32002R2012
L 311/3
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 2012/2002 AL CONSILIULUI
din 11 noiembrie 2002
de instituire a Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 159 al treilea paragraf și articolul 308,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
având în vedere rezoluția Comitetului Regiunilor (4),
întrucât:
(1)
În timpul catastrofelor majore, Comunitatea ar trebui să se arate solidară față de populația din regiunile afectate prin acordarea unui ajutor financiar care să contribuie, în cel mai scurt timp, la restabilirea condițiilor normale de viață în toate regiunile sinistrate. Ajutorul ar trebui să fie mobilizat în principal în caz de catastrofe naturale.
(2)
Instrumentele de coeziune economică și socială existente permit finanțarea acțiunilor de prevenire a riscurilor și de reparare a infrastructurilor distruse. Cu toate acestea, este de asemenea necesar să se prevadă un instrument suplimentar, diferit de instrumentele comunitare existente, care să permită Comunității să acționeze în mod urgent și eficient pentru a contribui, în timpul cel mai scurt, la preluarea serviciilor de ajutor destinate nevoilor imediate ale populației și la reconstrucția pe termen scurt a principalelor infrastructuri distruse pentru a favoriza astfel redemararea activității economice în regiunile sinistrate.
(3)
Uniunea Europeană ar trebui, de asemenea, să își exprime solidaritatea față de țările a căror aderare se află în curs de negociere. Extinderea prezentului regulament la aceste țări necesită recurgerea la articolul 308 din tratat.
(4)
Ajutorul Comunității ar trebui să completeze eforturile statelor în cauză și să acopere o parte din cheltuielile publice angajate pentru a face față daunelor produse de o catastrofă majoră.
(5)
În conformitate cu principiul subsidiarității, intervențiile acestui instrument ar trebui limitate la catastrofele majore care au repercusiuni grave asupra condițiilor de viață, a mediului natural sau a economiei.
(6)
În sensul prezentului regulament, prin „catastrofă majoră” ar trebui să se înțeleagă orice catastrofă care, în cel puțin unul dintre statele în cauză, provoacă pagube importante din punct de vedere financiar sau în procente din produsul național brut (PNB). Pentru a putea interveni în caz de catastrofe care, deși sunt importante din punct de vedere cantitativ, nu ating pragurile minime necesare, pot fi autorizate de asemenea intervenții în cazuri excepționale, atunci când o țară eligibilă învecinată este atinsă de aceeași catastrofă sau când cea mai mare parte a populației unei anumite regiuni este afectată de o catastrofă care provoacă repercusiuni grave și durabile asupra condițiilor de viață.
(7)
Acțiunea Comunității nu ar trebui să înlocuiască răspunderea terților care, în temeiul principiului „cel care poluează plătește”, sunt răspunzători în primul rând pentru prejudiciile cauzate, și nici să descurajeze acțiunile de prevenire, atât la nivelul statelor membre, cât și al Comunității.
(8)
Un astfel de instrument ar trebui să permită, în special, luarea unei decizii rapide pentru angajarea și mobilizarea, în cel mai scurt timp, a resurselor financiare specifice. Procedurile administrative ar trebui adaptate în consecință și limitate la strictul necesar. În acest sens, Parlamentul European, Consiliul și Comisia au încheiat la 7 noiembrie 2002 un acord interinstituțional privind finanțarea Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene, completând acordul interinstituțional din 6 mai 1999 privind disciplina bugetară și îmbunătățirea procedurii bugetare.
(9)
Poate fi de dorit ca statul beneficiar, respectând dispozițiile constituționale, instituționale, juridice sau financiare, să asocieze autoritățile regionale sau locale încheierii și aplicării acordurilor de punere în aplicare, statul beneficiar rămânând în toate cazurile responsabil de punerea în aplicare a ajutorului, precum și de gestionarea și controlul operațiunilor susținute prin finanțare comunitară.
(10)
Normele de punere în aplicare a acestui instrument ar trebui adaptate urgenței situației.
