DECIZIA 2009/426/JAI A CONSILIULUI
din 16 decembrie 2008
privind consolidarea Eurojust și de modificare a Deciziei 2002/187/JAI de instituire a Eurojust în scopul consolidării luptei împotriva formelor grave de criminalitate
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 31 alineatul (2) și articolul 34 alineatul (2) litera (c),
având în vedere inițiativa Regatului Belgiei, Republicii Cehe, Republicii Estonia, Regatului Spaniei, Republicii Franceze, Republicii Italiene, Marelui Ducat al Luxemburgului, Regatului Țărilor de Jos, Republicii Austria, Republicii Polone, Republicii Portugheze, Republicii Slovenia, Republicii Slovace și a Regatului Suediei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
întrucât:
(1)
Eurojust a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului (2) ca organ al Uniunii Europene cu personalitate juridică pentru promovarea și ameliorarea coordonării și cooperării dintre autoritățile judiciare competente ale statelor membre.
(2)
În urma evaluării experienței dobândite de către Eurojust este necesară îmbunătățirea în continuare a eficienței sale operaționale, ținând cont de experiența acumulată.
(3)
A sosit momentul de a asigura faptul că Eurojust devine mai operațional și că statutul membrilor naționali este armonizat.
(4)
În scopul asigurării unei contribuții continue și efective a statelor membre la realizarea de către Eurojust a obiectivelor sale, membrul național ar trebui să-și aibă locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust.
(5)
Este necesară definirea unei baze comune de competențe de care ar trebui să dispună fiecare membru național în calitatea sa de autoritate națională competentă care acționează în conformitate cu dreptul intern. Unele dintre aceste competențe ar trebui acordate membrilor naționali în cazuri urgente în care nu este posibilă identificarea sau contactarea de către acesta a autorității naționale competente în timp util. Se înțelege că aceste competențe nu vor trebui exercitate în măsura în care este posibilă identificarea și contactarea autorității competente.
(6)
Prezenta decizie nu aduce atingere modului în care statele membre își organizează sistemele lor judiciare sau procedurile administrative pentru desemnarea membrului național și organizarea internă a birourilor naționale de pe lângă Eurojust.
(7)
Este necesară înființarea, în cadrul Eurojust, a unei coordonări permanente (OCC) pentru a asigura disponibilitatea Eurojust în orice moment și pentru a permite acestuia să intervină în cazuri urgente. Ar trebui să revină fiecărui stat membru responsabilitatea de a se asigura că reprezentanții lor în cadrul OCC pot acționa 24 de ore din 24, 7 zile din 7.
(8)
Statele membre ar trebui să se asigure că autoritățile naționale competente răspund fără întârziere nejustificată cererilor formulate în temeiul prezentei decizii, chiar dacă autoritățile naționale competente refuză să dea curs cererilor formulate de membrul național.
(9)
Rolul colegiului ar trebui consolidat în cazul conflictelor de jurisdicție și în cazul refuzurilor sau al dificultăților recurente privind executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce.
(10)
Ar trebui instituite sisteme naționale de coordonare Eurojust în statele membre pentru a coordona eforturile depuse de corespondenții naționali ai Eurojust, de corespondentul național al Eurojust pe probleme legate de terorism, de corespondentul național al Rețelei Judiciare Europene și de cel mult alte trei puncte de contact ale Rețelei Judiciare Europene, precum și de reprezentanți ai rețelelor privind echipele comune de anchetă, crimele de război, recuperarea creanțelor și corupția.
(11)
Sistemul național de coordonare Eurojust ar trebui să asigure faptul că sistemul de gestionare a cazurilor primește informații referitoare la statul membru în cauză în mod eficient și sigur. Cu toate acestea, sistemul național de coordonare Eurojust nu ar trebui să fie responsabil de transmiterea propriu-zisă a informațiilor către Eurojust. Statele membre ar trebui să decidă cu privire la utilizarea celui mai potrivit canal de transmitere a informațiilor către Eurojust.
(12)
Pentru a permite sistemului național de coordonare Eurojust să-și îndeplinească sarcinile, ar trebui asigurată conectarea la sistemul de gestionare a cazurilor. Conectarea la sistemul de gestionare a cazurilor ar trebui efectuată luându-se în considerare în mod corespunzător sistemele informatice naționale. Accesul la sistemul de gestionare a cazurilor la nivel național ar trebui să se bazeze pe rolul central jucat de membrul național care este responsabil de deschiderea și de gestionarea fișierelor de lucru temporare.
(13)
Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind protecția datelor cu caracter personal prelucrate în cadrul cooperării polițienești și judiciare în materie penală (3) este aplicabilă prelucrării de către statele membre a datelor cu caracter personal transmise între statele membre și Eurojust. Setul relevant de dispoziții privind protecția datelor cu caracter personal din Decizia 2002/187/JAI nu va fi afectat de Decizia-cadru 2008/977/JAI și conține dispoziții specifice privind protecția datelor cu caracter personal, care reglementează aceste aspecte mai detaliat, având în vedere natura, funcțiile și competențele specifice ale Eurojust.
(14)
Eurojust ar trebui autorizat să prelucreze anumite date cu caracter personal ale persoanelor care, în temeiul dreptului intern al statelor membre respective, fie sunt suspectate că au comis sau că au participat la comiterea unei infracțiuni care ține de competența Eurojust, fie au fost condamnate pentru o astfel de infracțiune. Lista cuprinzând astfel de date ar trebui să includă numere de telefon, adrese de e-mail, date privind înmatricularea vehiculelor, profiluri ADN constituite din partea necodată a ADN-ului, fotografii și amprente. Lista ar trebui, de asemenea, să cuprindă datele de trafic și localizare, precum și datele conexe necesare pentru identificarea abonatului sau a utilizatorului unui serviciu de comunicații electronice accesibil publicului; nu ar trebui incluse date care dezvăluie conținutul comunicării. Nu se intenționează ca Eurojust să efectueze compararea automată a profilurilor ADN sau a amprentelor digitale.
(15)
Ar trebui să îi fie acordată Eurojust posibilitatea de a prelungi termenele de stocare a datelor cu caracter personal pentru a-și putea îndeplini obiectivele. Luarea acestor decizii ar trebui precedată de examinarea atentă a necesităților specifice. Orice prelungire a termenelor de prelucrare a datelor cu caracter personal în cazul în care acțiunea penală este prescrisă în toate statele membre vizate ar trebui efectuată numai în cazul în care există o necesitate specifică de a oferi asistență în temeiul prezentei decizii.
(16)
Normele privind organul de control comun ar trebui să faciliteze funcționarea acestuia.
(17)
În vederea sporirii eficienței operaționale a Eurojust, transmiterea informațiilor către Eurojust ar trebui îmbunătățită prin stabilirea unor obligații clare și limitate pentru autoritățile naționale.
(18)
Eurojust ar trebui să pună în aplicare prioritățile stabilite de Consiliu, în special a priorităților care au la bază Evaluarea amenințării pe care o reprezintă criminalitatea organizată (OCTA), astfel cum se menționează în Programul de la Haga (4).
(19)
Eurojust întreține relații privilegiate cu Rețeaua Judiciară Europeană, bazate pe consultare și complementaritate. Prezenta decizie ar trebui să contribuie la clarificarea rolului Eurojust, respectiv al Rețelei Judiciare Europene și la clarificarea relației lor reciproce, menținând în același timp specificitatea Rețelei Judiciare Europene.
(20)
Nicio dispoziție din prezenta decizie nu ar trebui să aducă atingere autonomiei secretariatelor rețelelor menționate în prezenta decizie atunci când membrii acestora își exercită funcțiile în calitate de personal al Eurojust în conformitate cu Statutul funcționarilor Comunităților Europene stabilit prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (5).
