32002R1400
L 203/30
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1400/2002 AL COMISIEI
din 31 iulie 2002
privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul nr. 19/65/CEE al Consiliului din 2 martie 1965 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat anumitor categorii de acorduri și practici concertate (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1215/1999 (2), în special articolul 1,
după publicarea unui proiect al prezentului regulament (3),
după consultarea Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante,
întrucât:
(1)
Experiența dobândită în sectorul autovehiculelor în ceea ce privește distribuția de autovehicule noi, piese de schimb și servicii postvânzare permite definirea categoriilor de acorduri verticale care pot fi considerate ca îndeplinind în mod normal condițiile prevăzute la articolul 81 alineatul (3).
(2)
Experiența dobândită duce la concluzia că sunt necesare, în acest sector, norme mai stricte decât cele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate (4).
(3)
Aceste norme mai stricte de exceptare pe categorii (exceptarea) ar trebui să se aplice la acordurile verticale pentru cumpărarea sau vânzarea de autovehicule noi, la acordurile verticale pentru cumpărarea sau vânzarea de piese de schimb pentru autovehicule și la acordurile verticale pentru cumpărarea sau vânzarea de servicii de reparație și întreținere pentru asemenea autovehicule, dacă aceste acorduri se încheie între întreprinderi neconcurente, între anumiți concurenți sau de către anumite asociații de comercianți cu amănuntul sau reparatori. În această categorie se includ acordurile verticale încheiate între un distribuitor care operează la nivel de comerciant cu amănuntul sau un reparator autorizat și un distribuitor sau reparator secundar. Prezentul regulament ar trebui să se aplice acestor acorduri verticale și în cazul în care ele conțin dispoziții accesorii privind cesiunea sau utilizarea drepturilor de proprietate intelectuală. Termenul „acord vertical” ar trebui definit în consecință, pentru a include atât asemenea acorduri, cât și practicile concertate corespondente.
(4)
Beneficiul exceptării ar trebui limitat la acordurile verticale despre care se poate presupune cu suficientă certitudine că îndeplinesc condițiile din articolul 81 alineatul (3) din tratat.
(5)
Acordurile verticale care intră sub incidența categoriilor definite în prezentul regulament pot îmbunătăți eficiența economică în cadrul unui lanț de producție sau de distribuție prin facilitarea unei mai bune coordonări între întreprinderile participante. În special, aceste acorduri pot duce la o reducere a costurilor de tranzacție și distribuție suportate de părți și la o optimizare a vânzărilor lor și a nivelurilor de investiții.
(6)
Probabilitatea ca asemenea efecte de creștere a eficienței să depășească orice efecte anticoncurențiale cauzate de restricțiile cuprinse în acordurile verticale depinde de gradul de putere de piață a întreprinderilor vizate și, ca urmare, de măsura în care respectivele întreprinderi sunt supuse concurenței din partea altor furnizori de bunuri sau servicii considerate de cumpărător ca fiind interschimbabile sau substituibile, datorită caracteristicilor, prețurilor sau utilizării căreia acestea îi sunt destinate.
(7)
Ar trebui să se stabilească praguri bazate pe cotele de piață pentru a reflecta puterea de piață a furnizorilor. Mai mult, prezentul regulament specific acestui sector ar trebui să conțină norme mai stricte decât cele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2790/1999, în special privind distribuția selectivă. Pragurile sub care se poate presupune că avantajele asigurate de acordurile verticale depășesc efectele lor restrictive ar trebui să varieze în funcție de caracteristicile diferitelor tipuri de acorduri verticale. Se poate, prin urmare, presupune că, în general, acordurile verticale prezintă asemenea avantaje atunci când furnizorul în cauză are o cotă de piață de până la 30 % pe piețele de distribuție a autovehiculelor noi sau a pieselor de schimb sau de până la 40 % dacă distribuția selectivă cantitativă este utilizată pentru vânzarea de autovehicule noi. În ceea ce privește serviciile postvânzare, se poate presupune că, în general, acordurile verticale prin care furnizorul fixează criterii privind modul în care reparatorii săi autorizați trebuie să furnizeze servicii de reparație sau de întreținere pentru autovehiculele din marca relevantă și le asigură echipamente și cursuri de formare pentru furnizarea respectivelor servicii prezintă asemenea avantaje în cazurile în care rețeaua de reparatori autorizați ai furnizorului în cauză deține o cotă de piață de până la 30 %. Totuși, în cazul acordurilor verticale care conțin obligații de furnizare exclusivă, cota de piață a cumpărătorului trebuie luată în considerație la determinarea efectelor globale ale acestor acorduri verticale asupra pieței.
(8)
Peste respectivele praguri de cote de piață nu se mai poate presupune că acordurile verticale care intră sub incidența articolului 81 alineatul (1) vor genera, în mod obișnuit, avantaje obiective de asemenea natură și mărime încât să compenseze dezavantajele pentru concurență. Totuși, asemenea avantaje pot fi anticipate în cazul distribuției selective calitative, indiferent de cota de piață deținută de furnizorul în cauză.
(9)
Pentru a evita ca un furnizor să rezilieze un acord pentru că un distribuitor sau un reparator adoptă un comportament proconcurențial, cum ar fi vânzări active sau pasive către clienți străini, vânzarea multimarcă sau subcontractarea serviciilor de reparație sau de întreținere, fiecare notificare de reziliere trebuie să specifice clar, în scris, motivele rezilierii, care trebuie să fie obiective și transparente. Mai mult, pentru a consolida independența distribuitorilor și a reparatorilor față de furnizorii lor, trebuie prevăzute perioade minime de preaviz pentru nereînnoirea acordurilor încheiate pe o durată limitată și pentru rezilierea acordurilor pe durată nedeterminată.
(10)
Pentru a favoriza integrarea pe piață și pentru a permite distribuitorilor sau reparatorilor autorizați să aibă acces și la alte oportunități de afaceri, distribuitorilor sau reparatorilor autorizați trebuie să li se permită să cumpere alte întreprinderi de același tip, care vând sau repară aceeași marcă de autovehicule în cadrul sistemului de distribuție. În acest scop, orice acord vertical între un furnizor și un distribuitor sau reparator autorizat trebuie să asigure acestuia din urmă dreptul de a transfera toate drepturile și obligațiile la orice altă întreprindere de același tip, care vinde sau repară aceeași marcă de autovehicule în cadrul sistemului de distribuție.
(11)
Pentru a favoriza soluționarea rapidă a litigiilor care apar între părțile la un acord de distribuție și care ar putea afecta concurența efectivă, acordurile ar trebui să beneficieze de exceptare dacă prevăd dreptul fiecărei părți de a recurge la un expert independent sau la un arbitru, în special în cazurile în care se notifică rezilierea acordului.
(12)
Indiferent de cota de piață a întreprinderilor vizate, prezentul regulament nu se aplică acordurilor verticale care conțin anumite tipuri de restricții cu efecte anticoncurențiale grave (restricții grave) care, în general, limitează concurența în mod considerabil, chiar și în cazul unor cote de piață reduse, și care nu sunt indispensabile pentru atingerea efectelor pozitive menționate anterior. Acest fapt privește, în special, acordurile verticale care conțin restricții cum ar fi impunerea unor prețuri de revânzare minime sau fixe și, cu unele excepții, restricții ale teritoriilor în care sau ale clienților către care un distribuitor sau un reparator își poate vinde bunurile sau serviciile contractuale. Acest tip de acorduri nu ar trebui să beneficieze de exceptare.
