REGULAMENTUL (CE) NR. 1130/2009 AL COMISIEI
din 24 noiembrie 2009
de stabilire a modalităților comune de control al utilizării și/sau destinației produselor provenind din intervenție
(versiune codificată)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 43 litera (f), coroborat cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 3002/92 al Comisiei din 16 octombrie 1992 de stabilire a modalităților comune de control al utilizării și/sau destinației produselor provenind din intervenție (2), a fost modificat de mai multe ori și în mod substanțial (3). Este necesar, pentru motive de claritate și de raționalizare, să se codifice regulamentul menționat.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede aplicarea unui regim de intervenție.
(3)
Anumite produse rezultate din intervenție pot face obiectul unei utilizări și/sau al unei destinații speciale. Este necesară instituirea unui regim de control care să garanteze că aceste produse nu sunt deturnate de la utilizarea și/sau destinația lor.
(4)
În cazul în care două sau mai multe state membre asigură acest control, este necesar să se aplice Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (4).
(5)
Ar trebui desemnate alte autorități, precum și autoritățile vamale competente pentru eliberarea exemplarului de control T 5 și pentru controlul utilizării și/sau destinației produselor de intervenție.
(6)
Pentru a asigura un tratament egal între vânzările de stocuri de intervenție la preț redus și programele comparabile care prevăd acordarea unui ajutor, în special restituiri la export, pentru a trata în mod egal comercianții din statele membre și pentru a facilita recuperarea avantajelor economice acordate neîntemeiat, ar trebui să fie prevăzută plata unei sume egale cu aceea a garanției eliberate neîntemeiat.
(7)
Din motive de simplificare și eficiență, ar trebui menționat că, după realizarea controalelor necesare, exemplarul de control T 5 trebuie trimis direct la organismul pe lângă care a fost constituită garanția și, atunci când sunt vizate două sau mai multe state membre, exemplarele respective trebuie să fie trimise direct de către fiecare dintre state aceluiași organism.
(8)
Din motive de simplificare administrativă, ar trebui prevăzută o procedură mai flexibilă decât cea a exemplarului de control atunci când exporturile sunt efectuate în conformitate cu regimul prevăzut la articolele 412-442a din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, care prevede că, atunci când un transport pornește din interiorul Comunității și se termină în afara acesteia, nu trebuie îndeplinită nicio formalitate la biroul vamal al punctului de control la frontieră.
(9)
În unele cazuri, produsele de intervenție se vând la un preț calculat ținând seama de valoarea restituirii aplicabile pentru țările terțe sau pentru o anumită țară terță. Restituirea la export se deduce, în consecință, din prețul de vânzare.
(10)
Pentru a asigura buna desfășurare a operațiunii, se constituie o garanție. Întrucât valoarea acestei garanții se calculează ținând seama de diferitele aspecte ale operațiunii în cauză, în special de riscul de deturnare și de îndeplinirea corectă a angajamentelor luate de comerciant.
(11)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
(1) Prezentul regulament stabilește, fără a aduce atingere dispozițiilor derogatorii speciale prevăzute de normele comunitare referitoare la anumite produse agricole, procedura comună de control a utilizării și/sau destinației produselor provenind din stocurile de intervenție, în conformitate cu articolul 25 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, atunci când astfel de produse fac obiectul unei utilizări și/sau al unei destinații speciale.
(2) În sensul prezentului regulament, „expediere” reprezintă regimul referitor la transportul mărfurilor dintr-un stat membru cu destinația într-un alt stat membru, iar „export”, regimul referitor la transportul de mărfuri dintr-un stat membru cu destinația în afara teritoriului vamal al Comunității.
(3) În sensul prezentului regulament, Uniunea Economică Belgo-Luxemburgheză (UEBL) este considerată ca un singur stat membru.
Articolul 2
(1) Din momentul scoaterii lor din stocurile de intervenție, până în acela în care se constată că au primit utilizarea și/sau destinația prevăzute, produsele menționate la articolul 1 sunt supuse unui control care cuprinde verificări fizice, examinarea documentelor și controlarea compatibilității de către organismele de control desemnate, denumite în continuare „autoritatea de control competentă”.
Pentru a preveni orice discriminare bazată pe originea produselor, fiecare stat membru desemnează, pentru fiecare măsură sau componentă de măsură specifică, o autoritate de control unică pentru verificarea utilizării și/sau destinației produselor în cauză, oricare ar fi originea lor (comunitară sau națională).
(2) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a garanta că se efectuează controlul prevăzut la alineatul (1) și că produsele de intervenție nu sunt înlocuite cu alte produse.
