14
(1) Fără a aduce atingere altor dispoziții în materie în vigoare, în cazul în care există diferențe între clasificarea indicată în documentele necesare importului produselor care fac obiectul prezentului regulament și clasificarea stabilită de autoritățile competente din statul membru importator, produsele sunt supuse, cu titlu provizoriu, regimului de import care le este aplicabil pe baza clasificării stabilite de autoritățile menționate, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
(2) Autoritățile competente din statele membre informează Comisia cu privire la cazurile menționate la alineatul (1), indicând, în special:
(a)
cantitățile de produse respective;
(b)
grupa de produse menționată în documentele de import și cea înregistrată de autoritățile competente;
(c)
numărul licenței de export și categoria indicată.
(3) Autoritățile competente din statele membre nu eliberează o nouă autorizație de import pentru produsele siderurgice supuse, după reclasificare, uneia dintre limitele cantitative stabilite în anexa V înainte de a obține din partea Comisiei, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4, confirmarea cu privire la disponibilitatea cantităților care vor fi importate.
(4) Comisia informează țările exportatoare în cauză cu privire la cazurile menționate în prezentul articol.
Articolul 15
În cazurile menționate la articolul 14, precum și în cazurile similare semnalate de către autoritățile competente din Rusia, Comisia inițiază, dacă este necesar, consultări cu Federația Rusă pentru a se ajunge la un acord privind clasificarea ce trebuie stabilită definitiv pentru produsele care fac obiectul unor divergențe.
Articolul 16
Comisia, în acord cu autoritățile competente din statul membru sau din statele membre importatoare și din Federația Rusă, poate, în cazurile menționate la articolul 15, să stabilească clasificarea aplicabilă definitiv produselor care fac obiectul unor divergențe.
Articolul 17
Atunci când cazurile de divergență menționate la articolul 14 nu pot fi soluționate în conformitate cu articolul 15, Comisia adoptă, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, o măsură care stabilește clasificarea produselor în Nomenclatura Combinată.
SECȚIUNEA 2
Sistem de dublu control aplicabil administrării limitelor cantitative
Articolul 18
(1) Autoritățile competente din Federația Rusă eliberează o licență de export pentru toate transporturile de produse siderurgice care fac obiectul limitelor cantitative stabilite în anexa V, până la nivelul acestor limite.
(2) Importatorul prezintă originalul licenței de export în vederea eliberării autorizației de import, prevăzută la articolul 21.
Articolul 19
(1) Licența de export pentru limitele cantitative este conformă cu modelul prevăzut în anexa II și trebuie să certifice, printre altele, faptul că limita cantitativă stabilită pentru grupa de produse respectivă este aplicabilă cantității de produse în cauză.
(2) Fiecare licență de export reglementează numai una dintre grupele de produse enumerate în anexa I.
Articolul 20
Exporturilor li se aplică limitele cantitative stabilite pentru anul în cursul căruia produsele reglementate de licența de export au fost expediate, în sensul articolului 2 alineatul (4).
Articolul 21
(1) În măsura în care, în conformitate cu articolul 4, Comisia a confirmat că acea cantitate solicitată era disponibilă în limita cantitativă respectivă, autoritățile competente din statele membre eliberează o autorizație de import în termen de cel mult zece zile lucrătoare de la data prezentării de către importator a originalului licenței de export corespunzătoare. Prezentarea trebuie efectuată până la data de 31 martie a anului următor celui în care a avut loc expedierea produselor care fac obiectul licenței. Autorizațiile de import se eliberează de către autoritățile competente din oricare stat membru, indiferent de statul membru de destinație înscris pe licența de export, cu condiția confirmării de către Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4, că respectiva cantitate solicitată este disponibilă în limita cantitativă respectivă.
(2) Autorizațiile de import sunt valabile pentru o perioadă de patru luni de la data eliberării. La cererea unui importator și cu condiția ca cererea să fie bine motivată, autoritățile competente dintr-un stat membru pot prelungi cu cel mult patru luni valabilitatea autorizației.
(3) Autorizațiile de import se întocmesc pe baza modelului prevăzut în anexa III și sunt valabile pe întreg teritoriul vamal al Comunității.
