32006L0111
L 318/17
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2006/111/CE A COMISIEI
din 16 noiembrie 2006
privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi
(Text cu relevanță pentru SEE)
(Versiune codificată)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 86 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Directiva 80/723/CEE a Comisiei din 25 iunie 1980 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența financiară în cadrul anumitor întreprinderi (1) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (2). Este necesar, din motive de claritate și raționalizare , să se codifice directiva menționată.
(2)
Întreprinderile publice au un rol important în economia națională a statelor membre.
(3)
Statele membre acordă uneori drepturi speciale sau exclusive anumitor întreprinderi, sau realizează plăți sau oferă alte tipuri de compensații anumitor întreprinderi cărora le-a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general. Aceste întreprinderi sunt deseori în competiție cu alte întreprinderi.
(4)
Articolul 295 din tratat prevede faptul că tratatul nu aduce atingere în nici un fel regimului proprietății din statele membre. Nu ar trebui să existe o discriminare nejustificată între întreprinderile publice și private în ceea ce privește aplicarea normelor privind concurența. Prezenta directivă se aplică atât întreprinderilor publice, cât și celor private.
(5)
În conformitate cu tratatul, Comisia are obligația să se asigure că statele membre nu acordă întreprinderilor publice și private ajutoare incompatibile cu piața comună.
(6)
Cu toate acestea, complexitatea relațiilor financiare dintre autoritățile publice naționale ș întreprinderile publice poate reprezenta un obstacol în executarea acestei atribuții.
(7)
Aplicarea în mod eficient și echitabil la nivelul întreprinderilor publice și private a normelor tratatului referitoare la aceste ajutoare nu este posibilă în absența unor relații financiare transparente.
(8)
Aplicarea unei astfel de transparențe la nivelul întreprinderilor publice trebuie să permită operarea unei distincții clare între rolul statului ca autoritate publică și rolul său de proprietar.
(9)
Articolul 86 alineatul (1) din tratat impune statelor membre obligații în cazul întreprinderilor publice și al întreprinderilor cărora statele membre le acordă drepturi speciale sau exclusive. Articolul 86 alineatul (2) din tratat se aplică întreprinderilor cărora le-a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general. Articolul 86 alineatul (3) din tratat solicită Comisiei să asigure aplicarea prevederilor articolului respectiv și oferă mijloacele specifice necesare în acest scop. Pentru a asigura aplicarea prevederilor articolului 86 din tratat Comisia trebuie să dețină informațiile necesare. Acest lucru presupune stabilirea condițiilor de realizare a transparenței.
(10)
Trebuie precizat ce se înțelege prin „autorități publice” și „întreprinderi publice”.
(11)
Statele membre au structuri administrative teritoriale diferite. Prezenta directivă ar trebui să includă autoritățile publice de la toate nivelurile din fiecare stat membru.
(12)
Autoritățile publice pot exercita o influență dominantă asupra comportamentului întreprinderilor publice, nu numai în cazul în care au statutul de proprietar sau dețin o participație majoritară, ci și în virtutea puterilor pe care le dețin în organele de conducere sau supraveghere, fie prin statutul întreprinderii, fie prin modul de distribuire a acțiunilor.
(13)
Fondurile publice se pot aloca direct sau indirect întreprinderilor publice. Transparența trebuie asigurată indiferent de modul în care se alocă fondurile publice. De asemenea, ar putea fi necesar să pună la dispoziție informații cu privire la motivul alocării fondurilor publice și la utilizarea efectivă a acestora.
(14)
Situațiile complexe legate de formele diverse de întreprinderi publice și private cărora le sunt acordate drepturi speciale sau exclusive sau cărora le-a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general, precum și domeniul activităților care trebuie desfășurate de o singură întreprindere și nivelurile diferite de liberalizare a pieții în diferitele state membre ar putea complica aplicarea regulilor de concurență, în special articolul 86 din tratat. Prin urmare, este necesar ca statele membre și Comisia să dețină informații detaliate cu privire la structura internă financiară și organizațională a acestor întreprinderi, în special înregistrări separate și exacte în conturi cu privire la activitățile diferite realizate de aceeași întreprindere.