Aceste măsuri prevăd, în special, că:
(a)
întreprinderile care se ocupă cu produsele de intervenție sau cu produsele de intervenție transformate, de exemplu cu ocazia operațiunilor de cumpărare, vânzare, depozitare, transport, transbordare, reambalare, prelucrare sau transformare, au obligația de a se supune oricărui control sau supervizare considerată necesară și de a ține o contabilitate care să permită autorităților competente efectuarea controalelor pe care le consideră necesare;
(b)
produsele menționate la litera (a) trebuie să fie stocate și transportate separat de alte produse, astfel încât să poată fi identificate.
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre măsurile adoptate în aplicarea prezentului alineat.
(3) Regimul exemplarului de control T 5 menționat la articolul 912a alinetatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se aplică atunci când controlul menționat la prezentul articol alineatul (1) trebuie să fie efectuat total sau parțial:
(a)
într-un alt stat membru decât cel în care produsele sunt retrase din stocurile de intervenție;
sau
(b)
într-un alt stat membru decât cel în care a fost constituită garanția.
Exemplarul de control T 5 este eliberat și utilizat în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2454/93, cu excepția cazului în care există o dispoziție contrară a prezentului regulament.
(4) Atunci când, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1), organismul de intervenție vânzător nu eliberează exemplarul de control T 5, acesta are obligația de a furniza un ordin de retragere. Statele membre pot autoriza eliberarea unui extras al ordinului de retragere.
În sensul prezentului regulament, „organism de intervenție” înseamnă organism plătitor sau organism de intervenție.
Ordinul de retragere sau extrasul este prezentat autorității de control competente de către persoana în cauză.
Articolul 3
(1) Exemplarul de control T 5 menționat la articolul 2 alineatul (3) este eliberat de către:
(a)
organismul de intervenție vânzător, atunci când produsele de intervenție sunt expediate într-un alt stat membru în starea în care au fost ridicate din stocurile de intervenție, denumite în continuare „în aceeași stare”;
sau
(b)
autoritatea de control competentă, atunci când produsele de intervenție sunt expediate într-un alt stat membru după transformare;
sau
(c)
biroul de vamă de plecare:
(i)
la prezentarea unui ordin de retragere eliberat de către organismul de intervenție, atunci când produsele de intervenție sunt exportate în aceeași stare și traversează teritoriul unuia sau al mai multor state membre;
(ii)
la prezentarea unui document de control eliberat de către autoritatea de control competentă prin care se confirmă că transformarea a fost efectuată sub control, atunci când produsele de intervenție sunt exportate după transformare și trebuie să traverseze teritoriul unuia sau al mai multor state membre.
Atunci când, în conformitate cu articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, produsele sunt depozitate într-un stat membru, altul decât cel în care își are sediul organismul de intervenție vânzător, acesta din urmă stabilește sau își asumă responsabilitatea pentru întocmirea exemplarului de control T 5.
Statele membre pot:
(a)
autoriza ca o autoritate desemnată în acest scop să elibereze exemplarul de control T 5 în locul organismului de intervenție vânzător;
(b)
permite deținătorilor agreați de stocuri de produse de intervenție să elibereze un exemplar de control T 5 sub responsabilitatea organismului de intervenție. Autorizația trebuie să fie acordată respectându-se, mutatis mutandis, condițiile enumerate la articolul 912g din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
În aceste cazuri, eliberarea trebuie să se facă pe baza prezentării unui ordin de retragere.
(2) Ordinul de retragere și documentul de control menționate la alineatul (1) poartă un număr de ordine și indică:
(a)
descrierea produselor, așa cum trebuie să figureze aceasta în caseta 31 a exemplarului de control T 5 menționat la articolul 2 alineatul (3), și, după caz, orice altă indicație necesară pentru efectuarea controlului;
(b)
numărul, natura, mărcile și numerele coletelor;
(c)
masa brută și masa netă a produselor;
(d)
trimiterea la regulamentul de aplicare;
(e)
informațiile care trebuie să figureze în casetele 104 și 106 din exemplarul de control T 5, inclusiv numărul de contract de vânzare încheiat cu organismul de intervenție.
Documentul de control trebuie să indice numărul exemplarului de control T 5 sau numărul ordinului de retragere precedent.
Ordinul de retragere și documentul de control se păstrează la biroul de plecare.
(3) Partea interesată furnizeză un original și două copii ale exemplarului de control T 5. Autoritatea care eliberează exemplarul de control T 5 trimite, pentru informare, o copie a acestui document organismului pe lângă care s-a constituit garanția, în conformitate cu articolul 5, și păstrează o copie.