(13)
Este necesar să se asigure că concurența efectivă în cadrul pieței comune și între distribuitorii situați în diferite state membre nu este restrânsă, dacă un furnizor folosește distribuția selectivă pe unele piețe și alte forme de distribuție în altele. În special, acordurile de distribuție selectivă care limitează vânzările pasive către orice utilizator final sau distribuitor neautorizat situat pe piețe unde au fost alocate teritorii exclusive ar trebui excluse de la beneficiul exceptării, ca și acordurile de distribuție selectivă care limitează vânzările pasive către grupuri de clienți care au fost alocate exclusiv altor distribuitori. Beneficiul exceptării ar trebui de asemenea retras în cazul acordurilor de distribuție exclusivă, dacă se restrâng vânzările active sau pasive către orice utilizator final sau distribuitor neautorizat situat pe piețele unde se practică distribuția selectivă.
(14)
Dreptul oricărui distribuitor de a vinde utilizatorilor finali autovehicule noi în mod pasiv sau, dacă este cazul, în mod activ ar trebui să includă dreptul de a vinde asemenea autovehicule utilizatorilor finali care au autorizat un intermediar sau un agent de achiziții să cumpere, să preia livrarea, să transporte sau să depoziteze un autovehicul nou în numele lor.
(15)
Dreptul oricărui distribuitor de a vinde oricărui utilizator final autovehicule noi sau piese de schimb sau al oricărui reparator autorizat de a vinde servicii de reparație și întreținere oricărui utilizator final în mod pasiv sau, dacă este cazul, în mod activ ar trebui să includă dreptul de a folosi internetul sau site-urile de trimitere pe internet.
(16)
Limitele impuse de furnizori asupra vânzărilor realizate de către distribuitorii lor către orice utilizator final din alt stat membru, de exemplu în cazurile în care remunerația distribuitorului sau prețul de cumpărare depinde de destinația autovehiculelor sau de locul de reședință al utilizatorilor finali, constituie o restricție indirectă a vânzărilor. Alte exemple de restricții indirecte ale vânzărilor includ cotele de aprovizionare bazate pe un teritoriu de vânzare diferit de piața comună, indiferent dacă sunt sau nu combinate cu țintele de vânzare. Sistemele de bonificații bazate pe destinația autovehiculelor sau orice formă de aprovizionare discriminatorie cu produse a distribuitorilor, fie în cazul unei penurii de produse, fie altfel, constituie de asemenea o restricție indirectă a vânzărilor.
(17)
Acordurile verticale care nu obligă reparatorii autorizați din cadrul sistemului de distribuție al unui furnizor să onoreze garanții, să asigure service gratuit și rechemarea în service pentru orice autovehicul din marca relevantă comercializată pe piața comună duc la o restricție indirectă a vânzărilor și nu ar trebui să beneficieze de exceptare. Această obligație nu aduce atingere dreptului unui furnizor de autovehicule de a obliga un distribuitor să se asigure, în ceea ce privește autovehiculele noi pe care le-a vândut, că garanțiile sunt onorate și că se efectuează service-ul gratuit și rechemarea în service, fie de către distribuitor însuși, fie, în cazul subcontractării, de către reparatorul sau reparatorii autorizat (autorizați) cărora le-au fost subcontractate aceste servicii. Prin urmare, în aceste cazuri, consumatorii ar trebui să se poată adresa distribuitorului, în cazul în care obligațiile de mai sus nu au fost îndeplinite în mod corespunzător de către reparatorul autorizat căruia distribuitorul i-a subcontractat aceste servicii. În plus, pentru a permite vânzările de către distribuitorii de autovehicule către utilizatorii finali pe tot cuprinsul pieței comune, exceptarea ar trebui să se aplice numai acordurilor de distribuție care solicită reparatorilor din rețeaua furnizorului să efectueze serviciile de reparație și întreținere pentru bunurile contractuale și pentru bunurile corespondente, indiferent de locul de vânzare al acestora pe piața comună.
(18)
Pe piețele pe care se practică distribuția selectivă, exceptarea ar trebui să se aplice interdicției unui distribuitor de a opera dintr-un stabiliment suplimentar în cazul în care este distribuitor de autovehicule, altele decât autovehiculele de pasageri sau autovehiculele utilitare ușoare. Totuși, această interdicție nu ar trebui să fie exceptată dacă ea limitează extinderea afacerii distribuitorului din stabilimentul autorizat, de exemplu, limitând dezvoltarea sau achiziția de infrastructură necesară creșterii volumelor de vânzări, inclusiv creșterilor generate de vânzarea prin internet.
(19)
Ar fi inadecvat să fie exceptat orice acord vertical care limitează vânzarea de piese de schimb originale sau de piese de schimb de calitate echivalentă de către membrii sistemului de distribuție către reparatori independenți care le folosesc pentru asigurarea serviciilor de reparație și întreținere. Fără acces la asemenea piese de schimb, acești reparatori independenți nu ar putea concura în mod efectiv cu reparatorii autorizați, întrucât nu ar putea oferi consumatorilor servicii de bună calitate care contribuie la funcționarea sigură și fiabilă a autovehiculelor.
(20)
Pentru a le acorda utilizatorilor finali dreptul de a cumpăra autovehicule noi cu specificații identice cu cele vândute în orice alt stat membru, de la orice distribuitor care vinde modele corespondente și care este stabilit pe piața comună, exceptarea ar trebui să acopere numai acordurile verticale care îi permit unui distribuitor să comande, să depoziteze și să vândă orice autovehicul de acest tip care corespunde unui model din gama vizată de contractul său. Condițiile de furnizare discriminatorii sau nejustificate obiectiv, în special cele privind termenele de livrare sau prețurile aplicate de furnizor autovehiculelor corespondente, vor fi considerate o restrângere a capacității distribuitorului de a vinde asemenea autovehicule.
(21)
Autovehiculele sunt bunuri mobile scumpe și complexe din punct de vedere tehnic, care solicită reparații și întreținere la intervale regulate și neregulate. Totuși, nu este indispensabil ca distribuitorii de autovehicule noi să efectueze și reparația și întreținerea lor. Interesele legitime ale furnizorilor și utilizatorilor finali pot fi complet satisfăcute dacă distribuitorul subcontractează aceste servicii, inclusiv onorarea garanțiilor, service-ul gratuit și rechemarea în service, către un reparator sau mai mulți reparatori din cadrul sistemului de distribuție al furnizorului. Cu toate acestea, este oportun să se faciliteze accesul la servicii de reparație și întreținere. Prin urmare, un furnizor poate cere distribuitorilor care au subcontractat serviciile de reparație și întreținere către unul sau mai mulți reparatori autorizați să comunice utilizatorilor finali numele și adresa atelierului sau atelierelor de reparații în cauză. În cazul în care nici unul dintre acești reparatori autorizați nu își are sediul în vecinătatea punctului de vânzare, furnizorul îi poate de asemenea solicita distribuitorului să le precizeze utilizatorilor finali cât de departe se află atelierul sau atelierele în cauză față de punctul de vânzare. Totuși, un furnizor poate impune astfel de obligații numai dacă impune obligații similare distribuitorilor al căror atelier de reparații nu se află în același sediu ca și punctul lor de vânzare.
(22)
În plus, nu este necesar, pentru a asigura în mod corespunzător serviciile de reparație și întreținere, ca reparatorii autorizați să și vândă autovehicule noi. De aceea, exceptarea nu ar trebui să se aplice acordurilor verticale care conțin orice obligație directă sau indirectă sau stimulente care duc la conectarea vânzărilor și a activităților de service sau la stabilirea unei interdependențe între desfășurarea uneia dintre aceste activități și desfășurarea celeilalte; acesta este, în special, cazul în care remunerarea distribuitorilor sau a reparatorilor autorizați pentru cumpărarea sau vânzarea de bunuri sau servicii necesare uneia dintre activități devine dependentă de cumpărarea sau vânzarea de bunuri sau servicii necesare celeilalte activități sau în care asemenea bunuri sau servicii sunt reunite fără distincție într-un singur sistem de remunerare sau de reducere.
