32000R0360
L 046/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 360/2000 AL COMISIEI
din 14 februarie 2000
de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de magnezie calcinată total (sinterizată) originară din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea prezentată de Comisie după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsurile în vigoare
(1)
În decembrie 1993, s-au instituit măsuri antidumping definitive prin Regulamentul (CE) nr. 3386/93 al Consiliului (2) sub forma unui drept variabil asociat unui preț minim de import de 120 ECU/tonă la importurile de magnezie calcinată total (sinterizată) (numită în continuare DBM), originară din Republica Populară Chineză. Ancheta inițială a acoperit perioada cuprinsă între 1 iulie 1990 și 30 iunie 1991.
2. Cererea de reexaminare
(2)
Ca urmare a publicării avizului de expirare iminentă a măsurilor antidumping în vigoare la importurile de DBM originară din Republica Populară Chineză (3), Comisia a primit în iunie 1998 o cerere de reexaminare a acestor măsuri în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul nr. 384/96 al Consiliului (denumit în continuare „regulament de bază”).
(3)
Cererea a fost depusă de Eurometaux, în numele producătorilor comunitari (denumiți în continuare „producătorii reclamanți”) a căror producție cumulată reprezintă 62 % din producția comunitară de DBM.
(4)
Cererea susținea că expirarea măsurilor ar putea conduce la reapariția dumpingului și a prejudiciului cauzat industriei comunitare. Comisia, după consultarea comitetului consultativ, stabilind că existau suficiente elemente de probă pentru a justifica deschiderea unei reexaminări, a inițiat o anchetă (4) în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
3. Ancheta
(5)
Comisia a informat oficial producătorii comunitari reclamanți, exportatorii și producătorii-exportatori din Republica Populară Chineză (denumiți în continuare „exportatori chinezi”), importatorii și asociațiile lor reprezentative interesate în mod notoriu, precum și reprezentanții guvernului țării exportatoare cu privire la deschiderea reexaminării. Comisia a trimis chestionare tuturor acestor părți și celor care s-au făcut cunoscute în termenul stabilit de avizul de deschidere. În afară de aceasta, trei producători cunoscuți din Turcia, care a fost aleasă ca țară analoagă, au fost informați cu privire la deschiderea reexaminării și le-au fost trimise chestionare. De asemenea, Comisia a dat părților direct interesate posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita să fie audiate.
(6)
Toți producătorii comunitari reclamanți au răspuns la chestionar. Dintre exportatorii sau producătorii-exportatori chinezi și importatori nici unul nu a răspuns la chestionar. Cu toate acestea, un importator și-a făcut cunoscut punctul de vedere în scris, iar un altul a furnizat anumite informații. Doi utilizatori au răspuns la chestionar, iar un altul a furnizat anumite informații.
(7)
Comisia a căutat și verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare în sensul stabilirii posibilității de continuare sau reapariție a dumpingului și a prejudiciului și al examinării interesului comunitar. S-au efectuat vizite de verificare în incintele următoarelor societăți:
(a)
producători comunitari reclamanți:
-
Grecian Magnesite SA, Atena, Grecia;
-
Magnesitas Navarras, Pamplona, Spania;
(b)
producător din țara analoagă:
-
Kümas AS, Kütahya, Turcia;
(c)
utilizatori comunitari:
-
Sambre et Dyle, Belgia;
-
Bet-Ker Oy, Finlanda.
(8)
Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1998 și 31 decembrie 1998 (denumită în continuare „perioadă de anchetă”). Examinarea continuării sau a reapariției prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1994 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada de examinare a prejudiciului”).
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(9)
Produsul în cauză este magnezia naturală calcinată total (DBM), obținută din magnezit, care este un carbonat de magneziu în stare naturală. Pentru producerea de DBM, carbonatul de magneziu este extras, zdrobit, sortat și apoi calcinat în cuptor la temperaturi între 1 500 și 2 000 °C. Produsul obținut este DBM cu un conținut de MgO (oxid de magneziu) între 80 și 98 %. Principalele impurități din DBM sunt SiO2, Fe2O3, Al2O3, CaO și B2O3 (oxid de siliciu, oxid de fier, oxid de aluminiu, oxid de calciu, respectiv trioxid de bor). DBM este utilizată în principal în industria materialelor refractare pentru a obține produse refractare turnate sau nu. Diversele categorii ale produsului în cauză nu prezintă nici o diferență semnificativă în ceea ce privește caracteristicile fizice și chimice esențiale, caracterul interschimbabil și aplicațiile. Prin urmare acestea trebuie considerate ca un singur produs în sensul prezentei anchete, ca și în ancheta inițială.
2. Produsul similar
(10)
Un utilizator al produsului în cauză a afirmat că DBM originară din Republica Populară Chineză nu este un produs similar cu magnezita produsă și comercializată în Comunitate, acuzând diferențe la nivelul anumitor caracteristici, precum calitatea. În acest sens, ancheta a arătat că metodele de extracție și prelucrare a magnezitului în DBM sunt similare și că aceasta din urmă este utilizată pentru fabricarea acelorași game de produse refractare. Deși metodele de extracție, conținutul de MgO al zăcământului și procesul de producție pot varia, aceste diferențe nu au un impact atât de mare asupra produsului final încât să justifice afirmația că DBM originară din Republica Populară Chineză și cea produsă în Comunitate sunt diferite în ceea ce privește caracteristicile chimice și fizice. Acest lucru este confirmat de faptul că atât producătorii comunitari, cât și exportatorii chinezi au un număr de clienți comuni.
