32006R2020
L 384/54
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 2020/2006 AL COMISIEI
din 22 decembrie 2006
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2535/2001 cu privire la gestionarea contingentului tarifar OMC pentru untul din Noua Zeelandă
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1255/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și al produselor lactate (1), în special articolul 29 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 2535/2001 al Comisiei din 14 decembrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1255/1999 al Consiliului privind regimul importurilor de lapte și produse lactate și deschiderea unor contingente tarifare (2) stabilește, în special, dispoziții privind „untul din Noua Zeelandă”, menționat la articolul 25 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul menționat anterior.
(2)
Curtea de Justiție a Comunităților Europene, în hotărârea sa din 11 iulie 2006, în cauza C-313/04 Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk vs. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung, a considerat că: „Articolul 35 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2535/2001 al Comisiei din 14 decembrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1255/1999 al Consiliului privind regimul importurilor de lapte și produse lactate și deschiderea unor contingente tarifare este lipsit de validitate atunci când dispune că cererile de certificat de import pentru untul din Noua Zeelandă cu drepturi reduse nu pot fi depuse decât la autoritățile competente din Regatul Unit”; și că „articolele 25 și 32 din Regulamentul (CE) nr. 2535/2001, citite împreună cu anexele III, IV și XII la același regulament, sunt lipsite de validitate, în măsura în care permit o discriminare în eliberarea certificatelor de import pentru untul din Noua Zeelandă cu drepturi reduse.”.
(3)
Este necesar să se adopte noi dispoziții pentru gestionarea contingentelor tarifare începând cu 1 ianuarie 2007, asigurând importatorilor un acces nediscriminatoriu la contingent, în conformitate cu hotărârea Curții în cauza C-313/04.
(4)
În vederea asigurării stabilității comerțului prin deschiderea în mod progresiv a întregului contingent tuturor operatorilor interesați, este necesar să se gestioneze contingentul în conformitate cu metoda menționată la articolul 29 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1255/1999. Prin urmare, contingentul trebuie împărțit între operatorii tradiționali și noii veniți. Este necesar să se procedeze astfel încât partea rezervată importatorilor tradiționali să fie gestionată ținându-se seama de comerțul anterior pentru același contingent, iar partea alocată noilor veniți să fie gestionată printr-o examinare simultană a licențelor.
(5)
Datorită necesității de garantare a autenticității cererilor de licență de import, de prevenire a speculei și de asigurare a unei utilizări maxime a contingentului, este necesar ca fiecare solicitant, în cadrul părții din contingent alocată noilor veniți, să solicite o cantitate minimă, iar cererile trebuie să se limiteze la 10 % din cantitatea disponibilă. Din aceleași motive, trebuie să se stabilească criteriile pentru a se permite participarea la contingent; în special, contingentul trebuie să fie deschis operatorilor care fac dovada unui anumit nivel de activitate comercială în sectorul produselor lactate. Pentru asigurarea unei mai mari egalități de acces la contingentul alocat noilor veniți, fiecare solicitant poate solicita o cantitate maximă.
(6)
Nivelul garanției ar trebui stabilit astfel încât numai operatorii veritabili să depună cereri în cadrul contingentului. Prin urmare, trebuie adoptat nivelul garanției aplicabil pentru gestionarea contingentelor menționate la titlul 2 capitolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2535/2001.
(7)
Pentru a se evita eliberarea de licențe pentru cantități care nu sunt viabile din punct de vedere economic, este prevăzută o procedură de tragere la sorți, în cazul în care s-ar elibera licențe pentru cantități mai mici de douăzeci de tone.
(8)
Importurile de unt din Noua Zeelandă trebuie să respecte anumite cerințe cu privire la calitate și compoziție, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2535/2001. Pentru atestarea conformității cu aceste cerințe și pentru dovedirea originii produselor, trebuie să se prevadă obligația operatorului de a prezenta certificatul IMA 1 în momentul importului.
(9)
Comitetul de gestionare a laptelui și a produselor lactate nu a emis nici un aviz în termenul stabilit de președinte,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 2535/2001 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 9
Înainte de 1 iunie, autoritatea competentă informează solicitanții cu privire la rezultatul procedurii de autorizare și, după caz, cu privire la numărul autorizației. Autorizația este valabilă timp de un an.”
2.