(23)
Pentru a asigura concurența efectivă pe piețele de reparație și întreținere și pentru a le permite reparatorilor să ofere utilizatorilor finali piese de schimb concurente, cum ar fi piese de schimb originale și piese de schimb de calitate echivalentă, exceptarea nu trebuie să acopere acordurile verticale care limitează capacitatea reparatorilor autorizați din cadrul sistemului de distribuție al unui producător de autovehicule, a distribuitorilor independenți de piese de schimb, a reparatorilor independenți sau a utilizatorilor finali să își procure piese de schimb de la producătorul de astfel de piese de schimb sau de la terți, la alegerea lor. Aceasta nu aduce atingere responsabilității producătorului de piese de schimb în temeiul dreptului civil.
(24)
În plus, pentru a permite reparatorilor autorizați și independenți și utilizatorilor finali să identifice fabricantul de componente sau de piese de schimb pentru autovehicule și să aleagă dintre piesele de schimb concurente, exceptarea nu trebuie să se aplice acordurilor în temeiul cărora un producător de autovehicule limitează capacitatea unui fabricant de componente sau de piese de schimb originale de a-și plasa efectiv și vizibil marca sau sigla pe piesele de schimb în cauză. În plus, pentru a facilita această alegere și vânzarea de piese de schimb care au fost fabricate conform specificațiilor și standardelor de producție și de calitate prevăzute de producătorul de autovehicule pentru producția de componente sau piese de schimb, se prezumă faptul că piesele de schimb constituie piese de schimb originale, dacă fabricantul de piese de schimb emite un certificat prin care se atestă că piesele au aceeași calitate ca și componentele folosite la asamblarea unui autovehicul și că au fost fabricate conform respectivelor specificații și standarde. Alte piese de schimb, pentru care producătorul poate emite un certificat în orice moment, în care atestă că ele corespund din punct de vedere calitativ componentelor folosite la asamblarea anumitor autovehicule, pot fi vândute ca piese de schimb de calitate echivalentă.
(25)
Exceptarea nu ar trebui să se aplice acordurilor verticale care restrâng posibilitatea reparatorilor autorizați de a folosi piese de schimb de calitate echivalentă pentru reparația și întreținerea unui autovehicul. Totuși, având în vedere implicarea contractuală directă a producătorilor de autovehicule în ceea ce privește reparațiile în garanție, service-ul gratuit și rechemarea în service, exceptarea ar trebui să fie aplicată acordurilor care conțin obligații ale reparatorilor autorizați de a folosi piese de schimb originale furnizate de producătorul de autovehicule pentru aceste reparații.
(26)
Pentru a proteja concurența efectivă pe piața serviciilor de reparație și întreținere și pentru a preveni înlăturarea reparatorilor independenți, producătorii de autovehicule trebuie să permită tuturor operatorilor independenți interesați să aibă acces complet la toate informațiile tehnice, sistemele de diagnostic și la alte echipamente, instrumente, inclusiv la programele de calculator și la cursurile de formare necesare pentru repararea și întreținerea autovehiculelor. Printre operatorii independenți cărora trebuie să li se permită accesul în cauză se numără, în special, reparatorii independenți, fabricanții de echipamente sau de instrumente de reparații, editorii de informații tehnice, cluburile automobilistice, operatorii de asistență tehnică rutieră, operatorii care oferă servicii de inspecție și testare și operatorii care oferă cursuri de formare pentru reparatori. În special, condițiile de acces nu trebuie să facă discriminare între operatorii autorizați și cei independenți, accesul trebuie acordat la cerere și fără întârziere nejustificată, iar tariful perceput pentru informații nu trebuie să descurajeze accesul la acestea dacă nu se ia în considerare măsura în care operatorul independent le folosește. Un furnizor de autovehicule trebuie să fie ținut să acorde operatorilor independenți acces la informații tehnice privind noile autovehicule în același timp cu reparatorii autorizați, iar furnizorul în cauză nu trebuie să oblige operatorii independenți să achiziționeze mai mult decât informațiile necesare pentru a efectua lucrarea în cauză. Furnizorii ar trebui să fie ținuți să acorde accesul la informațiile tehnice necesare pentru reprogramarea dispozitivelor electronice dintr-un autovehicul. Totuși, este legitim și oportun ca furnizorii să nu permită accesul la informații tehnice care ar putea permite unui terț să evite sau să dezactiveze dispozitivele antifurt, să recalibreze dispozitivele electronice sau să manipuleze dispozitivele care, de exemplu, limitează viteza unui autovehicul, însă numai în cazul în care protecția împotriva furtului, recalibrarea sau denaturarea nu se poate realiza prin alte mijloace mai puțin restrictive. Drepturile de proprietate intelectuală și drepturile privind know-how-ul, inclusiv cele care se raportează la dispozitivele menționate anterior, trebuie exercitate astfel încât să se evite orice tip de abuz.
(27)
Pentru a asigura accesul la piețele relevante și pentru a preveni coluziunea pe aceste piețe, precum și pentru a le da distribuitorilor ocazia de a vinde autovehicule de mărci diferite provenind de la doi sau mai mulți producători care nu sunt întreprinderi legate, se impun anumite condiții specifice pentru acordarea exceptării. În acest scop, exceptarea nu se acordă obligațiilor de neconcurență. În special, fără a se aduce atingere dreptului furnizorului de a-i cere distribuitorului să expună autovehiculele în zone specifice fiecărei mărci din sălile de expoziție, pentru a evita confuzia între mărci, nu trebuie exceptată nici un fel de interdicție de vânzare a mărcilor concurente. Nu este exceptată nici obligația de a expune întreaga gamă de autovehicule dacă acest lucru face ca vânzarea sau expunerea de autovehicule produse de întreprinderi nelegate să fie imposibilă sau foarte dificilă. În plus, obligația de a avea personal de vânzări specific unei mărci este considerată ca fiind o obligație indirectă de neconcurență și, prin urmare, nu ar trebui să intre sub incidența exceptării, cu excepția cazurilor în care distribuitorul decide să angajeze personal de vânzări specific unei mărci, iar furnizorul suportă toate costurile suplimentare implicate.
(28)
Pentru a garanta că reparatorii sunt capabili să efectueze reparații sau întreținere la toate autovehiculele, exceptarea nu trebuie să se aplice nici unei obligații care limitează capacitatea reparatorilor de autovehicule de a oferi servicii de reparație și întreținere pentru mărci ale furnizorilor concurenți.
(29)
În plus, sunt necesare condiții specifice pentru a exclude anumite restricții, impuse uneori în contextul unui sistem de distribuție selectivă, din domeniul de aplicare al exceptării. Aceasta se aplică în special obligațiilor care au efectul de a-i împiedica pe membrii unui sistem de distribuție selectivă să vândă mărci de la anumiți furnizori concurenți, fapt care ar putea duce cu ușurință la excluderea anumitor mărci. Sunt necesare condiții suplimentare pentru a stimula concurența intramarcă și integrarea pieței în piața comună, pentru a crea oportunități distribuitorilor și reparatorilor autorizați care doresc să profite de oportunități de afaceri în afara stabilimentului lor, precum și pentru a crea condiții care să permită dezvoltarea distribuției multimarcă. În special, nu ar trebui exceptată o restricție privind operarea dintr-un stabiliment neautorizat pentru distribuția de autovehicule de pasageri și de autovehicule utilitare ușoare sau pentru prestarea de servicii de reparație și de întreținere. Furnizorul poate solicita ca punctele suplimentare de vânzare sau de livrare pentru autovehiculele de pasageri și autovehiculele utilitare ușoare sau atelierele de reparații suplimentare să respecte criteriile de calitate corespunzătoare, aplicabile punctelor similare situate în aceeași zonă geografică.