(4) Originalul exemplarului de control T 5 se retrimite persoanei în cauză sau reprezentantului acesteia, care îl prezintă autorității de control competente a statului membru de utilizare sau de destinație.
(5) După ce a fost vizat în mod corespunzător de către autoritatea de control competentă a statului membru de utilizare sau de destinație, originalul exemplarului de control T 5 se trimite direct organismului depozitar al garanției menționate la articolul 5.
Numele și adresa completă ale organismului depozitar al garanției trebuie să fie indicate de către persoana în cauză în caseta B din exemplarul de control T 5.
(6) Atunci când doar cîteva dintre produsele menționate în exemplarul de control T 5 au corespuns condițiilor stabilite, autoritatea competentă indică în caseta din exemplarul de control T 5, intitulată „controlul utilizării și/sau destinației”, cantitatea de produse care a corespuns condițiilor, precum și data sau datele la care s-a efectuat operațiunea.
Articolul 4
Respectarea condițiilor privind controlul menționat la articolul 2 alineatul (1) se dovedește după cum urmează, în ceea ce privește:
(a)
produsele a căror retragere din stocurile de intervenție, precum și utilizarea și/sau destinația au fost controlate de către autoritatea unui singur stat membru, prin prezentarea documentelor stabilite de statul membru respectiv;
(b)
produsele a căror utilizare și/sau destinație au fost controlate de către autoritățile unuia sau mai multor state membre, altul (altele) decât statul membru de retragere a stocurilor de intervenție, prin prezentarea tuturor exemplarelor de control T 5 stabilite pentru controlul utilizării și/sau destinației, autentificate în mod corespunzător și aprobate de către autoritățile de control competente;
(c)
produsele a căror utilizare și/sau destinație au fost controlate de către autoritățile statului membru de retragere a stocurilor de intervenție și de către unul sau mai multe alte state membre, prin prezentarea documentele menționate la literele (a) și (b);
(d)
produsele pentru care formalitățile de export și ieșirea de pe teritoriul vamal al Comunității au avut loc în statul membru de transformare finală și de depunere a garanției, prin prezentarea documentului sau a documentelor stabilite de către acel stat membru ca dovadă de export și prin prezentarea documentelor menționate la literele (a) și/sau (b), în cazul în care acestea se referă la transformare.
Articolul 5
(1) Atunci când se solicită o garanție pentru a se asigura respectarea utilizării și/sau a destinației prevăzute pentru produsele menționate la articolul 1, aceasta se constituie înainte de preluarea acestora:
(a)
de către organismul de intervenție al statului membru în care trebuie să se înceapă sau să se efectueze transformarea, atunci când este vorba de produse care trebuie să fie transformate sau transformate și exportate;
(b)
de către organismul de intervenție vânzător în toate celelalte cazuri.
(2) Atunci când se constituie o garanție pe lângă organismul de intervenție al unui stat membru, altul decât cel în care este situat organismul de intervenție vânzător, primul transmite de îndată organismului de intervenție vânzător o notificare în scris în care se indică:
(a)
numărul regulamentului în cauză;
(b)
data și/sau numărul licitației/vânzării;
(c)
numărul contractului;
(d)
numele cumpărătorului;
(e)
valoarea garanției în euro;
(f)
produsul;
(g)
cantitatea de produse;
(h)
data de constituire a garanției;
(i)
utilizarea și/sau destinația (în cazul în care este necesar).
Organismul de intervenție vânzător verifică elementele referitoare la garanție.
Articolul 6
(1) Atunci când după eliberarea totală sau parțială a garanției menționată la articolul 5 se constată că utilizarea și/sau destinația stabilite nu au fost respectate pentru toate produsele sau pentru o parte din produse, autoritatea competentă din statul membru în care a fost eliberată garanția solicită comerciantului în cauză, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului (5), plata unei sume egale cu aceea a garanției care ar fi fost încasată dacă iregularitatea ar fi fost luată în considerare înainte de eliberarea garanției, la care se adaugă dobânzile și care este calculată pe perioada cuprinsă între data eliberării și data care precedă pe cea de plată.
Perceperea de către autoritatea competentă a sumei menționate la primul paragraf este echivalentă cu recuperarea avantajului economic acordat pe nedrept.
(2) Plata se efectuează în termen de treizeci de zile de la data primirii cererii de plată.
În cazul în care plata nu se efectuează în termenul stabilit, statele membre, în loc să solicite plata, pot hotărî ca suma care trebuie percepută să fie dedusă din plățile ulterioare către comerciantul în cauză.
