32003D0882
L 338/30
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA CONSILIULUI
din 27 noiembrie 2003
de autorizare a statelor membre care sunt părți contractante la Convenția de la Paris din 29 iulie 1960 privind răspunderea civilă în domeniul energiei nucleare de a semna, în numele Comunității Europene, protocolul de modificare a acestei convenții
(2003/882/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) și articolul 67 alineatul (5), coroborate cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
Protocolul de modificare a Convenției din 29 iulie 1960 privind răspunderea civilă în domeniul energiei nucleare, modificat de protocolul adițional din 28 ianuarie 1964 și de protocolul din 16 noiembrie 1982 (denumită în continuare „convenția de la Paris”) a fost negociat în scopul îmbunătățirii despăgubirilor pentru victimele daunelor cauzate de accidente nucleare. Acest protocol prevede sporirea sumelor pentru răspunderea nucleară și extinderea regimului răspunderii civile nucleare la daunele aduse mediului.
(2)
În conformitate cu directivele de negociere ale Consiliului din 13 septembrie 2002, Comisia a negociat în numele Comunității protocolul de modificare a convenției de la Paris în domeniile care intră în competența Comunității Europene. Cu toate acestea, directivele de negociere ale Consiliului nu au prevăzut negocierea unei clauze care să permită aderarea Comunității la Protocol.
(3)
Protocolul a fost adoptat, în cele din urmă, de părțile contractante la convenția de la Paris. Textul protocolului este conform cu directivele de negociere ale Consiliului.
(4)
Comunitatea are competență exclusivă în ceea ce privește modificarea articolului 13 din convenția de la Paris, în măsura în care o asemenea modificare poate afecta normele stabilite de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1). Statele membre își păstrează competența în chestiunile reglementate de protocol, care nu afectează dreptul comunitar. Având în vedere obiectul și scopul protocolului de modificare, acceptarea dispozițiilor protocolului care intră în competența Comunității nu poate fi separată de dispozițiile aflate în competența statelor membre.
(5)
Protocolul de modificare a convenției de la Paris prezintă o importanță specială, având în vedere interesele Comunității și pe cele ale statelor sale membre, deoarece prevede îmbunătățirea despăgubirilor pentru daunele provocate de accidente nucleare.
(6)
Convenția de la Paris și Protocolul său de modificare nu sunt deschise participării organizațiilor regionale. În consecință, Comunitatea nu poate semna sau ratifica Protocolul și nici să adere la acesta. În aceste condiții și numai în mod cu totul excepțional, se justifică semnarea protocolului de către statele membre în interesul Comunității.
(7)
Cu toate acestea, trei state membre, și anume Austria, Irlanda și Luxemburg, nu sunt părți la convenția de la Paris. Având în vedere că protocolul modifică convenția de la Paris, că Regulamentul (CE) nr. 44/2001 autorizează statele membre, angajate prin această convenție, să continue aplicarea regulilor de competență prevăzute de aceasta și că protocolul nu modifică substanțial regulile de competență ale convenției, este justificat în mod obiectiv ca prezenta decizie să se adreseze doar acelor state membre care sunt părți la convenția de la Paris. În consecință, Austria, Irlanda și Luxemburg vor continua să se întemeieze pe dispozițiile comunitare cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 44/2001 și să le aplice în domeniul reglementat de convenția de la Paris și de protocolul de modificare a convenției.
(8)
Statele membre care sunt părți contractante la convenția de la Paris ar trebui, în consecința, să semneze, în interesul Comunității Europene și sub rezerva respectării condițiilor stabilite de prezenta decizie, protocolul de modificare a convenției de la Paris, sub rezerva eventualei sale încheieri la o dată ulterioară. Această semnare nu aduce atingere poziției Austriei, Irlandei și Luxemburgului.
(9)
În consecință, dispozițiile protocolului, în ceea ce privește Comunitatea Europeană, se aplică doar statelor membre care sunt în prezent părți la convenția de la Paris și fără a aduce atingere poziției Austriei, Irlandei și Luxemburgului.
(10)
Regatul Unit și Irlanda sunt obligate prin dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 44/2001 și, în consecința, participă la adoptarea prezentei decizii.
(11)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, care, prin urmare, nu este obligatorie pentru aceasta și nu i se aplică,
DECIDE:
Articolul 1
(1) Fără a aduce atingere competențelor Comunității, statele membre care sunt părți la convenția de la Paris semnează, în interesul Comunității Europene, protocolul de modificare a convenției de la Paris, sub rezerva eventualei sale încheieri la o dată ulterioară. Această semnare nu aduce atingere poziției Austriei, Irlandei și Luxemburgului.
(2) Textul protocolului de modificare a convenției de la Paris este atașat la prezenta decizie.
(3) În sensul prezentei decizii, termenul „stat membru” desemnează toate statele membre, cu excepția Austriei, Danemarcei, Irlandei și Luxemburgului.
Articolul 2
Statele membre depun eforturi pentru semnarea protocolului înainte de 31 decembrie 2003.
Articolul 3
Atunci când semnează protocolul de modificare a convenției de la Paris, statele membre îl informează pe Secretarul General al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, în scris, că semnarea a avut loc în conformitate cu prezenta decizie.
Articolul 4
Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.
Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 2003.