(30)
Exceptarea nu ar trebui să se aplice restricțiilor care limitează capacitatea distribuitorului de a vinde servicii de leasing pentru autovehicule.
(31)
Limitările privind cotele de piață, faptul că anumite acorduri verticale nu sunt incluse și condițiile prevăzute de prezentul regulament ar trebui în mod normal să garanteze că acordurile la care se aplică exceptarea nu permit întreprinderilor participante să elimine concurența pentru o parte substanțială a bunurilor și serviciilor în cauză.
(32)
În anumite cazuri în care acordurile care, deși în alte condiții ar beneficia de exceptare, au totuși efecte incompatibile cu articolul 81 alineatul (3), Comisia este împuternicită să retragă beneficiul exceptării; acest lucru poate surveni în special în cazurile în care cumpărătorul are o putere de piață semnificativă pe piața relevantă pe care revinde bunurile sau furnizează serviciile sau în cazurile în care rețelele paralele de acorduri verticale au efecte similare care limitează semnificativ accesul la o piață relevantă sau concurența pe piața respectivă; asemenea efecte cumulative pot să apară, de exemplu, în cazul distribuției selective. Comisia poate, de asemenea, să retragă beneficiul exceptării în cazul în care concurența este restrânsă în mod semnificativ pe o piață datorită prezenței unui furnizor cu o anumită putere de piață sau în cazul în care prețurile și condițiile de furnizare către distribuitorii de autovehicule diferă substanțial între piețele geografice. Comisia poate retrage beneficiul exceptării și în cazul în care se aplică, pentru furnizarea de bunuri corespunzătoare gamei din contract, prețuri sau condiții de vânzare discriminatorii sau suplimentări nejustificat de mari, cum ar fi cele impuse pentru autovehiculele cu volanul pe dreapta.
(33)
Regulamentul nr. 19/65/CEE împuternicește autoritățile naționale ale statelor membre să retragă beneficiul exceptării în cazul acordurilor verticale care au efecte incompatibile cu condițiile prevăzute la articolul 81 alineatul (3), dacă aceste efecte sunt resimțite pe teritoriile lor sau pe o parte a acestora și dacă un asemenea teritoriu are caracteristicile unei piețe geografice distincte; exercitarea acestei competențe naționale nu trebuie să aducă atingere aplicării uniforme a regulilor comunitare de concurență pe tot cuprinsul pieței comune sau efectului deplin al măsurilor adoptate în aplicarea acestor reguli.
(34)
Pentru a permite o mai bună supraveghere a rețelelor paralele de acorduri verticale care au efecte restrictive similare și care acoperă mai mult de 50 % dintr-o piață dată, Comisiei ar trebui să i se permită să declare exceptarea inaplicabilă acordurilor verticale care conțin restricții specifice privind piața respectivă, reinstituind astfel aplicarea deplină a articolului 81 alineatul (1) acestor acorduri.
(35)
Exceptarea ar trebui acordată fără a se aduce atingere aplicării dispozițiilor articolului 82 din tratat privind abuzul de poziție dominantă.
(36)
Regulamentul (CE) nr. 1475/95 al Comisiei din 28 iunie 1995 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat anumitor categorii de acorduri de distribuție de autovehicule și service (5) se aplică până la 30 septembrie 2002. Pentru a acorda tuturor operatorilor timpul necesar adaptării acordurilor verticale care sunt compatibile cu regulamentul menționat anterior și care sunt încă în vigoare la expirarea exceptării prevăzute de acesta, este oportun ca respectivele acorduri să beneficieze de o perioadă de tranziție până la 1 octombrie 2003, pe parcursul căreia operatorii în cauză ar trebui să fie exceptați de la interdicția prevăzută la articolul 81 alineatul (1) în temeiul prezentului regulament.
(37)
Pentru a permite tuturor operatorilor din cadrul unui sistem de distribuție selectivă cantitativă a autovehiculelor de pasageri și a autovehiculelor utilitare ușoare să își adapteze strategiile de afaceri la neaplicarea exceptării clauzelor privind locul de stabilire, este oportun să se stipuleze că condiția prevăzută la articolul 5 alineatul (2) litera (b) intră în vigoare la 1 octombrie 2005.
(38)
Comisia ar trebui să monitorizeze periodic aplicarea prezentului regulament, acordând o atenție specială efectelor asupra concurenței în domeniul vânzării cu amănuntul de autovehicule și al service-ului postvânzare pe piața comună sau pe părți relevante ale acesteia. Aceasta ar trebui să includă monitorizarea efectelor prezentului regulament asupra structurii și nivelului de concentrare a distribuției de autovehicule și a oricăror efecte asupra concurenței care rezultă. De asemenea, Comisia ar trebui să efectueze o evaluare a aplicării prezentului regulament și să elaboreze un raport până cel târziu la 31 mai 2008,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament:
(a)
„întreprinderi concurente” înseamnă furnizori prezenți sau potențiali pe aceeași piață a produsului; piața produsului cuprinde bunuri sau servicii care sunt considerate de cumpărător ca fiind interschimbabile sau substituibile cu bunurile sau serviciile contractuale datorită caracteristicilor, prețurilor și utilizării căreia acestea îi sunt destinate;
(b)
„obligație de neconcurență” înseamnă orice obligație directă sau indirectă care îl determină pe cumpărător să nu fabrice, cumpere, vândă sau revândă bunuri și servicii care concurează bunurile sau serviciile din contract sau orice obligație directă sau indirectă a cumpărătorului de a cumpăra de la furnizor sau de la altă întreprindere desemnată de furnizor mai mult de 30 % din achizițiile totale ale cumpărătorului de bunuri din contract, de bunuri sau servicii corespondente și de substitute ale acestora de pe piața relevantă, calculate pe baza valorii achizițiilor sale în anul calendaristic precedent. O obligație a distribuitorului de a vinde autovehicule de la alți furnizori în zone separate ale sălii de expoziție pentru a evita confuzia între mărci nu constituie o obligație de neconcurență în sensul prezentului regulament. Obligația impusă distribuitorului să aibă personal de vânzare specific unei mărci pentru diferite mărci de autovehicule constituie o obligație de neconcurență în sensul prezentului regulament, cu excepția cazului în care distribuitorul decide să angajeze personal de vânzare specific fiecărei mărci, iar furnizorul plătește toate costurile suplimentare implicate;
(c)
„acorduri verticale” înseamnă acorduri sau practici concertate la care au convenit două sau mai multe întreprinderi, fiecare dintre ele operând, în sensul acordului, la niveluri diferite ale lanțului de producție sau distribuție;
(d)
„restricții verticale” înseamnă restricții ale concurenței care intră sub incidența articolului 81 alineatul (1), atunci când asemenea restricții sunt cuprinse într-un acord vertical;
(e)
„obligație de furnizare exclusivă” înseamnă orice obligație directă sau indirectă care îl determină pe furnizor să vândă bunurile sau serviciile contractuale numai către un singur cumpărător din interiorul pieței comune în scopul unei utilizări specifice sau al revânzării;
(f)
„sistem de distribuție selectivă” înseamnă un sistem de distribuție în cadrul căruia furnizorul se angajează să vândă bunurile sau serviciile contractuale, fie direct, fie indirect, numai către distribuitori sau reparatori selectați pe baza unor criterii specificate și în cadrul căruia distribuitorii sau reparatorii se angajează să nu vândă asemenea bunuri sau servicii unor distribuitori neautorizați sau reparatori independenți, fără a aduce atingere posibilității de a vinde piese de schimb reparatorilor independenți sau obligației de a furniza operatorilor independenți toate informațiile tehnice, echipamentul de diagnosticare, instrumentele și cursurile de formare necesare pentru repararea și întreținerea autovehiculelor sau pentru punerea în aplicare a măsurilor de protecție a mediului;
