32003L0058
L 221/13
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2003/58/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 15 iulie 2003
de modificare a Directivei 68/151/CEE a Consiliului în ceea ce privește obligațiile de publicitate ale anumitor forme de societăți
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 44 alineatul (2) litera (g),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),
întrucât:
(1)
Prima Directivă 68/151/CEE a Consiliului din 9 martie 1968 de coordonare, în vederea echivalării, a garanțiilor impuse societăților în statele membre, în înțelesul articolului 58 al doilea paragraf din tratat, pentru protejarea intereselor asociaților sau terților (4) reglementează publicarea obligatorie a unei serii de acte și informații privind societățile cu răspundere limitată.
(2)
În cadrul celei de-a patra faze a procesului de simplificare a legislației privind piața internă (SLIM), lansată de Comisie în octombrie 1998, un grup de lucru privind dreptul societăților a publicat, în septembrie 1999, un raport privind simplificarea primei și celei de-a doua directive privind dreptul societăților, care conținea anumite recomandări.
(3)
O actualizare a Directivei 68/151/CEE în conformitate cu principiile prezentate în aceste recomandări ar trebui să contribuie la facilitarea și accelerarea accesului părților interesate la informațiile referitoare la societăți, simplificând în mod semnificativ formalitățile de publicitate impuse acestora din urmă.
(4)
Lista societăților reglementate prin Directiva 68/151/CEE ar trebui actualizată, luându-se în considerare noile forme de societăți introduse sau formele de societăți eliminate pe plan intern de la adoptarea directivei.
(5)
Mai multe directive au fost adoptate din 1968 în vederea armonizării normelor privind documentele contabile care trebuie pregătite de societăți, și anume a patra Directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți (5), a șaptea Directivă 83/349/CEE din 13 iunie 1983 privind conturile consolidate (6), Directiva 86/635/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1986 privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare (7) și Directiva 91/674/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1991 privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale societăților de asigurări (8). Trimiterile din Directiva 68/151/CEE la documente contabile a căror publicare este obligatorie în temeiul acestor directive ar trebui să se modifice în consecință.
(6)
În contextul actualizării respective și fără a aduce atingere condițiilor și formalităților esențiale stabilite de dreptul intern al statelor membre, societățile ar trebui să poate alege a depune actele și informațiile solicitate pe suport de hârtie sau pe cale electronică.
(7)
Părțile interesate ar trebui să poată obține de la registru o copie a acestor acte și informații pe suport de hârtie sau pe cale electronică.
(8)
Statele membre ar trebui să fie libere să mențină buletinul național desemnat pentru publicarea acestor acte și informații pe suport de hârtie sau în format electronic sau să asigure publicitatea lor prin măsuri cu efect echivalent.
(9)
Este necesară îmbunătățirea accesului transfrontalier la informații privind societățile, permițându-se, pe lângă publicitatea obligatorie efectuată într-una dintre limbile autorizate în statele membre ale societăților respective, înregistrarea voluntară, în alte limbi, a actelor și informațiilor solicitate. Terții care acționează de bună credință ar trebui să se poată prevala de aceste traduceri.
(10)
Este necesar să se precizeze că menționarea informațiilor obligatorii enumerate la articolul 4 din Directiva 68/151/CEE trebuie să figureze pe toate scrisorile și notele de comandă ale societăților, fie pe suport de hârtie, fie pe orice alt suport. Având în vedere evoluția tehnologiei, este, de asemenea, necesar să se prevadă ca aceleași mențiuni să figureze pe site-urile Internet ale societăților.
(11)
Directiva 68/151/CEE ar trebui modificată în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ
Articolul 1
Directiva 68/151/CEE se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se modifică după cum urmează:
(a)
a treia liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
pentru Franța:
-
la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée;”
(b)
a șasea liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
pentru Țările de Jos:
-
de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;”
(c)
a noua liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
pentru Danemarca:
-
aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab;”
(d)
a paisprezecea liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
pentru Finlanda:
-
yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;”
2.
La articolul 2:
(a)
la alineatul (1), litera (f) se înlocuiește cu următorul text:
„(f)
documentele contabile ale fiecărui exercițiu, a căror publicare este obligatorie în temeiul directivelor 78/660/CEE (9), 83/349/CEE (10), 86/635/CEE (11) și 91/674/CEE (12)
(b)
alineatul (2) se elimină.