(15)
Înregistrările contabile ar trebui să prezinte diferența dintre diferite activități, costurile și veniturile asociate fiecărei activități și metodele de atribuire și alocare a costurilor și veniturilor. Astfel de înregistrări contabile separate ar trebui să fie disponibile în ceea ce privește, pe de o parte, produsele și serviciile pentru care statul membru a acordat drepturi speciale sau exclusive sau pentru care a încredințat întreprinderii prestarea unui serviciu de interes economic general, precum și, pe de altă parte, pentru fiecare alt produs sau serviciu pe care întreprinderea îl realizează. Obligația separării înregistrărilor contabile nu ar trebui să se aplice întreprinderilor ale căror activități se limitează la prestarea de servicii de interes general și care nu desfășoară activități în afara obiectului acestor servicii de interes economic general. Nu este necesară solicitarea separării înregistrărilor contabile în domeniul serviciilor de interes economic general sau al celor cu drepturi speciale sau exclusive, atât timp cât acest lucru nu este necesar pentru alocarea costurilor și veniturilor dintre aceste produse și servicii și pentru cele din afara serviciilor de interes economic general sau al celor cu drepturi speciale sau exclusive.
(16)
Solicitarea statelor membre de a asigura că întreprinderile relevante țin astfel de înregistrări contabile separate reprezintă metoda cea mai eficientă prin care este asigurată aplicarea corectă și efectivă a regulilor de concurență în cazul acestor întreprinderi. În 1996, Comisia adoptă o comunicare privind serviciile de interes general în Europa (3), care a fost completată de o altă comunicare în 2001 (4), în care sublinia importanța unor astfel de servicii. Este necesar să se ia în considerare importanța sectoarelor interesate, care ar putea implica servicii de interes general, pozițiile puternice pe piață pe care întreprinderile relevante le-ar putea avea și vulnerabilitatea concurenței crescânde din sectoarele în curs de liberalizare. În conformitate cu principiul proporționalității, este necesar și oportun pentru atingerea obiectivelor primare privind transparența să se prevadă norme privind astfel de înregistrări contabile separate. Prezenta directivă nu depășește limitele necesare pentru a atinge obiectivele propuse, în conformitate cu prevederile articolului 5 paragraful al treilea din tratat.
(17)
În anumite sectoare, prevederile adoptate de Comunitate obligă statele membre și anumite întreprinderi să țină înregistrări contabile separate. Este necesar să se asigure un tratament egal pentru toate activitățile economice din Comunitate și să se extindă obligația de a ține înregistrări contabile separate pentru toate situațiile comparabile. Prezenta directivă nu ar trebui să modifice regulile specifice stabilite în aceleași scopuri de alte prevederi comunitare și nu ar trebui să se aplice activităților întreprinderilor care fac obiectul acestor prevederi.
(18)
Anumite întreprinderi ar trebui excluse de la aplicarea prezentei directive datorită mărimii cifrei de afaceri a acestora. Aceasta se aplică întreprinderilor a căror importanță economică scăzută nu justifică efortul administrativ de asigurare a transparenței. Ținând cont de potențialul limitat al unui efect asupra relațiilor comerciale dintre statele membre, nu este necesar, în acest moment, să se solicite înregistrări contabile separate în ceea ce privește furnizarea anumitor categorii de servicii.
(19)
Prezenta directivă nu aduce atingere altor prevederi din tratat, în special articolul 86 alineatul (2) și articolele 88 și 296, și altor norme privind furnizarea de informații Comisiei de către statele membre.
(20)
În cazul în care compensațiile pentru prestarea de servicii de interes economic general a fost fixată pentru o perioadă adecvată ca urmare a unei proceduri deschise, transparente și nediscriminatorii, nu este necesar să se solicite unor astfel de întreprinderi înregistrări contabile separate.
