31990L0384
L 189/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 20 iunie 1990
privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la instrumentele de cântărire neautomate
(90/384/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât este de datoria statelor membre să protejeze populația împotriva rezultatelor incorecte ale operațiunilor de cântărire efectuate cu ajutorul instrumentelor de cântărire neautomate atunci când sunt utilizate în anumite domenii de aplicare;
întrucât, în statele membre, există dispoziții imperative care definesc în special cerințele esențiale de funcționare necesare pentru instrumentele de cântărire neautomate prin specificarea cerințelor metrologice și tehnice, precum și proceduri de verificare înainte și după punerea în funcțiune; întrucât dispozițiile imperative respective nu conduc în mod necesar la niveluri de protecție diferite de la un stat membru la altul, ci, din cauza disparității lor, împiedică schimburile comerciale în interiorul Comunității;
întrucât dispozițiile interne care asigură această protecție trebuie armonizate în vederea garantării liberei circulații a instrumentelor de cântărire neautomate și a asigurării, în egală măsură, a unui nivel justificat de protecție în Comunitate;
întrucât dreptul comunitar în forma sa actuală prevede că, prin derogare de la una din normele fundamentale ale Comunității, și anume libera circulație a mărfurilor, obstacolele în calea circula ției în interiorul Comunității ca urmare a disparităților legislațiilor interne privind utilizarea produselor trebuie acceptate în măsura în care dispozițiile acestor legi interne sunt recunoscute ca fiind necesare pentru a garanta că produsele respective îndeplinesc cerințele esențiale; întrucât, prin urmare, armonizarea legislativă trebuie să se limiteze în cazul de față la dispozițiile necesare pentru a garanta că instrumentele de cântărire neautomate îndeplinesc cerințele esențiale de metrologie și de funcționare; întrucât cerințele respective, având în vedere că sunt esențiale, trebuie să înlocuiască dispozițiile interne în materie;
întrucât trebuie, prin urmare, ca prezenta directivă să definească cerințele imperative și esențiale; întrucât, pentru a facilita dovedirea conformității cu cerințele esențiale, este indispensabil să se dispună de standarde armonizate la nivel european, în special în ceea ce privește caracteristicile metrologice, de proiectare și construcție, respectarea standardelor armonizate asigură instrumentelor o prezumție de conformitate cu cerințele esențiale; întrucât aceste standarde armonizate la nivel european sunt elaborate de organisme private și trebuie să își păstreze statutul de texte cu caracter neobligatoriu; întrucât, în acest sens, Comitetul European pentru Standardizare (CEN) și Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) sunt recunoscute ca fiind organisme competente pentru adoptarea standardelor armonizate în conformitate cu liniile directoare cu caracter general de cooperare între Comisie și aceste două organisme, semnate la 13 noiembrie 1984; întrucât, în sensul prezentei directive, standardul armonizat este o specificație tehnică (standard european sau document armonizat) adoptată de unul sau de ambele organisme pe baza unui mandat conferit de Comisie în conformitate cu Directiva 83/189/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (4), modificată de Directiva 88/182/CEE (5), și în temeiul liniilor directoare cu caracter general menționate anterior;
întrucât evaluarea conformității cu dispozițiile metrologice și tehnice aplicabile este necesară pentru a asigura o protecție eficientă a utilizatorilor și a terților; întrucât procedurile existente de evaluare a conformității diferă de la un stat membru la altul; întrucât, pentru a evita evaluările de conformitate multiple care constituie de fapt obstacole în calea liberei circulații a instrumentelor, este necesar să se prevadă o recunoaștere reciprocă, de către statele membre, a procedurilor de evaluare a conformității; întrucât, pentru a facilita recunoașterea reciprocă a procedurilor de evaluare a conformității, este necesar în special să se prevadă proceduri comunitare armonizate, precum și criterii armonizate de desemnare a organismelor însărcinate să efectueze operațiunile ce decurg din procedurile de evaluare a conformității;
întrucât este esențial, prin urmare, să se asigure faptul că aceste organisme desemnate asigură un nivel de calitate ridicat pe întreg teritoriul Comunității;
întrucât prezența pe un instrument de cântărire neautomat a mărcii de conformitate CE și a unei viniete cu litera „M” constituie prezumția de conformitate a instrumentului respectiv cu dispozițiile prezentei directive și, prin urmare, face inutilă reluarea evaluărilor de conformitate efectuate deja;
întrucât este necesar să se adopte, până la 31 decembrie 1992, măsurile destinate stabilirii progresive a pieței interne; întrucât piața internă este o zonă fără frontiere interne în care este asigurată libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
Domeniul de aplicare, introducere pe piață, liberă circulație
Articolul 1
(1) Se înțelege prin instrument de cântărire un mijloc de măsurare utilizat pentru a determina masa unui corp utilizând acțiunea forței gravitaționale asupra acelui corp. În afară de aceasta, instrumentul de cântărire poate servi la determinarea altor mărimi, cantități, parametri sau caracteristici ale masei.
Se înțelege prin instrument de cântărire neautomat un instrument de cântărire care necesită intervenția unui operator în timpul cântăririi.