(3) Rata dobânzii care se aplică se calculează în conformitate cu dispozițiile de drept intern; aceasta nu poate totuși să fie mai mică decât rata dobânzii care se aplică în caz de recuperare a sumelor naționale.
În cazul în care eliberarea garanției se datorează unei erori a autorității competente, nu se percepe nicio dobândă cu excepția cazului în care este vorba, cel mult, numai de o valoare stabilită de statul membru, corespunzătoare beneficiului realizat pe nedrept.
(4) Statele membre se pot abține de la solicitarea plății menționate la alineatul (1) atunci când aceasta este mai mică sau egală cu 60 EUR, cu condiția ca, în dreptul intern, reguli analoage să fie prevăzute în situații similare.
(5) Sumele recuperate în conformitate cu alineatul (1) se varsă agenției de plată și sunt păstrate de aceasta ca venit destinat Fondului European de Garantare Agricolă (FEGA) în luna în care au fost încasați banii.
Articolul 7
(1) În cazul în care condițiile stabilite pentru utilizare și/sau destinație nu au putut fi îndeplinite din motive de forță majoră, autoritatea competentă a statului membru depozitar al garanției sau, în cazul în care nicio garanție nu a fost depusă, autoritatea statului membru de reducere a stocurilor decide, la cererea prezentată de partea interesată:
(a)
ca termenul stabilit pentru operațiune să fie prelungit cu durata considerată necesară, ținându-se seama de circumstanțele invocate;
sau
(b)
ca controlul să fie considerat efectuat, în cazul în care produsele s-au pierdut definitiv.
Cu toate acestea, în cazurile de forță majoră în care măsurile menționate la literele (a) și (b) sunt inadecvate, autoritatea competentă informează Comisia, care poate stabili măsurile necesare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 195 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(2) Cererea menționată la alineatul (1) trebuie să fie introdusă în termen de 30 de zile de la data la care partea interesată a aflat despre circumstanțele care ar putea conduce la un caz de forță majoră și în termenul stabilit de regulamentul specific cu privire la prezentarea dovezii necesare pentru eliberarea cauțiunii.
(3) Partea interesată furnizează dovada circumstanțelor invocate drept caz de forță majoră.
CAPITOLUL II
PRODUSELE SUPUSE UNEI ANUMITE UTILIZĂRI SAU CARE AU O DESTINAȚIE SPECIFICĂ ÎN INTERIORUL COMUNITĂȚII
Articolul 8
(1) Se consideră că produsele satisfac cerințele referitoare la utilizare și/sau destinație atunci când se stabilește:
(a)
pentru produsele destinate transformării și/sau primirii de alte produse prin incorporare, operațiuni denumite în continuare „transformare”, că operațiunea a avut loc efectiv;
(b)
pentru cele destinate să fie vândute pentru consumul direct ca produse concentrate, că au fost efectiv concentrate, ambalate pentru vânzarea cu amănuntul și luate în evidența comerțului cu amănuntul;
(c)
pentru cele destinate să fie consumate de anumite instituții și colectivități sau de forțele armate și similare, că au fost livrate efectiv acestor organisme și luate în evidența lor;
și, după caz, se verifică dacă operațiunile menționate la literele (a), (b) și (c) au fost realizate în termenele impuse.
(2) Cerințele menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c) constituie cerințe principale în sensul articolului 20 din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei (6).
Articolul 9
(1) În cazul în care se utilizează un exemplar de control T 5, este necesar să se completeze casetele 103, 104, 106 și 107 din partea „mențiuni speciale”.
În casetele 104 și 106 se notează menționările corespunzătoare, în conformitate cu dispozițiile regulamentului în cauză.
De asemenea, este necesar să se indice în caseta 106 numărul contractului de vânzare încheiat cu organismul de intervenție și, după caz, numărul ordinului de retragere.
De asemenea, este necesar să se indice în caseta 107 numărul regulamentului în cauză.
(2) Atunci când produsele sunt expediate într-un al treilea stat membru, dispozițiile articolului 22 se aplică mutatis mutandis.
(3) Atunci când două sau mai multe operații au loc succesiv în același stat membru, dispozițiile articolului 23 se aplică mutatis mutandis.
Articolul 10
Eliberarea garanției se face pe baza prezentării dovezii menționate la articolul 4.
