32001R0082
L 020/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 82/2001 AL CONSILIULUI
din 5 decembrie 2000
privind definirea noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă în comerțul dintre teritoriul vamal al Comunității și Ceuta și Melilla
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, în special protocolul nr. 2,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
De la intrarea în vigoare a Regulamentului (CEE) nr. 1135/88 al Consiliului din 7 martie 1988 privind definirea noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă în comerțul dintre teritoriul vamal al Comunității și Ceuta, Melilla și Insulele Canare (1), normele privind originea aplicabile în cadrul diferitelor acorduri de liber schimb încheiate de Comunitate au suferit modificări importante. Sub unele aspecte, aceste norme sunt mai favorabile decât cele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1135/88, în special în ceea ce privește exigențele referitoare la documente.
(2)
În acordurile menționate anterior care reglementează comerțul dintre Comunitate și partenerii săi comerciali, normele privind originea aplicabile pentru Ceuta și Melilla fac obiectul unor dispoziții speciale. Este necesar să se includă aceste dispoziții și în cadrul schimburilor dintre teritoriul vamal al Comunității și Ceuta și Melilla.
(3)
Regulamentul (CEE) nr. 1911/91 al Consiliului din 26 iunie 1991 privind aplicarea dispozițiilor dreptului comunitar în Insulele Canare (2) a integrat aceste insule în teritoriul vamal al Comunității. În consecință, nu mai este necesar să se prevadă norme speciale privind originea pentru acest teritoriu.
(4)
În scopul clarității, este necesar să se procedeze la reformarea Regulamentului (CEE) nr. 1135/88,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
(a)
„fabricare” orice prelucrare sau transformare, inclusiv asamblarea sau operațiunile specifice;
(b)
„material” orice ingredient, materie primă, componentă sau parte etc. care se utilizează la fabricarea produsului;
(c)
„produs” produsul obținut, chiar dacă este destinat utilizării ulterioare în cadrul unei alte operațiuni de fabricare;
(d)
„mărfuri” materialele și produsele;
(e)
„valoare în vamă” valoarea determinată în conformitate cu acordul din 1994 privind punerea în aplicare a articolului VII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (Acordul Organizației Mondiale a Comerțului privind valoarea în vamă);
(f)
„preț franco fabrică” prețul plătit pentru produs fabricantului din Comunitate sau din Ceuta și Melilla în întreprinderea căruia s-a efectuat ultima prelucrare sau transformare, care include valoarea tuturor materialelor utilizate și deducerea taxelor interne care se restituie sau se pot restitui atunci când produsul obținut se exportă;
(g)
„valoarea materialelor” valoarea în vamă în momentul importării materialelor neoriginare folosite sau, atunci când această valoare nu se cunoaște sau nu poate fi stabilită, primul preț verificabil plătit pentru aceste materiale în Comunitate sau în Ceuta și Melilla;
(h)
„valoarea materialelor originare” valoarea acestor materiale în conformitate cu definiția de la litera (g) aplicată mutatis mutandis;
(i)
„valoare adăugată” prețul franco fabrică al produselor, din care se scade valoarea în vamă a tuturor materialelor folosite, care sunt originare din alte țări, menționate la articolele 3 și 4, sau, dacă valoarea în vamă nu se cunoaște sau nu poate fi stabilită, primul preț verificabil plătit pentru materiale în Comunitate sau în Ceuta și Melilla;
(j)
„capitole” și „poziții” capitolele și pozițiile (de patru cifre) folosite în nomenclatură, care constituie Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, denumit în continuare „sistem armonizat” sau „SA”;
(k)
„transport” produsele transportate simultan de același exportator aceluiași destinatar sau transportate cu un document de transport unic de la exportator către destinatar sau, în lipsa unui astfel de document, cu o factură unică;
(l)
„teritorii” teritoriile, inclusiv apele teritoriale.
Termenul „clasificat” se referă la clasificarea unui produs sau a unui material într-o anumită poziție.