Articolele 24 și 25 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 24
(1) Prezenta secțiune se aplică importurilor din cadrul contingentelor tarifare specificate în funcție de țara de origine și menționate în lista CXL prevăzută la anexa III.B.
(2) Drepturile care urmează să fie aplicate și cantitățile maxime importate pe fiecare perioadă de contingent tarifar de import sunt indicate în anexa III.B.
Articolul 25
(1) Licența de import pentru produsele enumerate în anexa III.B, cu rata drepturilor indicată, nu se eliberează decât la prezentarea unui certificat IMA 1 corespunzător, pentru cantitatea netă totală înscrisă în acesta.
Certificatul IMA 1 trebuie să îndeplinească condițiile stabilite la articolele 29-33. Licențele de import trebuie să conțină numărul și data eliberării certificatului IMA 1 corespunzător.
(2) Licențele de import pot fi eliberate numai după ce autoritatea competentă verifică dacă au fost respectate dispozițiile articolului 33 alineatul (1) litera (e).
Organismul emitent al licențelelor transmite Comisiei o copie a certificatului IMA 1 introdus cu fiecare cerere de licență de import, în ziua depunerii acesteia și până la ora 18, ora Bruxelles-ului.
Organismul emitent eliberează licența de import în a patra zi lucrătoare următoare, în cazul în care Comisia nu a luat o măsură specială înaintea acestei date.
Organismul competent emitent al licențelor de import păstrează originalul fiecărui certificat IMA 1 prezentat.”
3.
La articolul 26 alineatul (2), paragraful al doilea se elimină.
4.
Articolele 34-39 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 34
(1) Dispozițiile prezentei secțiuni se aplică importurilor de unt din Noua Zeelandă de la numerele de contingent 09.4195 și 09.4182 menționate la anexa III.A.
(2) Se aplică dispozițiile articolelor 27 și 30, ale articolului 31 alineatul (1), ale articolului 32 alineatele (2) și (3) și ale articolului 33 alineatul (1) literele (a)-(d).
(3) Prin cuvintele «de cel puțin șase săptămâni», care apar în descrierea contingentului de unt din Noua Zeelandă, se înțelege de cel puțin șase săptămâni la data la care se prezintă autorităților vamale o declarație de punere în liberă circulație.
(4) Contingentele tarifare, dreptul care trebuie aplicat și cantitățile maxime ce trebuie importate în fiecare perioadă sau subperioadă de contingent tarifar de import sunt prevăzute la anexa III.A.
Articolul 34a
(1) Cotele sunt împărțite în două părți menționate la anexa III.A:
(a)
contingentul nr. 09.4195 (denumit în continuare partea A) este repartizat între importatorii comunitari care sunt autorizați în conformitate cu dispozițiile articolului 7 și care pot dovedi:
(i)
pentru anul contingentar 2007, că au importat în cadrul contingentului 09.4589 în cursul anului 2006,
(ii)
pentru anul contingentar 2008, că au importat în cadrul unuia dintre contingentele 09.4589, 09.4195 sau 09.4182, în perioada 1 ianuarie 2006-31 decembrie 2007,
(iii)
pentru următorii ani contingentari, că au importat în cadrul unuia dintre contingentele 09.4589, 09.4195 sau 09.4182, în decursul celor 24 de luni care precedă luna noiembrie anterioară anului contingentar;
(b)
contingentul nr. 09.4182 (denumit în continuare partea B) este rezervat solicitanților:
(i)
care sunt autorizați în conformitate cu dispozițiile articolului 7 sau
(ii)
pentru perioada ianuarie-iunie 2007, care sunt stabiliți în Bulgaria sau în România și care respectă dispozițiile articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2018/2006 al Comisiei (3)
și
(iii)
care por dovedi că, în decursul perioadei de douăsprezece luni care precedă luna noiembrie anterioară anului contingentar, au importat în Comunitate și/sau au exportat din Comunitate minimum 100 de tone de lapte și produse lactate de la capitolul 04 din Nomenclatura Combinată, în cel puțin patru operațiuni separate.
Cu toate acestea, pentru anii contingentari 2007 și 2008, perioada de douăsprezece luni menționată este anul calendaristic 2006 și respectiv, anul calendaristic 2007.
(2) Dovezile activităților comerciale menționate la alineatul (1) litera (a) și litera (b) punctele (ii) și (iii) sunt valabile pentru cele două semestre ale anului contingentar.