Articolul 11
Atunci când, ca urmare a unor circumstanțe care nu pot fi imputate părții interesate, un exemplar de control T 5 nu a ajuns la organismul menționat la articolul 3 alineatul (5) în termen de trei luni:
(a)
după expirarea termenului stabilit pentru îndeplinirea operațiunii în cauză;
sau
(b)
de la data stabilirii sale,
în cazul în care nu s-a stabilit niciun termen pentru operațiunea respectivă, cel interesat poate solicita autorităților competente să recunoască echivalența altor documente; o astfel de cerere trebuie să fie motivată și însoțită de documente justificative. Documentele justificative conțin o trimitere la exemplarul de control T 5 și cuprind o confirmare a autorității de control competente care a stabilit sau a procedat la stabilirea faptului că produsele au fost utilizate în scopurile stabilite, precum și data la care au primit respectiva utilizare și/sau destinație.
CAPITOLUL III
PRODUSE EXPORTATE ÎN ACEEAȘI STARE ÎN COMUNITATE
Articolul 12
(1) Se consideră că produsele au primit destinația impusă atunci când s-a stabilit:
(a)
că au părăsit teritoriul vamal al Comunității în aceeași stare; în sensul prezentului regulament, livrările de produse destinate în exclusivitate consumului pe platformele de foraj sau de exploatare, inclusiv structurile auxiliare care furnizează servicii în sprijinul unor astfel de operațiuni, situate pe platoul continental european sau pe platoul continental al părții neeuropene a Comunității, dar dincolo de o zonă de trei mile, calculate de la linia de bază care permite măsurarea întinderii apelor teritoriale ale unui stat membru, sunt considerate a fi părăsit teritoriul vamal al Comunității;
sau
(b)
că au ajuns la destinație în cazul menționat la articolul 33 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei (7);
sau
(c)
că au fost plasate într-un antrepozit de aprovizionare cu produse alimentare agreat în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009;
sau
(d)
că, în cazul în care ar trebui să fie importate într-o anumită țară terță, formalitățile vamale pentru introducerea în circuitul de consum din această țară au fost îndeplinite;
și, după caz, că operațiunile menționate la literele (a)-(d) au fost realizate în termenele impuse.
(2) Cerințele menționate la alineatul (1) literele (a)-(d) constituie cerințe principale în sensul articolului 20 din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85, fără a aduce atingere dispozițiilor prevăzute la articolul 16 alineatul (2) din prezentul regulament.
(3) Atunci când produsele au fost depozitate într-un antrepozit de aprovizionare cu produse alimentare în conformitate cu alineatul (1) litera (c), dispozițiile articolelor 37-40 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 se aplică, cu excepția celor de la articolul 39 alineatul (3), chiar dacă nu se acordă nicio restituire.
(4) Se aplică dispozițiile articolului 7 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 612/2009.
Articolul 13
(1) Atunci când produsele de intervenție trebuie să fie exportate în aceeași stare, declarația de export trebuie să fie acceptată de către autoritățile vamale ale statului membru în care produsele sunt scoase din stoc.
(2) Declarația de export și orice document însoțitor cerut în conformitate cu legislația comunitară prezintă, după caz, mențiunea:
(a)
„produse de intervenție care beneficiază de restituire - Regulamentul (CE) nr. 1130/2009”;
sau
(b)
„produse de intervenție care nu beneficiază de restituire - Regulamentul (CE) nr. 1130/2009”.
(3) Chiar dacă exportul de produse nu presupune vreo restituire, după acceptarea declarației de export, se consideră că aceste produse nu intră sub incidența articolului 23 alineatul (2) din Tratatul CE și circulă în conformitate cu dispozițiile articolului 340c alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
(4) Condițiile referitoare la termenul care trebuie respectat pentru acordarea restituirii și dovada care trebuie prezentată în acest scop se aplică în cazul eliberării garanției.
Articolul 14
(1) În cazul utilizării exemplarului de control T 5, trebuie completate casetele 103, 104, 106, 107 și, după caz, 105 din partea intitulată „mențiuni speciale”.
Casetele 104 și 106 trebuie să conțină mențiunile adecvate, în conformitate cu dispozițiile regulamentului în cauză.
De asemenea, este necesar să se indice în caseta 106:
(a)
numărul contractului de vânzare încheiat cu organismul de intervenție;
și
(b)
numărul ordinului de retragere.
Numărul regulamentului vizat trebuie indicat în caseta 107.
(2) Atunci când exemplarul de control T 5, prin care se dovedește exportul mărfurilor, este cerut pentru eliberarea garanției menționate la articolul 5 și pentru plata restituirii, autoritatea competentă depozitară a garanției transmite imediat și direct o copie a exemplarului de control T 5, certificată pentru conformitate, autorității competente pentru plata restituirii.