CAPITOLUL II
DEFINIREA NOȚIUNII DE „PRODUSE ORIGINARE”
Articolul 2
Condiții generale
(1) În sensul punerii în aplicare a dispozițiilor care reglementează schimburile dintre teritoriul vamal al Comunității, denumit în continuare „Comunitatea”, și Ceuta și Melilla, se consideră ca fiind produse originare din Comunitate:
(a)
produsele obținute în întregime în Comunitate în sensul articolului 5;
(b)
produsele obținute în Comunitate, conținând materiale care nu au fost obținute în întregime acolo, cu condiția ca aceste materiale să fi fost supuse în Comunitate la suficiente prelucrări și transformări în sensul articolului 6;
(c)
mărfurile originare din Spațiul Economic European (SEE) în sensul protocolului 4 la Acordul SEE.
(2) Pentru punerea în aplicare a dispozițiilor care reglementează schimburile dintre teritoriul vamal al Comunității și Ceuta și Melilla, se consideră ca fiind produse originare din Ceuta și Melilla:
(a)
produsele obținute în întregime în Ceuta și Melilla în sensul articolului 5;
(b)
produsele obținute în Ceuta și Melilla, conținând materiale care nu au fost obținute în întregime acolo, cu condiția ca aceste materiale să fi fost supuse în Ceuta și Melilla la suficiente prelucrări și transformări în sensul articolului 6.
Articolul 3
Cumulul în Comunitate
(1) Fără a aduce atingere articolului 2 alineatul (1), produsele se consideră ca fiind originare din Comunitate dacă sunt obținute acolo prin încorporarea unor materiale originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau din oricare altă țară cu care Comunitatea a încheiat un acord reciproc care prevede în protocolul privind normele privind originea dispoziții speciale pentru Ceuta și Melilla, cu condiția ca aceste materiale să fi fost supuse în cadrul Comunității la prelucrări sau transformări care le depășesc pe cele menționate la articolul 7. Nu este necesar ca aceste materiale să fi fost supuse la prelucrări sau transformări suficiente.
(2) Atunci când prelucrările sau transformările efectuate în cadrul Comunității nu depășesc operațiunile menționate la articolul 7, produsul obținut se consideră a fi originar din Comunitate numai dacă valoarea adăugată în cadrul Comunității este mai mare decât valoarea materialelor folosite, originare dintr-una din țările menționate la alineatul (1). În caz contrar, produsul obținut se consideră a fi originar din țara din care provin materialele originare cu valoarea cea mai mare folosite în procesul de fabricare în Comunitate.
(3) Produsele originare dintr-o țară menționată la alineatul (1), care nu sunt supuse nici unei prelucrări sau transformări în Comunitate, își păstrează originea atunci când se exportă într-una din aceste țări.
(4) Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, seria C, lista țărilor și data la care cumulul din Comunitate se poate aplica.
Articolul 4
Cumulul în Ceuta și Melilla
(1) Fără a aduce atingere articolului 2 alineatul (2), produsele se consideră ca fiind originare din Ceuta și Melilla dacă sunt obținute acolo prin încorporarea unor materiale originare din Ceuta și Melilla, din Comunitate sau din oricare altă țară cu care Comunitatea a încheiat un acord reciproc care prevede în protocolul privind regulile de origine dispoziții speciale pentru Ceuta și Melilla, cu condiția ca aceste materiale să fi fost supuse la prelucrări sau transformări în Ceuta și Melilla care le depășesc pe cele menționate la articolul 7. Nu este necesar ca aceste materiale să fi fost supuse la prelucrări sau transformări suficiente.
(2) Atunci când prelucrările sau transformările efectuate în Ceuta și Melilla nu depășesc operațiunile menționate la articolul 7, produsul obținut se consideră a fi originar din Ceuta și Melilla numai dacă valoarea adăugată acolo este mai mare decât valoarea materialelor folosite, originare dintr-una din țările menționate la alineatul (1). În caz contrar, produsul obținut se consideră a fi originar din țara din care provin materialele originare cu valoarea cea mai mare folosite în procesul de fabricare în Ceuta și Melilla.
(3) Produsele originare dintr-una din țările menționate la alineatul (1) care nu au fost supuse nici unei operațiuni în Ceuta și Melilla își păstrează originea atunci când se exportă într-una dintre aceste țări.
(4) Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, seria C, lista țărilor și data la care cumulul din Ceuta și Melilla se poate aplica.