(21)
Este, de asemenea, necesară consolidarea capacității Eurojust de a colabora cu parteneri externi, cum ar fi statele terțe, Oficiul European de Poliție (Europol), Oficiul de Luptă Antifraudă (OLAF), Centrul comun de situații al Consiliului și Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene (Frontex).
(22)
Ar trebui să se prevadă posibilitatea ca Eurojust să detașeze magistrați de legătură în state terțe în vederea realizării unor obiective similare celor atribuite magistraților de legătură detașați de statele membre în temeiul Acțiunii comune 96/277/JAI a Consiliului din 22 aprilie 1996 privind instituirea unui cadru pentru schimbul de magistrați de legătură în vederea îmbunătățirii cooperării judiciare între statele membre ale Uniunii Europene (6).
(23)
Prezenta decizie permite respectarea principiului accesului publicului la documentele oficiale,
DECIDE:
Articolul 1
Modificări ale Deciziei 2002/187/JAI
Decizia 2002/187/JAI se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 2
Compunerea Eurojust
(1) Eurojust este compus din câte un membru național, detașat de fiecare stat membru în conformitate cu sistemul său juridic, având calitatea de procuror, judecător sau de ofițer de poliție cu competențe echivalente.
(2) Statele membre asigură o contribuție continuă și eficace la îndeplinirea de către Eurojust a obiectivelor sale în temeiul articolului 3. În vederea îndeplinirii acestor obiective:
(a)
membrului național i se solicită să-și aibă locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust;
(b)
fiecare membru național este asistat de un adjunct și de o altă persoană ca asistent. Adjunctul și asistentul își pot avea locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust. Mai mulți adjuncți sau asistenți pot asista membrul național și, dacă este necesar și cu acordul colegiului, își pot avea locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust.
(3) Funcția de membru național îi conferă acestuia competențele menționate în prezenta decizie, pentru ca acesta să își poată îndeplini sarcinile.
(4) Membrii naționali, adjuncții și asistenții se supun dreptului național al statului lor membru în ceea ce privește statutul lor.
(5) Adjunctul îndeplinește criteriile prevăzute la alineatul (1) și este în măsură să acționeze în numele membrului național sau să-l înlocuiască pe acesta. Un asistent poate, de asemenea, să acționeze în numele membrului național sau să-l înlocuiască pe acesta, dacă îndeplinește criteriile prevăzute la alineatul (1).
(6) Eurojust se află în legătură cu un sistem național de coordonare Eurojust, în conformitate cu articolul 12.
(7) Eurojust are posibilitatea de a detașa magistrați de legătură în state terțe, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii.
(8) În conformitate cu dispozițiile prezentei decizii, Eurojust dispune de un secretariat condus de un director administrativ.”
2.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) litera (b), cuvintele „punerii în aplicare a asistenței judiciare internaționale și a executării cererilor de extrădare” se înlocuiesc cu „executării cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce”;
(b)
la alineatul (2), cuvintele „articolului 27 alineatul (3)” se înlocuiesc cu cuvintele „articolului 26a alineatul (2)”.
3.
Articolul 4 alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(a)
litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
tipurile de criminalitate și infracțiunile pentru care Europol are oricând competența de a acționa; (7)”;
(b)
litera (b) se elimină;
(c)
la litera (c), cuvintele „la literele (a) și (b)” se înlocuiesc cu „la litera (a)”.
4.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 5a
Coordonarea permanentă (OCC)
(1) Pentru a-și putea îndeplini sarcinile în situații de urgență, Eurojust instituie coordonarea permanentă (OCC) cu rolul de a primi și de a prelucra în orice moment toate cererile care îi sunt înaintate. OCC poate fi contactată 24 de ore din 24, 7 zile din 7, printr-un punct de contact OCC unic în cadrul Eurojust.
(2) OCC este constituită dintr-un reprezentant (reprezentantul OCC) al fiecărui stat membru, care poate fi fie membrul național, fie adjunctul acestuia, fie un asistent care are dreptul să înlocuiască membrul național. Reprezentantul OCC poate fi contactat 24 de ore din 24, 7 zile din 7.
(3) Atunci când, în cazuri urgente, o cerere de cooperare judiciară sau o decizie privind cooperarea judiciară, inclusiv privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce, trebuie executată în unul sau în mai multe state membre, autoritatea competentă solicitantă sau emitentă o poate înainta OCC. Punctul de contact OCC înaintează de îndată cererea reprezentantului OCC al statului membru care a trimis cererea și, dacă acest lucru este solicitat în mod explicit de către autoritatea solicitantă sau emitentă, reprezentanților OCC ai statelor membre pe teritoriului cărora ar trebui executată cererea. Acești reprezentanți OCC acționează fără întârziere în ceea ce privește executarea cererii în statul lor membru, prin exercitarea sarcinilor sau a competențelor de care dispun, care sunt menționate la articolul 6 și la articolele 9a-9f.”
5.
Articolul 6 se modifică după cum urmează:
(a)
paragraful existent devine alineatul (1);
(b)
la alineatul (1) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
poate să solicite, prezentând motivele care stau la baza cererii sale, autorităților competente ale statelor membre vizate să aibă în vedere:
(i)
să întreprindă o cercetare sau urmărire penale întemeiate pe fapte concrete;
(ii)
să accepte că una dintre autorități poate fi mai bine plasată pentru a desfășura o cercetare sau urmărire penale întemeiate pe fapte concrete;
(iii)
să realizeze o coordonare între autoritățile competente ale statelor membre vizate;
(iv)
să formeze o echipă comună de anchetă, în conformitate cu instrumentele de cooperare relevante;
(v)
să îi furnizeze orice informație necesară pentru a-și îndeplini funcțiile;
(vi)
să dispună măsuri de anchetă speciale;
(vii)
să dispună orice altă măsură necesară pentru cercetarea sau urmărirea penală;”;
(c)
litera (g) se elimină;
(d)
se adaugă următorul alineat:
„(2) Statele membre se asigură că autoritățile naționale competente răspund fără întârziere nejustificată cererilor formulate în temeiul prezentului articol.”
6.
Articolul 7 se modifică după cum urmează:
(a)
paragraful existent devine alineatul (1);
(b)
se adaugă următoarele alineate:
„(2) În cazul în care doi sau mai mulți membri naționali nu pot cădea de acord cu privire la soluționarea unui caz de conflict de jurisdicție în ceea ce privește desfășurarea cercetării sau a urmăririi penale în temeiul articolului 6 și în special al articolului 6 alineatul (1) litera (c), i se solicită colegiului să emită un aviz scris fără caracter obligatoriu privind cazul, dacă respectivul caz nu a putut fi soluționat printr-un acord reciproc între autoritățile naționale competente implicate. Avizul colegiului se transmite de îndată statelor membre implicate. Prezentul alineat nu aduce atingere alineatului (1) litera (a) punctul (ii).
(3) Fără a aduce atingere dispozițiilor cuprinse în orice instrument adoptat de Uniunea Europeană cu privire la cooperarea judiciară, o autoritate competentă poate raporta Eurojust refuzurile sau dificultățile recurente referitoare la executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor cu privire la această cooperare, inclusiv privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce și poate solicita colegiului să emită un aviz scris fără caracter obligatoriu privind cazul, dacă respectivul caz nu a putut fi soluționat printr-un acord reciproc între autoritățile naționale competente sau prin participarea membrilor naționali vizați. Avizul colegiului se transmite de îndată statelor membre implicate.”
7.
Articolele 8 și 9 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 8
Acțiuni ulterioare cererilor și avizelor Eurojust
În cazul în care autoritățile competente ale statelor membre vizate decid să nu dea curs unei cereri menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (a) sau la articolul 7 alineatul (1) litera (a) sau decid să nu urmeze avizul scris menționat la articolul 7 alineatele (2) și (3), acestea informează fără întârziere nejustificată Eurojust cu privire la decizia lor și la motivele care stau la baza acesteia. Atunci când nu este posibilă prezentarea motivelor care stau la baza refuzului de a da curs unei cereri întrucât acest fapt ar dăuna intereselor fundamentale de siguranță națională sau ar pune în pericol siguranța unor persoane, autoritățile competente ale statelor membre pot invoca motive operaționale.