(g)
„sistem de distribuție selectivă cantitativă” înseamnă un sistem de distribuție selectivă în care furnizorul folosește criterii de selecție a distribuitorilor sau reparatorilor care limitează direct numărul acestora;
(h)
„sistem de distribuție selectivă calitativă” înseamnă un sistem de distribuție selectivă în care furnizorul folosește criterii de selecție a distribuitorilor sau reparatorilor doar de natură calitativă, care sunt impuse de natura bunurilor sau serviciilor din contract, sunt prevăzute în mod uniform pentru toți distribuitorii sau reparatorii care solicită participarea la sistemul de distribuție, nu se aplică în mod discriminatoriu și nu limitează direct numărul distribuitorilor sau al reparatorilor;
(i)
„drepturi de proprietate intelectuală” înseamnă drepturile de proprietate industrială, drepturile de autor și drepturile conexe;
(j)
„know-how” înseamnă un ansamblu de informații practice nebrevetate, rezultate din experiența și testarea de către furnizor, care este secret, substanțial și identificat; în acest context, „secret” înseamnă că acest know-how, ca tot unitar sau într-o anumită configurație și asamblare a componentelor sale, nu este în general cunoscut sau ușor accesibil; „substanțial” înseamnă faptul că acest know-how cuprinde informații care sunt indispensabile cumpărătorului pentru folosirea, vânzarea sau revânzarea bunurilor și serviciilor din contract; „identificat” înseamnă faptul că acest know-how trebuie descris într-un mod suficient de cuprinzător astfel încât să se poată verifica dacă îndeplinește criteriile de secret și substanțialitate;
(k)
„cumpărător”, fie distribuitor, fie reparator, include o întreprindere care vinde bunuri sau servicii în numele unei alte întreprinderi;
(l)
„reparator autorizat” înseamnă un prestator de servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule care funcționează în cadrul unui sistem de distribuție instituit de un furnizor de autovehicule;
(m)
„reparator independent” înseamnă un prestator de servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule care nu funcționează în cadrul unui sistem de distribuție creat de furnizorul autovehiculelor pentru care furnizează reparații sau întreținere. Un reparator autorizat din cadrul sistemului de distribuție al unui furnizor dat se consideră ca fiind reparator independent în sensul prezentului regulament în măsura în care acesta asigură servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule în raport cu care nu este membru al respectivului sistem de distribuție al furnizorului;
(n)
„autovehicul” înseamnă un vehicul autopropulsat destinat utilizării pe drumurile publice și care are trei sau mai multe roți;
(o)
„autovehicul de pasageri” înseamnă un autovehicul destinat transportului de pasageri și care dispune de cel mult opt locuri, pe lângă locul șoferului;
(p)
„autovehicul utilitar ușor” înseamnă un autovehicul destinat transportului de bunuri sau pasageri cu o masă maximă de cel mult 3,5 tone; dacă un autovehicul utilitar ușor se vinde și într-o versiune cu o masă maximă de peste 3,5 tone, toate versiunile acelui autovehicul se consideră autovehicule utilitare ușoare;
(q)
„gama vizată de contract” înseamnă toate modelele de autovehicule oferite spre vânzare de către furnizor distribuitorului;
(r)
un „autovehicul care corespunde unui model din gama vizată de contract” înseamnă un autovehicul care intră sub incidența unui acord de distribuție cu altă întreprindere din cadrul sistemului de distribuție instituit de producător sau cu acordul acestuia și care este:
-
fabricat sau asamblat în serie de către producător și
-
identic în ceea ce privește forma caroseriei, trenul de rulare, șasiul și tipul de motor cu un autovehicul din gama vizată de contract;
(s)
„piese de schimb” înseamnă bunuri care urmează să fie instalate în sau pe un autovehicul pentru a înlocui unele componente ale respectivului autovehicul, inclusiv bunuri cum ar fi lubrifianții necesari la funcționarea autovehiculului, cu excepția combustibilului;
(t)
„piese de schimb originale” înseamnă piese de schimb care sunt de aceeași calitate ca și componentele folosite la asamblarea autovehiculului și care sunt fabricate conform specificațiilor și standardelor de producție prevăzute de producătorul de autovehicule pentru producția componentelor sau a pieselor de schimb pentru autovehiculul în cauză. Aici se includ piesele de schimb fabricate pe aceeași linie de producție ca și componentele. Se prezumă, până la proba contrarie, că piesele de schimb sunt piese de schimb originale dacă producătorul de piese atestă că acestea au aceeași calitate ca și componentele folosite la asamblarea autovehiculului în cauză și au fost produse conform specificațiilor și standardelor de producție ale producătorului de autovehicule;
(u)
„piese de schimb de calitate echivalentă” înseamnă exclusiv piese de schimb produse de o întreprindere care poate certifica în orice moment că piesele în cauză au o calitate echivalentă cu cea a componentelor care sunt sau au fost utilizate la asamblarea autovehiculelor în cauză;
(v)
„întreprinderi din cadrul sistemului de distribuție” înseamnă fabricantul și întreprinderile cărora li se încredințează de către fabricant sau cu acordul fabricantului distribuția sau repararea sau întreținerea bunurilor din contract sau a bunurilor corespondente;
(w)
„utilizator final” cuprinde și societățile de leasing, cu excepția cazului în care contractele de leasing folosite prevăd transferul proprietății sau o opțiune de cumpărare a autovehiculului înainte de expirarea contractului.
(2) Termenii „întreprindere”, „furnizor”, „cumpărător”, „distribuitor” și „reparator” includ întreprinderile lor legate respective.
„Întreprinderile legate” sunt:
(a)
întreprinderile în care o parte la acord dispune, în mod direct sau indirect:
(i)
de mai mult de jumătate din drepturile de vot sau
(ii)
de competența de a numi mai mult de jumătate din membrii consiliului de supraveghere, ai consiliului de administrație sau ai organismelor care reprezintă întreprinderea în mod legal sau
(iii)
de dreptul de a gestiona afacerile întreprinderii;
(b)
întreprinderi care dispun, în mod direct sau indirect, într-o întreprindere parte la acord, de drepturile sau competențele enumerate la litera (a);
(c)
întreprinderi în care o întreprindere menționată la litera (b) dispune, în mod direct sau indirect, de drepturile sau competențele enumerate la litera (a);
(d)
întreprinderi în care o parte la acord, împreună cu una sau mai multe întreprinderi menționate la litera (a), (b) sau (c) sau în care două sau mai multe dintre acestea din urmă dețin în comun drepturile sau competențele enumerate la litera (a);
(e)
întreprinderi în care drepturile sau competențele enumerate la litera (a) sunt deținute în comun de:
(i)
părți la acord sau întreprinderile legate ale acestora menționate la literele (a)-(d) sau
(ii)
una sau mai multe părți la acord sau una sau mai multe întreprinderi legate ale acestora menționate la literele (a)-(d) și unul sau mai mulți terți.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) În temeiul articolului 81 alineatul (3) din tratat și sub rezerva dispozițiilor prezentului regulament, articolul 81 alineatul (1) nu se aplică acordurilor verticale atunci când acestea se referă la condițiile în care părțile pot cumpăra, vinde sau revinde autovehicule noi, piese de schimb pentru autovehicule sau servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule.