În acest caz, partea interesată înscrie în caseta 106 a exemplarului de control T 5 următoarea mențiune:
„Restituirea va fi plătită de…” (și indică denumirea și adresa completă a autorității competente pentru plata restituirii).
(3) Atunci când nu a fost posibilă respectarea termenului de 12 luni stabilit pentru prezentarea dovezii de export în vederea plătirii restituirii în conformitate cu articolul 46 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 din cauza întârzierilor administrative la transmiterea exemplarului de control T 5 de către organismul depozitar al garanției către autoritatea competentă pentru plata restituirii, data de primire a formularului de către organismul depozitar al garanției este considerată, de asemenea, și data de primire de către autoritatea care acordă restituirea.
Articolul 15
(1) Produsele care, după acceptarea declarației de export de către serviciul vamal, sunt plasate sub unul dintre regimurile prevăzute la articolele 412-442a din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 pentru a fi transportate spre o gară de destinație sau livrate unui destinatar stabilit în afara teritoriului vamal al Comunității sunt considerate exportate de la data la care sunt plasate sub acest regim.
(2) În conformitate cu alineatul (1), biroul vamal de plecare, care acceptă declarația de export, garantează că una dintre mențiunile indicate, după caz, la articolul 11 alineatul (4) sau (5) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 este înscrisă în documentul eliberat ca dovadă de export.
(3) Biroul vamal de plecare nu poate autoriza modificarea contractului de transport prin care se stabilește terminarea transportului în Comunitate decât dacă s-a stabilit:
(a)
că, atunci când s-a constituit o garanție de export pe lângă un organism de intervenție, aceasta nu a fost înapoiată;
sau
(b)
că s-a constituit o nouă garanție.
Cu toate acestea, în cazul în care garanția a fost eliberată în aplicarea alineatului (1), iar produsul nu a părăsit teritoriul vamal al Comunității în termenul stabilit, biroul vamal de plecare informează organismul însărcinat cu eliberarea garanției cu privire la aceasta și îi comunică în cel mai scurt timp toate datele necesare. În acest caz, garanția este considerată eliberată pe nedrept și o sumă egală cu valoarea acesteia trebuie recuperată.
Articolul 16
(1) Eliberarea garanției este condiționată de prezentarea dovezii menționate la articolul 4.
De asemenea, eliberarea garanției este condiționată de prezentarea dovezilor prevăzute la articolele 16 și 17 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009:
(a)
produsul este destinat să fie importat într-o anume țară terță; sau
(b)
în caz de export al produsului în afara Comunității, există suspiciuni serioase în ceea ce privește destinația sa reală.
Autoritățile competente din statele membre pot solicita dovezi suplimentare satisfăcătoare de natură să demonstreze că produsul a fost efectiv comercializat pe piața țării terțe de import.
Atunci când există suspiciuni serioase în legătură cu destinația reală a produsului, Comisia poate solicita statelor membre să aplice dispozițiile prezentului alineat.
(2) Atunci când produsul trebuie să fie importat într-o anume țară terță, când valoarea restituirii se deduce din prețul de vânzare și nu se prezintă dovezile aferente menționate la alineatul (1):
(a)
o parte a garanției se eliberează la prezentarea dovezii că produsul a părăsit teritoriul vamal al Comunității; această parte corespunde celei mai scăzute rate a restituirii, în sensul articolului 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009, aplicabile în ziua acceptării declarației de export;
(b)
în afară de partea prevăzută la litera (a), partea de garanție corespunzătoare diferenței între rata cea mai scăzută a restituirii menționate la litera (a) și rata restituirii, aplicabilă în ziua acceptării declarației de export în țara terță de import efectiv, în măsura în care această rată nu depășește rata de restituire aplicabilă la destinația obligatorie, se eliberează atunci când:
(i)
exportul spre țara terță respectivă nu a putut fi realizat ca urmare a unui caz de forță majoră; și
(ii)
dovezile referitoare la importul în cealaltă țară de destinație se prezintă în conformitate cu alineatul (1).
Articolul 17
(1) Atunci când se aplică articolele 186 și 187 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (8):
(a)
garanția menționată la articolul 5 alineatul (1) din prezentul regulament devine garanție executată, în cazul în care nu a fost încă eliberată;
(b)
o sumă egală cu garanția trebuie să fie recuperată, în cazul în care garanția a fost deja eliberată.