(11)
Prin urmare, DBM exportată în Comunitate din Republica Populară Chineză, cea produsă și vândută în Comunitate de către industria comunitară reclamantă și cea produsă și vândută pe piața internă turcă sunt considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII DUMPINGULUI
1. Observații preliminare
(12)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, acest tip de reexaminare privind aspectele dumpingului urmărește a stabili dacă expirarea măsurilor poate sau nu favoriza continuarea sau reapariția dumpingului.
2. Țară analoagă
(13)
Pentru stabilirea valorii normale, s-a luat în considerare faptul că, în cadrul prezentei anchete, valoarea normală a importurilor din Republica Populară Chineză trebuie bazată pe datele referitoare la o țară terță cu economie de piață. Avizul de deschidere al prezentei reexaminări avea în vedere Turcia ca țară terță cu economie de piață adecvată. Un importator independent a contestat această alegere, susținând că accesul la materiile prime este mai dificil în Turcia decât în Republica Populară Chineză deoarece minele de magnezit din Turcia nu prezintă aceleași avantaje naturale ca minele chineze, astfel încât costurile de extragere și prelucrare sunt mai mari în Turcia. Același importator a mai susținut că piața internă turcă este prea mică pentru a fi reprezentativă pentru piața chineză. Cu toate acestea, importatorul nu a propus nici o altă țară terță alternativă cu economie de piață.
(14)
Comisia a examinat dacă Turcia, deja reținută ca țară terță cu economie de piață în ancheta precedentă, rămâne o alegere adecvată. În special, s-a constatat că cel puțin trei societăți turce produc și vând DBM în Turcia în cantități semnificative, aflându-se în concurență între ele și cu exportatorii din alte țări. Problema referitoare la accesul la materiile prime, mai ușor în Republica Populară Chineză decât în Turcia, a fost abordată în ancheta inițială, nefiind adus nici un alt element de probă care să permită concluzia că Turcia nu este o alegere adecvată. Atunci când s-a demonstrat că aceste diferențe există, acestea au fost luate în considerare sub formă de ajustări în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază (a se vedea considerentul 19). Luând în considerare cele menționate anterior, s-a adresat o cerere de cooperare celor trei producători turci cunoscuți, dintre care unul a acceptat să coopereze.
3. Valoarea normală
(15)
Pentru stabilirea valorii normale s-a stabilit mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului în cauză realizate de singurul producător-exportator turc care a cooperat este reprezentativ, în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, adică dacă reprezintă mai mult de 5 % din volumul vânzărilor produsului în cauză exportat de Republica Populară Chineză în Comunitate. S-a constatat că aceste vânzări sunt reprezentative.
Apoi s-a stabilit dacă volumul vânzărilor interne ale produsului în cauză, efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale, a fost suficient în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Deoarece volumul tranzacțiilor profitabile s-a situat între 10 și 80 % din vânzări, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețurilor medii ponderate plătite efectiv pentru vânzările profitabile ale produsului în cauză.
4. Prețul de export
(16)
Datorită lipsei de cooperare din partea exportatorilor chinezi, prețul de export a trebuit să se bazeze pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, în speță pe cifrele Eurostat, care au fost considerate adecvate în acest sens. Nivelurile prețurilor medii astfel obținute au fost confirmate de informațiile comunicate de singurul importator care a cooperat.
5. Comparația
(17)
Valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat al DBM au fost comparate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, la nivelul prețului FOB în portul țării producătoare.
(18)
În sensul unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au luat în considerare diferențele constatate în ceea ce privește factorii care afectează comparabilitatea prețului, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. S-au operat ajustări pentru costul transportului terestru și maritim, costul asigurării, al manipulării și al încărcării și costurile auxiliare și costurile creditului.
(19)
În ancheta precedentă s-a acceptat că accesul la materiile prime este mai ușor în Republica Populară Chineză decât în Turcia. În absența informațiilor care să indice schimbări în acest sens, s-a acordat o ajustare pentru a se lua în considerare diferența dintre costurile de extracție din cele două țări. S-a decis aplicarea aceleiași ajustări ca în ancheta inițială, adică valoarea normală a fost redusă cu o sumă corespunzătoare a 20 % din costul de extracție constatat pentru producătorul turc care a cooperat.
(20)
În afară de aceasta, ca și în ancheta inițială, s-a considerat că puritatea materiei prime din Republica Populară Chineză este mai mare decât a celei din Turcia, astfel că s-a acordat o ajustare pentru a lua în considerare această diferență.
6. Marja de dumping
(21)
Comparația dintre valoarea normală și prețul de export în Comunitate a indicat existența dumpingului, marja de dumping fiind egală cu diferența dintre cele două valori. Marja de dumping astfel stabilită, exprimată ca procent din prețul de import CIF frontieră comunitară a fost foarte ridicată, situându-se în jur de 50 %.
(22)
Luând în considerare mărimea dumpingului practicat în cursul întregii perioade de anchetă, se consideră că este foarte probabil ca dumpingul să continue la un nivel similar în cazul abrogării măsurilor.
D. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
(23)
Dată fiind existența volumelor mari ale importurilor și mărimea dumpingului, nu se consideră necesar să se examineze dacă dumpingul va reapărea în cazul în care măsurile sunt abrogate.
E. DEFINIREA INDUSTRIEI COMUNITARE
(24)
În cursul perioadei de anchetă au existat patru producători comunitari de DBM. Ancheta a stabilit că cei doi producători comunitari reclamanți reprezentau 62 % din producția comunitară de DBM, constituind astfel industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(25)
Ar trebui remarcat că doi din cei patru producători comunitari care reprezentau industria comunitară la momentul anchetei inițiale și-au încetat activitatea în 1991, adică în cursul anchetei. Cei doi producători erau Magnomin SA, Salonic, Grecia, și Financial Mining, Industrial & Shipping Corporation (Fimisco), Atena, Grecia. Fimisco a fost lichidat în 1992, iar activele sale au fost vândute în 1996 unui fabricant de produse refractare, Viomagn, Grecia. Cu toate că Viomagn nu a fost unul dintre reclamanții, aceasta a sprijinit prezenta anchetă. În ceea ce privește Magnomin, aceasta și-a încetat definitiv toate operațiunile, atunci când licența de exploatare i-a expirat în 1997.