Articolul 9
Membrii naționali
(1) Durata mandatului membrilor naționali este de cel puțin patru ani. Statul membru de origine poate reînnoi mandatul. Membrul național nu poate fi revocat din funcție înainte de sfârșitul mandatului fără o informare prealabilă a Consiliului și precizarea motivelor care stau la baza deciziei. În cazul în care un membru național este președinte sau vicepreședinte al Eurojust, mandatul acestuia, în calitate de membru, durează cel puțin atât cât să-i permită să-și îndeplinească atribuțiile de președinte sau vicepreședinte pe parcursul întregului mandat pentru care a fost ales.
(2) Schimbul de orice fel de informații între Eurojust și statele membre are loc prin intermediul membrului național.
(3) Pentru a îndeplini obiectivele Eurojust, membrul național are cel puțin un acces echivalent la informațiile cuprinse în următoarele tipuri de registre ale statului său membru, care i-ar fi disponibile la nivel național în calitatea sa de procuror, judecător sau ofițer de poliție, după caz, sau este cel puțin în măsură să obțină aceste informații:
(a)
caziere judiciare;
(b)
registre privind persoanele arestate;
(c)
registre privind cercetările penale;
(d)
registre privind profilurile ADN;
(e)
alte registre ale statului său membru atunci când consideră că aceste informații îi sunt necesare pentru a-și putea îndeplini sarcinile.
(4) Membrul național poate contacta direct autoritățile competente ale statului său membru.”
8.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 9a
Competențele membrului național conferite acestuia la nivel național
(1) Un membru național își exercită competențele menționate la articolele 9b, 9c și 9d în calitatea sa de autoritate națională competentă care acționează în conformitate cu dreptul intern și în condițiile stabilite în prezentul articol și în articolele 9b-9e. În exercitarea sarcinilor sale, membrul național indică, după caz, dacă acționează în conformitate cu competențele care i-au fost acordate în temeiul prezentului articol și al articolelor 9b, 9c și 9d.
(2) Fiecare stat membru definește natura și sfera competențelor pe care le acordă membrului național în ceea ce privește cooperarea judiciară cu privire la respectivul stat membru. Cu toate acestea, fiecare stat membru conferă membrului său național cel puțin competențele descrise la articolul 9b și, sub rezerva articolului 9e, competențele descrise la articolele 9c și 9d, de care ar dispune în calitatea sa de judecător, procuror sau ofițer de poliție, după caz, la nivel național.
(3) În momentul desemnării membrului național, și, după caz, în orice alt moment, statul membru notifică Eurojust și Secretariatului General al Consiliului decizia sa privind punerea în aplicare a alineatului (2), pentru ca acesta din urmă să poată informa celelalte state membre. Statele membre se angajează să accepte și să recunoască prerogativele acordate astfel, în măsura în care sunt conforme cu angajamentele internaționale.
(4) Fiecare stat membru definește dreptul pe care îl are un membru național să acționeze, în relația cu autoritățile judiciare străine, în conformitate cu angajamentele internaționale asumate.
Articolul 9b
Competențe ordinare
(1) Membrii naționali, în calitatea acestora de autorități naționale competente, au dreptul de a primi, transmite, facilita, monitoriza și furniza informații suplimentare legate de executarea cererilor și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce. Atunci când se exercită competențele menționate în prezentul alineat, autoritatea națională competentă este informată cu promptitudine.
(2) În cazul unei executări necorespunzătoare sau parțiale a unei cereri de cooperare judiciară, membrii naționali, în calitatea acestora de autorități naționale competente, au dreptul de a solicita măsuri suplimentare autorității naționale competente din statul lor membru, astfel încât cererea să fie executată pe deplin.
Articolul 9c
Competențe exercitate cu acordul unei autorități naționale competente
(1) Membrii naționali, în calitatea lor de autorități naționale competente, în acord cu o autoritate națională competentă sau la cererea acesteia și de la caz la caz, pot exercita următoarele competențe:
(a)
emiterea și completarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce;
(b)
executarea în statul lor membru a cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce;
(c)
dispunerea în statul lor membru a măsurilor de anchetă considerate necesare în cadrul unei reuniuni de coordonare organizate de Eurojust pentru a oferi asistență autorităților naționale competente interesate de o anchetă concretă și la care autoritățile naționale competente interesate de anchetă sunt invitate să participe;
(d)
autorizarea și coordonarea livrărilor supravegheate în statele lor membre.
(2) Competențele menționate în prezentul articol sunt exercitate, în principiu, de o autoritate națională competentă.
Articolul 9d
Competențe exercitate în cazuri urgente
Membrii naționali, în calitatea lor de autorități naționale competente, în cazuri urgente și în măsura în care nu le este posibilă identificarea sau contactarea în timp util a autorității naționale competente, au dreptul:
(a)
să autorizeze și să coordoneze livrările supravegheate în propriile state membre;
(b)
să execute, în ceea ce privește statul lor membru, o cerere de cooperare judiciară sau o decizie privind cooperarea judiciară, inclusiv privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce.
De îndată ce este identificată sau contactată autoritatea națională competentă, aceasta va fi informată cu privire la exercitarea competențelor menționate la prezentul articol.
Articolul 9e
Cereri înaintate de membrii naționali în cazul în care aceștia nu-și pot exercita competențele
(1) Membrul național, în calitatea sa de autoritate națională competentă, este cel puțin competent să prezinte o propunere autorității competente pentru exercitarea competențelor menționate la articolele 9c și 9d atunci când acordarea acestor competențe membrului național contravine:
(a)
normelor constituționale;
sau
(b)
aspectelor fundamentale ale sistemului justiției penale:
(i)
referitoare la repartizarea competențelor între poliție, procuratură și instanțe;
(ii)
referitoare la repartizarea funcțională a sarcinilor între autoritățile implicate în urmărirea penală;
sau
(iii)
referitoare la structura federală a statului membru respectiv.
(2) Statele membre se asigură că, în situațiile menționate la alineatul (1), cererea emisă de membrul național este tratată fără întârziere de autoritatea națională competentă.
Articolul 9f
Participarea membrilor naționali în cadrul echipelor comune de anchetă
Statele membre au dreptul de a participa la echipe comune de anchetă, inclusiv la constituirea acestora, în conformitate cu articolul 13 din Convenția privind asistența reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene sau cu Decizia-cadru 2002/465/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind echipele comune de anchetă (8), aferente propriului stat membru. Cu toate acestea, statele membre pot condiționa participarea membrului național de obținerea acordului din partea autorității naționale competente. Membrii naționali, membrii adjuncți sau asistenții acestora sunt invitați să participe la toate echipele comune de anchetă la care participă statul lor membru și pentru care se furnizează finanțare comunitară în cadrul instrumentelor financiare aplicabile. Fiecare stat membru stabilește dacă membrul național participă la echipa comună de anchetă ca autoritate națională competentă sau din partea Eurojust.
9.
Articolul 10 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), prima frază se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Consiliul hotărând cu majoritate calificată, aprobă regulamentul de procedură al Eurojust, la propunerea colegiului. Colegiul adoptă propunerea cu o majoritate de două treimi, în urma consultării organului de control comun prevăzut la articolul 23 în ceea ce privește dispozițiile privind prelucrarea datelor cu caracter personal.”;
(b)
la alineatul (3), cuvintele „în conformitate cu articolul 7 litera (a)” se înlocuiesc cu cuvintele „în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) și cu articolul 7 alineatele (2) și (3)”.
10.
Articolul 12 se înlocuiește cu textul următor:
„Articolul 12
Sistemul național de coordonare Eurojust
(1) Fiecare stat membru desemnează unul sau mai mulți corespondenți naționali ai Eurojust.
