32001R1282
L 176/14
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1282/2001 AL COMISIEI
din 28 iunie 2001
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului în ceea ce privește strângerea de informații pentru identificarea produselor vinicole și pentru monitorizarea pieței vitivinicole și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1623/2000
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2826/2000 (2), în special articolele 23, 33 și 73,
întrucât:
(1)
Articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 prevede că producătorii de struguri pentru vinificație și producătorii de must și vin trebuie să facă declarații referitoare la recoltă cu privire la cea mai recentă recoltă și că producătorii de vin și must și operatorii comerciali, alții decât detailiștii, trebuie sa își declare stocurile în fiecare an.
(2)
Articolul respectiv prevede că statele membre pot să solicite vânzătorilor de struguri să declare, de asemenea, cantitățile de struguri comercializate.
(3)
Pentru a facilita operațiunile de gestionare a pieței ar trebui să se stabilească un termen până la care să se prezinte declarațiile. Având în vedere că recoltarea are loc la termene diferite în fiecare stat membru, termenele finale pentru prezentarea declarațiilor de către producători ar trebui eșalonate. De asemenea, ar trebui să se prevadă ca operatorii economici care comercializează produse vinicole înainte de datele specificate pentru declarații să prezinte aceste declarații.
(4)
Cu toate acestea, producătorii care pot furniza toate informațiile necesare cerute printr-o singură declarație referitoare la producția vinicolă nu trebuie să întocmească două declarații. Producătorii foarte mici pot fi scutiți de prezentarea declarațiilor, întrucât producția totală a acestora reprezintă un procent foarte mic din producția comunitară.
(5)
Pentru a facilita aplicarea prezentului regulament, datele ce trebuie furnizate în declarații ar trebui menționate aici în formă de tabel, iar statelor membre ar trebui să li se permită să hotărască asupra formei în care operatorii urmează să le furnizeze. Ar trebui să se prevadă, de asemenea, ca termenele la care statele membre trebuie să centralizeze și să prezinte Comisiei datele pe care le-au colectat și modul în care trebuie înaintate datele.
(6)
Categoria „alte vinuri” ar trebui definită conform clasificării soiurilor de viță de vie care pot fi cultivate în Comunitate, stabilite de către statele membre în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999.
(7)
Informațiile referitoare la suprafețe ar putea fi imprecise în cazul în care declaranții nu au la dispoziție mijloacele corespunzătoare de verificare. Prin urmare, în asemenea cazuri ar trebui să se prevadă sancțiuni care să varieze în funcție de seriozitatea inexactităților din declarațiile prezentate.
(8)
Sancțiunile trebuie să asigure un grad de proporționalitate suficient în ceea ce privește declarațiile în care s-au descoperit omisiuni sau erori înaintate de producătorii vinicoli. Astfel, sancțiunile ar trebui să difere în funcție de corecțiile aduse declarațiilor.
(9)
Declarațiile de recoltă și stoc prezentate de diferitele părți interesate sunt în prezent singurele mijloace prin care se pot cunoaște corect cantitățile de vin produs și stocurile de vin. Prin urmare, ar trebui să se adopte măsurile corespunzătoare pentru a garanta că părțile în cauză prezintă declarațiile, iar acestea din urmă sunt complete și corecte, fixându-se sancțiuni în cazurile în care nu se prezintă declarațiile sau sunt false ori incomplete la data prezentării. Pentru a facilita procesarea datelor privind declarațiile, fiecare declarație prezentată unei unități administrative competente ar trebui abordată separat de oricare alte declarații pe care același producător ar fi putut să le prezinte la alte unități administrative dintr-un stat membru.
(10)
Regulamentul (CEE) nr. 2392/86 (3) al Consiliului, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1631/98 (4), prevede instituirea unui registru comunitar al plantațiilor de viță de vie. Statelor membre cu un registru complet ar trebui să li se permită să folosească anumite date din registrul respectiv, în cazul în care acestea nu sunt furnizate în declarații.
(11)
Este necesar să se pună la dispoziție unele informații privind piața vitivinicolă pentru a se asigura că aceasta poate fi verificată. În afară de datele furnizate în rezumatele diferitelor declarații, sunt esențiale informațiile privind oferta de vin, utilizarea acesteia și prețurile practicate. Prin urmare, ar trebui să se ceară statelor membre să colecteze aceste informații și să le transmită Comisiei la anumite date fixe.