(11)
O acțiune finanțată de acest instrument nu ar trebui să beneficieze, în aceleași scopuri, de o intervenție în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de creare a Fondului de coeziune (5), al Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale referitoare la Fondurile structurale (6), al Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) (7), al Regulamentului (CEE) nr. 3906/89 al Consiliului din 18 decembrie 1989 privind ajutorul economic în favoarea Republicii Ungare și a Republicii Polone (8), al Regulamentului (CE) nr. 1267/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a unui instrument structural de preaderare (9), al Regulamentului (CE) nr. 1268/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 privind asistența financiară comunitară destinată măsurilor de preaderare pentru agricultură și dezvoltare rurală în țările candidate din Europa Centrală și de Est, în perioada de preaderare (10), al Regulamentului (CE) nr. 2760/98 al Comisiei din 18 decembrie 1998 privind punerea în aplicare a unui program de cooperare transfrontalieră în cadrul programului Phare (11), al Regulamentului (CE) nr. 1266/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 privind coordonarea asistenței acordate statelor candidate în cadrul strategiei de preaderare și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3906/89 (12), al Regulamentului (CE) nr. 555/2000 al Consiliului din 13 martie 2000 privind punerea în aplicare a acțiunilor în cadrul unei strategii de preaderare pentru Republica Cipru și Republica Malta (13) sau al Regulamentului (CE) nr. 2236/95 al Consiliului din 18 septembrie 1995 de stabilire a normelor generale de acordare a ajutorului financiar comunitar în domeniul rețelelor transeuropene (14). Daunele reparate în temeiul instrumentelor comunitare sau internaționale privind indemnizațiile pentru daune specifice nu ar trebui să beneficieze, în aceleași scopuri, de o intervenție în temeiul acestui instrument.
(12)
Este necesar să se asigure o transparență maximă în momentul punerii în aplicare a ajutorului financiar al Comunității, precum și un control adecvat al utilizării creditelor.
(13)
Este necesară o gestionare financiară prudentă astfel încât Comunitatea să fie în măsură să intervină în cazul în care pe parcursul aceluiași an s-ar declara mai multe catastrofe majore.
(14)
În cazuri excepționale și având în vedere disponibilitatea resurselor financiare în temeiul acestui instrument, în timpul anului în care survine catastrofa, este necesar să se prevadă eventuale subvenții complementare provenind din acest instrument în temeiul Fondului din anul următor.
(15)
Este necesar să se stabilească o dată limită de utilizare a subvenției acordate și să se prevadă faptul că statele beneficiare justifică utilizarea subvenției primite. Ar trebui să se recupereze subvenția primită care a fost rambursată ulterior de către terți sau care depășește evaluarea definitivă a daunelor.
(16)
Având în vedere unele circumstanțe excepționale, este necesar să se prevadă ca țările lovite de catastrofe începând cu vara anului 2002 să poată beneficia de intervenția acestui instrument.
(17)
În scopul garantării unui ajutor rapid pentru țările atinse de inundațiile recente, acest instrument trebuie adoptat urgent. Prin urmare, este necesar să se acorde o excepție la termenul de șase săptămâni stabilit pentru examinarea de către parlamentele naționale, în Protocolul privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea Europeană, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la tratatele de instituire a Comunităților Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se instituie un Fond de Solidaritate al Uniunii Europene, denumit în continuare „Fond”, pentru a permite Comunității să răspundă rapid, eficient și cu ușurință situațiilor de urgență în condițiile definite în prezentul regulament.
Articolul 2
(1) La solicitarea unui stat membru sau a unei țări a cărei aderare la Uniunea Europeană este în curs de negociere, denumit în continuare „stat beneficiar”, intervenția Fondului poate fi în principal declanșată atunci când pe teritoriul acestui stat survine o catastrofă naturală majoră care are repercusiuni grave asupra condițiilor de viață, a mediului natural sau a economiei uneia sau mai multor regiuni sau țări.
(2) Prin „catastrofă majoră” se înțelege, în sensul prezentului regulament, orice catastrofă care determină, în cel puțin unul dintre statele în cauză, pagube a căror estimare este fie mai mare de 3 miliarde euro, la prețul din 2002, fie reprezintă mai mult de 0,6 % din PNB.
În mod excepțional, un stat membru vecin sau o țară a cărei aderare la Uniunea Europeană este în curs de negociere care au fost atinse de aceeași catastrofă pot de asemenea beneficia de o intervenție a Fondului.
Cu toate acestea, în circumstanțe excepționale, chiar dacă criteriile stabilite la primul paragraf nu sunt îndeplinite, o regiune care a fost atinsă de o catastrofă ieșită din comun, în principal naturală, care a afectat majoritatea populației și a avut repercusiuni grave și durabile asupra condițiilor de viață și a stabilității economice, ar putea de asemenea beneficia de o intervenție a Fondului. Ajutorul anual total în temeiul prezentului paragraf este limitat la maximum 7,5 % din suma totală anuală pusă la dispoziția Fondului. O atenție specială se acordă regiunilor îndepărtate sau izolate, precum regiunile insulare și ultraperiferice definite la articolul 299 alineatul (2) din tratat. Comisia examinează foarte riguros toate cererile care îi sunt prezentate în temeiul prezentului paragraf.