(21)
Întreprinderile respective aflându-se în regim concurențial cu alte întreprinderi, este necesar să se asigure secretul profesional cu privire la informațiile primite.
(22)
Un sistem de raportare bazat pe verificări ex post facto ale fluxurilor financiare dintre autoritățile publice și întreprinderile publice care operează în industria prelucrătoare va permite Comisiei să-și îndeplinească obligațiile asumate. Sistemul de control are ca obiect informațiile financiare specifice.
(23)
Pentru a limita efortul administrativ al statelor membre, sistemul de raportare trebuie să utilizeze atât datele disponibile public, cât și informațiile disponibile acționarilor majoritari. Se va permite prezentarea de rapoarte consolidate. Ajutoarele incompatibile acordate întreprinderilor care operează în industria prelucrătoare vor avea cel mai puternic efect de denaturare a concurenței de pe piața comună. Prin urmare, un astfel de sistem de raportare ar putea fi limitat în prezent la întreprinderile cu o cifră de afaceri anuală de peste 250 milioane EUR.
(24)
Prezenta directivă ar trebui să nu aducă atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele limită pentru transpunerea în legislația națională a directivelor prezentate în anexa I, partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Statele membre asigură transparența relațiilor financiare dintre autoritățile publice și întreprinderile publice în condițiile prevăzute de prezenta directivă, astfel încât să rezulte clar:
(a)
fondurile publice alocate în mod direct întreprinderilor publice interesate de către autoritățile publice;
(b)
fondurile publice alocate de autoritățile publice prin intermediul întreprinderilor publice sau instituțiilor financiare;
(c)
întrebuințarea dată fondurilor publice alocate.
(2) Fără a aduce atingere prevederilor specifice adoptate de Comunitate, statele membre asigură că structura financiară și organizațională a oricărei întreprinderi căreia i se solicită să țină înregistrări contabile separate este reflectată corect în înregistrări contabile separate, astfel încât să rezulte clar:
(a)
costurile și veniturile asociate diferitelor activități;
(b)
detalii complete privind metodele prin care costurile și veniturile sunt atribuite sau alocate diferitelor activități.
Articolul 2
În sensul prezentei directive:
(a)
„autorități publice” înseamnă toate autoritățile publice, inclusiv autoritățile statului, regionale, locale și toate celelalte autorități teritoriale;
(b)
„întreprinderi publice” orice întreprindere asupra căreia autoritățile publice pot exercita, direct sau indirect, o influență dominantă în temeiul dreptului de proprietate asupra acestora, a participației deținute de autorități în aceste întreprinderi sau în temeiul normelor care le reglementează.
Se presupune că există o influență dominantă atunci când autoritățile, în mod direct sau indirect, în legătură cu întreprinderile publice:
(i)
dețin majoritatea capitalului subscris al întreprinderii respective sau
(ii)
controlează majoritatea voturilor aferente acțiunilor emise de întreprinderi sau
(iii)
pot numi mai mult de jumătate din membrii organului de administrație, de conducere sau de supraveghere;
(c)
„întreprinderi publice care operează în industria prelucrătoare” înseamnă toate întreprinderile al căror domeniu principal de activitate, definit ca fiind cel puțin 50 % of din cifra de afaceri anuală totală, ține de industria prelucrătoare. Aceste întreprinderi sunt cele ale căror activități se încadrează la Secțiunea D - Producție, de la subsecțiunile DA până la DN, inclusiv, din clasificarea CANE (rev. 1) (5);
(d)
„întreprindere căreia i se solicită ținerea de înregistrări contabile separate” înseamnă orice întreprindere care se bucură de un drept special sau exclusiv acordat de un stat membru în conformitate cu articolul 86 alineatul (1) din tratat sau căreia îi este încredințat un serviciu public de interes economic general, care presupune obținerea unei compensații de orice tip în legătură cu acest serviciu și care desfășoară și alte activități;