(12)
În această privință trebuie amintit că, pentru a asigura o verificare eficientă a pieței și a permite realizarea în timp util a unor previziuni bugetare fiabile, este necesar să se respecte datele specificate pentru transmiterea informațiilor.
(13)
Pentru a asigura consecvența necesară între sancțiunile prevăzute de prezentul regulament și cele stabilite în același scop de Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 (5) al Comisiei, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 545/2001 (6), regulamentul respectiv ar trebui modificat și sancțiunile adaptate în mod corespunzător.
(14)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a vinurilor,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 privind strângerea de informații pentru identificarea produselor vinicole și pentru verificarea pieței vitivinicole sunt cele stabilite de prezentul regulament.
CAPITOLUL I
Declarațiile de recoltă
Articolul 2
(1) Persoanele fizice sau juridice sau asociațiile de astfel de persoane care recoltează struguri, denumite în continuare „viticultori”, prezintă în fiecare an autorităților competente din statele membre o declarație de recoltă pentru unitatea administrativă respectivă, care conține cel puțin informațiile menționate în tabelul A și, dacă este cazul, în tabelul B din anexa la prezentul regulament.
Statele membre pot autoriza prezentarea unei declarații pentru fiecare exploatație.
(2) Următorii nu sunt obligați să prezinte o declarație:
(a)
viticultorii a căror producție totală de struguri este destinată consumului în stare neprelucrată sau este destinată uscării sau transformării directe în suc de struguri;
(b)
viticultorii ale căror exploatații cuprind mai puțin de 10 acri de suprafață cultivată cu viță de vie, a căror recoltă sau parte a acesteia nu a fost și nu va fi comercializată sub nici o formă;
(c)
viticultorii ale căror exploatații cuprind mai puțin de 10 acri de suprafață cultivată cu viță de vie și care livrează întreaga recoltă cooperativei sau asociației vinicole căreia îi aparțin sau cu care sunt asociați. În acest caz, viticultorii trebuie să prezinte cooperativei sau asociației vinicole o declarație în care să se menționeze:
(i)
numele, prenumele și adresa cultivatorului;
(ii)
cantitatea de struguri livrată;
(iii)
mărimea și amplasarea suprafețelor cultivate cu viță de vie.
Cooperativa sau asociația vinicolă verifică exactitatea datelor conținute de această declarație în raport cu informațiile pe care le deține.
(3) Prin derogare de la dispozițiile primului paragraf din alineatul (1) și fără a aduce atingere obligațiilor care rezultă din articolul 4, statele membre pot scuti de la obligația de a prezenta declarații:
(a)
viticultorii care își procesează singuri toată recolta de struguri în vin sau o dau spre procesare în numele lor;
(b)
viticultorii care sunt asociați cu sau aparțin unei cooperative sau unei asociații vinicole care livrează întreaga recoltă cooperativei sau asociației vinicole respective sub formă de struguri și/sau must, inclusiv viticultorii menționați în articolul 4 alineatul (4).
Articolul 3
Suprafața care trebuie introdusă în declarația menționată în articolul 2 este suprafața cultivată cu viță de vie aflată în producție în unitatea administrativă indicată de statul membru.
CAPITOLUL II
Declarații privind producția, tratarea și/sau comercializarea
Articolul 4
(1) Persoanele fizice sau juridice sau asociațiile de persoane, inclusiv cooperativele vinicole, care, din recolta anului curent, au produs vin și/sau dețin, la datele menționate în articolul 11 alineatul (1), alte produse decât vinul, înaintează anual o declarație de producție care să conțină cel puțin informațiile menționate în tabelul C din anexă, unei autorități competente desemnate de statul membru respectiv.
(2) Statele membre pot stabili ca persoanele fizice sau juridice sau asociațiile de persoane, inclusiv cooperativele vinicole, care, înainte de datele indicate în articolul 11 alineatul (1), au tratat și/sau comercializat produse înainte de încheierea procesului de vinificație pentru anul viticol curent, să înainteze autorităților competente o declarație privind tratarea și/sau comercializarea care să conțină cel puțin informațiile prevăzute în tabelul C.