(26)
În ceea ce privește producătorul care nu a cooperat (dar nu s-a opus) Veitsch-Radex, Austria, ancheta a arătat că este un producător în aval total integrat, care își utilizează producția de DBM doar pentru consumul intern.
F. ANALIZA SITUAȚIEI PE PIAȚA COMUNITĂȚII
1. Consumul de pe piața Comunității
(27)
Consumul comunitar aparent de DBM a fost stabilit pe baza:
-
volumului vânzărilor producătorilor comunitari în Comunitate;
-
importurilor în Comunitate de DBM din Republica Populară Chineză;
-
importurilor în Comunitate din toate celelalte țări terțe.
(28)
Pe această bază, în cursul perioadei de examinare a prejudiciului, consumul a scăzut cu 2 %, de la aproximativ 497 000 tone în 1994 la aproximativ 486 000 tone în cursul perioadei de anchetă. În special, după o creștere de vârf în 1995 (+20 % comparativ cu 1994), cererea a scăzut continuu, atingând cel mai scăzut nivel în 1997. Piața s-a refăcut în mare măsură în cursul perioadei de anchetă, când consumul a crescut cu 13 % față de 1997.
2. Importurile din țara în cauză
(a) Volumul importurilor și cota de piață a importurilor în cauză în cursul perioadei de examinare a prejudiciului
(29)
Volumul importurilor de DBM originară din Republica Populară Chineză în cursul perioadei de examinare a prejudiciului nu a urmat tendința consumului. Între 1994 și perioada de anchetă, importurile chineze au crescut cu aproximativ 10 %, de la aproximativ 238 000 tone la aproximativ 261 000 tone, în timp ce consumul comunitar a scăzut cu 2 %. În afară de aceasta, între 1997 și perioada de anchetă, importurile în cauză au crescut cu 30 %, în timp ce consumul a crescut cu doar cu 13 %. Ar trebui remarcat că volumul importat în cursul perioadei de anchetă (260 967 tone) este semnificativ mai mare decât nivelul corespunzător al importurilor înregistrate în cursul perioadei de anchetă inițială (176 000 tone).
(30)
Cota de piață a importurilor originare din Republica Populară Chineză a crescut de la 48 % în 1994 la 54 % în cursul perioadei de anchetă. Ar trebui remarcat că în cursul anchetei inițiale cota de piață chineză a fost stabilită la un nivel corespunzător indicelui 85 față de nivelul 100 în 1994.
(b) Evoluția prețurilor și politica de prețuri la importurile produsului în cauză
(i) Evoluția prețurilor la importurile în cauză
(31)
Din cauza lipsei de cooperare din partea exportatorilor chinezi, evoluția prețurilor la importurile din Republica Populară Chineză în cursul perioadei de examinare a prejudiciului a fost stabilită potrivit datelor Eurostat, pe baza prețurilor CIF medii de import. Aceste prețuri au crescut cu aproximativ 10 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. În special, între 1994 și 1995, adică imediat după instituirea măsurilor antidumping definitive, prețurile la DBM originară din Republica Populară Chineză au crescut în Comunitate cu aproximativ 16 %. Cu toate acestea, din 1996 aceste prețuri au început să scadă în fiecare an câte puțin, dar constant. În cursul perioadei de examinare a prejudiciului prețurile s-au situat întotdeauna deasupra prețului minim. Ar trebui remarcat că prețul CIF mediu de import în cursul perioadei de anchetă inițială a fost de aproximativ 90 ECU/tonă.
(32)
Evoluția prețurilor la importurile originare din Republica Populară Chineză ar trebui privită în lumina celor două elemente principale constatate în cursul anchetei. În primul rând, datele Eurostat nu par a fi absolut exacte. Într-adevăr, prețurile de import verificate în cursul anchetei pe baza tranzacțiilor reale au fost totdeauna inferioare cifrelor Eurostat. Cu toate acestea, dat fiind faptul că importurile astfel verificate nu au putut fi considerate reprezentative în ceea ce privește volumul și valoarea, cifrele Eurostat au fost utilizate pentru stabilirea tendinței prețurilor la importurilor chineze.
(33)
În al doilea rând, gama de produse exportate de exportatorii chinezi în Comunitate s-a modificat în cursul perioadei de examinare a prejudiciului față de ancheta precedentă. Pe baza datelor furnizate de părțile interesate care au cooperat sau care au furnizat informații serviciilor Comisiei, s-a constatat că după instituirea măsurilor produsul în cauză vândut în Comunitate de către exportatorii chinezi conținea întotdeauna cel puțin 90 % MgO. Prin comparație, în cursul perioadei de anchetă inițială, importurile de DBM originară din Republica Populară Chineză cu un conținut de MgO mai mic de 90 % au reprezentat mai mult de 50 % din totalul importurilor, adică cea mai mare parte o reprezenta DBM de calitate inferioară și era, prin urmare, mai ieftină, prețul minim fiind calculat prin urmare pe o bază de preț mai mică. Prin urmare, creșterea prețurilor în cursul perioadei de examinare a prejudiciului poate fi explicată prin vânzarea de către exportatorii chinezi a unui procentaj mai mare de DBM de calitate superioară.
(34)
Ar trebui remarcat, de asemenea, că prețurile la DBM originară din Republica Populară Chineză în Comunitate în cursul perioadei de examinare a prejudiciului au fost întotdeauna mai mici atât față de cele practicate de producătorii comunitari (a se vedea considerentul 35), cât și de alte țări terțe (a se vedea considerentul 59).