(4) Declarația sau cererea importatorului privind autorizația de import trebuie să conțină:
(a)
numele și adresa completă a exportatorului;
(b)
numele și adresa completă a importatorului;
(c)
descrierea exactă a produselor și codul(rile) TARIC;
(d)
țara de origine a produselor;
(e)
țara de expediere;
(f)
grupa produselor respective și cantitatea pentru produsele în cauză;
(g)
greutatea netă în funcție de poziția din Nomenclatura Combinată;
(h)
valoarea CIF a produselor la frontiera Comunității, în funcție de poziția din Nomenclatura Combinată;
(i)
după caz, datele de plată și de livrare, precum și o copie a conosamentului și a contractului de cumpărare;
(j)
data și numărul licenței de export;
(k)
orice cod intern utilizat în scopuri administrative;
(l)
data și semnătura importatorului.
(5) Importatorii nu sunt obligați să importe într-un singur transport cantitatea totală ce face obiectul unei autorizații.
(6) Autorizația de import poate fi eliberată pe cale electronică atunci când birourile vamale respective au acces la document prin intermediul unei rețele informatice.
Articolul 22
Valabilitatea autorizațiilor de import eliberate de către autoritățile statelor membre este condiționată de valabilitatea licențelor de export și de cantitățile indicate în licențele de export eliberate de autoritățile competente din Federația Rusă, pe baza cărora au fost emise autorizațiile de import.
Articolul 23
Autorizațiile de import sau documentele echivalente sunt eliberate de autoritățile competente din statele membre, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2), și fără discriminare oricărui importator comunitar, indiferent de locul de stabilire al acestuia în Comunitate, fără a aduce atingere altor condiții cerute de reglementările în vigoare.
Articolul 24
(1) În cazul în care Comisia constată că totalul cantității ce face obiectul licențelor de export eliberate de Federația Rusă pentru o anumită grupă de produse în cursul unui an depășește limita cantitativă stabilită pentru acea grupă de produse, autoritățile competente din statele membre sunt informate imediat cu privire la aceasta și suspendă eliberarea autorizațiilor de import. În acest caz, Comisia inițiază fără întârziere consultări.
(2) Autoritățile competente dintr-un stat membru refuză să elibereze autorizații de import pentru produse originare din Federația Rusă care nu fac obiectul licențelor de export eliberate în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol.
SECȚIUNEA 3
Dispoziții comune
Articolul 25
(1) Licența de export prevăzută la articolul 18 și certificatul de origine prevăzut la articolul 2 pot include copii suplimentare marcate corespunzător în acest sens. Originalul și copiile acestor documente sunt redactate în limba engleză.
(2) În cazul în care documentele menționate la alineatul (1) sunt redactate de mână, acestea trebuie completate cu cerneală și cu litere majuscule.
(3) Formatul licenței de export sau al documentelor echivalente și al certificatului de origine este de 210 × 297 milimetri. Hârtia utilizată trebuie să fie hârtie de scris albă, încleiată, care nu conține pastă mecanică și care cântărește cel puțin 25 g/m2. Pe ambele fețe se imprimă un fond ghioșat, astfel încât să arate orice falsificare prin mijloace mecanice sau chimice.
(4) Autoritățile competente din statele membre nu acceptă decât originalul ca document valabil în scopul importului, în conformitate cu dispozițiile din prezentul regulament.
(5) Fiecare licență de export sau document echivalent și certificatul de origine poartă un număr de serie standard, imprimat sau nu, prin care se poate identifica.
(6) Acest număr este alcătuit din următoarele elemente:
-
două litere pentru a identifica țara exportatoare, după cum urmează:
RU
=
Federația Rusă;
-
două litere pentru a identifica statul membru de destinație prevăzut, după cum urmează:
AT
=
Austria
BE
=
Belgia
CY
=
Cipru
CZ
=
Republica Cehă
DE
=
Germania
DK
=
Danemarca
EE
=
Estonia
EL
=
Grecia
ES
=
Spania
FI
=
Finlanda
FR
=
Franța
GB
=
Regatul Unit
HU
=
Ungaria
IE
=
Irlanda
IT
=
Italia
LT
=
Lituania
LU
=
Luxemburg
LV
=
Letonia
MT
=
Malta
NL
=
Țările de Jos
PL
=
Polonia
PT
=
Portugalia
SE
=
Suedia
SI
=
Slovenia
SK
=
Slovacia;
-
un număr dintr-o cifră pentru a indica anul contingentului respectiv și care corespunde ultimei cifre a anului, de exemplu „5” pentru anul 2005;
-
un număr din două cifre, pentru a identifica biroul din țara exportatoare care a eliberat documentul;
-
un număr din cinci cifre, de la 00001 la 99999 consecutiv, atribuit statului membru de destinație respectiv.