(3) Viticultorii menționați în articolul 2 alineatul (2) și producătorii care obțin prin vinificare în unitatea proprie a produselor cumpărate, o cantitate mai mică de 10 hectolitri de vin care nu a fost și nu va fi comercializată sub nici o formă, nu trebuie să prezinte o declarație privind producția sau, dacă este cazul, privind tratarea sau comercializarea.
(4) Exceptarea de la obligația de a prezenta o declarație privind producția este acordată, de asemenea, viticultorilor ce aparțin de o cooperativă ori sunt asociați unei cooperative vinicole căreia i se cere să prezinte o declarație, care își livrează producția de struguri acelei cooperative vinicole, dar își rezervă dreptul de a obține prin vinificare o cantitate de vin mai mică de 10 hectolitri pentru consum în familiile lor.
(5) În cazul persoanelor fizice sau juridice sau asociațiilor de astfel de persoane care comercializează produse înainte de încheierea procesului de vinificație, statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura că producătorii care trebuie să înainteze declarații sunt capabili să obțină diferitele date pe care sunt obligați să le ofere în declarații.
Articolul 5
Prin derogare de la articolul 4, statele membre, care, în conformitate cu Regulamentul (CEE) 2392/86, au instituit un registru al plantațiilor de viță de vie actualizat anual sau un instrument de control administrativ similar, pot scuti persoanele fizice sau juridice sau asociațiile de persoane sau viticultorii menționați în articolul respectiv de la obligația de a declara suprafața.
În astfel de cazuri, autoritățile competente din statele membre completează declarațiile menționate în articolul respectiv, indicând suprafața pe baza datelor din registru.
CAPITOLUL III
Declarațiile de stoc
Articolul 6
(1) În fiecare an, persoanele fizice sau juridice sau asociațiile de persoane, altele decât consumatorii particulari și detailiștii, declară autorităților competente din statele membre stocurile de must de struguri, must concentrat de struguri, must de struguri concentrat rectificat și vin, deținute de aceștia la 31 iulie. În ceea ce privește produsele vinicole comunitare, declarațiile respective nu includ produsele obținute din struguri recoltați în același an calendaristic.
Cu toate acestea, în cazul în care producția de vin anuală nu depășește 25 000 hectolitri, statele membre pot scuti comercianții, alții decât detailiștii care dețin stocuri mici, de la obligația de a face declarațiile prevăzute în primul paragraf, în cazul în care autoritățile competente sunt în măsură să furnizeze Comisiei o evaluare statistică a stocurilor existente într-un stat membru.
(2) „Detailist” în sensul alineatului (1) înseamnă orice persoană fizică sau juridică sau asociație de persoane a căror activitate economică include vânzarea vinului în cantități mici direct la consumator, cu excepția celor care utilizează crame specializate pentru stocarea și manevrarea vinului în cantități mari.
Cantitățile menționate în primul paragraf se stabilesc de fiecare stat membru având în vedere în special caracteristicile speciale ale comerțului și distribuției.
(3) Declarația prevăzută la alineatul (1) conține cel puțin informațiile menționate în tabelul D din anexa la prezentul regulament.
CAPITOLUL IV
Dispoziții comune
Articolul 7
(1) Statele membre întocmesc modelele de formulare pentru diferitele declarații și garantează că aceste formulare conțin cel puțin punctele specificate în tabelele A, B, C și D din anexă.
Formularele menționate anterior nu trebuie să cuprindă o trimitere explicită la suprafață, dacă statul membru poate să o determine cu precizie din celelalte informații conținute în declarație, de exemplu suprafața de producție și recolta totală a exploatației, sau în registrul plantațiilor de viță de vie.
Informațiile conținute în declarațiile menționate în primul paragraf se centralizează la nivel național.
Statele membre adoptă orice măsuri de control necesare pentru a asigura exactitatea declarațiilor.
Statele membre notifică măsurile respective Comisiei și transmit modelul de formulare întocmite în temeiul primului paragraf.
(2) Statele membre a căror suprafață cultivată cu viță de vie nu depășește 100 ha și care dețin:
-
o parte din informațiile ce trebuie să apară în declarațiile menționate în capitolele I și II din alte documente administrative pot să nu completeze declarațiile cu privire la acest aspect;
-
toate informațiile care trebuie să apară în declarațiile menționate în capitolele I și II din alte documente administrative pot să scutească operatorii de la obligația de a prezenta declarații.