(ii) Politica de prețuri
(35)
Pentru a examina politica de prețuri a exportatorilor chinezi în raport cu cea practicată de industria comunitară în cursul perioadei de anchetă și dată fiind lipsa de cooperare a exportatorilor chinezi, serviciile Comisiei au utilizat două metode. În primul rând, pe baza datelor Eurostat, prețul CIF de export a fost comparat cu prețul mediu ponderat al producătorilor comunitari reclamanți, ajustat la nivel franco fabrică, indiferent de conținutul specific de MgO. Pe această bază, s-a constatat că prețurile la DBM originară din Republica Populară Chineză erau mai mici decât ale industriei comunitare.
(36)
În al doilea rând, datorită modificării gamei de produse menționate anterior (considerentul 33), pentru a avea o imagine realistă a politicii de prețuri a exportatorilor chinezi, a părut a fi mai adecvat să se compare prețul CIF de export cu prețul producătorilor comunitari reclamanți pentru DBM cu un conținut de MgO de cel puțin 90 %. Prin această abordare, prețurile de vânzare ale producătorilor chinezi au fost cu mult mai mici decât cele ale industriei comunitare.
(37)
Evoluția prețurilor la DBM ar trebui evaluată luând în considerare următoarele aspecte. Pe baza informațiilor furnizate de un importator independent care reprezintă 13 % și 11 % din importurile totale din Republica Populară Chineză în 1995 și, respectiv, în 1996, creșterea prețului constatată pentru aproximativ jumătate din volumul importat, prin comparație cu perioada de anchetă inițială, a părut artificială, astfel cum se explică mai jos. Acest importator a achiziționat DBM de la exportatorii chinezi la un preț mai mic decât prețul minim de 120 ECU/tonă. Pentru marea majoritate a acestor importuri vămuirea a fost suportată de importatorul independent (adică utilizatorii actuali ai produsului) pe baza prețului de revânzare plătit acestuia. În acest preț de revânzare importatorul independent a inclus o anumită marjă de acoperire a cheltuielilor sale în Comunitate și de profit. Prin această operație, diferența dintre prețul de cumpărare plătit exportatorului chinez și prețul minim era acoperită. Această operație a făcut ca prețul final declarat autorităților vamale de clientul importatorului să fie mai mare decât prețul minim, dar mecanismul de ajungere la acest preț final a arătat, totodată, că DBM chineză putea fi vândută în Comunitate la un preț mai mic de 120 ECU/tonă. În acest sens, ar trebui luat în considerare și faptul că prețul minim inițial a fost stabilit la nivelul prețurilor de cumpărare ale importatorilor/comercianților, și nu la nivelul prețurilor de cumpărare ale utilizatorilor finali. Practica comercială descrisă anterior pare astfel să afecteze eficacitatea reală măsurilor. De asemenea, această practică comercială ar putea explica de ce datele Eurostat au indicat cifre mai mari decât prețurile reale verificate în cursul anchetei.
3. Situația economică a industriei comunitare
(a) Producția
(38)
Producția industriei comunitare de DBM a scăzut cu aproximativ 33 % între 1994 și perioada de anchetă. Ar trebui remarcat că scăderea producției a fost foarte mare între 1995 și 1996, la momentul reducerii consumului de DBM pe piața comunitară.
(39)
Ancheta a stabilit că industria comunitară a fost forțată, în cursul perioadei de examinare a prejudiciului, să își modifice gama de produse și să își concentreze producția mai mult pe sortimentele de MC de calitate inferioară. Cu toate acestea, a continuat să producă o cantitate semnificativă (aproximativ 20 %) de DBM cu un conținut de MgO de cel puțin 90 %.
(b) Capacitatea de producție
(40)
În cursul perioadei de examinare a prejudiciului, capacitatea de producție a industriei comunitare a rămas stabilă.
(c) Utilizarea capacității
(41)
Utilizarea capacității a scăzut cu 34 % între 1994 și perioada de anchetă.
(d) Volumul vânzărilor
(42)
Volumul total al vânzărilor industriei comunitare a scăzut cu aproximativ 36 % între 1994 și perioada de anchetă. Ar trebui subliniat că, în timp ce în 1995, după instituirea măsurilor, industria comunitară a putut obține profit datorită creșterii cererii (volumul vânzărilor a crescut cu aproximativ 3 %), în cursul perioadei de anchetă, în ciuda creșterii consumului cu 13 % (a se vedea considerentul 28), nu a reușit să mențină această tendință, iar volumul vânzărilor sale a scăzut cu aproximativ 23 %.
(e) Cota de piață
(43)
Cota de piață a industriei comunitare pe piața comunitară a scăzut cu 37 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. În acest sens, ar trebui remarcat că, în timp ce cota de piață deținută de industria comunitară în ancheta precedentă a scăzut de la 30 % în 1988 la 15 % în cursul perioadei de anchetă inițială, tendința negativă s-a încetinit după instituirea măsurilor antidumping care fac obiectul prezentei reexaminări.
(f) Evoluția prețului
(44)
Ancheta a arătat că prețul de vânzare mediu la nivel franco fabrică al producătorilor comunitari reclamanți la DBM a crescut cu 23 % pe toată perioada de examinare a prejudiciului. Cu toate acestea, în ciuda acestei creșteri, industria comunitară a fost împiedicată să majoreze prețurile la un nivel profitabil, astfel cum se explică mai jos (considerentul 46), putând să funcționeze doar în pierdere.
