DIRECTIVA 2009/27/CE A COMISIEI
din 7 aprilie 2009
de modificare a unor anexe la Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește normele tehnice referitoare la administrarea riscurilor
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit (1), în special articolul 41 alineatul (1) litera (g),
întrucât:
(1)
Pentru a asigura implementarea și aplicarea coerentă a Directivei 2006/49/CE în întreaga Uniune Europeană, Comisia și Comitetul Supraveghetorilor Bancari Europeni au înființat în 2006 un grup de lucru (Grupul pentru transpunerea directivei privind cerințele de capital - CRDTG), căruia i-a fost atribuită sarcina de a discuta și de a soluționa chestiunile legate de implementarea și aplicarea directivei. Potrivit CRDTG, unele norme tehnice incluse în anexele I, II și VII la Directiva 2006/49/CE trebuie definite mai clar, pentru a se asigura aplicarea lor convergentă. Pe lângă aceasta, anumite dispoziții nu corespund practicilor sănătoase de administrare a riscurilor aplicate de instituțiile de credit. În consecință, este necesară adaptarea acestor dispoziții.
(2)
Prin urmare, Directiva 2006/49/CE trebuie modificată în consecință.
(3)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului Bancar European,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 2006/49/CE se modifică după cum urmează:
1.
Anexa 1 se modifică după cum urmează:
(a)
Punctul 8. B se înlocuiește cu următorul text:
„B. TRATAMENTUL CUMPĂRĂTORULUI PROTECȚIEI
Pentru partea care transferă riscul de credit («cumpărătorul protecției»), pozițiile sunt determinate prin simetrie cu cele înregistrate de vânzătorul protecției, cu excepția instrumentelor de tip credit linked note (care nu generează poziții scurte pe emitent). Dacă la un moment dat există o opțiune call în combinație cu un step-up, un asemenea moment este considerat ca fiind scadența protecției. În cazul instrumentelor financiare derivate de credit de tipul first-to-default și al instrumentelor financiare derivate de credit de tipul n
th
-to-default, în locul principiului simetriei se aplică tratamentul detaliat mai jos.
Instrumente financiare derivate de credit de tipul First-to-default
Atunci când o instituție obține o protecție a creditului pentru o serie de entități de referință suport pentru un instrument derivat de credit cu condiția ca prima nerambursare din cadrul activelor să declanșeze plata și ca acest eveniment de credit să determine încetarea contractului, instituția poate compensa riscul specific pentru entitatea de referință căreia i se aplică cea mai scăzută cerință de capital pentru risc specific dintre entitățile de referință suport, conform tabelului 1 din prezenta anexă.
Instrumente financiare derivate de credit de tipul Nth-to-Default
Atunci când al n-lea caz de nerambursare din cadrul expunerilor declanșează plata în baza protecției creditului, cumpărătorul protecției poate compensa riscul specific numai dacă protecția a fost obținută și pentru cazurile de nerambursare de la 1 la n-1 sau dacă s-au produs deja n-1 cazuri de nerambursare. În astfel de cazuri, se urmează metodologia descrisă mai sus pentru instrumentele financiare derivate de credit de tipul first-to-default, adaptată corespunzător pentru produsele de tipul n
th
-to-default.”
(b)
La punctul 14, tabelul 1 se înlocuiește cu următorul tabel:
„Tabelul 1
Categorii
Cerința de capital pentru riscul specific
Titluri de creanță emise sau garantate de administrații centrale, emise de bănci centrale, organizații internaționale, bănci multilaterale de dezvoltare sau administrații regionale sau autorități locale ale statelor membre, care s-ar încadra la nivelul 1 al scalei de evaluare a calității creditului sau cărora le-ar fi atribuită o pondere de risc de 0 %, conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE.
0 %
Titluri de creanță emise sau garantate de administrații centrale, emise de bănci centrale, organizații internaționale, bănci multilaterale de dezvoltare sau administrații regionale sau autorități locale ale statelor membre, care s-ar încadra la nivelul 2 sau 3 al scalei de evaluare a calității creditului, conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE, și titluri de creanță emise sau garantate de instituții care s-ar încadra la nivelul 1 sau 2 al scalei de evaluare a calității creditului conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE și titluri de creanță emise sau garantate de instituții care s-ar încadra la nivelul 3 al scalei de evaluare a calității creditului conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor în temeiul anexei VI partea 1 punctul 29 la Directiva 2006/48/CE și titluri de creanță emise sau garantate de societăți care s-ar încadra la nivelul 1, 2 sau 3 al scalei de evaluare a calității creditului, conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE.