Articolul 5
Produse obținute în întregime
(1) Se consideră a fi produse obținute în întregime în Comunitate sau în Ceuta și Melilla:
(a)
produsele minerale extrase din solul sau din adâncul mărilor sau oceanelor acestora;
(b)
produsele din regnul vegetal care se recoltează de pe teritoriul lor;
(c)
animalele vii născute și crescute pe teritoriul acestora;
(d)
produsele care provin de la animale vii crescute pe teritoriul acestora;
(e)
produsele pescărești și de vânătoare obținute pe teritoriul acestora;
(f)
produsele de pescuit maritim și alte produse obținute din mare în afara apelor teritoriale ale Comunității sau ale Ceuta și Melilla, de către navele acestora;
(g)
produsele fabricate la bordul navelor fabrică, exclusiv din produsele menționate la litera (f);
(h)
articolele uzate care nu se pot utiliza decât la recuperarea materiilor prime, inclusiv anvelopele uzate care nu se pot utiliza decât la reșapare sau ca deșeuri;
(i)
deșeurile care provin din operațiunile de fabricare efectuate pe teritoriul acestora;
(j)
produsele extrase din solul sau subsolul marin situat în afara apelor lor teritoriale, cu condiția ca acestea să aibă drepturi exclusive de exploatare asupra acestui sol sau subsol;
(k)
mărfurile fabricate pe teritoriul acestora, exclusiv din produsele menționate la literele (a)-(j).
(2) În sensul alineatului (1) literele (f) și (g), se consideră a fi nave și nave-uzină ale Comunității sau ale Ceuta și Melilla, navele și navele-uzină:
(a)
care sunt înmatriculate sau înregistrate într-un stat membru sau, în ceea ce privește Ceuta și Melilla, cele care sunt înmatriculate în registrele de înmatriculare a navelor ale autorității locale competente (Registros de Matrícula de Buques de la respectiva Capitanía Marítima);
(b)
care se află sub pavilionul unui stat membru;
(c)
care aparțin în proporție de cel puțin 50 % resortisanților statelor membre sau unei societăți al cărei sediu principal este situat într-unul dintre aceste state, al cărei administrator sau administratori, președinte al Consiliului de administrație sau de supraveghere și majoritatea membrilor acestor consilii sunt resortisanți ai statelor membre și, în plus, în ceea ce privește societățile de persoane sau societățile cu răspundere limitată, cel puțin jumătate din capitalul acestora aparține respectivelor state, unor colectivități publice sau unor resortisanți din aceste state;
(d)
al căror stat major este format din resortisanți ai statelor membre și
(e)
al căror echipaj este format, într-o proporție de cel puțin 50 %, din resortisanți ai statelor membre.
Articolul 6
Produse prelucrate sau transformate suficient
(1) În sensul punerii în aplicare a articolului 2, produsele care nu sunt obținute în întregime se consideră ca fiind suficient prelucrate sau transformate dacă se îndeplinesc condițiile indicate în lista din anexa B.
Aceste condiții indică, pentru toate produsele reglementate de dispozițiile protocolului nr. 2 la actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, prelucrarea sau transformarea care trebuie efectuată asupra materialelor neoriginare folosite la fabricarea acestor produse și ele se aplică exclusiv acestor materiale. Prin urmare, în cazul în care un produs care a dobândit statutul de produs originar prin îndeplinirea condițiilor stabilite în listă pentru acest produs este folosit la fabricarea unui alt produs, condițiile aplicabile produsului în care este încorporat nu i se aplică și nu se iau în considerare materialele neoriginare care au putut fi folosite la fabricarea sa.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), materialele neoriginare care, în conformitate cu condițiile prevăzute în lista din anexa B pentru un anumit produs, nu trebuie folosite la fabricarea acestui produs pot fi totuși folosite, cu condiția ca:
(a)
valoarea lor totală să nu depășească 10 % din prețul franco fabrică al produsului;
(b)
aplicarea prezentului paragraf să nu atragă după sine depășirea procentajului sau procentajelor indicate în listă în ceea ce privește valoarea maximă a materialelor neoriginare.
Prezentul paragraf nu se aplică produselor încadrate la capitolele 50-63 din Sistemul Armonizat.
(3) Alineatele (1) și (2) se aplică sub rezerva articolului 7.