Primul paragraf se aplică în măsura în care asemenea acorduri verticale conțin restricții verticale.
Exceptarea prevăzută de prezentul alineat este denumită, în sensul prezentului regulament, „exceptarea”.
(2) Exceptarea se aplică, de asemenea, următoarelor categorii de acorduri verticale:
(a)
acorduri verticale încheiate între o asociație de întreprinderi și membrii acesteia sau între o astfel de asociație și furnizorii săi, cu condiția ca toți membrii săi să fie distribuitori de autovehicule sau piese de schimb pentru autovehicule sau reparatori și cu condiția ca nici un membru individual al asociației împreună cu întreprinderile legate să nu aibă o cifră de afaceri totală anuală mai mare de 50 milioane euro;acordurile verticale încheiate de astfel de asociații intră sub incidența prezentului regulament fără a aduce atingere aplicării articolului 81 acordurilor orizontale încheiate între membrii asociației sau deciziilor adoptate de asociație;
(b)
acorduri verticale care conțin dispoziții privind cesionarea către cumpărător sau utilizarea de către cumpărător a drepturilor de proprietate intelectuală, cu condiția ca respectivele dispoziții să nu constituie obiectul principal al acelor acorduri și să fie direct legate de folosirea, vânzarea sau revânzarea bunurilor și serviciilor de către cumpărător sau clienții acestuia. Exceptarea se aplică cu condiția ca dispozițiile în cauză să nu conțină restrângeri ale concurenței în raport cu bunurile sau serviciile din contract care au același obiect sau efect ca și restricțiile verticale care nu sunt exceptate conform prezentului regulament.
(3) Exceptarea nu se aplică acordurilor verticale încheiate între întreprinderi concurente.
Totuși, exceptarea se aplică atunci când întreprinderile concurente încheie un acord vertical nereciproc și:
(a)
cumpărătorul are o cifră de afaceri totală anuală de cel mult 100 milioane euro sau
(b)
furnizorul este un producător și un distribuitor de bunuri, în timp ce cumpărătorul este un distribuitor care nu produce bunuri concurente cu bunurile din contract sau
(c)
furnizorul este un prestator de servicii la mai multe niveluri comerciale, în timp ce cumpărătorul nu prestează servicii concurente la nivelul comercial la care își achiziționează serviciile contractuale.
Articolul 3
Condiții generale
(1) Sub rezerva alineatelor (2), (3), (4), (5), (6) și (7), exceptarea se aplică cu condiția ca cota de piață a furnizorului pe piața relevantă pe care vinde autovehicule noi, piese de schimb pentru autovehicule sau servicii de reparație și întreținere să nu depășească 30 %.
Totuși, pragul cotei de piață pentru aplicarea exceptării este de 40 % pentru acordurile de instituire a sistemelor de distribuție selectivă cantitativă pentru vânzarea de autovehicule noi.
Aceste praguri nu se aplică acordurilor de instituire a sistemelor de distribuție selectivă calitativă.
(2) În cazul acordurilor verticale care conțin obligații de furnizare exclusivă, exceptarea se aplică cu condiția ca cota de piață deținută de cumpărător să nu depășească 30 % din piața relevantă pe care acesta cumpără bunurile sau serviciile din contract.
(3) Exceptarea se aplică cu condiția ca acordul vertical încheiat cu un distribuitor sau reparator să prevadă că furnizorul este de acord cu cesiunea drepturilor și obligațiilor care decurg din acordul vertical altui distribuitor sau reparator din cadrul sistemului de distribuție, ales de fostul distribuitor sau reparator.
(4) Exceptarea se aplică cu condiția ca acordul vertical încheiat cu un distribuitor sau reparator să prevadă că furnizorul care dorește să notifice rezilierea unui acord trebuie să efectueze respectiva notificare în scris și trebuie să specifice motive detaliate, obiective și transparente pentru reziliere, pentru a se evita ca un furnizor să înceteze un acord vertical cu un distribuitor sau reparator din cauza unor practici care nu pot face obiectul unei restricții în temeiul prezentului regulament.
(5) Exceptarea se aplică cu condiția ca acordul vertical încheiat de furnizorul de autovehicule noi cu un distribuitor sau reparator autorizat să prevadă
(a)
că acordul se încheie pe o perioadă de cel puțin cinci ani; în acest caz, fiecare parte trebuie să se oblige să acorde celeilalte părți un preaviz de cel puțin șase luni cu privire la intenția sa de a nu mai reînnoi acordul;
(b)
sau că acordul se încheie pe o perioadă nedeterminată; în acest caz, termenul de preaviz pentru încetarea acordului trebuie să fie de cel puțin doi ani pentru ambele părți; această perioadă se reduce la cel puțin un an atunci când:
(i)
furnizorul este obligat prin lege sau printr-un acord special să plătească o compensație corespunzătoare la încetarea acordului sau
(ii)
furnizorul încetează acordul motivând necesitatea reorganizării rețelei în întregime sau a unei părți substanțiale a acesteia.
(6) Exceptarea se aplică cu condiția ca acordul vertical să prevadă, pentru fiecare parte, dreptul de a supune litigiile privind îndeplinirea obligațiilor lor contractuale unui expert independent sau unui arbitru. Asemenea litigii privesc, în special:
(a)
obligații de furnizare;
(b)
fixarea sau atingerea țintelor de vânzare;
(c)
punerea în aplicare a cerințelor privind stocurile;
(d)
punerea în aplicare a unei obligații de a furniza sau de a folosi autovehicule pentru demonstrații;
(e)
condițiile de vânzare pentru diferite mărci;
(f)
chestiunea dacă interdicția de a opera dintr-un stabiliment neautorizat limitează capacitatea distribuitorului de autovehicule, altele decât autovehiculele de pasageri sau autovehiculele utilitare ușoare, de a-și extinde afacerea sau
(g)
chestiunea dacă încetarea unui acord este justificată de motivele prezentate în preaviz.
Dreptul menționat în prima teză nu aduce atingere dreptului fiecărei părți de a sesiza instanțele naționale.
(7) În sensul prezentului articol, cota de piață deținută de întreprinderile menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (e) se distribuie în mod egal fiecărei întreprinderi care are drepturile sau puterile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a).