Articolul 26
Licența de export și certificatul de origine pot fi eliberate după expedierea produselor la care se referă. În acest caz, acestea trebuie să poarte mențiunea „eliberat a posteriori”.
Articolul 27
În caz de furt, pierdere sau distrugere a unei licențe de export sau a unui certificat de origine, exportatorul poate solicita autorităților competente care au eliberat documentul un duplicat întocmit pe baza documentelor de export aflate în posesia lor. Duplicatul astfel eliberat trebuie să poarte mențiunea „duplicat”. Pe duplicat trebuie să se menționeze data licenței de export sau a certificatului de origine.
SECȚIUNEA 4
Licență de import comunitar - Formular comun
Articolul 28
(1) Formularele care trebuie utilizate de către autoritățile competente din statele membre pentru eliberarea autorizațiilor de import menționate la articolul 21 sunt conforme cu modelul de licență de import prevăzut în anexa III.
(2) Formularele de licență de import, precum și extrasele acestora, se întocmesc în două exemplare: primul, denumit „exemplar pentru titular” și care poartă numărul 1, se eliberează solicitantului, iar al doilea, denumit „exemplar pentru autoritatea emitentă” și care poartă numărul 2, se păstrează de către autoritatea care a eliberat licența. În scopuri administrative, autoritatea competentă poate adăuga copii suplimentare pentru formularul 2.
(3) Formularele sunt tipărite pe hârtie albă, fără pastă mecanică, finisată pentru scris, având o greutate între 55 și 65 g/m2. Formatul acestora este de 210 × 297 mm; spațiul dintre linii este de 4,24 mm (o șesime dintr-un inch); modul de prezentare a formularelor trebuie respectat întocmai. Pe ambele părți ale exemplarului nr. 1, care constituie licența propriu-zisă, este imprimat, pe lângă aceasta, un fond ghioșat de culoare roșie astfel încât să arate orice falsificare prin mijloace mecanice sau chimice.
(4) Statele membre sunt responsabile cu tipărirea formularelor. Formularele pot fi tipărite, de asemenea, de tipografii autorizate de către statul membru în care sunt stabilite. În acest ultim caz, pe fiecare formular trebuie să apară o trimitere la această autorizare. Pe fiecare formular apare o mențiune cu denumirea și adresa tipografiei sau un semn care să permită identificarea acesteia.
(5) La eliberarea licențelor de import sau a extraselor, autoritățile competente din statul membru le atribuie un număr de emitere. Acest număr este comunicat Comisiei pe cale electronică, prin intermediul rețelei integrate constituite în temeiul articolului 4.
(6) Licențele și extrasele se întocmesc în limba oficială sau într-una din limbile oficiale ale statului membru emitent.
(7) În rubrica 10, autoritățile competente indică grupa de produse siderurgice corespunzătoare.
(8) Semnele distinctive ale organismelor emitente și ale autorităților de atribuire se aplică prin intermediul unei ștampile. Cu toate acestea, ștampila organismelor emitente poate fi înlocuită cu un timbru sec combinat cu litere și cifre obținute prin perforare sau prin imprimarea pe licență. Cantitățile acordate sunt menționate de către autoritatea emitentă prin orice mijloace nefalsificabile, care fac imposibilă indicarea de cifre sau de mențiuni suplimentare.
(9) Versoul exemplarelor cu numărul 1 și numărul 2 prezintă o rubrică în care pot fi menționate cantitățile, fie de către autoritățile vamale, la efectuarea formalităților de import, fie de către autoritățile administrative competente, la eliberarea extraselor. În cazul în care spațiul prevăzut pentru imputări pe licențe sau în extrase este insuficient, autoritățile competente pot anexa una sau mai multe pagini cu rubrici similare celor de pe versoul exemplarelor cu numărul 1 și numărul 2 ale licențelor sau extraselor acestora. Autoritățile de imputare își aplică ștampila astfel încât jumătate să fie pe licență sau extras iar cealaltă jumătate pe foaia suplimentară. Dacă există mai multe foi suplimentare, se aplică o nouă ștampilă în mod similar, pe fiecare pagină și pe pagina anterioară.