Articolul 7
Prelucrări sau transformări insuficiente
(1) Fără a aduce atingere alineatului (2), următoarele prelucrări sau transformări se consideră a fi insuficiente pentru a conferi statutul de produs originar, indiferent dacă sunt îndeplinite sau nu condițiile prevăzute la articolul 6:
(a)
manipulările destinate să asigure păstrarea în aceeași stare a produselor în timpul transportului și stocării (aerare, întindere, uscare, refrigerare, punere în saramură, în soluție apoasă de dioxid de sulf sau de alte substanțe, îndepărtare a părților avariate și alte operațiuni similare);
(b)
operațiunile simple de îndepărtare a prafului, cernere, sortare, clasificare, asortare (inclusiv alcătuirea seturilor de articole), spălare, vopsire, decupare;
(c)
(i)
schimbarea ambalajului precum și împărțirea și gruparea coletelor;
(ii)
simpla punere în sticle, flacoane, saci, etuiuri, cutii, fixarea pe planșete etc., precum și orice alte operațiuni simple de ambalare;
(d)
aplicarea pe produse sau pe ambalajele acestora a mărcilor, etichetelor sau a altor semne distinctive similare;
(e)
simplul amestec de produse, chiar din categorii diferite, atunci când una sau mai multe părți componente din amestec nu mai îndeplinesc condițiile prevăzute de prezentul regulament pentru a putea fi considerate originare din Comunitate sau din Ceuta și Melilla;
(f)
simpla reunire a părților în vederea constituirii unui produs complet;
(g)
cumularea a două sau mai multe operațiuni menționate la literele (a)-(f);
(h)
sacrificarea animalelor.
(2) Toate operațiunile efectuate fie în Comunitate, fie în Ceuta și Melilla asupra unui anumit produs sunt luate în considerare împreună pentru a se stabili dacă prelucrarea sau transformarea la care a fost supus acest produs trebuie considerată insuficientă în sensul alineatului (1).
Articolul 8
Unitatea care se ia în considerare
(1) Unitatea care se ia în considerare pentru aplicarea dispozițiilor prezentului regulament este produsul considerat ca unitate de bază pentru determinarea clasificării fondate pe nomenclatura Sistemului Armonizat.
Prin urmare:
(a)
atunci când un produs alcătuit dintr-un grup sau dintr-un ansamblu de articole se clasifică în condițiile Sistemului Armonizat la o singură poziție, ansamblul constituie unitatea care se ia în considerare;
(b)
atunci când un transport este alcătuit dintr-un anumit număr de produse identice clasificate la aceeași poziție a Sistemului Armonizat, se aplică dispozițiile prezentului regulament fiecărui produs considerat individual.
(2) Atunci când, prin aplicarea regulii generale nr. 5 din Sistemul Armonizat, ambalajele se clasifică împreună cu produsul pe care îl conțin, în scopul determinării originii se va considera că acestea formează un tot împreună cu produsul.
Articolul 9
Accesorii, piese de schimb și unelte
Accesoriile, piesele de schimb și uneltele livrate împreună cu un material, o mașină, un aparat sau un vehicul, care fac parte din echipamentul normal și care sunt incluse în preț sau nu sunt facturate separat, se consideră ca formând un tot cu materialul, mașina, aparatul sau vehiculul respectiv.
Articolul 10
Seturi
În sensul normei generale nr. 3 din Sistemul Armonizat, seturile se consideră a fi originare cu condiția ca toate articolele ce intră în compoziția lor să fie originare. Cu toate acestea, un set format din articole originare și neoriginare se consideră a fi originar în ansamblul său cu condiția ca valoarea articolelor neoriginare să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.
Articolul 11
Elemente neutre
Pentru a stabili dacă un produs este originar, nu este necesar să se stabilească originea următoarelor elemente care pot fi folosite la fabricarea sa:
(a)
energia și combustibilul;
(b)
instalații și echipamente;
(c)
mașini și unelte;
(d)
mărfuri care nu intră și care nu sunt destinate să intre în compoziția finală a produsului.
CAPITOLUL III
CONDIȚII TERITORIALE
Articolul 12
Principiul teritorialității
(1) Condițiile enunțate în capitolul II în ceea ce privește dobândirea statutului de produs originar trebuie îndeplinite în orice moment și fără întrerupere în Comunitate sau în Ceuta și Melilla, sub rezerva articolului 2 alineatul (1) litera (c) și a articolelor 3 și 4.
