32002L0067
L 191/20
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2002/67/CE A COMISIEI
din 18 iulie 2002
privind etichetarea produselor alimentare care conțin chinină și a produselor alimentare care conțin cafeină
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/101/CE a Comisiei (2), în special articolul 4 alineatele (2) și (3),
întrucât:
(1)
Chinina și cafeina se folosesc la producerea sau prepararea anumitor produse alimentare, fie ca arome, fie ca ingredient, în cazul cafeinei. Pentru majoritatea consumatorilor este puțin probabil ca un consum moderat al acestor substanțe să prezinte riscuri pentru sănătate.
(2)
Potrivit concluziilor Comitetului științific pentru alimentație umană, din punct de vedere toxicologic nu există nici o obiecție în ceea ce privește utilizarea în continuare a chininei la un anumit dozaj maxim în băuturile amare. Cu toate acestea, consumul de chinină poate fi contraindicat la anumite persoane din motive medicale sau din cauza hipersensibilității lor la această substanță.
(3)
În ceea ce privește cafeina, prin avizul său din 21 ianuarie 1999 privind cafeina și alte substanțe folosite ca ingrediente în băuturile așa-zis „energizante”, Comitetul științific pentru alimentație umană a conchis că, în ceea ce privește adulții, cu excepția femeilor însărcinate, contribuția băuturilor „energizante” la consumul total de cafeină nu este un motiv de îngrijorare, presupunând că băuturile „energizante” înlocuiesc alte surse de cafeină. Cu toate acestea, la copii, o creștere a aportului zilnic de cafeină până la un anumit nivel de consum pe zi poate provoca modificări temporare de comportament, cum ar fi excitabilitate, iritabilitate, nervozitate sau anxietate crescută. În plus, în ceea ce privește femeile însărcinate, comitetul consideră că trebuie recomandat un aport moderat de cafeină.
(4)
Aceste constatări fac necesară o etichetare prin care consumatorului să i se ofere informații clare asupra prezenței sau absenței chininei sau cafeinei într-un produs alimentar și, în cazul cafeinei, existența unui mesaj de avertizare și a precizării conținutului total de cafeină, dacă acesta depășește un anumit nivel specific în băuturile care în mod normal nu conțin cafeină.
(5)
Directiva 2000/13/CE nu prevede menționarea obligatorie a aromelor în lista ingredientelor cu denumirea lor specifică. Chinina sau cafeina, folosite ca arome, pot, în consecință, să nu figureze nominal pe lista ingredientelor. În plus, chiar și în cazurile în care cafeina este menționată nominal pe lista ingredientelor, nu există nici o cerință să se precizeze dacă nivelul acesteia este ridicat.
(6)
Unele state membre au introdus în legislația internă obligativitatea menționării prezenței chininei și/sau cafeinei pe etichetele produselor alimentare care conțin aceste substanțe, în anumite cazuri și cu precizarea cantității de cafeină, însoțită de un avertisment. Existența și aplicarea legislațiilor interne diferite duce la apariția unor probleme tehnice în comerțul intracomunitar cu produsele alimentare în cauză.
(7)
Este necesar, prin urmare, în scopul furnizării de informații tuturor consumatorilor din Comunitate și al facilitării liberei circulații a produselor în cauză, să se introducă dispoziții armonizate pentru produsele alimentare care conțin chinină și pentru cele care conțin cafeină. Aceste dispoziții fac necesară includerea pe etichete a unor informații obligatorii în plus față de cele prevăzute de Directiva 2000/13/CE.
(8)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Prin derogare de la articolul 6 alineatul (6) al doilea paragraf a treia liniuță din Directiva 2000/13/CE, chinina și/sau cafeina folosite ca arome la producerea sau prepararea unui produs alimentar trebuie menționate nominal în lista ingredientelor prevăzută la articolul 3 alineatul (1) punctul 2 din Directiva 2000/13/CE, imediat după termenul „arome”.
Articolul 2
(1) Dacă o băutură destinată consumului ca atare sau după reconstituirea unui produs concentrat sau deshidratat conține cafeină, indiferent de sursă, în proporție mai mare de 150 mg/l, pe etichetă trebuie să apară următorul mesaj în același câmp vizual ca și denumirea sub care este comercializat produsul:
„Conținut ridicat de cafeină”.
Această mențiune este urmată, între paranteze și respectând condițiile prevăzute la articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2000/13/CE, de conținutul de cafeină exprimat în mg/100 ml.
(2) Alineatul (1) nu se aplică băuturilor pe bază de cafea, ceai sau extract de cafea sau ceai care sunt comercializate sub o denumire care conține termenul „cafea” sau „ceai”.
Articolul 3
(1) Statele membre autorizează comercializarea produselor conforme cu prezenta directivă de la 1 iulie 2003.
(2) Statele membre interzic comerțul cu produse care nu sunt conforme cu prezenta directivă de la 1 iulie 2004.
Cu toate aceseta, produsele care nu sunt conforme cu prezenta directivă și care au fost etichetate înainte de 1 iulie 2004 sunt autorizate până la epuizarea stocurilor.
Articolul 4
Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 iunie 2003. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2002.