Statele membre în care titlul II capitolele I și II din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 nu se aplică în temeiul articolului 21 din regulamentul respectiv și care dețin:
-
o parte din informațiile ce trebuie să apară în declarațiile menționate în capitolul III din alte documente administrative, pot să nu completeze declarațiile cu privire la acest aspect;
-
toate informațiile care trebuie să apară în declarațiile menționate în capitolul III din alte documente administrative, pot să scutească operatorii de la obligația de a prezenta declarațiile respective.
Articolul 8
În vederea înțelegerii declarațiilor menționate în articolele 2 și 4, „alte vinuri” înseamnă vinuri obținute din soiurile de struguri menționate în clasificarea soiurilor de viță de vie, elaborată de statele membre în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, pentru aceeași unitate administrativă, atât soiurile de struguri pentru vinificație, cât și, dacă este cazul, soiurile de struguri de masă, cele destinate producției de struguri uscați sau cele destinate producției de rachiu din vin.
Cu toate acestea, în scopul declarației menționate în articolul 4, „alte vinuri” în sensul primului paragraf nu înseamnă decât vinuri destinate producției de rachiu din vin cu denumire de origine controlată sau vinuri pentru distilare obligatorie menționate în articolul 28 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999.
Articolul 9
Cantitățile de produse care trebuie să fie introduse în declarațiile menționate în articolele 2, 4 și 6 se exprimă în hectolitri de vin. Cantitățile de must concentrat de struguri și must concentrat rectificat de struguri introduse în declarațiile prevăzute în articolul 4 se exprimă în hectolitri din aceste produse.
Cu toate acestea, statele membre pot să prevadă ca respectivele cantități din declarațiile menționate în articolul 2 urmează să fie exprimate mai degrabă în chintale decât în hectolitri.
Pentru a transforma cantitățile de produse, altele decât vinul, în hectolitri de vin, statele membre pot stabili coeficienți care să difere în funcție de criteriile obiective diverse care au un impact asupra transformării. Statele membre comunică acești coeficienți Comisiei împreună cu sinteza prevăzută la articolul 14.
Cantitatea de vin ce trebuie introdusă în declarațiile de producție prevăzute la articolul 4 este cantitatea totală obținută la încheierea principalei fermentații alcoolice, inclusiv drojdia de vin.
Articolul 10
Prezentul regulament nu afectează nici una din dispozițiile statelor membre privind declarațiile referitoare la recoltă, producție, tratare și/sau comercializare sau la stoc, care prevăd furnizarea unor informații mai detaliate, în special prin cuprinderea unui număr mai mare de persoane decât cel prevăzut la articolele 2, 4 și 6.
Articolul 11
(1) Declarațiile menționate în articolele 2 și 4 se înaintează până la 10 decembrie cel târziu. Cu toate acestea, statele membre pot stabili o dată sau date anterioare acesteia. Statele membre pot stabili, de asemenea, o dată la care cantitățile deținute sunt luate în considerare la întocmirea declarațiilor.
(2) Declarațiile menționate în articolul 6 se fac până la 10 septembrie cel târziu pentru cantitățile deținute la 31 iulie. Cu toate acestea, statele membre pot stabili o dată sau date anterioare acesteia.
CAPITOLUL V
Sancțiuni
Articolul 12
Persoanele care au obligația de a depune declarații referitoare la recoltă, producție, tratament și/sau comercializare sau de stoc și care nu depun declarațiile respective până la datele menționate în articolul 11 nu se califică, exceptând cazurile de forță majoră, pentru măsurile prevăzute la articolele 24, 29, 30, 34 și 35 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 pentru anul viticol în cauză sau pentru anul următor.
Cu toate acestea, depășirea termenelor indicate în primul paragraf cu cel mult cinci zile lucrătoare aduce cu sine o reducere de 15 % doar pentru sumele plătibile pentru anul viticol în cauză și o reducere de 30 % dacă termenele respective sunt depășite cu cel mult 10 zile lucrătoare.
Articolul 13
(1) Persoanele care au obligația să depună declarații de recoltă, producție, comercializare și/sau tratament sau de stoc, iar autoritățile competente din statele membre constată că declarațiile respective sunt incomplete sau inexacte, se pot califica pentru măsurile menționate în articolele 24, 29, 30, 34 și 35 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, numai în cazul în care detaliile lipsă ori inexacte nu sunt esențiale pentru aplicarea corespunzătoare a măsurilor respective.