(2) Atunci când mărfurile originare exportate din Comunitate sau din Ceuta și Melilla către o altă țară se returnează, sub rezerva articolelor 3 și 4, ele se consideră ca fiind neoriginare, cu excepția cazului în care se demonstrează, la solicitarea autorităților vamale:
(a)
că mărfurile returnate sunt aceleași cu cele care au fost exportate și
(b)
că ele nu au fost supuse la nici o altă operațiune, decât la cele necesare pentru a asigura păstrarea lor în aceeași stare în timp ce s-au aflat în respectiva țară sau în timpul exportului.
Articolul 13
Transportul direct
(1) Regimul preferențial prevăzut de prezentul regulament se aplică numai produselor care îndeplinesc condițiile prezentului regulament și care se transportă direct între Comunitate și Ceuta și Melilla sau prin teritoriile altor țări menționate la articolele 3 și 4.
Cu toate acestea, transportarea produselor care constituie un singur transport se poate efectua prin tranzitarea altor teritorii, după caz, cu transbordare sau antrepozitare temporară pe aceste teritorii, cu condiția ca produsele să rămână sub supravegherea autorităților vamale din țara de tranzit sau de antrepozitare și să nu fie supuse altor operațiuni în afară de descărcare, reîncărcare sau orice altă operațiune menită să asigure păstrarea lor în aceeași stare.
Transportul prin conducte al produselor originare se poate efectua prin tranzitarea altor teritorii decât cele menționate în primul paragraf.
(2) Dovada îndeplinirii condițiilor prevăzute la alineatul (1) se aduce autorităților vamale competente din Comunitate sau din Ceuta și Melilla prin prezentarea:
(a)
fie a unui document de transport unic cu care s-a efectuat traversarea țării de tranzit;
(b)
fie a unui certificat eliberat de autoritățile vamale ale țării de tranzit conținând:
(i)
o descriere exactă a produselor;
(ii)
data descărcării și reîncărcării produselor, cu, după caz, indicarea navelor sau altor mijloace de transport utilizate și
(iii)
certificarea condițiilor în care produsele au staționat în țara de tranzit;
(c)
fie, în lipsa acestora, a oricăror documente doveditoare.
Articolul 14
Expoziții
(1) Produsele originare trimise pentru a fi expuse într-o altă țară decât cele menționate la articolele 3 și 4 și care, la închiderea expoziției, se vând și se importă în Comunitate sau în Ceuta și Melilla, beneficiază la import de dispozițiile protocolului nr. 2 la actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, cu condiția să se demonstreze la solicitarea autorităților vamale:
(a)
că un exportator a expediat aceste produse din Comunitate sau din Ceuta și Melilla către țara în care este organizată expoziția și că le-a expus acolo;
(b)
că acest exportator a vândut produsele sau le-a cedat unui destinatar din Comunitate sau din Ceuta și Melilla;
(c)
că produsele au fost expediate în timpul expoziției sau imediat după aceasta, în aceeași stare în care au fost expediate pentru expoziție și
(d)
că, din momentul în care au fost expediate pentru expoziție, produsele nu au fost folosite în alte scopuri decât pentru prezentarea lor la această expoziție.
(2) Se eliberează sau se întocmește, în conformitate cu dispozițiile capitolului V, o dovadă de origine, care se prezintă în condiții normale autorităților vamale competente din Comunitate sau din Ceuta și Melilla. În această dovadă se menționează denumirea și adresa expoziției. După caz, se poate solicita o dovadă documentară suplimentară referitoare la natura acestor produse și la condițiile în care au fost expuse.
(3) Alineatul (1) se aplică tuturor expozițiilor, târgurilor și manifestărilor publice similare cu caracter comercial, industrial, agricol sau meșteșugăresc, cu excepția celor organizate în interes particular în spații sau magazine comerciale, care au ca scop vânzarea produselor străine și în timpul cărora produsele rămân sub controlul vamal.
CAPITOLUL IV
RESTITUIREA SAU SCUTIREA DE DREPTURI VAMALE
Articolul 15
Interzicerea restituirilor sau a scutirilor de drepturi vamale
(1) Materialele neoriginare folosite la fabricarea produselor originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau dintr-o altă țară menționată la articolele 3 și 4, pentru care se eliberează sau se întocmește o dovadă de origine în conformitate cu dispozițiile capitolului V, nu beneficiază nici în Comunitate, nici în Ceuta și Melilla de nici un fel de restituire sau de scutire de drepturi vamale.