(45)
Evoluția prețului trebuie analizată în lumina modificării gamei de produse menționate mai sus, care s-a produs în cursul perioadei de examinare a prejudiciului (a se vedea considerentul 39). Într-adevăr, industria comunitară și-a orientat progresiv producția și vânzările spre sortimente de calitate inferioară de DBM, care sunt mai ieftin de produs și astfel pot fi vândute la prețuri mai mici, în detrimentul produselor de calitate superioară, care ar putea fi mai profitabile, dar cu care industria comunitară nu putea să facă față presiunii exercitate de producătorii chinezi asupra prețului. În ciuda prețurilor în general în creștere, industria comunitară nu a putut atinge un nivel de preț satisfăcător.
(g) Rentabilitatea
(46)
Cu toate că s-a îmbunătățit în termeni absoluți de la un indice de (-100) în 1994 la (-28) în cursul perioadei de anchetă, rentabilitatea industriei comunitare, exprimată ca procent din vânzările nete, a rămas negativă aproape pe parcursul întregii perioade de examinare a prejudiciului.
(h) Ocuparea forței de muncă
(47)
Ocuparea forței de muncă în industria comunitară a scăzut cu 31 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului.
(i) Investițiile
(48)
Producătorii comunitari reclamanți și-au majorat nivelul investițiilor cu aproximativ 78 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. Cu toate că aceste cifre nu se referă exclusiv la produsul în cauză, deoarece nu a fost posibil să se aloce investiții doar pentru DBM, s-a constatat că investițiile au fost în principal destinate eficientizării în continuare a procesului de producție a DBM.
(j) Concluzie
(49)
După instituirea măsurilor antidumping în 1993 și în cursul întregii perioade de examinare a prejudiciului, situația industriei comunitare s-a îmbunătățit în ceea ce privește unii din indicatorii economici examinați. În special, prețul său mediu de vânzare a crescut, iar pierderile sale s-au redus. Eforturile continue de eficientizare a procesului de producție și noile investiții efectuate arată o industrie care este încă viabilă și hotărâtă să funcționeze în continuare.
(50)
Cu toate acestea, alți indicatori economici nu au evoluat la fel de favorabil în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. Într-adevăr, industria comunitară nu a fost capabilă să mărească producția, utilizarea capacităților, volumul vânzărilor, cota de piață și ocuparea forței de muncă la un nivel satisfăcător.
(51)
Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că industria comunitară se află încă într-o situație dificilă.
4. Impactul importurilor în cauză
(52)
Evoluția pieței după instituirea măsurilor arată că prețul minim stabilit în ancheta precedentă nu a fost de natură să descurajeze exportatorii chinezi să vândă pe piața comunitară. Într-adevăr, cota de piață a exportatorilor chinezi a crescut în cursul perioadei de examinare a prejudiciului, iar prezența lor pe piața comunitară a devenit, în general, mai puternică decât în cursul perioadei de anchetă inițială. În afară de aceasta, ar trebui remarcat că scăderea cotei de piață a industriei comunitare corespunde în linii mari creșterii Republicii Populare Chineze.
(53)
În urma instituirii măsurilor, prețurile chineze de export au crescut în cursul prezentei perioade de examinare a prejudiciului, iar situația prețului industriei comunitare părea să evolueze pozitiv. Cu toate acestea, astfel cum s-a explicat în detaliu anterior, nu trebuie să se pună prea mult accentul pe această creștere de preț. Această evoluție a prețurilor trebuie văzută în primul rând din punctul de vedere al trecerii de la sortimentele inferioare de MgO la cele superioare, mai scumpe, efectuată de exportatorii chinezi (a se vedea considerentul 33). În al doilea rând, trebuie avut în vedere faptul că această schimbare a gamei de produse a împins industria comunitară să scadă progresiv volumul vânzărilor și producția de DBM de calitate superioară. Astfel cum s-a explicat în considerentul 36, presiunea asupra prețului exercitată de importurile în cauză s-a simțit mai ales asupra sortimentelor de calitate superioară de DBM, cu care industria comunitară nu putea concura (a se vedea și considerentul 45).
(54)
În afară de aceasta, ar trebui menționat impactul sistemului de licențe chinez introdus în 1994, care foarte probabil a contribuit la creșterea prețurilor chineze în întreaga lume (pentru detalii a se vedea considerentele 73, 74 și 75).
(55)
De asemenea, ancheta a arătat că au fost plătite drepturi antidumping în cursul perioadei de anchetă pentru cel puțin 7 % din totalul importurilor chineze de produs în cauză, ceea ce înseamnă că aceste exporturi au fost efectuate la prețuri sub prețul minim.
5. Volumul și prețurile importurilor din alte țări terțe
(a) Volumul importurilor și cota de piață
(56)
Volumul importurilor de DBM din alte țări terțe a scăzut în cursul perioadei de examinare a prejudiciului de la aproximativ 178 500 tone în 1994 la aproximativ 166 500 tone în cursul perioadei de anchetă, ceea ce corespunde unei scăderi de aproximativ 7 %.
(57)
Cota de piață a importurilor din alte țări terțe a scăzut cu două puncte procentuale între 1994 și perioada de anchetă. Această scădere este chiar mai mare între 1995 și perioada de anchetă, cu toate că avusese loc o creștere anterioară între 1994 și 1995, depășind tendința consumului comunitar (în cazul în care importurile ar urma consumul comunitar, cotele de piață ar rămâne stabile).
(58)
Cele menționate anterior arată că, în cursul perioadei de examinare a prejudiciului, exportatorii chinezi și-au putut consolida poziția în Comunitate, în detrimentul nu numai al industriei comunitare (a se vedea considerentul 42), dar și al altor țări terțe.
(b) Prețurile de vânzare ale importurilor din țări terțe
(59)
Potrivit Eurostat, prețul mediu de vânzare al importurilor din alte țări terțe a scăzut cu 9 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. Cu toate acestea, prețul unitar a fost, în medie, întotdeauna mai mare decât cel al importurilor din Republica Populară Chineză, cât și al vânzărilor industriei comunitare.