(2) Fiecare stat membru instituie, până la 4 iunie 2011, un sistem național de coordonare Eurojust pentru a asigura coordonarea eforturilor depuse de:
(a)
corespondenții naționali ai Eurojust;
(b)
corespondentul național al Eurojust pe probleme legate de terorism;
(c)
corespondentul național al Rețelei Judiciare Europene și cel mult trei puncte de contact ale Rețelei Judiciare Europene;
(d)
membrii naționali sau punctele de contact din Rețeaua echipelor comune de anchetă și din rețelele instituite prin Decizia 2002/494/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 de înființare a unei rețele europene de puncte de contact cu privire la persoane vinovate de genocid, crime împotriva umanității și crime de război (9), prin Decizia 2007/845/JAI a Consiliului din 6 decembrie 2007 privind cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor din statele membre în domeniul urmăririi și identificării produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni sau a altor bunuri având legătură cu infracțiunile (10) și prin Decizia 2008/852/JAI a Consiliului din 24 octombrie 2008 privind un punct de contact pentru combaterea corupției (11).
(3) Persoanele menționate la alineatele (1) și (2) își mențin funcția și statutul lor în conformitate cu dreptul intern.
(4) Corespondenții naționali ai Eurojust răspund de funcționarea sistemului național de coordonare Eurojust. Atunci când sunt desemnați mai mulți corespondenți ai Eurojust, unul dintre aceștia este responsabil de funcționarea sistemului național de coordonare Eurojust.
(5) Sistemul național de coordonare Eurojust facilitează, în cadrul statului membru, îndeplinirea funcțiilor Eurojust, în special prin:
(a)
asigurarea faptului că sistemul de gestionare a cazurilor menționat la articolul 16 primește informații referitoare la statul membru în cauză în mod eficient și sigur;
(b)
acordarea de asistență în luarea deciziei dacă un caz ar trebui tratat cu sprijinul Eurojust sau al Rețelei Judiciare Europene;
(c)
acordarea de asistență membrului național în identificarea autorităților competente pentru executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce;
(d)
menținerea unor legături strânse cu unitatea națională Europol.
(6) În vederea realizării obiectivelor menționate la alineatul (5), persoanele menționate la alineatul (1) și la alineatul (2) literele (a)-(c) se conectează, iar persoanele menționate la alineatul (2) litera (d) se pot conecta la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu prezentul articol, cu articolele 16, 16a, 16b și 18 și cu regulamentul de procedură al Eurojust. Conectarea la sistemul de gestionare a cazurilor este suportată de la bugetul general al Uniunii Europene.
(7) Nicio dispoziție a prezentului articol nu poate fi înțeleasă ca aducând atingere contactelor directe dintre autoritățile judiciare competente, astfel cum se prevede în instrumentele privind cooperarea judiciară, precum articolul 6 din Convenția privind asistența reciprocă în materie penală dintre statele membre ale Uniunii Europene. Relațiile dintre membrul național și corespondenții naționali nu exclud contactele directe dintre membrul național și autoritățile sale competente.
11.
Articolul 13 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 13
Schimburile de informații cu statele membre și între membrii naționali
(1) Autoritățile competente ale statelor membre fac schimb de orice fel de informații cu Eurojust necesare îndeplinirii funcțiilor acestuia, în conformitate cu articolele 4 și 5, în conformitate cu normele privind protecția datelor prevăzute în prezenta decizie. Printre aceste informații se află cel puțin informațiile prevăzute la alineatele (5), (6) și (7).
(2) Transmiterea de informații către Eurojust se interpretează ca o cerere de asistență din partea Eurojust în cazul respectiv numai dacă o autoritate competentă specifică acest lucru.
(3) Membrii naționali ai Eurojust sunt împuterniciți să facă schimb, fără autorizație prealabilă, de orice fel de informații necesare în vederea îndeplinirii funcțiilor Eurojust, între ei sau cu autoritățile competente ale propriului stat membru. În special, membrii naționali sunt informați de îndată în legătură cu un caz care îi privește.
(4) Prezentul articol nu aduce atingere altor obligații referitoare la transmiterea informațiilor către Eurojust, inclusiv Deciziei 2005/671/JAI a Consiliului din 20 septembrie 2005 privind schimbul de informații și cooperarea referitoare la infracțiunile de terorism (12).
(5) Statele membre se asigură că membrii naționali sunt informați cu privire la constituirea unei echipe comune de anchetă, fie că aceasta este constituită în temeiul articolului 13 din Convenția privind asistența reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, fie în temeiul Deciziei-cadru 2002/465/JAI, și cu privire la rezultatele activității echipei respective.
(6) Statele membre se asigură că membrul lor național este informat fără întârziere cu privire la toate cazurile în care cel puțin trei state membre sunt implicate în mod direct și pentru care cererile de cooperare judiciară sau deciziile privind cooperarea judiciară, inclusiv instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce, au fost transmise către cel puțin două state membre; și
(a)
infracțiunea în cauză este pasibilă în statul membru solicitant sau emitent de o pedeapsă cu închisoarea sau o măsură de siguranță privativă de libertate pentru o perioadă de cel puțin cinci sau șase ani, în funcție de decizia statului membru în cauză, și este inclusă în lista următoare:
(i)
traficul de ființe umane;
(ii)
exploatarea sexuală a copiilor și pornografia infantilă;
(iii)
traficul de droguri;
(iv)
traficul de arme de foc, piese și componente ale acestora și de muniție;
(v)
corupția;
(vi)
frauda care aduce atingere intereselor financiare ale Comunităților Europene;
(vii)
falsificarea monedei euro;
(viii)
spălarea banilor;
(ix)
atacurile împotriva sistemelor informatice;
sau
(b)
există indicii concrete că este implicată o organizație criminală;
sau
(c)
există indicii conform cărora cazul poate avea un impact grav la nivel transfrontalier sau repercusiuni la nivelul Uniunii Europene sau ar putea afecta alte state membre decât cele direct implicate.
(7) Statele membre se asigură că membrul lor național este informat cu privire la:
(a)
cazurile în care au apărut sau este probabilă apariția unor conflicte de jurisdicție;
(b)
livrările supravegheate care afectează cel puțin trei state, dintre care cel puțin două sunt state membre;
(c)
dificultățile repetate sau refuzurile privind executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor privind instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce.
(8) Autoritățile naționale nu sunt obligate, într-un caz anume, să furnizeze informații, dacă acest lucru presupune:
(a)
lezarea unor interese naționale esențiale în materie de securitate; sau
(b)
punerea în pericol a siguranței unor persoane.
(9) Prezentul articol nu aduce atingere condițiilor prevăzute în acordurile sau înțelegerile bilaterale sau multilaterale dintre statele membre și țări terțe, inclusiv oricăror condiții stabilite de țări terțe privind utilizarea informațiilor, odată ce acestea au fost furnizate.
(10) Informațiile transmise Eurojust în temeiul alineatelor (5), (6) și (7) includ cel puțin tipurile de informații cuprinse în lista prevăzută în anexă, atunci când acestea sunt disponibile.
(11) Informațiile menționate în prezentul articol se transmit către Eurojust într-un mod structurat.
(12) Până la 4 iunie 2014 (12), Comisia întocmește, pe baza informațiilor transmise de către Eurojust, un raport privind punerea în aplicare a prezentului articol, însoțit de orice propunere considerată potrivită, inclusiv în vederea unei eventuale modificări a alineatelor (5), (6) și (7) și a anexei.
12.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 13a
Informații furnizate de Eurojust autorităților naționale competente
(1) Eurojust furnizează autorităților naționale competente informații și răspunsuri cu privire la rezultatele prelucrării informațiilor, inclusiv cu privire la existența unor legături cu cazuri deja stocate în sistemul de gestionare a cazurilor.
