REGULAMENTUL (CE) NR. 622/2008 AL COMISIEI
din 30 iunie 2008
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 773/2004 în ceea ce privește desfășurarea procedurii de tranzacționare în cazurile privind cartelurile
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a regulilor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (1), în special articolul 33,
după publicarea unui proiect al prezentului regulament (2),
în urma consultării Comitetului consultativ privind practicile restrictive și pozițiile dominante,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE (3) dispune normele privind participarea părților în cauză la procedurile respective.
(2)
Părțile la procedură pot fi dispuse să își recunoască participarea la un cartel care constituie o încălcare a articolului 81 din tratat și răspunderea care decurge din această participare, în cazul în care pot anticipa în mod rezonabil și pot fi de acord cu constatările pe care Comisia intenționează să le facă cu privire la participarea lor la încălcare și la nivelul amenzilor potențiale. Comisia ar trebui să poată, după caz, divulga acestor părți obiecțiile pe care intenționează să le formuleze împotriva lor pe baza elementelor probatorii disponibile în dosar, precum și amenzile pe care părțile sunt pasibile să le suporte. O astfel de divulgare timpurie ar permite părților implicate să își exprime punctul de vedere cu privire la obiecțiile pe care Comisia intenționează să le formuleze împotriva lor, precum și cu privire la răspunderea lor potențială.
(3)
Atunci când Comisia reflectă propunerile de tranzacționare ale părților prin comunicarea obiecțiilor, iar părțile confirmă, în răspunsurile lor, faptul că există o corespondență între comunicarea obiecțiilor și conținutul propunerilor de tranzacționare, Comisia ar trebui să poată proceda la adoptarea unei decizii în temeiul articolului 7 și al articolului 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, după consultarea Comitetului consultativ privind practicile restrictive și pozițiile dominante, în temeiul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003.
(4)
În consecință, trebuie stabilită o procedură de tranzacționare pentru a permite Comisiei să acționeze mai rapid și mai eficient în cazurile privind cartelurile. Comisia reține o marjă de apreciere amplă pentru a determina acele cazuri în care poate fi adecvată explorarea interesului părților de a participa la discuții de tranzacționare, precum și de a hotărî să participe la acestea sau să le pună capăt sau să tranzacționeze în mod definitiv. Așadar, Comisia poate decide în orice moment în cursul procedurii să pună capăt discuțiilor de tranzacționare în cazul curent sau cu privire la o anumită parte. În această privință, poate fi luată în considerare probabilitatea ajungerii la o înțelegere comună cu părțile implicate cu privire la domeniile afectate de potențialele obiecții, într-un cadru de timp rezonabil, având în vedere factori precum numărul părților implicate, pozițiile conflictuale previzibile cu privire la atribuirea răspunderii, gradul de contestare a faptelor. Se va avea în vedere perspectiva realizării unor eficiențe procedurale în vederea progreselor globale realizate în procedura de tranzacționare, inclusiv scara sarcinii administrative implicate de furnizarea accesului la versiunile neconfidențiale ale documentelor, precum și eventualele amânări nejustificate cauzate de o lipsă a resurselor necesare pentru a acorda accesul la documentele neconfidențiale. Pot fi luate în considerare și alte motive, cum ar fi posibilitatea creării unui precedent.
(5)
Reclamanții vor fi asociați îndeaproape procesului de tranzacționare și vor fi informați în mod corespunzător despre natura și obiectul procedurii, în scris, pentru a le da posibilitatea de a-și prezenta opiniile referitoare la acestea și de a coopera, în consecință, cu investigația Comisiei. Cu toate acestea, în contextul special al procesului de tranzacționare, furnizarea unei versiuni neconfidențiale a comunicării obiecțiilor către reclamanți nu ar servi scopul de a da reclamanților posibilitatea de a coopera cu investigația Comisiei și ar putea descuraja părțile implicate în proces să coopereze cu Comisia. În consecință, Comisia nu ar trebui să fie obligată să furnizeze o versiune neconfidențială a comunicării obiecțiilor către reclamanți.
(6)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 773/2004 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 773/2004 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 2, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Comisia poate decide inițierea unei proceduri în vederea adoptării unei decizii în temeiul capitolului III din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 în orice moment, dar cel târziu la data la care emite o evaluare preliminară în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul menționat, o comunicare a obiecțiilor sau o solicitare adresată părților de a-și exprima interesul de a se angaja în discuții privind tranzacționarea sau la data publicării unei comunicări în temeiul articolului 27 alineatul (4) din regulamentul menționat, oricare dintre aceste date este prima.”
2.
La articolul 6, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Atunci când Comisia emite o comunicare a obiecțiilor cu privire la o chestiune în legătură cu care a primit o plângere, ea furnizează reclamantului o copie a versiunii neconfidențiale a comunicării obiecțiilor, cu excepția cazurilor în care se aplică procedura de tranzacționare, când informează reclamantul în scris despre natura și obiectul procedurii. Comisia stabilește, de asemenea, un termen până la care reclamantul își poate face cunoscute opiniile în scris. ”
3.
La articolul 10, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Comisia informează părțile implicate cu privire la obiecțiile formulate împotriva lor. Comunicarea obiecțiilor este notificată în scris fiecăreia dintre părțile împotriva cărora au fost formulate obiecții.”
4.