(60)
Pe baza celor menționate anterior, se consideră că importurile produsului în cauză din alte țări terțe nu a avut un impact semnificativ asupra situației economice a industriei comunitare.
6. Concluzie
(61)
În ciuda măsurilor în vigoare, datorită presiunii continue exercitate asupra prețurilor de exportatorii chinezi, industria comunitară a rămas într-o situație economică dificilă. Această presiune asupra prețurilor a împiedicat industria comunitară să se redreseze în urma efectelor practicilor de dumping anterioare și prezente. În acest sens, ar trebui remarcat că, deja, doi dintre cei patru producători comunitari care au reprezentat industria comunitară în ancheta precedentă și-au încetat activitatea în timpul procedurilor anterioare, ceea ce a condus la o pierdere semnificativă a locurilor de muncă. Cu toate acestea, ancheta a stabilit că, așa cum demonstrează investițiile realizate, industria comunitară rămasă este încă viabilă și nu este pregătită să abandoneze acest segment de producție.
G. POSIBILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
1. Analiza situației Republicii Populare Chineze
(62)
Pentru evaluarea efectului probabil al expirării măsurilor în vigoare și luând în considerare faptul că industria comunitară se află încă într-o situație economică dificilă, au fost avute în vedere următoarele elemente:
(a) Rezervele, capacitatea de producție, utilizarea capacității și stocurile
(63)
În lipsa cooperării din partea exportatorilor chinezi, analiza s-a bazat pe informațiile conținute de plângere, precum și pe informațiile obținute din revistele de specialitate și studiile de cercetare de piață.
(64)
În ceea ce privește rezervele de magnezit, potrivit surselor menționate anterior, Republica Populară Chineză are cea mai mare rezervă existentă într-o țară, dispunând de 17,3 % din rezervele mondiale.
(65)
Potrivit acelorași surse, capacitatea de producție de magnezie a Republicii Populare Chineze în cursul ultimilor ani a fost de aproximativ 2 500 000 tone/an, din care 1 700 000 tone de DBM. Aceasta înseamnă că Republica Populară Chineză deține 28 % din capacitatea mondială de producție de DBM.
(66)
În ceea ce privește utilizarea capacității și stocurile, nu au putut fi obținute informații fiabile datorită lipsei de cooperare a părților chineze interesate.
(67)
Pe baza publicațiilor și a revistelor de specialitate disponibile și luând în considerare dimensiunea considerabilă a rezervelor de materie primă și capacitatea de producție, s-a ajuns la concluzia că există un potențial substanțial pentru ca exportatorii chinezi să mărească în viitor producția și volumul exporturilor în Comunitate.
(b) Exporturile chineze în țări terțe
(68)
Serviciile Comisiei au analizat de asemenea, pe baza statisticilor comerciale ale Departamentului de Comerț al Statelor Unite, exporturile de DBM originară din Republica Populară Chineză în Statele Unite ale Americii, una dintre piețele de export cele mai importante pentru Republica Populară Chineză. În 1998 aceste exporturi reprezentau 77 % din importurile mondiale de DBM în Statele Unite ale Americii.
(69)
Volumul total al exporturilor originare din Republica Populară Chineză în Statele Unite ale Americii a crescut de la aproximativ 263 000 tone în 1994 la aproximativ 292 000 tone în 1998, ceea ce corespunde unei creșteri de 11 %, cu un maxim de peste 320 000 tone în 1995. În ceea ce privește prețurile acestora, prețurile de vânzare CIF au crescut de la nivelul de 88 ECU/tonă în 1994 la 117 ECU/tonă în cursul perioadei de anchetă, ceea ce corespunde unei creșteri de 33 %.
(70)
Ancheta a indicat o politică similară a exportatorilor chinezi în Statele Unite ale Americii și în Comunitate. Pe ambele piețe, prețurile chineze au fost, în general, printre cele mai mici în comparație cu importurile din alte țări terțe, în cursul întregii perioade de examinare a prejudiciului.
(71)
Prețul menționat anterior de 117 ECU/tonă constatat în cursul perioadei de anchetă este cu 23 % mai mic decât prețul practicat în Comunitate în cursul aceleiași perioade și cu 2,5 % mai mic decât prețul minim stabilit de măsurile anterioare pentru Comunitate.
(72)
Luând în considerare cele menționate anterior se poate trage concluzia că, în absența măsurilor, prețurile chineze ar putea scădea cel puțin la niveluri comparabile cu prețurile produselor importate în Statele Unite ale Americii.
(c) Sistemul chinez de licențe
(73)
În aprilie 1994, MOFTEC (Ministerul Comerțului Exterior și al Cooperării Economice) și CCCMMC (Camera Chineză de Comerț a Importatorilor și Exportatorilor de Metale, Minerale și Produse Chimice) au introdus un sistem de licențe de export pentru toate exporturile de anumite minerale, care este echivalent cu un regim de contingente la export și un regim fiscal. Acest sistem de licențe acoperă toate tipurile de magnezie, inclusiv DBM. În 1997, 18 societăți chineze au primit licență să exporte magnezie până la un volum maxim de 2 milioane tone, cantitate care făcea obiectul unei cereri de ofertă în cadrul licenței anuale. Redevențele s-au ridicat la 30 dolari americani/tonă (26,5 ECU/tonă) în 1997 și au crescut la 40 dolari americani/tonă (36,6 ECU/tonă) în 1998. Aceasta implică faptul că, în cazul în care prețul minim de 120 ECU/tonă este atins, prețul real de export al DBM în Comunitate fără redevențe ar fi de 83,4 ECU/tonă. Potrivit Eurometaux, provincia Liaoning, unde se află cei mai mulți producători, a introdus în 1995 o taxă locală de export care în 1997 se ridica la 15,7 dolari americani/tonă (14,4 ECU/tonă). Prin urmare, prețul real de vânzare în Comunitate, în cazul în care se deduce această taxă locală, este de numai 69,4 ECU/tonă.