Produsele clasificate la capitolul 3 și la pozițiile nr. 1604 și nr. 1605 din Sistemul Armonizat care sunt originare din Comunitate în sensul prezentului regulament, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (c), pentru care se eliberează sau se întocmește o dovadă de origine în conformitate cu dispozițiile capitolului V, nu beneficiază în Comunitate de nici un fel restituire sau de scutire de drepturi vamale.
(2) Interdicția prevăzută la alineatul (1) se aplică oricărui aranjament de rambursare, de remitere sau de neplată parțială sau totală a drepturilor vamale sau a taxelor cu efect echivalent aplicabile în Comunitate sau în Ceuta și Melilla materialelor utilizate la fabricare, precum și produselor reglementate de alineatul (1) al doilea paragraf, dacă această rambursare, remitere sau neplată se aplică în mod expres sau în fapt, atunci când produsele obținute din materialele menționate se exportă și nu sunt destinate consumului intern.
(3) Exportatorul produselor pe baza unei dovezi de origine trebuie să poată prezenta în orice moment, la cererea autorităților vamale, orice documente corespunzătoare care dovedesc că nu s-a obținut nici o restituire pentru materialele neoriginare folosite la fabricarea produselor în cauză și că s-au achitat efectiv toate drepturile vamale sau taxele cu efect echivalent aplicabile acestor materiale.
(4) Alineatele (1), (2) și (3) se aplică de asemenea ambalajelor menționate la articolul 8 alineatul (2), accesoriilor, pieselor de schimb și uneltelor menționate la articolul 9 și produselor care fac parte din seturi prevăzute la articolul 10, atunci când acestea nu sunt originare.
(5) Alineatele (1)-(4) nu interzic aplicarea unui sistem de restituiri la export pentru produsele agricole, aplicabil la export.
CAPITOLUL V
DOVADA ORIGINII
Articolul 16
Condiții generale
(1) Produsele originare din Comunitate, importate în Ceuta și Melilla, precum și produsele originare din Ceuta și Melilla, importate în Comunitate, beneficiază de dispozițiile protocolului nr. 2 la actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, prin prezentarea:
(a)
fie a unui certificat de circulație a mărfurilor EUR.1, al cărui model este cuprins în anexa C;
(b)
fie, în cazurile prevăzute la articolul 21 alineatul (1), a unei declarații, al cărei text este cuprins în anexa D, întocmită de exportator pe o factură, pe o notă de livrare sau pe orice alt document comercial care descrie produsele în cauză într-o manieră suficient de detaliată pentru a permite identificarea lor (denumită în continuare „declarație pe factură”).
(2) Prin derogare de la alineatul (1), produsele originare în sensul prezentului regulament sunt recunoscute, în cazurile prevăzute la articolul 26, ca beneficiind de acest regim fără a mai fi necesar să se prezinte vreunul din documentele menționate la alineatul (1).
Articolul 17
Procedură de eliberare a unui certificat de circulație a mărfurilor EUR.1
(1) Certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 se eliberează de către autoritățile vamale competente din Comunitate sau din Ceuta și Melilla pe baza unei cereri scrise a exportatorului sau, pe răspunderea acestuia, a reprezentantului său autorizat.
(2) În acest scop, exportatorul sau reprezentantul său autorizat completează certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 și formularul de cerere, ale căror modele sunt cuprinse în anexa C. Aceste formulare se completează într-una din limbile oficiale ale Comunității. Formularele completate de mână trebuie completate cu cerneală și cu majuscule. Produsele trebuie descrise în căsuța destinată acestui scop, fără a se lăsa rânduri libere. Atunci când căsuța nu se completează în întregime, se trasează o linie orizontală sub ultimul rând al descrierii, iar spațiul neutilizat se barează.
(3) Exportatorul care solicită eliberarea unui certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 trebuie să poată prezenta în orice moment, la solicitarea autorităților vamale competente din Comunitate sau din Ceuta și Melilla unde se eliberează certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1, toate documentele necesare care dovedesc statutul originar al produselor în cauză, precum și îndeplinirea tuturor condițiilor prevăzute în prezentul regulament.