Articolul 4
Restricții grave
(Restricții grave privind vânzarea de autovehicule noi, servicii de reparație și întreținere sau piese de schimb)
(1) Exceptarea nu se aplică acordurilor verticale care, direct sau indirect, în mod izolat sau în combinație cu alți factori aflați sub controlul părților, au ca obiect:
(a)
restrângerea capacității distribuitorului sau a reparatorului de a-și stabili prețul de vânzare, fără a aduce atingere capacității furnizorului de a impune un preț de vânzare maxim sau de a recomanda un preț de vânzare, cu condiția ca aceasta să nu ducă la un preț de vânzare fix sau minim ca rezultat al presiunii exercitate sau al stimulentelor oferite de oricare dintre părți;
(b)
restrângerea teritoriului în care sau a clienților cărora distribuitorul sau reparatorul poate vinde bunurile sau serviciile din contract; totuși, exceptarea se aplică la:
(i)
restrângerea vânzărilor active în teritoriul exclusiv sau către un grup exclusiv de clienți rezervat furnizorului sau alocat de furnizor altui distribuitor sau reparator, dacă o asemenea restricție nu limitează vânzările clienților distribuitorului sau reparatorului;
(ii)
restrângerea vânzărilor către utilizatori finali de către un distribuitor care operează la nivel de comerț cu ridicata;
(iii)
restrângerea vânzărilor de autovehicule noi și de piese de schimb unor distribuitori neautorizați de către membrii unui sistem de distribuție selectivă pe piețe în care se aplică distribuția selectivă, sub rezerva dispozițiilor punctului (i);
(iv)
restrângerea capacității cumpărătorului de a vinde componente, furnizate în scopul incorporării, clienților care le-ar folosi pentru a fabrica același tip de bunuri ca și cele produse de furnizor;
(c)
restrângerea furnizărilor încrucișate între distribuitori sau reparatori în cadrul unui sistem de distribuție selectivă, inclusiv între distribuitori sau reparatori care operează la niveluri comerciale diferite;
(d)
restrângerea vânzărilor active sau pasive de autovehicule noi de pasageri sau de autovehicule utilitare ușoare noi, piese de schimb pentru orice autovehicule sau servicii de reparație și întreținere pentru orice autovehicule către utilizatori finali de către membrii unui sistem de distribuție selectivă care operează la nivelul comerțului cu amănuntul pe piețe în care se folosește distribuția selectivă. Exceptarea se aplică acordurilor care conțin o interdicție impusă unui membru al unui sistem de distribuție selectivă de a opera dintr-un stabiliment neautorizat. Totuși, aplicarea exceptării unei asemenea interdicții se face sub rezerva articolului 5 alineatul (2) litera (b);
(e)
restrângerea vânzărilor active sau pasive de autovehicule noi, altele decât autovehiculele de pasageri sau autovehiculele utilitare ușoare, către utilizatori finali de către membrii unui sistem de distribuție selectivă care operează la nivelul comerțului cu amănuntul pe piețe în care se folosește distribuția selectivă, fără a aduce atingere capacității furnizorului de a interzice unui membru al sistemului să opereze dintr-un stabiliment neautorizat;
(Restricții grave privind doar vânzarea de autovehicule noi)
(f)
restrângerea capacității distribuitorului de a vinde orice autovehicul nou care corespunde unui model din gama vizată de contractul său;
(g)
restrângerea capacității distribuitorului de a subcontracta prestarea de servicii de reparație și întreținere reparatorilor autorizați, fără a aduce atingere capacității furnizorului de a cere distribuitorului să comunice utilizatorilor finali numele și adresa reparatorului sau reparatorilor autorizați în cauză, înainte de încheierea unui contract de vânzare și, dacă nici unul dintre respectivii reparatori autorizați nu se află în vecinătatea unui punct de vânzare, de a le indica utilizatorilor finali cât de departe se află atelierul sau atelierele de reparații în cauză față de punctul de vânzare; totuși, asemenea obligații pot fi impuse numai cu condiția ca obligații similare să fie impuse distribuitorilor al căror atelier de reparații nu se află în același sediu ca și punctul lor de vânzare;
(Restricții grave privind doar vânzarea de servicii de reparație și întreținere și de piese de schimb)
(h)
restrângerea capacității reparatorului autorizat de a-și limita activitățile la asigurarea de servicii de reparație și întreținere și de distribuție de piese de schimb;
(i)
restrângerea vânzărilor de piese de schimb pentru autovehicule de către membrii unui sistem de distribuție selectivă la reparatori independenți care folosesc aceste piese pentru repararea și întreținerea autovehiculelor;
(j)
restrângerea convenită de un furnizor de piese de schimb originale sau de piese de schimb de calitate echivalentă, instrumente de reparații sau de diagnostic sau de alte echipamente și un producător de autovehicule, care limitează capacitatea furnizorului de a vinde aceste bunuri și servicii către distribuitori autorizați sau independenți sau către reparatori autorizați sau independenți sau utilizatori finali;
(k)
restrângerea capacității unui distribuitor sau reparator autorizat de a obține piese de schimb originale sau piese de schimb de calitate echivalentă de la o terță întreprindere la alegerea sa și de a le folosi pentru reparația sau întreținerea autovehiculelor, fără a aduce atingere capacității unui furnizor de autovehicule noi de a solicita folosirea de piese de schimb originale furnizate de acesta pentru reparații efectuate în garanție, service gratuit și rechemarea în service;
(l)
restrângerea convenită între un producător de autovehicule care folosește componente pentru asamblarea inițială a autovehiculelor și furnizorul de asemenea componente care limitează capacitatea celui din urmă de a-și plasa marca sau sigla, în mod efectiv și ușor vizibil, pe componentele furnizate sau pe piesele de schimb.
(2) Exceptarea nu se aplică atunci când furnizorul de autovehicule refuză să acorde operatorilor independenți accesul la orice informație tehnică, echipament de diagnostic sau de alt tip, instrumente, inclusiv orice program de calculator relevant sau cursuri de formare necesare pentru repararea și întreținerea respectivelor autovehicule sau pentru punerea în aplicare a măsurilor de protecție a mediului.
Un astfel de acces trebuie să cuprindă, în special, folosirea fără restricții a sistemelor electronice de diagnostic și control ale unui autovehicul, programarea acestor sisteme în conformitate cu procedurile standard ale furnizorului, instrucțiunile de reparare și cursurile de formare, precum și informațiile necesare pentru folosirea instrumentelor și a echipamentelor de diagnostic și service.
Trebuie să se acorde acces operatorilor independenți într-o manieră nediscriminatorie, promptă și proporțională, iar informațiile trebuie furnizate într-o formă utilizabilă. În cazul în care elementul respectiv intră sub incidența unui drept de proprietate intelectuală sau constituie know-how, accesul nu poate fi refuzat într-un mod abuziv.
În sensul prezentului alineat, „operator independent” înseamnă întreprinderi direct sau indirect implicate în repararea și întreținerea autovehiculelor, în special reparatori independenți, fabricanți de echipamente sau instrumente pentru reparații, distribuitori independenți de piese de schimb, editori de informații tehnice, cluburi automobilistice, operatori de asistență rutieră, operatori care oferă servicii de inspecție și testare și operatori care oferă cursuri de formare pentru reparatori.
Articolul 5
Condiții specifice
(1) În ceea ce privește vânzarea de autovehicule noi, servicii de reparație și întreținere sau piese de schimb, exceptarea nu se aplică nici uneia dintre următoarele obligații cuprinse în acordurile verticale:
(a)
orice obligație directă sau indirectă de neconcurență;
(b)
orice obligație directă sau indirectă care limitează capacitatea unui reparator autorizat de a asigura servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule de la furnizori concurenți;
(c)
orice obligație directă sau indirectă care îi determină pe membrii unui sistem de distribuție să nu vândă autovehicule sau piese de schimb de la anumiți furnizori concurenți sau să nu asigure servicii de reparație și întreținere pentru autovehicule de la anumiți furnizori concurenți;
(d)
orice obligație directă sau indirectă care determină distribuitorul sau reparatorul autorizat, după încetarea acordului, să nu producă, cumpere, vândă sau revândă autovehicule sau să nu asigure servicii de reparație și întreținere.
(2) În ceea ce privește vânzarea de autovehicule noi, exceptarea nu se aplică nici uneia dintre următoarele obligații cuprinse în acordurile verticale:
(a)
orice obligație directă sau indirectă care determină comerciantul cu amănuntul să nu vândă servicii de leasing aferente bunurilor din contract sau bunurilor corespondente acestora;
(b)
orice obligație directă sau indirectă impusă oricărui distribuitor de autovehicule de pasageri sau de autovehicule utilitare ușoare dintr-un sistem de distribuție selectivă care limitează capacitatea acestuia de a înființa puncte de vânzare sau de livrare suplimentare în alte locuri de pe piața comună în care se aplică distribuția selectivă.