(2) În afară de aceasta, în cazul în care autoritatea națională competentă solicită Eurojust să-i furnizeze informații, Eurojust i le transmite în termenul stabilit de respectiva autoritate.”
13.
Articolul 14 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (3), cuvintele „în conformitate cu articolele 13 și 26” se înlocuiesc cu cuvintele „în conformitate cu articolele 13, 26 și 26a”;
(b)
alineatul (4) se elimină.
14.
Articolul 15 alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(a)
în fraza introductivă, cuvintele „fac obiectul unei cercetări sau al unei urmăriri penale pentru unul sau mai multe tipuri de criminalitate și infracțiuni definite la articolul 4” se înlocuiesc cu „fie sunt suspectate că au comis sau că au participat la comiterea unei infracțiuni care ține de competența Eurojust, fie au fost condamnate pentru o astfel de infracțiune”;
(b)
se adaugă următoarele litere:
„(l)
numerele de telefon, adresele de e-mail și datele prevăzute la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice (13);
(m)
datele privind înmatricularea autovehiculelor;
(n)
profilul ADN constituit din partea necodată a ADN-ului, fotografiile și amprentele.
15.
Articolul 16 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 16
Sistemul de gestionare a cazurilor, indexul și fișierele de lucru temporare
(1) În conformitate cu prezenta decizie, Eurojust instituie un sistem de gestionare a cazurilor compus din fișiere de lucru temporare și dintr-un index care conțin date cu caracter personal și date fără caracter personal.
(2) Scopul sistemului de gestionare a cazurilor este de:
(a)
a sprijini conducerea și coordonarea cercetărilor și a urmăririlor penale pentru care Eurojust acordă asistență, în special prin corelarea informațiilor;
(b)
a facilita accesul la informațiile referitoare la cercetările și urmăririle penale în curs;
(c)
a facilita controlul legalității prelucrării datelor cu caracter personal și al conformității cu prezenta decizie.
(3) Sistemul de gestionare a cazurilor, în măsura în care este în conformitate cu normele privind protecția datelor cuprinse în prezenta decizie, poate fi legat la conexiunea securizată de telecomunicații menționată la articolul 9 din Decizia 2008/976/JAI a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind Rețeaua Judiciară Europeană (14).
(4) Indexul conține referințe ale fișierelor de lucru temporare prelucrate în cadrul Eurojust și nu poate conține alte date cu caracter personal decât cele menționate la articolul 15 alineatul (1) literele (a)-(i), (k) și (m) și la articolul 15 alineatul (2).
(5) Pentru a-și îndeplini sarcinile în conformitate cu prezenta decizie, membrii naționali ai Eurojust pot prelucra într-un fișier de lucru temporar date referitoare la cazurile specifice la care lucrează. Aceștia permit accesul responsabilului cu protecția datelor la respectivul fișier de lucru. Responsabilul cu protecția datelor este informat de către membrul național respectiv în legătură cu deschiderea fiecărui fișier de lucru nou care conține date cu caracter personal.
(6) Pentru prelucrarea datelor cu caracter personal legate de cazuri, Eurojust nu poate institui niciun fișier automatizat, altul decât sistemul de gestionare a cazurilor.
16.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 16a
Funcționarea fișierelor de lucru temporare și a indexului
(1) Fișierul de lucru temporar este deschis de membrul național respectiv pentru fiecare caz cu privire la care i se transmit informații atâta timp cât această comunicare este în conformitate cu prezenta decizie sau cu instrumentele menționate la articolul 13 alineatul (4). Membrul național răspunde de gestionarea fișierelor de lucru temporare pe care le-a deschis.
(2) Membrul național care a deschis un fișier de lucru temporar decide, de la caz la caz, dacă menține accesul restrâns la acesta sau acordă acces total sau parțial, atunci când acest lucru este necesar pentru a permite Eurojust să-și îndeplinească sarcinile, altor membri naționali sau membrilor autorizați ai personalului Eurojust.
(3) Membrul național care a deschis un fișier de lucru temporar decide care sunt informațiile referitoare la acesta care se introduc în index.
Articolul 16b
Accesul la sistemul de gestionare a cazurilor la nivel național
(1) Persoanele menționate la articolul 12 alineatul (2), în măsura în care sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu articolul 12 alineatul (6), pot avea acces numai la:
(a)
index, exceptând cazul în care membrul național care a decis introducerea datelor în index a refuzat în mod expres acordarea accesului;
(b)
fișierele temporare de lucru deschise sau gestionate de membrul național din statul lor membru;
(c)
fișierele temporare de lucru deschise sau gestionate de membrii naționali din alte state membre și la care membrul național din statul lor membru a primit acces, exceptând cazul în care membrul național care a deschis fișierul temporar de lucru sau care îl gestionează a refuzat în mod expres acordarea accesului.
(2) Membrul național decide, în limitele dispozițiilor alineatului (1), gradul de acces la fișierele de lucru temporare acordat în statul său membru persoanelor menționate la articolul 12 alineatul (2), în măsura în care acestea sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu articolul 12 alineatul (6).
(3) Fiecare stat membru decide, după consultarea membrului său național, cu privire la gradul de acces la index acordat în statul membru respectiv persoanelor menționate la articolul 12 alineatul (2), în măsura în care acestea sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu articolul 12 alineatul (6). Statele membre notifică Eurojust și Secretariatul General al Consiliului în legătură cu decizia lor privind punerea în aplicare a prezentului alineat, astfel încât acesta din urmă să poată informa celelalte state membre.
Cu toate acestea, persoanele menționate la articolul 12 alineatul (2), în măsura în care acestea sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu articolul 12 alineatul (6), au cel puțin acces la index în măsura în care acest lucru este necesar pentru a accesa fișierele de lucru temporare la care le-a fost acordat accesul în conformitate cu alineatul (2) din acest articol.
(4) Până la 4 iunie 2013 Eurojust înaintează un raport Consiliului și Comisiei cu privire la punerea în aplicare a alineatului (3). Fiecare stat membru analizează, pe baza respectivului raport, oportunitatea revizuirii gradului de acces acordat în conformitate cu alineatul (3).”
17.
Articolul 17 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), cuvintele „nu primește instrucțiuni de la nimeni” se înlocuiesc cu cuvintele „acționează independent”;
(b)
la alineatele (3) și (4), cuvântul „delegatul” se înlocuiește cu „responsabilul cu protecția datelor”.
18.
Articolul 18 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 18
Accesul autorizat la datele cu caracter personal
Numai membrii naționali, adjuncții și asistenții acestora menționați la articolul 2 alineatul (2), persoanele menționate la articolul 12 alineatul (2), în măsura în care sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu articolul 12 alineatul (6) și personalul autorizat al Eurojust pot avea acces la datele cu caracter personal prelucrate de Eurojust în scopul realizării obiectivelor Eurojust și în limitele prevăzute la articolele 16, 16a și 16b.”
19.
La articolul 19 alineatul (4) litera (b), cuvintele „la care Eurojust își aduce contribuția” se elimină.
20.
Articolul 21 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se modifică după cum urmează:
(i)
în fraza introductivă, după cuvântul „decât” se introduc cuvintele „prima dată aplicabilă dintre următoarele date”;
(ii)
se introduce următoarea literă:
„(a-a)
data la care persoana a fost achitată și decizia a rămas definitivă;”;
(iii)
litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
trei ani de la data la care rămâne definitivă decizia judiciară a ultimului stat membru vizat de cercetarea sau urmărirea penală;”;
(iv)
la litera (c), după cuvântul „urmăririlor penale de către Eurojust” se adaugă cuvintele „exceptând cazul în care există obligația ca aceste informații să fie furnizate către Eurojust în conformitate cu articolul 13 alineatele (6) și (7) sau cu instrumentele menționate la articolul 13 alineatul (4)”;
(v)
se adaugă următoarea literă:
„(d)
trei ani de la data la care datele au fost transmise în conformitate cu articolul 13 alineatele (6) și (7) sau cu instrumentele menționate la articolul 13 alineatul (4)”;
(b)
alineatul (3) se modifică după cum urmează:
(i)
la literele (a) și (b) cuvintele „la alineatul (2)” se înlocuiesc cu cuvintele „la alineatul (2) literele (a)-(d)”;
(ii)
la litera (b) se adaugă următoarea frază:
„Cu toate acestea, odată cu expirarea termenului de prescripție a acțiunii penale în toate statele membre vizate, astfel cum se prevede la alineatul (2) litera (a), datele nu pot fi stocate decât dacă sunt necesare pentru ca Eurojust să furnizeze asistență în conformitate cu prezenta decizie.”