Articolul 3
(1) Intervenția Fondului ia forma unei subvenții. Pentru fiecare catastrofă identificată se atribuie o singură subvenție unui stat beneficiar.
(2) Fondul are ca obiectiv completarea eforturilor statelor în cauză și acoperirea unei părți a cheltuielilor publice ale acestora în scopul de a ajuta statul beneficiar să desfășoare, în funcție de tipul catastrofei, următoarele acțiuni urgente de primă necesitate:
(a)
repunerea imediată în funcțiune a infrastructurilor și a echipamentelor în domeniul energiei, apelor și apelor reziduale, telecomunicațiilor, transporturilor, sănătății și învățământului;
(b)
punerea în aplicare a măsurilor provizorii de cazare și preluare a serviciilor de ajutor destinate nevoilor imediate ale populației;
(c)
securizarea imediată a infrastructurilor de prevenire și măsuri de protecție imediată a patrimoniului cultural;
(d)
curățarea imediată a zonelor sinistrate, inclusiv a zonelor naturale.
(3) Intervențiile Fondului sunt în principiu limitate la finanțarea măsurilor destinate reparării daunelor care nu pot fi asigurate și pot fi recuperate în cazul în care prejudiciul a fost ulterior reparat de către un terț conform articolului 8.
Articolul 4
(1) În cel mai scurt timp și în termen de 10 săptămâni de la data la care a survenit prima daună cauzată de catastrofă, statul poate adresa Comisiei o cerere de intervenție a Fondului, furnizând toate informațiile disponibile referitoare, printre altele, la:
(a)
ansamblul daunelor cauzate de catastrofă și impactul acestora asupra populației și a economiei în cauză;
(b)
estimarea costului acțiunilor menționate la articolul 3;
(c)
celelalte surse de finanțare comunitare;
(d)
celelalte surse de finanțare naționale sau internaționale, inclusiv acoperirea asigurării publice și private, care pot interveni pentru despăgubirea privind repararea daunelor.
(2) Pe baza acestor informații și a eventualelor precizări care trebuie furnizate de statul membru în cauză, Comisia analizează dacă sunt îndeplinite condițiile stabilite pentru intervenția Fondului și stabilește suma propusă a eventualei subvenții în cel mai scurt timp și în limita disponibilității mijloacelor financiare. La 1 octombrie a fiecărui an, cel puțin un sfert din suma anuală ar trebui să rămână disponibilă pentru acoperirea nevoilor care apar până la sfârșitul anului.
Comisia se asigură că oferă un tratament echitabil cererilor prezentate de state.
(3) Comisia prezintă autorității bugetare propunerile necesare pentru autorizarea creditelor corespunzătoare. Aceste propuneri conțin toate informațiile disponibile menționate la alineatul (1) și orice alte informații pertinente de care dispune, dovada îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 2 și o justificare a sumelor propuse.
(4) Atunci când creditele sunt acordate de autoritatea bugetară, Comisia adoptă o decizie de acordare a subvenției și varsă această subvenție imediat și într-o singură tranșă statului beneficiar după semnarea acordului prevăzut la articolul 5.
(5) Eligibilitatea cheltuielilor începe la data menționată la articolul 1.
Articolul 5
(1) Cu respectarea dispozițiilor constituționale, instituționale, juridice sau financiare ale statului beneficiar și ale Comunității, Comisia și statul beneficiar încheie un acord pentru punerea în aplicare a deciziei de acordare a subvenției. Acest acord descrie în special tipul și locul acțiunilor care trebuie finanțate de Fond.
(2) Comisia se asigură că obligațiile asumate de statele membre în temeiul prezentului regulament sunt asumate și de statele a căror aderare la Uniunea Europeană este în curs de negociere în cadrul acordurilor sau instrumentelor pertinente.
(3) Responsabilitatea alegerii acțiunilor individuale și punerea în aplicare a subvenției în cadrul acordului revin statului beneficiar, respectându-se condițiile prevăzute de prezentul regulament, decizia de acordare a subvenției și acordul. Statul beneficiar își exercită această responsabilitate fără a aduce atingere responsabilității Comisiei pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene și în conformitate cu dispozițiile regulamentului financiar aplicabile modalităților de gestionare împărțită sau descentralizată.