Se introduce următorul articol 10a:
„Articolul 10a
Procedura de tranzacționare în cazurile privind cartelurile
(1) După inițierea procedurii în temeiul articolului 11 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, Comisia poate stabili un termen în care părțile pot indica în scris că sunt în măsură să se angajeze în discuții de tranzacționare, astfel încât să poată eventual depune propuneri de tranzacționare. Comisia nu este obligată să ia în considerare răspunsurile primite după expirarea termenului menționat.
În cazul în care două sau mai multe părți din cadrul aceleiași întreprinderi indică faptul că sunt dispuse să se angajeze în discuții de tranzacționare în temeiul primului paragraf, părțile în cauză desemnează un reprezentant comun care să se angajeze în discuții cu Comisia în numele lor. La stabilirea termenului menționat la primul paragraf, Comisia indică părților în cauză faptul că sunt identificate ca făcând parte din aceeași întreprindere, în scopul unic de a le permite să respecte această dispoziție.
(2) Părțile implicate în discuțiile de tranzacționare pot fi informate de Comisie despre:
(a)
obiecțiile pe care intenționează să le formuleze împotriva lor;
(b)
elementele probatorii utilizate pentru a determina obiecțiile preconizate;
(c)
versiunile neconfidențiale ale oricărui document accesibil specificat, enumerat în dosarul cazului la momentul respectiv, în măsura în care cererea unei părți este justificată prin faptul că acelei părți i se dă posibilitatea de a-și stabili poziția cu privire la o perioada de timp sau orice alt aspect particular al cartelului; și
(d)
nivelul amenzilor potențiale.
Informațiile sunt confidențiale pentru terți cu excepția cazului în care Comisia a acordat anterior autorizația explicită de a divulga informațiile.
În cazul în care discuțiile de tranzacționare progresează, Comisia poate stabili un termen în care părțile se pot angaja să urmeze procedura de tranzacționare prin introducerea unor propuneri de tranzacționare care să reflecte rezultatele discuțiilor de tranzacționare și recunoașterea participării lor la o încălcare a articolului 81 din tratat, precum și a răspunderii lor. Înainte de stabilirea de către Comisie a unui termen pentru introducerea propunerilor de tranzacționare, părțile în cauză au dreptul să primească, la timp, informațiile specificate la articolul 10a alineatul (2) primul paragraf. Comisia nu este obligată să țină seama de propunerile de tranzacționare primite după expirarea termenului respectiv.
(3) Atunci când comunicarea obiecțiilor notificată părților reflectă conținutul propunerilor de tranzacționare, răspunsul scris transmis de părțile în cauză la comunicarea obiecțiilor confirmă, în termenul stabilit de Comisie, că acea comunicare a obiecțiilor care le-a fost adresată reflectă conținutul propunerilor lor de tranzacționare. Comisia poate în acest caz să procedeze la adoptarea unei decizii în temeiul articolului 7 și al articolului 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, după consultarea Comitetului consultativ privind practicile restrictive și pozițiile dominante, în temeiul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003.
(4) Comisia poate decide în orice moment în cursul procedurii să pună capăt discuțiilor de tranzacționare în cazul curent sau cu privire la o anumită parte, în cazul în care consideră că eficiențele procedurale nu vor putea fi realizate.”
5.
La articolul 11, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Comisia oferă părților cărora le adresează o comunicare a obiecțiilor posibilitatea de a fi audiate înainte de consultarea Comitetului consultativ menționat la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003.”
6.
Articolul 12 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 12
(1) Comisia oferă părților cărora le adresează o comunicare a obiecțiilor posibilitatea de a-și elabora argumentele în cadrul unei audieri, dacă acestea solicită acest lucru în observațiile scrise.
(2) Cu toate acestea, atunci când depun propunerile de tranzacționare, părțile confirmă Comisiei faptul că nu vor solicita să li se dea posibilitatea de a-și dezvolta argumentele în cadrul unei audieri orale decât în cazul în care comunicarea obiecțiilor nu reflectă conținutul propunerilor lor de tranzacționare.”
7.
La articolul 15 se introduce următorul alineat (1a):
„(1a) După inițierea procedurilor în temeiul articolului 11 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 și pentru a da posibilitatea părților care doresc să introducă propuneri de tranzacționare să facă acest lucru, Comisia le comunică acestora elementele probatorii și documentele descrise la articolul 10a alineatul (2), la cerere și în condițiile stabilite în paragrafele corespunzătoare. În acest scop, la introducerea propunerilor de tranzacționare, părțile confirmă Comisiei că vor solicita acces la dosar numai după primirea comunicării obiecțiilor, în cazul în care comunicarea obiecțiilor nu reflectă conținutul propunerilor lor de tranzacționare.”
8.
Articolul 17 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) La stabilirea termenelor prevăzute la articolul 3 alineatul (3), articolul 4 alineatul (3), articolul 6 alineatul (1), articolul 7 alineatul (1), articolul 10 alineatul (2), articolul 10a alineatul (1), articolul 10a alineatul (2), articolul 10a alineatul (3) și articolul 16 alineatul (3), Comisia ia în considerare atât timpul necesar pentru pregătirea propunerii, cât și urgența cazului.”
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Termenele menționate la articolul 4 alineatul (3), articolul 10a alineatul (1), articolul 10a alineatul (2) și articolul 16 alineatul (3) sunt de minimum două săptămâni. Termenul menționat la articolul 3 alineatul (3) este de minimum două săptămâni, cu excepția propunerilor de tranzacționare, cărora li se aduc corecții în termen de o săptămână. Termenul menționat la articolul 10a alineatul (3) este de minimum două săptămâni.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la 1 iulie 2008.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 iunie 2008.