21.
Articolul 23 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(i)
la primul paragraf, cuvintele „la articolele 14-22” se înlocuiesc cu cuvintele „la articolele 14-22, 26, 26a și 27”;
(ii)
al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Organul de control comun se reunește cel puțin o dată pe semestru. De asemenea, acesta se reunește în următoarele trei luni de la data introducerii unei acțiuni menționate la articolul 19 alineatul (8) sau în trei luni de la data la care i-a fost înaintat un caz în conformitate cu articolul 20 alineatul (2). Organul de control comun poate, de asemenea, fi convocat de președintele său la cererea a cel puțin două state membre.”;
(iii)
la paragraful al treilea, a doua frază, cuvintele „optsprezece luni” se înlocuiesc cu cuvintele „trei ani”;
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Judecătorul numit de către un stat membru devine membru permanent în urma alegerii sale în reuniunea în plen a persoanelor numite de către statele membre în conformitate cu alineatul (1) și rămâne membru permanent pentru trei ani. Alegerea unui membru permanent al organului de control comun se desfășoară anual, prin vot secret. Președinția organului de control comun este deținută de membrul care se află în al treilea an de mandat de la data alegerilor. Membrii permanenți pot fi realeși. Persoanele numite care doresc să fie alese își prezintă candidatura, în scris, secretariatului organului de control comun cu 10 zile înainte de data reuniunii în cadrul căreia are loc alegerea.”;
(c)
se adaugă următorul alineat:
„(4a) Organul de control comun adoptă în cadrul normelor sale de procedură măsurile necesare pentru punerea în aplicare a alineatelor (3) și (4).”;
(d)
la alineatul (10) se adaugă următoarea propoziție:
„Secretariatul organului de control comun se poate baza pe experiența secretariatului instituit prin Decizia 2000/641/JAI (15).
22.
Articolul 25 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Membrii naționali, adjuncții și asistenții acestora menționați la articolul 2 alineatul (2), personalul Eurojust și corespondenții naționali, precum și responsabilul cu protecția datelor sunt supuși obligației de confidențialitate, fără a aduce atingere articolului 2 alineatul (4).”;
(b)
la alineatul (4), cuvintele „articolului 9 alineatul (1)” se înlocuiesc cu cuvintele „articolului 2 alineatul (4)”.
23.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 25a
Cooperarea cu Rețeaua Judiciară Europeană și cu alte rețele ale Uniunii Europene implicate în cooperarea în materie penală
(1) Eurojust întreține legături privilegiate cu Rețeaua Judiciară Europeană, bazate pe consultare și complementaritate, în special între membrul național, punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene ale aceluiași stat membru și corespondenții naționali ai Eurojust și ai Rețelei Judiciare Europene. Pentru a garanta o cooperare eficientă, sunt adoptate următoarele măsuri:
(a)
membrii naționali informează punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene, de la caz la caz, cu privire la toate cazurile pentru care aceștia consideră că rețeaua este mai bine poziționată pentru a le trata;
(b)
secretariatul Rețelei Judiciare Europene face parte din personalul Eurojust. Acesta funcționează ca unitate distinctă. Secretariatul poate utiliza resursele administrative ale Eurojust care sunt necesare Rețelei Judiciare Europene pentru a-și putea îndeplini sarcinile, inclusiv pentru acoperirea costurilor reuniunilor plenare ale rețelei. În cazul în care reuniunile se organizează la sediul Consiliului din Bruxelles, costurile pot acoperi exclusiv cheltuielile de călătorie și costurile serviciilor de interpretare. În cazul în care reuniunile plenare se organizează în statul membru care deține președinția Consiliului, costurile pot acoperi numai o parte din costurile totale ale reuniunii;
(c)
punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene pot, de la caz la caz, să fie invitate la reuniunile Eurojust.
(2) Fără a aduce atingere articolului 4 alineatul (1), secretariatul Rețelei echipelor comune de anchetă și al rețelei înființate prin Decizia 2002/494/JAI fac parte din personalul Eurojust. Aceste secretariate funcționează ca unități distincte. Acestea pot utiliza resursele administrative ale Eurojust care sunt necesare pentru îndeplinirea sarcinilor lor. Coordonarea dintre secretariate este asigurată de Eurojust.
Prezentul alineat se aplică secretariatului oricărei noi rețele instituite printr-o decizie a Consiliului, în cazul în care respectiva decizie prevede că secretariatul în cauză este asigurat de Eurojust.
(3) Rețeaua înființată prin Decizia 2008/852/JAI a Consiliului poate solicita din partea Eurojust punerea la dispoziție a unui secretariat pentru rețea. În cazul unei astfel de solicitări, se aplică alineatul (2).”
24.
Articolul 26 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 26
Relațiile cu instituțiile, organismele și agențiile Comunității sau ale Uniunii Europene
(1) În măsura în care este relevant pentru îndeplinirea funcțiilor sale, Eurojust poate stabili și întreține relații de cooperare cu instituțiile, organismele și agențiile înființate prin sau în temeiul Tratatelor de instituire a Comunităților Europene sau al Tratatului privind Uniunea Europeană. Eurojust stabilește și menține relații de cooperare cel puțin cu:
(a)
Europol;
(b)
OLAF;
(c)
Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene (Frontex);
(d)
Consiliul, în special cu Centrul său comun de situații.
De asemenea, Eurojust stabilește și menține relații de cooperare cu Rețeaua Europeană de Formare Judiciară.
(2) Europol poate încheia acorduri sau acorduri de lucru cu entitățile menționate la alineatul (1). Aceste acorduri sau acorduri de lucru pot privi, în special, schimbul de informații, inclusiv de date cu caracter personal, și detașarea ofițerilor de legătură pe lângă Eurojust. Aceste acorduri sau acorduri de lucru pot fi încheiate numai după consultarea de către Eurojust a organului de control comun cu privire la dispozițiile privind protecția datelor și după aprobarea de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată. Eurojust informează Consiliul cu privire la orice intenție de începere a unor astfel de negocieri, iar Consiliul poate adopta orice concluzii pe care le consideră adecvate.
(3) Înainte de intrarea în vigoare a unui acord sau a unui acord de lucru, astfel cum se menționează la alineatul (2), Eurojust poate primi în mod direct informații de la entitățile menționate la alineatul (1), inclusiv date cu caracter personal, și le poate utiliza, în măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea legitimă a funcțiilor sale, și poate transmite în mod direct informații, inclusiv date cu caracter personal, acestor entități, în măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea legitimă a sarcinilor destinatarului și în conformitate cu normele privind protecția datelor prevăzute în prezenta decizie.
(4) OLAF poate contribui la activitățile Eurojust în vederea coordonării procedurilor de cercetare și urmărire penală în ceea ce privește protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene, fie la inițiativa Eurojust, fie la cererea OLAF, cu condiția ca autoritățile naționale competente în cauză să nu se opună acestei participări.
(5) În scopul primirii și al transmiterii informațiilor între Eurojust și OLAF și fără a aduce atingere articolului 9, statele membre se asigură că membrii naționali ai Eurojust sunt considerați autorități competente ale statelor membre numai în sensul Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 și al Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului din 25 mai 1999 privind anchetele efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (16). Schimbul de informații între OLAF și membrii naționali se efectuează fără a aduce atingere informațiilor care trebuie furnizate altor autorități competente în temeiul respectivelor regulamente.