Articolul 6
(1) Statul beneficiar este responsabil de coordonarea participării Fondului la acțiunile menționate la articolul 3, pe de o parte, cu intervențiile Băncii Europene de Investiții (BEI), precum și cu alte instrumente de finanțare comunitare, pe de altă parte.
(2) Acțiunile care au beneficiat de ajutor conform prezentului regulament nu beneficiază de o intervenție a Fondurilor și instrumentelor reglementate de regulamentele (CE) nr. 1164/94, (CE) nr. 1260/1999, (CE) nr. 1257/1999, (CE) nr. 1267/1999, (CE) nr. 1268/1999, (CEE) nr. 3906/89, (CE) nr. 2760/98, (CE) nr. 555/2000 și (CE) nr. 2236/95 și trebuie să fie conforme cu Regulamentul (CE) nr. 1266/1999. Statul beneficiar asigură respectarea acestei dispoziții.
(3) Daunele reparate în temeiul instrumentelor comunitare sau internaționale privind despăgubirile daunelor specifice nu pot face obiectul unei intervenții a Fondului în aceleași scopuri.
Articolul 7
Operațiunile care fac obiectul unei finanțări din Fond trebuie să fie compatibile cu dispozițiile din tratat și din actele adoptate în temeiul acestuia, precum și cu politicile și acțiunile comunitare și cu instrumentele de asistență pentru preaderare.
Articolul 8
(1) Subvenția este folosită în termen de un an de la data la care Comisia a plătit subvenția. Orice parte a subvenției care nu a fost folosită în acest termen, în conformitate cu condițiile din prezentul regulament, este recuperată de Comisie pe cheltuiala statului beneficiar.
Statele beneficiare depun toate eforturile pentru a obține o compensație din partea terților.
(2) În cel mult șase luni de la expirarea termenului de un an de la plata subvenției, statul beneficiar prezintă un raport de execuție cu un document justificativ privind cheltuielile referitoare la utilizarea subvenției, indicând orice altă sursă de finanțare primită pentru acțiunile în cauză, inclusiv rambursările din asigurări și despăgubirile obținute de la terți. Raportul conține măsurile de prevenire hotărâte sau prevăzute de statul beneficiar în scopul reducerii dimensiunii daunelor și al evitării, în măsura posibilului, a repetării unor astfel de catastrofe.
După realizarea acestei proceduri, Comisia trece la încheierea intervenției Fondului.
(3) În cazul în care costul reparării daunelor este acoperit ulterior de un terț, Comisia hotărăște rambursarea de către statul beneficiar a subvenției alocate la valoarea corespunzătoare.
Articolul 9
Cererea și decizia de acordare a subvenției în numele Fondului, precum și acordul financiar, rapoartele și orice alt document aferent sunt exprimate în euro.
Articolul 10
(1) În cazuri excepționale și în cazul în care resursele financiare rămase de care dispune Fondul pe perioada anului în care survine catastrofa nu sunt suficiente pentru a acoperi valoarea intervenției considerată necesară de către autoritatea bugetară, Comisia poate propune ca diferența să fie finanțată prin intermediului Fondului pentru anul următor. Plafonul bugetar anual al Fondului pentru anul în care survine catastrofa și anul următor trebuie în orice caz respectat.
(2) Atunci când elemente noi determină apariția unei estimări net inferioare a daunelor cauzate, Comisia solicită statului beneficiar să ramburseze o sumă corespunzătoare din subvenție.
Articolul 11
Deciziile de finanțare, precum și toate acordurile și contractele care derivă din acestea prevăd în special un control al Comisiei prin intermediul Oficiului European Antifraudă (OLAF) și verificări efectuate la fața locului de către Comisie și Curtea de Conturi, conform procedurilor adecvate.
Articolul 12
Înainte de 1 iulie Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind activitățile Fondului din anul precedent. Acest raport conține în special informații privind articolele 3, 4 și 8.
Articolul 13
Fără a aduce atingere termenului prevăzut la articolul 4 alineatul (1), statele membre și țările a căror aderare la Uniunea Europeană este în curs de negociere, care au fost lovite de catastrofe în sensul articolului 2 survenite începând cu 1 august 2002, pot solicita o intervenție a Fondului în termen de două luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 14
Pe baza propunerii Comisiei, Consiliul reexaminează prezentul regulament până la 31 decembrie 2006.
Articolul 15
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 noiembrie 2002.