Prezenta directivă se aplică tuturor instrumentelor de cântărire neautomate, denumite în continuare „instrumente”.
(2) În prezenta directivă se face o distincție între două categorii de utilizare a instrumentelor:
(a)
1.
determinarea masei pentru tranzacțiile comerciale;
2.
determinarea masei pentru calcularea unei taxe de trecere, a unui tarif, a unei taxe, a unei prime, a unei penalități, a unei remunerații, a unei indemnizații sau a unui tip similar de redevență;
3.
determinarea masei pentru aplicarea unor acte cu putere de lege sau a unor regulamente; expertize judiciare;
4.
determinarea masei în practica medicală în ceea ce privește cântărirea pacienților în scopuri de monitorizare, diagnostic și tratamente medicale;
5.
determinarea masei pentru prepararea medicamentelor în farmacii, pe bază de rețetă, și determinarea maselor pentru analizele efectuate în laboratoare medicale și farmaceutice;
6.
determinarea prețului în funcție de masă pentru comercializarea directă către populație și fabricarea preambalajelor;
(b)
toate aplicațiile, altele decât cele prevăzute la alineatul (2) litera (a) din prezentul articol.
Articolul 2
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a nu se introduce pe piață decât instrumente care îndeplinesc cerințele aplicabile acestora prevăzute de prezenta directivă.
(2) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se da în folosință pentru utilizările prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (a) numai instrumente care îndeplinesc cerințele aplicabile acestora prevăzute de prezenta directivă.
Articolul 3
Instrumentele utilizate pentru aplicațiile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) trebuie să îndeplinească cerințele esențiale definite în anexa I.
În cazul în care un instrument include sau este conectat la dispozitive care nu sunt utilizate pentru aplicațiile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a), nu este necesar ca dispozitivele respective să îndeplinească cerințele esențiale.
Articolul 4
(1) Statele membre nu împiedică introducerea pe piață a unor instrumente care îndeplinesc cerințele prevăzute în prezenta directivă.
(2) Statele membre nu împiedică darea în folosință, pentru utilizările enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a), a unor instrumente care îndeplinesc cerințele aplicabile acestora prevăzute de prezenta directivă.
Articolul 5
(1) Statele membre consideră conforme cu cerințele esențiale menționate la articolul 3 instrumentele care sunt conforme cu standardele naționale ce pun în aplicare standardele armonizate care îndeplinesc cerințele esențiale menționate la articolul 3.
(2) Comisia publică trimiterile la standardele armonizate menționate la alineatul (1) în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Statele membre publică trimiterile la standardele naționale menționate la alineatul (1).
Articolul 6
Atunci când un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate menționate la articolul 5 alineatul (1) nu îndeplinesc în totalitate cerințele esențiale menționate la articolul 3, Comisia sau statul membru în cauză prezintă problema comitetului permanent înființat prin Directiva 83/189/CEE, denumit în continuare „comitet”, prezentând motive în acest sens. Comitetul își dă de îndată avizul.
Având în vedere avizul comitetului, Comisia informează statele membre dacă este sau nu necesară retragerea standardelor respective din publicațiile menționate la articolul 5 alineatul (2).
Articolul 7
(1) În cazul în care un stat membru consideră că instrumentele care poartă marca de conformitate CE menționată în anexa II punctele (2), (3) și (4) nu îndeplinesc cerințele prezentei directive, deși au fost instalate și utilizate corect în conformitate cu destinația acestora, statul membru ia toate măsurile necesare pentru a retrage de pe piață instrumentele respective sau pentru a interzice sau limita darea lor în folosință și/sau introducerea lor pe piață.
Statul membru în cauză informează de îndată Comisia cu privire la o astfel de măsură, indicând motivele deciziei sale și, în special, dacă neconformitatea se datorează:
(a)
neîndeplinirii cerințelor esențiale menționate la articolul 3, atunci când instrumentele nu îndeplinesc standardele menționate la articolul 5 alineatul (1);
(b)
aplicării incorecte a standardelor menționate la articolul 5 alineatul (1);
(c)
unor lacune ale standardelor menționate la articolul 5 alineatul (1).
(2) Comisia consultă în cel mai scurt termen părțile în cauză.
După consultare, Comisia informează de îndată statul membru care a întreprins acțiunea cu privire la rezultat. În cazul în care Comisia consideră că măsura este justificată, aceasta informează de îndată celelalte state membre cu privire la aceasta.
În cazul în care decizia este atribuită lacunelor standardelor, Comisia, după consultarea părților interesate, prezintă situația comitetului, în termen de două luni, în cazul în care statul membru care a luat măsurile intenționează să le mențină și inițiază apoi procedura menționată la articolul 6.
(3) În cazul în care un instrument care nu îndeplinește cerințele poartă marca de conformitate CE, statul membru competent trebuie să ia măsurile adecvate împotriva celui care a aplicat marca și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
(4) Comisia se asigură că statele membre sunt informate în permanență cu privire la desfășurarea și rezultatele procedurii.