(2) Atunci când produsele pentru care s-a constituit o garanție în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) părăsesc teritoriul vamal al Comunității și nu au fost îndeplinite formalitățile necesare pentru obținerea unei restituiri, aceste formalități se consideră îndeplinite în sensul articolelor 185, 186, 187 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 și se aplică dispozițiile alineatului (1).
(3) Suma reprezentând garanția menționată la alineatele (1) și (2) se consideră garanție executată în sensul articolului 2 din Regulamentul (CEE) nr. 352/78 al Consiliului (9).
(4) Partea interesată, prin intermediul unui atestat eliberat de către organismul de intervenție în cauză, face autorității competente dovada că dispozițiile alineatului (1) au fost respectate sau că nu s-a constituit nicio garanție.
Articolul 18
Atunci când, ca urmare a unor circumstanțe care nu pot fi imputate părții interesate, un exemplar de control T 5, care ar trebui să servească drept dovadă de export, nu a ajuns la organismul menționat la articolul 3 alineatul (5) în termen de trei luni de la data stabilirii acestuia, partea interesată poate, în conformitate cu dispozițiile articolului 46 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009, să adreseze autorității competente o cerere motivată pentru a solicita recunoașterea echivalenței altor documente.
CAPITOLUL IV
PRODUSE EXPORTATE DE COMUNITATE DUPĂ TRANSFORMARE
Articolul 19
Produsele sunt considerate a fi primit utilizarea și destinația stabilită, atunci când se decide că au fost respectate cerințele articolelor 8 și 12.
Articolul 20
Atunci când produsele trebuie exportate după transformare, declarația de export trebuie să fie acceptată de către autoritățile vamale ale statului membru unde are loc transformarea finală.
Articolul 21
(1) Atunci când produsele trebuie să fie expediate în aceeași stare în vederea transformării urmate de export, exemplarul de control T 5 este eliberat de către organismul de intervenție vânzător, iar casetele 103, 104, 106 și 107 de la partea „mențiuni speciale” trebuie completate.
Casetele 104 și 106 cuprind mențiuni specifice prevăzute de regulamentul în cauză.
De asemenea, caseta 106 cuprinde:
(a)
numărul contractului de vânzare încheiat cu organismul de intervenție;
(b)
numărul ordinului de retragere, după caz; și
(c)
mențiunea „produse de intervenție care trebuie plasate la export sub regimul de tranzit comunitar extern”.
Caseta 107 cuprinde numărul regulamentului în cauză.
(2) Atunci când produsele trebuie să fie expediate, după transformare, în statul membru de retragere a stocurilor de intervenție și să facă obiectul unei noi transformări urmate de exportare, exemplarul de control T 5 este stabilit de către autoritatea care a controlat transformarea.
Casetele 103, 104, 106 și 107 de la partea „Mențiuni speciale” a exemplarului de control T 5 trebuie completate.
Casetele 104 și 106 conțin mențiunile specifice prevăzute de către regulamentul în cauză.
De asemenea, în caseta 106 trebuie să se menționeze:
(a)
numărul contractului de vânzare încheiat cu organismul de intervenție;
(b)
mențiunea „produse de intervenție care trebuie plasate la export sub regimul de tranzit comunitar extern”.
În caseta 107 trebuie menționat numărul regulamentului în cauză.
(3) Atunci când produsele trebuie să fie exportate după transformare și să traverseze teritoriul unuia sau al mai multor state membre, exemplarul de control T 5 este stabilit de către biroul vamal de plecare, pe baza prezentării unui document eliberat de către autoritatea care a controlat transformarea. Acest document se păstrează de către biroul vamal de plecare.
Totuși, acest document nu este necesar atunci când biroul vamal de plecare a controlat transformarea în cauză.
Casetele 103, 104, 106 și 107 și, după caz, 105 de la partea „mențiuni speciale” a formularului de control trebuie completate.
Casetele 104 și 106 cuprind mențiunile prevăzute de regulamentul în cauză.
De asemenea, în caseta 106 trebuie să se menționeze:
(a)
numărul contractului de vânzare încheiat cu organismul de intervenție; și
(b)
numărul documentului prevăzut la primul și al doilea paragraf, după caz.
În caseta 107 trebuie să se indice numărul regulamentului în cauză.
(4) Atunci când exemplarul de control T 5 care dovedește exportul de mărfuri este cerut pentru eliberarea garanției menționate la articolul 5 și pentru plata restituirii, autoritatea competentă depozitară a garanției transmite de îndată și în mod direct o copie a exemplarului de control T 5, certificată pentru conformitate, autorității competente pentru plata restituirii.