Eurometaux susține că sistemul chinez de licență pentru magnezit și, prin urmare, pentru DBM ar putea fi desființat în curând și că, prin urmare, exporturile de DBM originară din Republica Populară Chineză ar crește în volum, iar prețul ar scădea considerabil, în cazul în care măsurile antidumping nu sunt menținute.
(74)
În acest sens ar trebui remarcat că analiza sistemului de licență, luând în considerare cuantumul ridicat al redevenței, subliniază potențialul exportatorilor chinezi de a vinde DBM în Comunitate la prețuri foarte mici.
(75)
În afară de aceasta, având în vedere faptul că sistemul descris anterior este gestionat autonom de guvernul țării exportatoare, se consideră că existența sau desființarea acestuia nu poate influența decizia instituțiilor comunitare în ceea ce privește riscul reapariției dumpingului prejudiciabil în absența măsurilor.
2. Concluzie privind reapariția prejudiciului
(76)
Luând în considerare cele menționate anterior, și anume următorii factori:
-
în ciuda măsurilor în vigoare, industria comunitară este încă într-o situație economică dificilă;
-
importurile chineze dețin încă o poziție deosebit de puternică pe piața comunitară, fiind realizate la prețuri mici și de dumping;
-
prețurile pe care exportatorii chinezi le pot practica în lipsa măsurilor antidumping sunt potențial foarte mici, în cazul în care se consideră, pe de o parte, prețurile fără redevențe care rezultă din sistemul chinez de licențe, iar, pe de altă parte, politica chineză pe piața Statelor Unite ale Americii, unde prețurile au fost întotdeauna mai mici decât în Comunitate;
-
rezervele mari de materii prime și capacitățile chineze mari de exploatare a materiilor prime indică faptul că exportatorii chinezi au potențialul de a mări producția și/sau volumul exporturilor;
-
cu toate că era în vigoare un preț minim, în mai multe cazuri s-au realizat tranzacții sub prețul minim, ceea ce indică faptul că exportatorii chinezi pot cu siguranță să scadă prețurile,
s-a ajuns la concluzia că, în cazul abrogării măsurilor, prejudiciul poate reapărea.
H. INTERESUL COMUNITAR
1. Introducere
(77)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă prelungirea măsurilor antidumping existente ar putea contraveni interesului general al Comunității. Determinarea interesului comunitar s-a bazat pe evaluarea diferitelor intereselor implicate, și anume ale industriei comunitare, ale importatorilor și ale comercianților, precum și ale utilizatorilor produsului în cauză.
(78)
Pentru evaluarea impactului probabil al prelungirii sau al abrogării măsurilor, Comisia a cerut informații tuturor părților interesate menționate anterior. Comisia a trimis chestionare la 12 importatori și la 78 de utilizatori ai produsului în cauză. Nici un importator nu a răspuns la chestionare, cu toate că doi dintre ei au furnizat unele informații. În ceea ce privește utilizatorii, doi dintre aceștia au răspuns la chestionare, iar datele au fost verificate.
(79)
Ar trebui reamintit că, în ancheta precedentă, s-a considerat că instituirea măsurilor nu era contrară interesului Comunității. În afară de aceasta, ar trebui remarcat că prezenta anchetă este o reexaminare care analizează o situație în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare. Prin urmare, momentul și natura prezentei anchete permit evaluarea oricărui impact negativ anormal pe care l-ar fi putut avea în trecut măsurile antidumping existente asupra părților interesate.
(80)
Pe această bază s-a examinat dacă, în ciuda concluziilor privind continuarea și reapariția dumpingului prejudiciabil, există motive întemeiate care ar putea duce la concluzia că menținerea măsurilor în acest caz particular nu este în interesul Comunității.
2. Interesele industriei comunitare
(81)
Se consideră că fără menținerea măsurilor antidumping stabilite în ancheta precedentă există posibilitatea reapariției dumpingului prejudiciabil, iar situația industriei comunitare, deja fragilă, se va deteriora în continuare.
(82)
Astfel cum se menționează anterior, industria comunitară a fost afectată de importurile la preț scăzut de DBM originară din Republica Populară Chineză în cursul perioadei de examinare a prejudiciului. Prin urmare, se consideră că obiectivul măsurilor antidumping care fac obiectul reexaminării, și anume acela de a restabili o concurență loială pe piața Comunității între industria comunitară și producătorii chinezi, nu a fost îndeplinit în totalitate.
(83)
Cu toate că industria comunitară a făcut eforturi considerabile să își îmbunătățească productivitatea în ultimii ani, în încercarea de a-și micșora costurile de producție și de a-și mări competitivitatea, aceasta nu a fost capabilă să își crească profitul la un nivel rezonabil în cursul perioadei de examinare a prejudiciului și, mai mult, ocuparea forței de muncă a scăzut considerabil. În afară de aceasta, doi producători comunitari din Grecia care au luat parte la ancheta precedentă și-au încetat activitatea.
(84)
Cu toate acestea, ancheta a stabilit, de asemenea, că industria comunitară este viabilă, acest lucru fiind confirmat în special de nivelul constant al investițiilor din cursul perioadei de examinare a prejudiciului. În afară de aceasta, eforturile întreprinse în vederea eficientizării procesului de producție arată că industria comunitară este hotărâtă să nu abandoneze acest segment de producție.