(e)
„activități diferite” înseamnă, pe de o parte, produsele și serviciile pentru care unei întreprinderi i-au fost acordate drepturi speciale sau exclusive sau toate serviciile de interes economic general încredințate unei întreprinderi, precum și, pe de altă parte, fiecare alt produs sau serviciu care ține de domeniul de activitate al întreprinderii;
(f)
„drepturi exclusive” înseamnă drepturi care sunt acordate de statul membru unei întreprinderi prin intermediul unui instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, oferindu-i dreptul de a asigura un serviciu sau de a desfășura o activitate în cadrul unei zone geografice date;
(g)
„drepturi speciale” înseamnă drepturile care sunt acordate de statul membru unui număr limitat de întreprinderi prin intermediul unui instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, în cadrul unei zone geografice date:
(i)
limitează la două sau mai multe numărul unor astfel de întreprinderi, care sunt autorizate să ofere un serviciu sau să desfășoare o activitate, altfel decât conform criteriilor de obiectivitate, proporționalitate și nediscriminare sau
(ii)
numește, altfel decât conform unor astfel de criterii, mai multe întreprinderi aflate în concurență, care sunt autorizate să ofere un serviciu sau să desfășoare o activitate sau
(iii)
oferă uneia sau mai multor întreprinderi, altfel decât conform unor astfel de criterii, orice avantaje juridice sau de reglementare care afectează în mod esențial capacitatea unei alte întreprinderi de a desfășura aceeași activitate în aceeași zonă geografică în condiții esențiale echivalente.
Articolul 3
Transparența la care se face referire în articolul 1 alineatul (1) se aplică în special următoarelor aspecte ale relațiilor financiare dintre autoritățile publice și întreprinderile publice:
(a)
compensarea pierderilor de exploatare;
(b)
aportul de capital;
(c)
credite nerambursabile sau credite acordate în condiții privilegiate;
(d)
acordarea de avantaje financiare prin renunțarea la profituri sau la recuperarea creanțelor;
(e)
renunțarea la o remunerare normală din fondurile publice angajate;
(f)
compensarea obligațiilor financiare impuse de autoritățile publice.
Articolul 4
(1) Pentru asigurarea transparenței menționate la articolul 1 alineatul (2), statele membre vor lua toate măsurile necesare pentru a asigura că pentru fiecare întreprindere căreia i se solicită înregistrări contabile separate:
(a)
înregistrări contabile interne corespunzătoare diferitelor activități sunt separate;
(b)
toate costurile și veniturile sunt atribuite sau alocate corect pe baza principiilor de contabilitate aplicate în mod susținut și prin justificarea în mod obiectiv a costurilor;
(c)
principiile de contabilitate a costurilor în conformitate cu care sunt ținute înregistrările contabile sunt clar definite.
(2) Alineatul (1) se aplică numai activităților care nu fac obiectul unor prevederi specifice adoptate de Comunitate și nu afectează obligațiile impuse statelor membre sau întreprinderilor prin tratat sau prin astfel de prevederi specifice.
Articolul 5
(1) În ceea ce privește transparența menționată la articolul 1 alineatul (1), prezenta directivă nu se aplică relațiilor financiare dintre autoritățile publice și:
(a)
întreprinderile publice, în legătură cu serviciile a căror furnizare nu afectează considerabil schimburile dintre statele membre;
(b)
băncile centrale;
(c)
instituțiile publice de credit, în ceea ce privește depozitele de fonduri publice plasate de autoritățile publice în termeni comerciali obișnuiți;
(d)
întreprinderile publice a căror cifră de afaceri în decursul a două exerciții financiare anterioare anului în care au fost alocate sau utilizate fondurile la care se face referire în articolul 1 alineatul (1a) fost mai mică de 40 de milioane de euro. Cu toate acestea, în cazul instituțiilor publice de credit pragul corespunzător va fi un bilanț contabil total de 800 milioane EUR.