(3) În ceea ce privește serviciile de reparație și întreținere sau vânzarea de piese de schimb, exceptarea nu se aplică nici unei obligații directe sau indirecte privind locul de stabilire al unui reparator autorizat în care se aplică distribuția selectivă.
Articolul 6
Retragerea beneficiului prezentului regulament
(1) Comisia poate retrage beneficiul prezentul regulament în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 19/65/CEE, în cazul în care constată, într-un anumit caz, că acordurile verticale la care se aplică prezentul regulament au totuși efecte care sunt incompatibile cu condițiile prevăzute la articolul 81 alineatul (3) din tratat, în special:
(a)
atunci când accesul la piața relevantă sau concurența pe această piață este restrânsă semnificativ de efectul cumulat al rețelelor paralele de restricții verticale similare puse în aplicare de furnizori sau cumpărători concurenți sau
(b)
atunci când concurența este limitată pe o piață pe care un furnizor nu este expus concurenței efective din partea altor furnizori sau
(c)
atunci când prețurile sau condițiile de livrare pentru bunurile din contract sau pentru bunurile corespondente diferă substanțial între piețele geografice sau
(d)
atunci când prețuri sau condiții de vânzare discriminatorii sunt practicate în cadrul unei piețe geografice.
(2) Atunci când, într-un anumit caz, acordurile verticale cărora li se aplică exceptarea au efecte incompatibile cu condițiile prevăzute la articolul 81 alineatul (3) din tratat pe teritoriul unui stat membru sau pe o parte a acestuia, care prezintă toate caracteristicile unei piețe geografice distincte, autoritatea competentă a statului membru poate retrage beneficiul aplicării prezentului regulament pentru acel teritoriu, în aceleași condiții ca și cele prevăzute la alineatul (1).
Articolul 7
Neaplicarea regulamentului
(1) În temeiul articolului 1a din Regulamentul nr. 19/65/CEE, Comisia poate declara, prin regulament, în cazul în care rețelele paralele de restricții verticale similare acoperă mai mult de 50 % din piața relevantă, că prezentul regulament nu se aplică acordurilor verticale care cuprind restricții specifice cu privire la acea piață.
(2) Un regulament adoptat în temeiul alineatului (1) nu devine aplicabil în termen mai scurt de un an de la adoptarea acestuia.
Articolul 8
Calcularea cotei de piață
(1) Cotele de piață prevăzute de prezentul regulament se calculează
(a)
pentru distribuția de autovehicule noi, pe baza volumului de bunuri din contract sau de bunuri corespondente vândute de furnizor, împreună cu orice alte bunuri vândute de furnizor care sunt considerate ca fiind interschimbabile sau substituibile de către cumpărător, datorită caracteristicilor, prețurilor și utilizării căreia acestea îi sunt destinate;
(b)
pentru distribuția de piese de schimb, pe baza valorii bunurilor din contract și a altor bunuri vândute de furnizor, împreună cu orice alte bunuri vândute de furnizor care sunt considerate ca fiind interschimbabile sau substituibile de către cumpărător, datorită caracteristicilor, prețurilor și utilizării căreia acestea îi sunt destinate;
(c)
pentru prestarea de servicii de reparație și întreținere, pe baza valorii serviciilor din contract vândute de membrii rețelei de distribuție a furnizorului, împreună cu orice alte servicii vândute de acești membri, care sunt considerate ca fiind interschimbabile sau substituibile de către cumpărător, datorită caracteristicilor, prețurilor și utilizării căreia acestea îi sunt destinate.
În cazul în care datele privind volumul, necesare pentru aceste calcule, nu sunt disponibile, se pot folosi date privind valoarea sau invers. În cazul în care astfel de informații nu sunt disponibile, se pot folosi estimări bazate pe alte informații de piață credibile. În sensul articolului 3 alineatul (2), pentru a calcula cota de piață, se poate folosi volumul achizițiilor de pe piață sau, respectiv, valoarea achizițiilor de pe piață sau estimări ale acestora.
(2) În scopul aplicării pragurilor de cote de piață de 30 % și 40 % prevăzute de prezentul regulament, se aplică următoarele reguli:
(a)
cota de piață se calculează pe baza datelor privind anul calendaristic precedent;
(b)
cota de piață cuprinde orice bunuri sau servicii furnizate distribuitorilor integrați, în scopul vânzării;
(c)
în cazul în care cota de piață inițială nu depășește 30 % sau, respectiv, 40 %, dar crește ulterior peste acest nivel, fără însă a depăși 35 %, respectiv 45 %, exceptarea continuă să se aplice pentru o perioadă de doi ani calendaristici consecutivi care urmează anului în care pragul pentru cota de piață de 30 %, respectiv 40 %, a fost depășit prima dată;
(d)
în cazul în care cota de piață inițială nu depășește 30 % sau, respectiv, 40 %, dar crește ulterior peste 35 %, respectiv 45 %, exceptarea continuă să se aplice timp de un an calendaristic care urmează anului în care nivelul de 30 %, respectiv 40 %, a fost depășit prima dată;
(e)
beneficiul de la literele (c) și (d) nu poate fi combinat astfel încât să depășească o perioadă de doi ani calendaristici.
Articolul 9
Calcularea cifrei de afaceri
(1) În sensul calculării cifrei de afaceri totale anuale menționate la articolul 2 alineatul (2) litera (a) și, respectiv, articolul 2 alineatul (3) litera (a), se însumează cifra de afaceri realizată în exercițiul financiar anterior de către partea la acordul vertical și cifra de afaceri realizată de întreprinderile sale legate, pentru toate bunurile și serviciile, excluzând toate impozitele și alte taxe. În acest scop, nu se iau în considerare tranzacțiile dintre partea la acordul vertical și întreprinderile legate de aceasta sau dintre întreprinderile legate.
(2) Exceptarea rămâne aplicabilă dacă, pe orice perioadă de două exerciții financiare consecutive, pragul cifrei de afaceri totale anuale este depășit cu cel mult 10 %.
Articolul 10
Perioada de tranziție
Interdicția prevăzută la articolul 81 alineatul (1) nu se aplică în perioada 1 octombrie 2002-30 septembrie 2003 pentru acordurile deja în vigoare la 30 septembrie 2002 care nu îndeplinesc condițiile de exceptare prevăzute de prezentul regulament, dar care îndeplinesc condițiile de exceptare prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1475/95.
Articolul 11
Monitorizarea și raportul de evaluare
(1) Comisia monitorizează regulat funcționarea prezentului regulament, mai ales cu privire la efectele acestuia asupra:
(a)
concurenței în sectorul vânzării cu amănuntul de autovehicule și al service-ului postvânzare pe piața comună sau în părți relevante ale acesteia;
(b)
structurii și nivelului de concentrare a distribuției de autovehicule și a oricăror consecințe care rezultă din acestea asupra concurenței.
(2) Comisia elaborează un raport privind prezentul regulament până la 31 mai 2008 cel târziu, mai ales cu privire la condițiile prevăzute la articolul 81 alineatul (3).
Articolul 12
Intrarea în vigoare și expirarea
(1) Prezentul regulament intră în vigoare la 1 octombrie 2002.
(2) Articolul 5 alineatul (2) litera (b) se aplică de la 1 octombrie 2005.
(3) Prezentul regulament expiră la 31 mai 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 31 iulie 2002.