(10) Licențele și extrasele eliberate, precum și mențiunile și vizele aplicate de către autoritățile unui stat membru au, în fiecare din celelalte state membre, aceleași efecte juridice ca și cele care sunt anexate documentelor eliberate, mențiunilor și vizelor aplicate de către autoritățile acestor state membre.
(11) Atunci când acest lucru este indispensabil, autoritățile competente din statele membre în cauză pot cere traducerea conținutului licențelor sau a extraselor în limba oficială sau într-una din limbile oficiale ale statului respectiv.
CAPITOLUL III
COOPERARE ADMINISTRATIVĂ
Articolul 29
Comisia comunică autorităților din statele membre numele și adresele autorităților din Federația Rusă care au competența de a elibera certificatele de origine și licențele de export, precum și specimenele de ștampile utilizate de aceste autorități.
Articolul 30
(1) Controlul a posteriori a certificatelor de origine sau a licențelor de export se efectuează prin sondaj sau ori de câte ori autoritățile competente din statele membre au îndoieli întemeiate cu privire la autenticitatea certificatului ori a licenței sau referitoare la exactitatea informațiilor privind originea reală a produselor respective.
În aceste cazuri, autoritățile competente din Comunitate retrimit certificatul de origine sau licența de export, sau o copie a acestor documente, autorităților competente din Federația Rusă, indicând, dacă este necesar, motivele de formă sau de fond care justifică o anchetă. În cazul în care factura a fost prezentată, autoritățile o anexează (sau anexează o copie a acesteia) la certificatul de origine, la licența de export sau la copia acestor documente. De asemenea, autoritățile competente furnizează toate informațiile obținute care dau naștere la îndoieli cu privire la exactitatea mențiunilor cuprinse în certificatul sau licența menționate.
(2) Dispozițiile alineatului (1) se aplică, de asemenea, controalelor a posteriori ale declarațiilor de origine.
(3) Rezultatele controalelor a posteriori efectuate în conformitate cu alineatul (1) sunt aduse la cunoștința autorităților competente din Comunitate în termen de cel mult trei luni. Informațiile comunicate indică dacă licența, declarația sau certificatul controversat se referă la mărfurile efectiv exportate și dacă aceste mărfuri pot fi exportate în Comunitate în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol. Autoritățile competente din Comunitate pot cere, de asemenea, copii după toată documentația necesară pentru stabilirea faptelor, în special pentru stabilirea originii mărfurilor.
(4) În cazul în care rezultatele acestor controale relevă abuzuri sau nereguli importante în folosirea declarațiilor de origine, statul membru în cauză informează Comisia cu privire la aceasta. Comisia transmite aceste informații celorlalte state membre.
(5) Recurgerea la procedura de control prin sondaj, prevăzută la prezentul articol, nu trebuie să constituie o barieră în calea punerii în liberă circulație a produselor respective.
Articolul 31
(1) Atunci când procedura de verificare prevăzută la articolul 30 sau atunci când informațiile obținute de autoritățile competente din Comunitate indică faptul că dispozițiile prezentului capitol sunt încălcate, autoritățile menționate solicită Federației Ruse să efectueze anchetele necesare sau să ia măsuri pentru efectuarea de anchete în ceea ce privește operațiunile care contravin sau par a contraveni dispozițiilor prezentului capitol. Rezultatele acestor anchete sunt comunicate autorităților competente din Comunitate, împreună cu informații care ar putea duce la stabilirea originii reale a mărfurilor.
(2) În cadrul acțiunilor întreprinse în temeiul dispozițiilor prezentului capitol, autoritățile competente din Comunitate pot face schimb de informații cu autoritățile competente din Federația Rusă, informații considerate ca fiind utile pentru prevenirea încălcării dispozițiilor prezentului capitol.
(3) Atunci când se stabilește că dispozițiile prezentului capitol au fost încălcate, Comisia poate lua măsurile necesare pentru prevenirea unei noi încălcări.
Articolul 32
Comisia coordonează acțiunile întreprinse de către autoritățile competente din statele membre în temeiul dispozițiilor prezentului capitol. Autoritățile competente din statele membre informează Comisia și celelalte state membre despre acțiunile întreprinse și rezultatele acestora.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 33
Regulamentul (CE) nr. 2267/2004 se abrogă.
Articolul 34
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 27 iunie 2005.