(85)
Luând în considerare cele menționate anterior, apare ca necesară prelungirea măsurilor existente pentru a înlătura efectele negative ale importurilor care fac obiectul unui dumping care ar putea pune în pericol existența industriei comunitare și, prin urmare, a unui număr de locuri de muncă. De asemenea, ar trebui luat în considerare faptul că dispariția industriei comunitare ar avea un impact negativ și asupra industriei în aval, al cărei număr de furnizori s-ar reduce considerabil.
3. Interesele importatorilor
(86)
Nici unul dintre importatorii independenți nu a răspuns la chestionarul transmis de Comisie. Lipsa cooperării indică ea însăși faptul că acest sector nu a suferit efecte negative majore asupra situației sale economice în urma acestor măsuri. Acest lucru este confirmat de faptul că importatorii au continuat să comercializeze produsul în cauză, chiar mărind volumul importat în cursul perioadei de examinare a prejudiciului.
(87)
Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că situația economică a importatorilor produsului în cauză nu a fost influențată negativ de instituirea măsurilor antidumping în vigoare în prezent. Prin urmare, este puțin probabil ca o continuare a măsurilor să conducă la o deteriorare a situației economice a acestora în viitor.
4. Interesul utilizatorilor
(88)
Utilizatorii produsului în cauză, adică industria în aval, sunt producătorii de produse refractare. Numai doi dintre cei 78 de utilizatori cărora Comisia le-a transmis chestionarul au răspuns. Ca și în cazul importatorilor, nivelul scăzut al cooperării în sine indică faptul că acest sector nu a suferit efecte negative majore asupra situației sale economice în urma acestor măsuri. Cu toate că reprezentativitatea celor două societăți care au cooperat din industria în aval este limitată, deoarece una a achiziționat doar 2 % din totalul de DBM importată din Republica Populară Chineză în cursul perioadei de examinare a prejudiciului, iar cealaltă a achiziționat, începând din 1997, mai puțin de 1 %, s-a evaluat impactul măsurilor în vigoare asupra situației lor.
(89)
În acest sens, ancheta a stabilit că utilizatorii au continuat, iar într-unul dintre cazuri au început să importe DBM originară din Republica Populară Chineză în ciuda măsurilor în vigoare. Prin urmare, aceste măsuri nu constituie un factor de descurajare pentru producătorii de produse refractare care să îi conducă la schimbarea surselor de aprovizionare. Cu toate că DBM reprezintă o parte semnificativă a costurilor produselor refractare, creșterea prețurilor importurilor chineze nu a fost în aparență atât de mare încât să constituie un inconvenient.
(90)
Ar trebui remarcat că prețul de import la DBM pentru utilizatorul stabilit în Finlanda aproape s-a dublat după ce Finlanda a aderat la Comunitatea Europeană. Cu toate acestea, acesta a continuat să achiziționeze DBM originară din Republica Populară Chineză. De aici se pot trage două concluzii:
(a)
măsurile au fost eficiente în ceea ce privește creșterea prețului la importurile originare din Republica Populară Chineză;
(b)
prețul rezultat, comparat cu prețul aplicat în restul Comunității, a continuat să fie competitiv.
(91)
Pe baza celor menționate anterior, se exclude faptul că măsurile antidumping au un impact negativ major asupra situației costului și a rentabilității utilizatorilor produsului în cauză.
(92)
Astfel cum s-a precizat anterior (considerentele 29 și 30), măsurile antidumping în vigoare nu au avut ca efect să închidă piața comunitară importurilor, ci mai curând să combată practicile comerciale neloiale și să remedieze într-o anumită măsură efectele de denaturare a schimburilor datorate importurilor care fac obiectul unui dumping. Într-adevăr, astfel cum s-a menționat anterior, importurile din Republica Populară Chineză au crescut cu 10 % în cursul perioadei de examinare a prejudiciului.
Deoarece măsurile sunt aplicate de o anumită perioadă și ar fi menținute la același nivel, se poate concluziona că acestea nu implică nici o deteriorare a situației utilizatorilor.
5. Concluzia cu privire la interesul comunitar
(93)
Pe de o parte, menținerea măsurilor antidumping în vigoare poate conduce la un preț stabil al DBM pe piața comunitară. A lăsa industria comunitară fără nici o protecție împotriva efectelor importurilor care fac obiectul unui dumping ar însemna nu numai să i se slăbească poziția, dar ar putea conduce chiar la dispariția acesteia. Pe de altă parte, în trecut, măsurile existente par să nu fi avut efecte negative majore asupra situației economice a utilizatorilor și a importatorilor. Orice creștere a prețurilor pentru utilizatori, rezultată din instituirea măsurilor antidumping, pe baza informațiilor colectate în cursul prezentei anchete, nu pare să fie disproporționată comparativ cu beneficiul obținut de industria comunitară prin înlăturarea denaturării schimburilor comerciale cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping.
(94)
Prin urmare, s-a anus la concluzia că nu există motive întemeiate pentru a nu prelungi măsurile antidumping existente.
I. MĂSURILE ANTIDUMPING
(95)
Toate părțile în cauză au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe care se bazează menținerea măsurilor în vigoare. Le-a fost acordat un termen pentru a le permite să își prezinte observațiile cu privire la informațiilor comunicate. Nu s-au primit comentarii.
(96)
Din cele menționate anterior rezultă că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, ar trebui să fie menținute drepturile antidumping variabile împreună cu un preț minim de 120 ECU/tonă instituite prin Regulamentul (CE) nr. 3386/93 la importurile de DBM originară din Republica Populară Chineză,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv la importurile de magnezie calcinată totală care se încadrează la codul NC 2519 90 30, originară din Republica Populară Chineză.
(2) Valoarea dreptului este egală cu diferența dintre 120 EUR/tonă și prețul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, în cazul în care acest din urmă preț este mai mic.
(3) Cu excepția cazului în care se prevede contrariul, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale și alte practici vamale.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 februarie 2000.