Alte elemente eligibile așa cum sunt definite la punctul 15.
0,25 % (durata reziduală până la scadența finală este mai mică sau egală cu 6 luni)
1,00 % (durata reziduală până la scadența finală este mai mare de 6 luni și mai mică sau egală cu 24 luni)
1,60 % (durata reziduală până la scadența finală este mai mare de 24 luni)
Titluri de creanță emise sau garantate de administrații centrale, emise de bănci centrale, organizații internaționale, bănci multilaterale de dezvoltare sau administrații regionale, autorități locale sau instituții ale statelor membre, care s-ar încadra la nivelul 4 sau 5 al scalei de evaluare a calității creditului, conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE, și titluri de creanță emise sau garantate de instituții care s-ar încadra la nivelul 3 al scalei de evaluare a calității creditului conform regulilor privind ponderarea la risc a expunerilor în temeiul anexei VI partea 1 punctul 26 la Directiva 2006/48/CE și titluri de creanță emise sau garantate de societăți care s-ar încadra la nivelul 4 al scalei de evaluare a calității creditului, conform regulilor privind ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE. Expuneri pentru care nu este disponibilă o evaluare a creditului din partea unei instituții externe de evaluare a creditului (ECAI) nominalizate.
8,00 %
Titluri de creanță emise sau garantate de administrații centrale, emise de bănci centrale, organizații internaționale, bănci multilaterale de dezvoltare sau administrații regionale, autorități locale sau instituții ale statelor membre care s-ar încadra la nivelul 6 al scalei de evaluare a calității creditului, conform regulilor cu privire la ponderarea la risc a expunerilor, în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE, și titluri de creanță emise sau garantate de societăți care s-ar încadra la nivelul 5 sau 6 al scalei de evaluare a calității creditului conform regulilor privind ponderarea la risc a expunerilor în temeiul articolelor 78-83 din Directiva 2006/48/CE.
12,00 %”
2.
La anexa II, punctul 11 se înlocuiește cu următorul text:
„11.
În cazul în care un instrument financiar derivat de credit inclus în portofoliul de tranzacționare face parte dintr-o operațiune de acoperire internă (internal hedge) și protecția creditului este recunoscută în temeiul Directivei 2006/48CE, se consideră că nu rezultă risc de credit al contrapartidei din poziția pe instrumentul financiar derivat de credit. În mod alternativ, instituțiile pot include sistematic, în scopul calculării cerințelor de capital pentru riscul de credit al contrapartidei, toate instrumentele financiare derivate de credit incluse în portofoliul de tranzacționare care fac parte din operațiuni de acoperire internă sau care au fost achiziționate ca protecție față de expunerea la riscul de credit al contrapartidei, în cazul în care protecția creditului este recunoscută în temeiul Directivei 2006/48/CE.”
3.
La anexa VII partea C, punctul 3 se înlocuiește cu următorul text:
„3.
Prin derogare de la punctele 1 și 2, în cazul în care o instituție acoperă o expunere la riscul de credit din afara portofoliului de tranzacționare utilizând un instrument financiar derivat de credit inclus în portofoliul de tranzacționare (utilizând o acoperire internă), nu se consideră că expunerea din afara portofoliului de tranzacționare este acoperită pentru scopurile calculării cerințelor de capital decât dacă, pentru expunerea din afara portofoliului de tranzacționare, instituția cumpără de la o terță parte eligibilă din punctul de vedere al furnizării protecției un instrument financiar derivat de credit care îndeplinește cerințele prevăzute în anexa VIII partea 2 punctul 19 la Directiva 2006/48/CE. Fără a aduce atingere celei de-a doua teze de la punctul 11 al anexei II, atunci când o astfel de protecție furnizată de o terță parte este cumpărată și este recunoscută ca acoperire pentru o expunere din afara portofoliului de tranzacționare pentru scopurile calculării cerințelor de capital, niciuna dintre acoperirile prin instrumente financiare derivate de credit, internă sau externă, nu poate fi inclusă în portofoliul de tranzacționare pentru scopul calculării cerințelor de capital.”
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și publică, până la 31 octombrie 2010 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între dispozițiile respective și prezenta directivă.
Statele membre aplică dispozițiile respective de la 31 decembrie 2010.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptat la Bruxelles, 7 aprilie 2009.