25.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 26a
Relațiile cu statele și organismele terțe
(1) În măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii funcțiilor sale, Eurojust poate, de asemenea, stabili și întreține relații de cooperare cu următoarele entități:
(a)
state terțe;
(b)
organizații precum:
(i)
organizațiile internaționale și organismele lor subordonate de drept public;
(ii)
alte organisme de drept public constituite în baza unui acord între două sau mai multe state; precum și
(iii)
Organizația Internațională a Poliției Judiciare (Interpol).
(2) Eurojust poate încheia acorduri cu entitățile menționate la alineatul (1). Aceste acorduri pot privi, în special, schimbul de informații, inclusiv de date cu caracter personal, și detașarea ofițerilor sau a magistraților de legătură pe lângă Eurojust. Aceste acorduri pot fi încheiate numai după consultarea de către Eurojust a organului de control comun cu privire la dispozițiile privind protecția datelor și după aprobarea de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată. Eurojust informează Consiliul cu privire la orice intenție de începere a unor astfel de negocieri, iar Consiliul poate adopta orice concluzii pe care le consideră adecvate.
(3) Acordurile menționate la alineatul (2) care conțin dispoziții privind schimbul de date cu caracter personal pot fi încheiate numai dacă entității vizate i se aplică Convenția din 28 ianuarie 1981 a Consiliului Europei sau după efectuarea unei evaluări care să confirme faptul că entitatea respectivă asigură un nivel corespunzător de protecție a datelor.
(4) Acordurile menționate la alineatul (2) cuprind dispoziții privind monitorizarea punerii în aplicare a acestora, inclusiv a punerii în aplicare a normelor privind protecția datelor.
(5) Înainte de intrarea în vigoare a acordurilor menționate la alineatul (2), Eurojust poate primi informații în mod direct, inclusiv date cu caracter personal, în măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea legitimă a funcțiilor sale.
(6) Înainte de intrarea în vigoare a acordurilor menționate la alineatul (2), Eurojust poate transmite informații în mod direct acestor entități, în condițiile prevăzute la articolul 27 alineatul (1), cu excepția datelor cu caracter personal, în măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea legitimă a sarcinilor destinatarului.
(7) Eurojust poate transmite în mod direct entităților menționate la alineatul (1) date cu caracter personal, în condițiile prevăzute la articolul 27 alineatul (1), în cazul în care:
(a)
acest lucru este necesar, în cazuri individuale, în scopul prevenirii sau al combaterii infracțiunilor care țin de competența Eurojust; și
(b)
Eurojust a încheiat un acord cu entitatea vizată, astfel cum se menționează la alineatul (2), care a intrat în vigoare și care permite transmiterea acestor date.
(8) În cazul în care, ulterior, entitățile menționate la alineatul (1) nu asigură respectarea condițiilor menționate la alineatul (3) sau există o probabilitate ridicată că nu vor respecta acestor condiții, Eurojust informează de îndată organul de control comun și statele membre în cauză cu privire la aceasta. Organul de control comun poate suspenda schimbul de date cu caracter personal cu entitățile respective până la constatarea adoptării unor măsuri pentru a remedia situația.
(9) Cu toate acestea, chiar dacă nu sunt îndeplinite condițiile menționate la alineatul (7), un membru național acționând în calitatea sa de autoritate națională competentă și în conformitate cu dispozițiile din dreptul său național, poate, în mod excepțional și numai pentru adoptarea de măsuri urgente în vederea prevenirii unui pericol iminent și grav la adresa unei persoane sau a siguranței publice, să efectueze un schimb de informații incluzând date cu caracter personal. Membrul național răspunde de legalitatea autorizării comunicării. Acesta ține o evidență a comunicărilor de date care au fost efectuate, precum și a motivelor efectuării lor. Comunicarea de date nu este autorizată decât dacă destinatarul se angajează ca aceste date să fie folosite doar în scopurile pentru care au fost comunicate.”
26.
Articolul 27 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 27
Transmiterea datelor
(1) Înaintea oricărui schimb de informații între Eurojust și entitățile menționate la articolul 26a, membrul național al statului membru care a transmis informațiile își dă acordul pentru transferul acestora. După caz, membrul național consultă autoritățile competente ale statelor membre.
(2) Eurojust răspunde de legalitatea transmiterii datelor. Eurojust ține o evidență a tuturor comunicărilor de date în conformitate cu articolele 26 și 26a și a motivelor care stau la baza transmiterii datelor respective. Datele sunt transmise numai în situația în care destinatarul se angajează să utilizeze datele respective exclusiv în scopul pentru care au fost transmise.”
27.
Se introduc următoarele articole:
„Articolul 27a
Magistrații de legătură detașați în state terțe
(1) În scopul facilitării cooperării judiciare cu statele terțe în cazurile în care Eurojust furnizează asistență în conformitate cu prezenta decizie, colegiul poate detașa magistrați de legătură într-un stat terț, sub rezerva unui acord cu respectivul stat terț, astfel cum se menționează la articolul 26a. Înainte de începerea negocierilor cu un stat terț, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, își dă aprobarea în acest sens. Eurojust informează Consiliul cu privire la orice intenție de începere a unor astfel de negocieri, iar Consiliul poate adopta orice concluzii pe care le consideră adecvate.
(2) Magistratul de legătură menționat la alineatul (1) trebuie să aibă o anumită experiență de lucru în cadrul Eurojust și cunoștințe adecvate privind cooperarea judiciară și să cunoască modul de funcționare a Eurojust. Detașarea magistratului de legătură în numele Eurojust este supusă consimțământului prealabil al magistratului și al statului membru al acestuia.
(3) În cazul în care magistratul de legătură detașat de Eurojust este selecționat dintre membrii naționali, adjuncți sau asistenți:
(i)
acesta este înlocuit în funcția sa de membru național, adjunct sau asistent de către statul membru;
(ii)
acesta încetează să aibă dreptul de a exercita competențele care i-au fost conferite în conformitate cu articolele 9a-9e.
(4) Fără a aduce atingere articolului 110 din Statutul funcționarilor Comunităților europene prevăzut în Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (17), colegiul elaborează norme privind detașarea magistraților de legătură și adoptă măsurile de punere în aplicare necesare în acest sens în consultare cu Comisia.
(5) Activitățile magistraților de legătură detașați de Eurojust sunt supuse supravegherii organului de control comun. Aceștia raportează colegiului care informează în mod corespunzător Parlamentul European și Consiliul cu privire la activitățile lor, în cadrul raportului anual. Magistrații de legătură informează membrii naționali și autoritățile naționale competente cu privire la toate cazurile care privesc statele lor membre.
(6) Autoritățile competente ale statelor membre și magistrații de legătură menționați la alineatul (1) se pot contacta reciproc în mod direct. În astfel de cazuri, magistratul de legătură informează membrul național respectiv cu privire la aceste contacte.
(7) Magistrații de legătură menționați la alineatul (1) sunt conectați la sistemul de gestionare a cazurilor.
Articolul 27b
Cererile de cooperare judiciară către și din partea statelor terțe
(1) Eurojust poate coordona, cu acordul statelor membre în cauză, executarea unor cereri de cooperare judiciară emise de un stat terț în cazul în care aceste cereri fac parte din aceeași cercetare penală și necesită executarea în cel puțin două state membre. Cererile menționate în prezentul alineat pot fi transmise, de asemenea, către Eurojust de o autoritate națională competentă.
(2) În cazuri urgente și în conformitate cu articolul 5a, OCC poate primi și trata cererile menționate la alineatul (1) din prezentul articol, emise de un stat terț care a încheiat un acord de cooperare cu Eurojust.