3.
Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 3
(1) În fiecare stat membru, fie la registrul central, fie la registrul comercial sau registrul societăților se deschide un dosar pentru fiecare dintre societățile înregistrate în registrul în cauză.
(2) Toate actele și informațiile care trebuie publicate în temeiul articolului 2 trebuie păstrate în dosar sau înregistrate în registru; obiectul transcrierilor în registru trebuie să apară în orice caz în dosar.
Statele membre se asigură că, până la 1 ianuarie 2007, va fi posibilă depunerea pe cale electronică, de către societăți, precum și de alte persoane și organisme care trebuie să notifice sau să participe la notificare, a tuturor actelor și informațiilor care trebuie publicate în temeiul articolului 2. În plus, statele membre pot obliga toate societățile sau anumite categorii de societăți, să depună toate actele și informațiile respective sau o parte dintre acestea pe cale electronică.
Toate actele și informațiile prevăzute la articolul 2, care sunt depuse de la 1 ianuarie 2007, indiferent dacă sunt pe suport de hârtie sau pe cale electronică, se păstrează în dosar sau se transcriu în registru, în format electronic. În acest scop, statele membre se asigură că toate actele și informațiile respective care sunt depuse pe suport de hârtie de la 1 ianuarie 2007, sunt transformate de registru în format electronic.
Actele și informațiile prevăzute la articolul 2, care sunt depuse pe suport de hârtie până la 31 decembrie 2006, nu trebuie transformate din oficiu în format electronic de registru. Statele membre se asigură, cu toate acestea, că sunt transformate în format electronic de registru la primirea unei cereri de publicare pe cale electronică, depusă în conformitate cu normele adoptate pentru punerea în aplicare a alineatului (3).
(3) Trebuie să fie posibilă obținerea unei copii integrale sau parțiale a tuturor actelor și informațiilor prevăzute la articolul 2, la cerere. De la 1 ianuarie 2007, cererile se pot depune la registru, pe suport de hârtie sau pe cale electronică, la alegerea solicitantului.
De la o dată care trebuie aleasă de fiecare stat membru, dar care nu poate fi ulterioară datei de 1 ianuarie 2007, copiile prevăzute la primul paragraf trebuie să poată fi obținute din registru pe suport de hârtie sau pe cale electronică, la alegerea solicitantului. Aceasta se aplică tuturor actelor și informațiilor, indiferent dacă au fost depuse înainte sau după data aleasă. Statele membre pot, cu toate acestea, să decidă că actele și informațiile depuse pe suport de hârtie până la 31 decembrie 2006, sau anumite categorii ale acestora, nu se pot obține din registru pe cale electronică, în cazul în care a trecut un interval determinat între data depunerii și cea a depunerii cererii la registru. Acest interval nu poate fi mai scurt de zece ani.
Costul obținerii unei copii integrale sau parțiale a actelor și informațiilor prevăzute la articolul 2, fie că sunt pe suport de hârtie sau pe cale electronică, nu poate depăși costul administrativ.
Copiile transmise pe suport de hârtie sunt certificate pentru conformitate, cu excepția cazului în care solicitantul renunță la această certificare. Copiile transmise în format electronic nu sunt certificate pentru conformitate, cu excepția cererii exprese a solicitantului.
Statele membre iau măsurile necesare pentru ca certificarea copiilor electronice să garanteze atât autenticitatea originii, cât și integritatea conținutului lor, prin intermediul a cel puțin o semnătură electronică avansată în sensul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 1999/93/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind un cadru comunitar pentru semnăturile electronice (13).
(4) Publicitatea actelor și a informațiilor prevăzute la alineatul (2) se asigură prin publicarea, integrală, parțială sau sub forma unei mențiuni care semnalează depunerea documentului la dosar sau transcrierea lui în registru, în buletinul național desemnat de statul membru în acest sens. Buletinul național desemnat de statul membru în acest sens poate fi în format electronic.
Statele membre pot să decidă înlocuirea acestei publicări în buletinul național printr-o măsură cu efect echivalent, care implică cel puțin folosirea unui sistem în care informațiile publicate să poată fi consultate, în ordine cronologică, prin intermediul unei platforme electronice centrale.
(5) Actele și informațiile sunt opozabile terților de către societate numai după publicitatea prevăzută la alineatul (4), cu excepția cazului în care societatea poate dovedi că terții aveau cunoștință de acestea.