(2) Cu excepția cazurilor de forță majoră, atunci când autoritățile competente din statele membre constată că declarațiile menționate în prezentul regulament sunt incomplete sau inexacte iar informațiile lipsă ori inexacte sunt esențiale pentru aplicarea corespunzătoare a măsurilor în cauză, statele membre aplică următoarele sancțiuni, indiferent de orice alte sancțiuni naționale aplicate:
(a)
în cazul măsurilor menționate în articolele 24, 34 și 35 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, ajutorul se reduce:
-
cu același procent cu care s-a făcut ajustarea cantității declarate, când ajustarea este de cel mult 5 %;
-
cu un procent dublu celui cu care s-a făcut ajustarea cantității declarate, când ajustarea este între 5 % și cel mult 20 %.
Nu se acordă aceast ajutor , nici ajutorul pentru anul viticol următor, atunci când ajustarea cantității declarate este mai mare de 20 %.
Atunci când eroarea detectată în declarație provine din informațiile furnizate de alți operatori și/sau asociați ale căror nume se introduc în documentele cerute iar declarantul nu poate verifica a priori informațiile respective, ajutorul se reduce doar cu procentul cu care s-a făcut ajustarea;
(b)
în cazul măsurilor menționate în articolele 29 și 30 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, atunci când vinul livrat pentru distilare nu a fost achitat încă, prețul ce urmează să fie plătit de către distilator producătorului declarant se reduce după cum urmează:
-
cu același procent cu care s-a făcut ajustarea volumului declarat, calculat în procente, când ajustarea este de cel mult 5 %;
-
cu un procent dublu celui cu care s-a făcut ajustarea volumului declarat, când ajustarea este între 5 % și cel mult 20 %.
Nu se plătesc nici aceste prețuri, nici cele pentru anul viticol următor, atunci când ajustarea cantității declarate este mai mare de 20 %.
Atunci când eroarea detectată în declarație provine din informațiile furnizate de către alți operatori și/sau asociați ale căror nume se introduc în documentele cerute iar declarantul nu poate verifica a priori informațiile respective, ajutorul se reduce doar cu procentul cu care s-a făcut ajustarea.
Autoritățile competente ajustează ajutorul ce urmează să fie plătită distilatorului proporțional cu prețul plătit producătorului.
(3) În cazul în care ajutorul menționat în alineatul (2) litera (a) a fost deja plătită, autoritățile competente recuperează partea din ajutorul plătit în plus, precum și dobânda la rata curentă în statul membru în cauză, de la data plății ajutorului până la recuperarea acesteia. Orice sumă plătită suplimentar sub formă de avans pentru ajutorul obținut în conformitate cu normele aplicabile în acest caz se restituie agenției competente, precum și dobânda la rata curentă în statul membru în cauză, de la data plății avansului până la recuperarea acestuia.
CAPITOLUL VI
Comunicările ce trebuie făcute de către statele membre
Articolul 14
Statele membre stabilesc la date ce permit prezentarea comunicărilor menționate în articolul 16:
(a)
o sinteză la nivel național a declarațiilor de producție prevăzute în articolul 4 și, dacă este cazul, coeficienții folosiți în transformarea cantităților de produse, altele decât vinul, din chintale în hectolitri de vin în diferitele regiuni de producție;
(b)
o sinteză la nivel național a declarațiilor de stoc prevăzute în articolul 6;
(c)
o estimare pentru anul viticol curent a volumului probabil de produse vinicole obținute pe propriul teritoriu;
(d)
o evaluare pentru anul viticol curent a acelor detalii ce permit estimarea ofertei de produse vinicole și a cantității utilizate pe propriul teritoriu;
(e)
un raport provizoriu privind anul viticol precedent și un raport final privind anul viticol anterior acestuia.
Articolul 15
(1) În vederea înregistrării prețurilor, statele membre, cu excepția celor în care titlul II capitolele I și II din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 nu se aplică în temeiul articolului 21 din regulamentul respectiv, identifică suprafețele de producție formate de regiunile cultivate cu viță de vie unde producția are un caracter destul de uniform.
(2) Statele membre identifică piețele din fiecare suprafață unde urmează să se înregistreze prețurile.