(3) Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (2), în cazul în care se înaintează cereri de cooperare judiciară care se referă la aceeași cercetare penală și necesită executarea într-un stat terț, Eurojust poate de asemenea, cu acordul statelor membre vizate, să faciliteze cooperarea judiciară cu acel stat terț.
(4) Cererile menționate la alineatele (1), (2) și (3) pot fi transmise prin intermediul Eurojust dacă acest lucru este în conformitate cu instrumentele aplicabile relației dintre statul terț și Uniunea Europeană sau statele membre vizate.
Articolul 27c
Răspunderea, alta decât cea pentru prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor
(1) Răspunderea contractuală a Eurojust este reglementată de legislația aplicabilă contractului respectiv.
(2) În cazul răspunderii extracontractuale, Eurojust este obligat, independent de orice răspundere care îi revine în temeiul articolului 24, să repare orice prejudiciu cauzat ca urmare a unei erori a colegiului sau a personalului Eurojust, săvârșite în cursul îndeplinirii atribuțiilor lor de serviciu, în măsura în care aceste erori le pot fi imputate și indiferent de diversele proceduri de obținere a despăgubirilor prevăzute de legislațiile statelor membre.
(3) Alineatul (2) se aplică de asemenea prejudiciilor cauzate ca urmare a unei erori a unui membru național, membru adjunct sau asistent în îndeplinirea atribuțiilor sale de serviciu. Cu toate acestea, în cazul în care acesta acționează în baza competențelor care i-au fost conferite în temeiul articolelor 9a-9e, statul său membru de origine rambursează Eurojust sumele plătite de Eurojust pentru a repara prejudiciul cauzat.
(4) Partea vătămată are dreptul să solicite Eurojust să nu intenteze o acțiune sau să pună capăt unei acțiuni.
(5) Instanțele naționale ale statelor membre competente să soluționeze litigiile care implică răspunderea Eurojust, astfel cum este menționată la prezentul articol, sunt stabilite prin trimitere la Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (18).
28.
La articolul 28 alineatul (2), a doua frază, după cuvintele „Consiliului spre aprobare” se introduc cuvintele „hotărând cu majoritate calificată”.
29.
Articolul 29 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1):
(i)
cuvintele „în unanimitate” se înlocuiesc cu „ cu majoritate de două treimi”;
(ii)
se adaugă următoarea frază;
„Comisia are dreptul de a participa la procesul de selecție și de a face parte din comitetul de selecție”;
(b)
la alineatul (2), a doua frază se înlocuiește cu următorul text:
„Acest mandat poate fi prelungit o dată, fără a fi necesară lansarea unui apel la candidatură, cu condiția ca colegiul să decidă în acest sens cu o majoritate de trei pătrimi și să numească directorul administrativ cu aceeași majoritate.”;
(c)
la alineatul (5) se adaugă următoarea frază:
„În acest scop, directorul este responsabil de instituirea și punerea în aplicare, în cooperare cu colegiul, a unei proceduri eficiente de monitorizare și evaluare privind realizările administrației Eurojust în ceea ce privește atingerea obiectivelor acestuia. Directorul administrativ raportează periodic colegiului rezultatele acestei monitorizări.”
30.
Articolul 30 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2):
(i)
în fraza a patra se adaugă cuvintele „care pot, de asemenea, să-l sprijine pe membrul național”;
(ii)
ultima frază se înlocuiește cu următorul text:
„Colegiul adoptă modalitățile de punere în aplicare necesare pentru experții naționali detașați.”;
(b)
la alineatul (3) se adaugă cuvintele „și fără a aduce atingere articolului 25a alineatul (1) litera (c) și articolului 25a alineatul (2)”.
31.
Articolul 32 se modifică după cum urmează:
(a)
titlul se înlocuiește cu următorul text:
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(3) Comisia sau Consiliul poate solicita avizul Eurojust cu privire la toate proiectele de instrumente pregătite în temeiul titlului VI din tratat.”
32.
Articolul 33 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 33
Finanțe
(1) Salariile și beneficiile membrilor naționali, ale adjuncților și ale asistenților acestora, menționate la articolul 2 alineatul (2) sunt suportate de statele membre de origine.
(2) În cazul în care membrii naționali, adjuncții și asistenții acționează în cadrul funcțiilor Eurojust, cheltuielile relevante aferente acestor activități sunt considerate cheltuieli operaționale în sensul articolului 41 alineatul (3) din tratat.”
33.
Articolul 35 alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(a)
cuvintele „31 martie” se înlocuiesc cu „10 februarie”;
(b)
se adaugă următoarea frază:
„Rețeaua Judiciară Europeană și rețelele menționate la articolul 25a alineatul (2) sunt informate cu privire la părțile referitoare la activitățile secretariatelor acestora în timp util înainte de înaintarea situației estimative către Comisie.”
34.
Articolul 36 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), prima frază se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Cel târziu până la data de 1 martie a fiecărui an financiar, contabilul Eurojust comunică conturile provizorii contabilului Comisiei și Curții de Conturi împreună cu un raport privind gestiunea bugetară și financiară pe anul financiar respectiv.”;
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Eurojust trimite raportul privind gestionarea bugetară și financiară a exercițiului financiar Parlamentului European și Consiliului până la data de 31 martie a următorului an.”;
(c)
la alineatul (10), cuvintele „30 aprilie” se înlocuiesc cu cuvintele „15 mai”.
35.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 39a
Informațiile clasificate ale UE
Eurojust aplică principiile de securitate și standardele minime instituite prin Decizia 2001/264/CE a Consiliului din 19 martie 2001 de adoptare a regulamentului de securitate al Consiliului privind informațiile clasificate ale UE (19).
36.
Articolul 41 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 41
Raportarea
(1) Statele membre notifică Eurojust și Secretariatul General al Consiliului cu privire la desemnarea membrilor naționali, a membrilor adjuncți și a asistenților, precum și a persoanelor menționate la articolul 12 alineatele (1) și (2) și cu privire la orice schimbare referitoare la respectiva desemnare. Secretariatul General al Consiliului păstrează o listă actualizată a acestor persoane și pune la dispoziția tuturor statelor membre și Comisiei numele și dateler lor de contact.
(2) Numirea definitivă a unui membru național nu poate produce efecte înainte de data la care Secretariatul General al Consiliului primește notificarea oficială menționată la alineatul (1) și la articolul 9a alineatul (3).”
37.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 41a
Evaluarea
(1) Înainte de 4 iunie 2014 și, ulterior, o dată la cinci ani, colegiul dispune efectuarea unei evaluări externe independente a punerii în aplicare a prezentei decizii, precum și a activităților desfășurate de Eurojust.
(2) Fiecare evaluare apreciază impactul prezentei decizii, realizările Eurojust în ceea ce privește atingerea obiectivelor menționate în prezenta decizie, precum și eficacitatea și eficiența Eurojust. Colegiul elaborează criterii specifice de referință în consultare cu Comisia.
(3) Acest raport de evaluare trebuie să includă rezultatele obținute în urma evaluării și recomandări. Acest raport este trimis Parlamentului European, Consiliului și Comisiei și este făcut public.”
38.
Se adaugă anexa al cărei text figurează în anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
Transpunere
(1) După caz, statele membre își adaptează dreptul intern în conformitate cu prezenta decizie în cel mai scurt termen și, în orice caz, nu mai târziu de 4 iunie 2011.
(2) Comisia examinează la intervale regulate punerea în aplicare de către statele membre a Deciziei 2002/187/JAI, astfel cum a fost modificată, și înaintează un raport în acest sens Parlamentului European și Consiliului, însoțit, după caz, de propunerile necesare cu privire la îmbunătățirea cooperării judiciare și funcționarea Eurojust. Aceasta se aplică în special în ceea ce privește capacitățile Eurojust de a sprijini statele membre în combaterea terorismului.
Articolul 3
Efecte
Prezenta decizie produce efecte de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 16 decembrie 2008.