Cu toate acestea, în ceea ce privește tranzacțiile încheiate înainte de a șaisprezecea zi de la publicare, aceste acte și informații nu sunt opozabile terților care dovedesc că se aflau în imposibilitatea de a le cunoaște.
(6) Statele membre iau măsurile necesare pentru a evita apariția unor neconcordanțe între cele publicate în aplicarea alineatului (4) și conținutul dosarului sau al registrului.
Cu toate acestea, în cazul unei neconcordanțe, textul care a făcut obiectul unei publicări în conformitate cu alineatul (4) nu poate fi opus terților; cu toate acestea, terții se pot prevala de textul în cauză, cu excepția cazului în care societatea dovedește că ei au avut cunoștință de textul depus la dosar sau transcris în registru.
(7) Terții pot, de asemenea, să se prevaleze de orice act sau informație pentru care nu au fost încă îndeplinite formalitățile de publicitate, cu excepția cazului în care nepublicarea le privează de efect.
(8) În sensul prezentului articol, se înțelege prin «pe cale electronică» că informația este trimisă la origine și primită la destinație prin intermediul echipamentelor electronice de prelucrare (inclusiv compresia numerică) și de stocare a datelor și integral transmisă, direcționată și recepționată prin fir, prin radio, prin mijloace optice sau prin alte mijloace electromagnetice în conformitate cu modalitățile definite de statele membre.
4.
Se inserează următorul articol:
„Articolul 3a
(1) Actele și informațiile care trebuie publicate în conformitate cu articolul 2 sunt întocmite și depuse într-una dintre limbile autorizate de normele lingvistice aplicabile în acest sens în statul membru în care se deschide dosarul prevăzut la articolul 3 alineatul (1).
(2) În afara publicității obligatorii prevăzute la articolul 3, statele membre autorizează publicitatea voluntară a actelor și informațiilor prevăzute la articolul 2, în conformitate cu dispozițiile articolului 3, în orice limbă oficială a Comunității.
Statele membre pot impune ca traducerea acestor acte și informații să fie certificată.
Statele membre iau măsurile necesare pentru a facilita accesul terților la traducerile care au făcut obiectul unei publicități voluntare.
(3) În afara publicității obligatorii prevăzute la articolul 3 și a publicității voluntare prevăzute la alineatul (2) din prezentul articol, statele membre pot permite ca publicitatea actelor și informațiilor în cauză să se asigure, în conformitate cu dispozițiile articolului 3, în orice altă limbă.
Statele membre pot impune ca traducerea acestor acte și informații să fie certificată.
(4) În caz de neconcordanță între actele și informațiile publicate în limbile oficiale ale registrului și traducerea publicată voluntar, aceasta din urmă nu este opozabilă terților; cu toate acestea, terții se pot prevala de traducerile publicate voluntar, cu excepția cazului în care societatea dovedește că ei au avut cunoștință de versiunea care făcea obiectul publicității obligatorii.”
5.
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Statele membre dispun ca scrisorile și notele de comandă, întocmite pe suport de hârtie sau în orice alt format, să conțină următoarele informații:
(a)
informațiile necesare pentru determinarea registrului la care este păstrat dosarul menționat la articolul 3, împreună cu numărul de înmatriculare a societății în registrul în cauză;
(b)
forma societății, adresa sediului social și, după caz, faptul că societatea este în lichidare.
În cazul în care în aceste documente se menționează capitalul societății, se precizează capitalul subscris și vărsat.
Statele membre impun ca orice site Internet al unei societăți să furnizeze cel puțin informațiile menționate la primul paragraf, precum și, după caz, informațiile privind capitalul subscris și vărsat.”
6.
Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 6
Statele membre prevăd sancțiuni adecvate cel puțin pentru:
(a)
lipsa de publicitate a documentelor contabile, astfel cum este prevăzută la articolul 2 alineatul (1) litera (f);
(b)
absența, din documentele comerciale sau de pe orice site Internet al societății, a informațiilor obligatorii prevăzute la articolul 4.”
Articolul 2
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2006. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
(3) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la 1 ianuarie 2012, un raport însoțit, după caz, de o propunere de modificare a prezentei directive pe baza experienței dobândite din aplicarea sa, cu privire la obiectivele sale și evoluția tehnologică observată în momentul de față.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2003.