(4) Certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 se eliberează de către autoritățile competente din Comunitate sau din Ceuta și Melilla dacă produsele în cauză pot fi considerate ca fiind produse originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau dintr-una din celelalte țări menționate la articolele 3 și 4 și dacă îndeplinesc celelalte condiții prevăzute de prezentul regulament.
(5) Autoritățile vamale care eliberează certificate de circulație a mărfurilor EUR.1 iau toate măsurile necesare pentru a controla statutul originar al produselor și pentru a verifica dacă toate celelalte condiții prevăzute de prezentul regulament sunt îndeplinite. În acest scop, acestea sunt autorizate să solicite orice document justificativ și să efectueze orice inspecție a documentelor de contabilitate ale exportatorului sau orice alt control considerat necesar.
Autoritățile vamale însărcinate cu eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1 trebuie să se asigure că formularele menționate la alineatul (2) sunt completate corespunzător. Acestea verifică în special dacă spațiul rezervat descrierii produselor a fost completat în așa fel încât să excludă orice posibilitate de adăugire frauduloasă.
(6) Data eliberării certificatului de circulație a mărfurilor EUR.1 trebuie indicată în căsuța 11 a certificatului.
(7) Certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 se eliberează de către autoritățile vamale și este pus la dispoziția exportatorului de îndată ce exportul real a fost efectuat sau asigurat.
Articolul 18
Certificate de circulație a mărfurilor EUR.1 eliberate a posteriori
(1) Prin derogare de la articolul 17 alineatul (7), se poate elibera certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1, în condiții excepționale, după exportul produselor la care se referă:
(a)
dacă nu s-a eliberat în momentul exportului din cauza unor erori, omisiuni involuntare sau circumstanțe speciale sau
(b)
dacă se demonstrează, la solicitarea autorităților vamale, că s-a eliberat un certificat de circulație a mărfurilor EUR.1, dar că acesta nu a fost acceptat la import din motive tehnice.
(2) În sensul alineatului (1), exportatorul indică în cererea sa locul și data exportului de produse la care se referă certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 precum și motivele cererii sale.
(3) Autoritățile vamale nu pot elibera un certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 a posteriori decât după ce au verificat dacă informațiile cuprinse în cererea exportatorului sunt conforme cu cele din dosarul corespunzător.
(4) Certificatele EUR.1 eliberate a posteriori cuprind una dintre următoarele mențiuni:
-
„EXPEDIDO A POSTERIORI”,
-
„UDSTEDT EFTERFØLGENDE”,
-
„NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT”,
-
„EKΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ”,
-
„ISSUED RETROSPECTIVELY”,
-
„DÉLIVRÉ A POSTERIORI”,
-
„RILASCIATO A POSTERIORI”,
-
„AFGEGEVEN A POSTERIORI”,
-
„EMITIDO A POSTERIORI”,
-
„ANNETTU JÄLKIKÄTEEN”,
-
„UTFÄRDAT I EFTERHAND”.
(5) Mențiunea prevăzută la alineatul (4) se aplică în căsuța „Observații” a certificatului de circulație a mărfurilor EUR.1.
Articolul 19
Eliberarea unui duplicat al certificatului de circulație a mărfurilor EUR.1
(1) În caz de furt, pierdere sau distrugere a unui certificat de circulație a mărfurilor EUR.1, exportatorul poate solicita autorităților vamale care l-au eliberat, un duplicat întocmit pe baza documentelor de export aflate în posesia lor.
(2) Duplicatul eliberat trebuie să cuprindă una dintre următoarele mențiuni:
-
„DUPLICADO”,
-
„DUPLIKAT”,
-
„DUPLIKAT”,
-
„ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ”,
-
„DUPLICATE”,
-
„DUPLICATA”,
-
„DUPLICATO”,
-
„DUPLICAAT”,
-
„SEGUNDA VIA”,
-
„KAKSOISKAPPALE”,
-
„DUPLIKAT”.
(3) Mențiunea prevăzută la alineatul (2) se aplică în căsuța „Observații” a duplicatului certificatului de circulație a mărfurilor EUR.1.
(4) Duplicatul, pe care se înscrie data certificatului de circulație a mărfurilor EUR.1 original, intră în vigoare la această dată.