(2) În ceea ce privește transparența menționată la articolul 1 alineatul (2), prezenta directivă nu se aplică:
(a)
întreprinderilor, în ceea ce privește serviciile a căror furnizare nu afectează considerabil comerțul dintre statele membre;
(b)
întreprinderilor a căror cifră de afaceri totală netă anuală în decursul a două exerciții financiare anterioare anului în care au avut un drept special sau exclusiv acordat de către un stat membru în temeiul articolului 86 alineatul (1) din tratat, sau li s-a încredințat prestarea unui serviciu de interes economic general în temeiul articolului 86 alineatul (2) din tratat a fost mai mică de 40 de milioane de euro; cu toate acestea, în cazul instituțiilor publice de credit pragul corespunzător este un bilanț contabil total de 800 milioane EUR;
(c)
întreprinderilor cărora li s-a încredințat prestarea de servicii de interes economic general în temeiul articolului 86 alineatul (2) din tratat în cazul în care compensația pe care o primesc, indiferent sub ce formă, a fost fixată pentru o perioadă adecvată, ca urmare a unei proceduri deschise, transparente și nediscriminatorii.
Articolul 6
(1) Statele membre iau măsuri ca informațiile privind relațiile financiare menționate la articolul 1 alineatul (1) să fie la dispoziția Comisiei timp de cinci ani de la sfârșitul exercițiului financiar în care fondurile publice au fost alocate întreprinderilor publice. Cu toate acestea, în cazul în care aceste fonduri sunt utilizate într-un exercițiu financiar ulterior, intervalul de cinci ani se calculează cu începere de la sfârșitul acelui exercițiu.
(2) Statele membre iau măsuri ca informațiile privind structura financiară și organizațională a întreprinderilor menționate la articolul 1 alineatul (2) să fie la dispoziția Comisiei timp de cinci ani de la sfârșitul exercițiului financiar la care fac referire informațiile.
(3) La cererea Comisiei, în cazul în care aceasta consideră necesar, statele membre furnizează Comisiei informațiile menționate la alineatele (1) și 2, împreună cu orice informații complementare, în special referitoare la obiectivele urmărite.
Articolul 7
Comisia nu dezvăluie informațiile care i-au fost aduse la cunoștință în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) care, prin natura lor, se află sub incidența obligației de a păstra secretul profesional.
Dispozițiile de la alineatul (1) nu exclud publicarea informațiilor generale sau a studiilor care nu includ trimiteri exprese la întreprinderile publice la care se referă prezenta directivă.
Articolul 8
(1) Statele membre ale căror întreprinderi publice operează în industria prelucrătoare vor furniza informații financiare Comisiei după cum este menționat la alineatele (2) și (3) pe o bază anuală conform programului specificat în alineatul (5).
(2) Informațiile financiare solicitate pentru fiecare întreprindere publică care operează în industria prelucrătoare și în conformitate cu alineatul (4) sunt rapoarte și conturi anuale, în conformitate cu definiția din Directiva 78/660/CEE a Consiliului (6). Conturile anuale și raportul anual includ bilanțul și contul de profit și de pierderi, note explicative, împreună cu politicile contabile, declarațiile consiliului de administrație, rapoarte pe sectoare și rapoarte de activitate. În afară de aceasta, se vor pune la dispoziție rapoartele întâlnirilor acționarilor și orice alte informații relevante.
Rapoartele solicitate vor fi puse la dispoziție atât în cazul fiecărei întreprinderi publice separat, cât și în cazul societăților de tip holding sau subholding, care reunesc mai multe întreprinderi publice, în măsura în care vânzările reunite ale societății de tip holding sau sub-holding duc la clasificarea acesteia ca societate „din industria prelucrătoare”.