În acest caz, partea interesată înscrie în caseta 106 a exemplarului de control T 5 următoarea mențiune:
„Restituirea va trebui plătită de către …” (indicând statul membru, denumirea și adresa completă a autorității competente pentru plata restituirii).
Articolul 22
(1) Atunci când produsele au fost expediate într-un alt stat membru pentru a fi transformate, iar produsele transformate:
(a)
sunt expediate cel puțin într-un al treilea stat sau în alt stat membru pentru a fi supuse unei noi transformări;
sau
(b)
traversează cel puțin teritoriul unui al treilea stat membru sau al unui alt stat pentru a fi exportate,
autoritatea competentă menționată la articolul 21 alineatul (2) sau alineatul (3) eliberează unul sau mai multe formulare de control T 5.
Exemplarul sau exemplarele de control T 5 se completează:
(a)
în cazul menționat la primul paragraf litera (a), în conformitate cu articolul 21 alineatul (2) litera (b);
(b)
în cazul menționat la primul paragraf litera (b), în conformitate cu articolul 21 alineatul (3) litera (b),
ținând seama de informațiile înscrise în originalul exemplarului de control T 5. Numărul de ordine, data eliberării documentului original și denumirea autorității care l-a stabilit trebuie să fie menționate în caseta 106 din exemplarul sau exemplarele de control T 5.
(2) În cazul menționat la alineatul (1), autoritatea competentă care a verificat operațiunea înscrie mențiunea adecvată și trimite de îndată și în mod direct originalul exemplarului de control T 5 organismului menționat la articolul 3 alineatul (5) după ce a indicat, în caseta intitulată „controlul utilizării și/sau al destinației”, că produsul a fost expediat într-un alt stat membru în scopul unei transformări suplimentare, al ambalării, al preluării sau al exportului. Originalul exemplarului de control T 5 menționează numărul (numerele) de ordine ale exemplarului (exemplarelor) de control T 5 stabilite în acest sens sau o trimitere la (un) astfel de exemplar(e).
(3) Documentele menționate la articolul 4 litera (a) trebuie să conțină aceleași mențiuni ca și cele prevăzute la alineatul (2).
Articolul 23
(1) Atunci când două sau mai multe operațiuni, altele decât exportul (cum ar fi: transformarea, ambalarea, preluarea), au loc succesiv în același stat membru, acesta poate să considere operațiunile respective drept o singură operațiune. În acest caz, niciun exemplar de control T 5 nu trebuie să fie eliberat înainte de efectuarea tuturor operațiunilor prevăzute.
Originalul exemplarului de control T 5 se trimite organismului menționat la articolul 3 alineatul (5) după ce au fost efectuate toate controalele operațiunilor prevăzute. Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a garanta funcționarea unui astfel de sistem.
(2) Atunci când statele membre decid să nu urmeze procedura prevăzută la alineatul (1), autoritatea competentă eliberează după fiecare operațiune un exemplar de control T 5. Autoritatea competentă care controlează operațiunea indică în caseta intitulată „Controlul de utilizare și/sau de destinație” a exemplarului de control T 5 că produsul a fost trimis în același stat membru în scopul unei transformări suplimentare, al ambalării, al preluării sau al exportului. Originalul exemplarului de control T 5 menționează numărul (numerele) de ordine ale exemplarului (exemplarelor) de control T 5 stabilite în acest sens sau o trimitere la un astfel de exemplar.
(3) Documentele menționate la articolul 4 litera (a) trebuie să conțină aceleași mențiuni ca și cele prevăzute la alineatul (2).
Articolul 24
Articolul 11, articolul 13 alineatele (2), (3) și (4), articolul 14 alineatul (3) și articolele 15-18 se aplică prezentului capitol.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 25
(1) Comisia este informată de către statele membre în legătură cu denumirea și adresa completă a autorităților de control competente menționate la articolul 2 alineatul (1). Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
(2) Comisia este informată trimestrial de către statele membre cu privire la cazurile în care au aplicat dispozițiile articolului 7 alineatul (1), precizând circumstanțele invocate, cantitățile avute în vedere și măsurile adoptate.
(3) La 1 martie și 1 septembrie ale fiecărui an, Comisiei îi este comunicată de către statele membre o listă cu numărul de cereri făcute în temeiul articolului 11 sau 18, precizând, în cazul în care este cunoscută, cauza nereturnării exemplarelor de control T 5, cantitățile avute în vedere și natura documentelor echivalente admise.
Articolul 26
Regulamentul (CEE) nr. 3002/92 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II.
Articolul 27
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 24 noiembrie 2009.