CAPITOLUL II
Evaluarea conformității
Articolul 8
(1) Atestarea conformității instrumentelor cu cerințele esențiale prevăzute în anexa I se poate realiza, la alegerea solicitantului, prin una dintre următoarele proceduri:
(a)
examen de tip CE menționat în anexa II punctul 1, urmat fie de declarația CE de conformitate (garantarea calității producției) menționată în anexa II punctul 2, fie de verificarea CE menționată în anexa II punctul 3.
Cu toate acestea, examenul de tip CE nu este obligatoriu în cazul instrumentelor care nu utilizează dispozitive electronice și al căror dispozitiv de măsurare a sarcinii nu folosește un arc pentru echilibrarea sarcinii;
(b)
verificarea CE a unității menționate în anexa II punctul 4.
(2) Documentele și corespondența privind procedurile menționate la alineatul (1) trebuie redactate în limba oficială a statului membru în care urmează să se desfășoare procedurile sau într-o limbă acceptată de organismul competent.
(3) În cazul în care instrumentele fac obiectul altor directive comunitare privind alte aspecte, marca CE menționată la articolul 10 indică, în acest caz, faptul că instrumentele îndeplinesc și cerințele celorlalte directive.
Articolul 9
(1) Statele membre notifică celorlalte state membre și Comisiei organismele pe care le-au desemnat pentru îndeplinirea atribuțiilor ce fac obiectul procedurii menționate la articolul 8, atribuțiile specifice pentru care a fost desemnat fiecare organism, precum și codurile de identificare a organismelor desemnate.
Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista acestor organisme notificate și atribuțiile pentru care acestea au fost desemnate și asigură actualizarea ei.
(2) Statele membre aplică criteriile minime definite în anexa V pentru desemnarea organismelor. Se consideră că organismele care îndeplinesc criteriile stabilite prin standardele armonizate aplicabile în domeniu îndeplinesc și criteriile prevăzute în anexa V.
(3) Un stat membru care a desemnat un organism poate anula desemnarea acestuia în cazul în care organismul nu mai îndeplinește criteriile de desemnare menționate la alineatul (2). Statul membru informează de îndată celelalte state membre și Comisia cu privire la aceasta și retrage notificarea.
CAPITOLUL III
Marca de conformitate CE și inscripțiile
Articolul 10
(1) Marca de conformitate CE și datele suplimentare necesare specificate în anexa IV punctul 1 trebuie aplicate astfel încât să fie bine vizibile, ușor lizibile și de neșters pe instrumentele a căror conformitate a fost stabilită.
(2) Inscripțiile prevăzute în anexa IV punctul 2 trebuie aplicate pe toate celelalte instrumente astfel încât să fie bine vizibile, ușor lizibile și de neșters.
(3) Este interzisă aplicarea pe instrumente a unor mărci ce pot fi confundate cu marca de conformitate CE.
Articolul 11
În cazul în care se stabilește că marca de conformitate CE nu a fost corect aplicată pe instrumente:
-
neconforme cu standardele menționate la articolul 5 alineatul (1), în cazul în care fabricantul a ales să producă instrumente conforme cu standardele;
-
neconforme cu un tip omologat;
-
conforme cu un tip omologat, dar care nu îndeplinesc cerințele esențiale ce li se aplică;
-
pentru care fabricantul nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul declarației CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției),
organismul notificat competent retrage, după caz, omologarea CE de tip și/sau omologarea sistemului calității. Retragerea omologării CE de tip are ca efect interzicerea prezentării spre verificare CE și a declarației CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției).
Articolul 12
Atunci când un instrument care este utilizat în unul din domeniile de aplicare menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) cuprinde sau este conectat la dispozitive care nu au făcut obiectul evaluării conformității menționate la articolul 8, fiecare din dispozitivele respective poartă simbolul restrictiv de utilizare definit în anexa IV punctul 3. Acest simbol se aplică pe dispozitive astfel încât să fie bine vizibil și de neșters.
CAPITOLUL IV
Dispoziții finale
Articolul 13
Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că instrumentele care poartă marca CE care le atestă conformitatea cu dispozițiile prezentei directive sunt în continuare conforme cu dispozițiile respective.
Articolul 14
Orice decizie luată în temeiul prezentei directive și care conduce la restricții privind darea în folosință a unui instrument trebuie să indice motivele exacte care o justifică. O astfel de decizie este notificată fără întârziere părții în cauză, care trebuie informată totodată cu privire la acțiunile juridice de care dispune în conformitate cu legislația în vigoare din statul membru în cauză, precum și de termenele acțiunilor respective.
Articolul 15
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 1 iulie 1992. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 ianuarie 1993.
(3) Cu toate acestea, prin derogare de la alineatul (2), statele membre permit, pentru o perioadă de zece ani de la data la care pun în aplicare dispozițiile menționate la alineatul (1), introducerea pe piață și/sau darea în folosință a instrumentelor conforme cu reglementările în vigoare înainte de acea dată.
(4) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
(5) Directiva 73/360/CEE se abrogă de la 1 ianuarie 1993, cu excepția cazului în care se aplică dispozițiile alineatului (3).
Articolul 16
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 20 iunie 1990.