(3) Următoarele detalii, în măsura în care nu sunt prezentate în rapoartele și conturile anuale ale fiecărei întreprinderi publice, vor fi puse la dispoziție suplimentar față de informațiile menționate la alineatul (2):
(a)
alocarea fondurilor de capital sau quasi-fondurilor similare capitalului social, specificând termenii alocării (sub formă de rate ale dobânzii și acțiuni ordinare, preferențiale, reportate sau convertibile; dividende sau drepturi de conversie corespunzătoare acestora);
(b)
subvenții nerambursabile sau subvenții care sunt rambursabile numai în anumite condiții;
(c)
acordarea oricăror credite întreprinderilor, inclusiv descoperiri de cont, avansuri sau injecții de capital, specificându-se ratele dobânzilor și termenii împrumutului și garanțiile, dacă este cazul, oferite creditorului de întreprinderea care obține creditul;
(d)
garanții oferite întreprinderii de către autoritățile publice cu privire la finanțarea creditului (specificând termenii și taxele plătite de întreprinderi pentru aceste garanții);
(e)
dividende plătite și profituri reținute;
(f)
orice alte forme de intervenție a statului, în special anularea sumelor datorate statului de o întreprindere publică, incluzând inter alia rambursarea creditelor, subvențiilor, plata impozitului pe profit sau de asigurări sociale sau alte taxe similare.
Capitalul social menționat la litera (a) include capitalul social care reprezintă contribuția directă a statului și orice tip de capital social care reprezintă contribuția unei întreprinderi publice de tip holding sau oricărei alte întreprinderi publice, inclusiv instituții financiare, din cadrul sau din afara aceluiași grup, oferit unei întreprinderi publice. Relația dintre finanțator și destinatarul finanțării va fi întotdeauna specificată.
(4) Informațiile menționate la alineatele (2) și (3) sunt furnizate pentru toate întreprinderile publice a căror cifră de afaceri calculată pentru cel mai recent exercițiu financiar a fost mai mare de 250 milioane EUR.
Informațiile solicitate vor fi furnizate separat pentru fiecare întreprindere publică, inclusiv pentru cele situate în alte state membre și includ, dacă este cazul, detalii privind toate tranzacțiile efectuate în interiorul aceluiași grup și dintre întreprinderi publice diferite, precum și tranzacțiile efectuate direct de întreprinderile publice și stat.
Anumite întreprinderi publice își repartizează activitățile în mai multe întreprinderi distincte din punct de vedere juridic. În cazul unor astfel de întreprinderi, Comisia acceptă un raport consolidat. Consolidarea trebuie să reflecte realitățile economice ale grupului de întreprinderi care operează în același sector sau în sectoare strâns legate. Rapoartele consolidate efectuate de societățile de tip holding și care sunt strict financiare nu sunt suficiente.
(5) Informațiile menționate la alineatele (2) și (3) sunt furnizate Comisiei pe o bază anuală.
Informațiile vor fi furnizate în termen de 15 zile lucrătoare de la data publicării raportului anual de activitate al întreprinderii publice respective. În orice caz, și în special în cazul întreprinderilor care nu publică un raport anual de activitate, informațiile solicitate vor fi furnizate cel târziu în termen de nouă luni de la încheierea exercițiului financiar al întreprinderii.
(6) Pentru a evalua numărul societăților care fac obiectul acestui sistem de raportare, statele membre vor furniza Comisiei o listă a societăților care fac obiectul acestui articol și cifrele de afaceri ale acestora. Lista va fi actualizată până la data de 31 martie a fiecărui an.
(7) Statele membre furnizează Comisiei toate informațiile suplimentare pe care le consideră necesare pentru a analiza în cunoștință de cauză informațiile transmise.
Articolul 9
Comisia informează periodic statele membre cu privire la rezultatele aplicării prezentei directive.
Articolul 10
Directiva 80/723/CEE, astfel cum a fost modificată prin directivele menționate la anexa I, partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele limită pentru transpunerea în legislația națională a directivelor prezentate în anexa I, partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din Anexa II.
Articolul 11
Prezenta directivă intră în vigoare la 20 decembrie 2006.
Articolul 12
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 16 noiembrie 2006.