(3) La 14 zile, se înregistrează, prin mijloacele corespunzătoare, prețurile vinurilor de masă roșii și albe fără mențiune geografică și cantitatea comercializată în acele piețe.
(4) Prețurile menționate anterior sunt prețurile pentru produse neambalate franco producător.
Articolul 16
(1) Statele membre transmit Comisiei:
(a)
până la 15 septembrie și 30 noiembrie din anul viticol curent, estimările, menționate în articolul 14 litera (c), privind cantitățile probabile de produse obținute pe propriul teritoriu;
(b)
până la 30 noiembrie, sinteza declarațiilor de stoc menționate în articolul 14 litera (c);
(c)
până la 30 noiembrie, evaluările, menționate în articolul 14 litera (d), ale detaliilor ce permit estimarea ofertei de produse vinicole și a cantității utilizate pe propriul teritoriu;
(d)
până la 15 noiembrie, raportul provizoriu pentru anul viticol precedent și până la 15 martie, raportul final pentru anul viticol anterior acestuia, menționate în articolul 14 litera (e). Rapoartele respective se trimit la Eurostat, Biroul Statistic al Comunităților Europene;
(e)
până la 15 februarie, sinteza declarațiilor de producție menționate în articolul 14 litera (a) sau un proiect al sintezei respective. Dacă se trimite un proiect, forma definitivă trebuie trimisă până la 15 aprilie.
Notificările prin poștă electronică se confirmă de către poștă prin confirmare de primire, ștampila poștei stând mărturie.
(2) Statele membre trimit Comisiei:
(a)
înainte de 1 august 2001:
-
demarcarea suprafețelor de producție stabilite;
-
producția estimată a regiunilor din respectivele suprafețe de producție, pentru cinci ani viticoli precedenți;
-
numele piețelor selectate în fiecare suprafață, unde urmează a fi înregistrate prețurile;
-
sistemul adoptat pentru înregistrarea prețurilor;
(b)
de la 1 august, din două în două săptămâni în ziua de marți, prețurile și cantitățile comercializate, precum și orice informații considerate utile pentru evaluarea evoluției pieței în suprafețele de producție;
(c)
orice modificare a datelor menționate la litera (a) prima și a treia liniuță.
CAPITOLUL VII
Dispoziții generale și finale
Articolul 17
Statele membre notifică Comisiei toate faptele noi importante care ar putea să schimbe substanțial evaluarea cantităților existente și a cantităților folosite, pe baza informațiilor definitive din anii anteriori.
Articolul 18
În afară de folosirea lor în scopuri statistice, datele din declarații se folosesc pentru aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1493/1999. În special, datele privind clasificarea producției în vinuri de masă, vinuri DOC și alte vinuri determină drepturile și obligațiile producătorilor în temeiul regulamentului respectiv.
Articolul 19
Comisia garantează că informațiile primite în conformitate cu prezentul regulament se distribuie în mod corespunzător.
Articolul 20
Articolul 74 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Organismul de intervenție recuperează de la producător o sumă egală cu o parte din ajutor sau cu tot ajutorul plătit distilatorului, atunci când producătorul nu îndeplinește cerințele stabilite de normele comunitare privind operațiile de distilare în cauză, pentru unul din următoarele motive:
(a)
producătorul nu prezintă declarația referitoare la recoltă, producție ori stoc în intervalul de timp acordat.
Suma ce trebuie recuperată se stabilește în conformitate cu normele stabilite în articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 1282/2001 (7) al Comisiei;
(b)
autoritățile competente din statele membre constată că una dintre declarațiile menționate la litera (a) este incompletă sau inexactă, atunci când datele lipsă ori inexacte sunt esențiale pentru aplicarea măsurilor în cauză.
Suma ce trebuie recuperată se stabilește în conformitate cu normele stabilite la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1282/2001;
(c)
nu sunt îndeplinite obligațiile stabilite la articolul 37 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, în cazurile în care nerespectarea normelor este constatată sau notificată distilatorului după ce s-a efectuat plata prețului minim pe baza declarațiilor anterioare.
Se recuperează întreagul ajutor plătit distilatorului.
Articolul 21
Abrogări
Regulamentele (CEE) nr. 2396/84 (8) și (CE) nr. 1294/96 (9) ale Comisiei se abrogă.
Articolul 22
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 iunie 2001.