(3) Cererile de licențe pot fi depuse numai în cursul primelor zece zile din lunile următoare:
(a)
în ianuarie 2007 și 2008, pentru subperioada contingentară ianuarie-iunie; cu toate acestea, pentru ianuarie 2007, cererile de licență pot fi depuse în primele cincisprezece zile,
(b)
în noiembrie, pentru subperioadele contingentare ianuarie-iunie următoare,
(c)
în luna iunie, pentru subperioada contingentară iulie-decembrie.
(4) Pentru a fi admisibile, cererile de licențe de import pot viza, pentru fiecare solicitant:
(a)
pentru partea A:
(i)
pentru anul contingentar 2007, cel mult 125 % din cantitatea produselor pe care le-a importat în 2006 în cadrul contingentului 09.4589,
(ii)
pentru anul contingentar 2008, cel mult 125 % din cantitatea totală a produselor pe care le-a importat în 2006 și 2007 în cadrul contingentelor 09.4589, 09.4195 și 09.4182,
(iii)
pentru următorii ani contingentari, cel mult 125 % din cantitățile pe care le-a importat în cadrul contingentului 09.4589, 09.4195 sau 09.4182 în decursul celor 24 de luni care precedă luna noiembrie anterioară anului contingentar;
(b)
pentru partea B, cel puțin 20 tone și cel mult 10 % din cantitatea disponibilă pentru subperioada respectivă și cu condiția să poată dovedi în mod corespunzător autorității competente din statul membru respectiv că îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1) litera (b).
Dovezile menționate anterior sunt prezentate la depunerea cererilor de licențe.
Sub rezerva respectării condițiilor de admisibilitate, solicitanții pot depune cereri simultan, în cadrul ambelor părți din contingent.
Cererile de licențe trebuie să fie separate pentru partea A și pentru partea B.
Dovada importurilor sau exporturilor este furnizată în conformitate cu articolul 5 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006.
(5) Cererile de licențe pot fi depuse numai în statul membru de autorizare. Ele trebuie să conțină numărul de autorizare al operatorului.
Articolul 35
Nivelul garanției, menționat la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000, este egal cu 35 EUR pentru 100 kilograme nete de produs.
Articolul 35a
(1) Statele membre comunică Comisiei cererile depuse pentru fiecare produs până în a treia zi lucrătoare după sfârșitul perioadei de depunere a cererilor.
(2) Această comunicare cuprinde cantitățile solicitate pentru fiecare număr de contingent, defalcate pe cod al Nomenclaturii Combinate.
(3) Comisia decide, în termen de cinci zile lucrătoare după perioada de notificare menționată la alineatul (1), în ce măsură pot fi admise cererile. În cazul în care cantitățile solicitate nu depășesc cantitățile contingentare disponibile, Comisia nu ia nici o decizie, iar licențele sunt eliberate pentru cantitățile solicitate.
În cazul în care cererile de licențe pentru un subcontingent depășesc cantitatea disponibilă pentru perioada contingentară în cauză, Comisia aplică un coeficient de alocare uniform cantităților care fac obiectul cererii. Partea garanției corespunzătoare cantităților nealocate este eliberată.
În cazul în care, pentru unul dintre subcontingente, aplicarea coeficientului de alocare ar avea drept rezultat atribuirea de licențe pentru mai puțin de douăzeci de tone per cerere, cantitățile corespunzătoare disponibile sunt atribuite de către statul membru respectiv prin tragere la sorți, pentru licențele eliberate pentru 20 de tone fiecare, între solicitanții cărora le-ar fi fost atribuite mai puțin de 20 tone în cazul aplicării coeficientului de alocare.
În cazul în care, după constituirea loturilor de douăzeci de tone, rămâne o cantitate mai mică de douăzeci de tone, aceasta este considerată un lot.
Garanția cu privire la cererile care nu sunt reținute în cadrul atribuirii prin tragere la sorți este eliberată de îndată.
(4) Licențele sunt eliberate în cel mult cinci zile lucrătoare de la adoptarea deciziei menționate la alineatul (3).
(5) Licențele de import eliberate în temeiul prezentului regulament sunt valabile până în ultima zi a semestrului menționat la anexa III.A.
(6) Licențele de import eliberate în temeiul prezentei secțiuni pot fi transferate numai persoanelor fizice sau juridice care sunt autorizate în conformitate cu articolul 7. Împreună cu cererea de transfer, cedentul informează organismul emitent cu privire la numărul de autorizare al cesionarului.
Articolul 35b
Cererea de licență și licența cuprind trimiterile prevăzute la articolul 28, cu excepția trimiterilor la certificatul IMA 1.
Cererea de licență poate cuprinde, la rubrica 16, unul sau mai multe dintre codurile NC enumerate în anexa III.A.
Licența cuprinde, la rubrica 20, perioada subcontingentară pentru care sunt eliberate licențele.
În cazul în care o cerere de licență indică mai multe coduri NC, aceasta trebuie să precizeze cantitatea solicitată pentru fiecare cod și pentru fiecare dintre ele se eliberează o licență diferită.
Articolul 36
Atunci când untul din Noua Zeelandă nu îndeplinește cerințele privind compoziția, beneficiul contingentului nu este acordat pentru cantitatea totală care face obiectul declarației vamale corespunzătoare.
Atunci când a fost acceptată o declarație de punere în liberă circulație, autoritățile vamale, după constatarea neconformității, colectează drepturile de import stabilite în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului. În acest scop, se eliberează o licență de import cu drepturi întregi pentru cantitatea neconformă.
Cantitatea nu se atribuie licenței.
Articolul 37
(1) Rata drepturilor prevăzută la anexa III.A se aplică untului din Noua Zeelandă importat în temeiul prezentei secțiuni numai cu condiția prezentării declarației de punere în liberă circulație însoțită de o licență de import, eliberată în conformitate cu dispozițiile articolului 35a, și de un certificat IMA 1, menționat la anexa X, eliberat de un organism emitent enumerat în anexa XII, care dovedește respectarea condițiilor de admisibilitate și originea produsului care face obiectul acestei declarații. Autoritățile vamale indică numărul de ordine al certificatului IMA 1 în licența de import.
(2) Cantitatea indicată în certificatul IMA 1 este egală cu cantitatea indicată în declarația vamală de import.
(3) Perioada de valabilitate a certificatului IMA 1 se întinde de la data eliberării sale până în ultima zi a perioadei contingentare anuale de import.
(4) Licența de import poate fi utilizată pentru una sau mai multe declarații de import.
Articolul 38
Pe lângă condițiile prevăzute la articolul 33 alineatul (1) literele (a)-(d), un organism emitent nu poate figura în anexa XII decât în cazul în care se angajează să comunice Comisiei abaterea standard a conținutului de grăsimi în aceleași condiții de fabricare, menționată la anexa IV punctul 1 litera (e), a untului din Noua Zeelandă fabricat de fiecare producător menționat la anexa IV punctul 1 litera (a), în conformitate cu fiecare caiet de sarcini al cumpărătorului.
Articolul 39
Statele membre adresează o notificare Comisiei, pentru data de 31 ianuarie care urmează după sfârșitul anului contingentar stabilit, cantitățile lunare definitive și cantitatea totală pentru acest an contingentar de produse pentru care au fost acceptate declarații de punere în liberă circulație în cadrul contingentului tarifar menționat la alineatul (1) în decursul anului contingentar anterior.
Notificarea lunară se efectuează pentru a zecea zi a lunii următoare celei în care sunt acceptate declarațiile de punere în liberă circulație.
5.
Anexa III. A se înlocuiește cu anexa I la prezentul regulament.
6.
Textul anexei II la prezentul regulament se inserează ca anexa III.B.
7.
La anexa IV, partea „1. DEFINIȚII” se modifică după cum urmează:
(a)
litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
«producător»: o unitate de producție sau o fabrică în care este produs, printr-un procedeu special, untul destinat exportului către Comunitate în cadrul contingentelor tarifare menționate în anexa III.A.”;
(b)
litera (c) se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
«lot»: o cantitate de unt care face obiectul unui certificat IMA 1 prezentat autorităților vamale competente în vederea punerii în liberă circulație în cadrul contingentelor tarifare menționate în anexa III. A.”
8.
La anexa X, formularea de la rubrica „CERTIFICAT” se înlocuiește cu următoarea formulare:
„CERTIFICAT
Pentru importul de unt din Noua Zeelandă în cadrul contingentului tarifar menționat la anexa III.A”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2007.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 22 decembrie 2006.