Articolul 20
Eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1 pe baza unei dovezi de origine eliberate sau întocmite anterior
Atunci când produsele originare sunt plasate sub controlul unui birou vamal din Comunitate sau din Ceuta și Melilla, se poate înlocui dovada de origine inițială cu unul sau mai multe certificate de circulație a mărfurilor EUR.1, în scopul transportului acestor produse sau al unora dintre ele în Comunitate sau în Ceuta și Melilla. Certificatele de înlocuire EUR.1 se eliberează de către biroul vamal sub controlul căruia sunt plasate produsele.
Articolul 21
Condițiile de întocmire a unei declarații pe factură
(1) Declarația pe factură prevăzută la articolul 16 alineatul (1) litera (b) se poate întocmi:
(a)
de către un exportator autorizat în sensul articolului 22;
(b)
de către orice exportator pentru orice transport alcătuit dintr-unul sau mai multe colete conținând produse originare a căror valoare totală nu depășește 6 000 EUR.
(2) Declarația pe factură se poate întocmi dacă produsele în cauză pot fi considerate produse originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau dintr-una din celelalte țări menționate la articolele 3 și 4 și dacă acestea îndeplinesc celelalte condiții prevăzute de prezentul regulament.
(3) Exportatorul care întocmește o declarație pe factură trebuie să poată prezenta în orice moment, la solicitarea autorităților vamale ale țării exportatoare, toate documentele necesare care stabilesc caracterul originar al produselor în cauză și care dovedesc îndeplinirea celorlalte condiții prevăzute de prezentul regulament.
(4) La întocmirea declarației pe factură, exportatorul dactilografiază, ștampilează sau imprimă pe factură, pe nota de livrare sau pe orice alt document comercial declarația al cărei text este cuprins în anexa D, folosind una dintre versiunile lingvistice din această anexă, în conformitate cu prevederile de drept intern din țara exportatoare. De asemenea, declarația poate fi scrisă de mână; în acest caz, ea trebuie scrisă cu cerneală și cu majuscule.
(5) Declarațiile pe factură poartă semnătura originală olografă a exportatorului. Cu toate acestea, un exportator autorizat în sensul articolului 22 nu este obligat să semneze aceste declarații, cu condiția să prezinte autorităților vamale ale țării exportatoare un angajament scris prin care își asumă responsabilitatea deplină a oricărei declarații pe factură care îl identifică, ca și când ar fi semnat-o personal.
(6) O declarație pe factură poate fi întocmită de către exportator atunci când produsele la care se referă se exportă sau după export, cu condiția ca prezentarea sa în statul importator să nu se facă la mai mult de doi ani după importul produselor la care se referă.
Articolul 22
Exportatori autorizați
(1) Autoritățile vamale ale statului membru exportator pot autoriza orice exportator, denumit în continuare „exportator autorizat”, care efectuează frecvent exporturi de produse în baza prezentului regulament și care oferă, la solicitarea autorităților vamale, toate garanțiile pentru controlul caracterului originar al produselor și care respectă toate celelalte condiții ale prezentului regulament, să întocmească declarații pe factură, oricare ar fi valoarea produselor în cauză.
(2) Autoritățile vamale pot supune acordarea statutului de exportator autorizat oricăror condiții pe care le consideră necesare.
(3) Autoritățile vamale atribuie exportatorului autorizat un număr de autorizație vamală, care trebuie să figureze pe declarația pe factură.
(4) Autoritățile vamale controlează folosirea autorizației de către exportatorul autorizat.
(5) Autoritățile vamale pot revoca autorizația în orice moment. Ele trebuie să o facă atunci când exportatorul autorizat nu mai oferă garanțiile menționate la alineatul (1), nu mai îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (2) sau abuzează de autorizație.
Articolul 23
Valabilitatea dovezii privind originea
(1) Dovada privind originea este valabilă timp de patru luni de la data eliberării în țara exportatoare și trebuie prezentată în acest timp autorităților vamale ale țării importatoare.
(2) Dovezile privind originea prezentate autorităților vamale ale țării importatoare după expirarea termenului de prezentare prevăzut la alineatul (1) pot fi acceptate în vederea aplicării regimului preferențial, atunci când nerespectarea termenului se datorează unor împrejurări excepționale.
În celelalte cazuri de prezentare întârziată, autoritățile vamale ale țării importatoare pot accepta dovezile privind originea atunci când produsele le-au fost prezentate înainte de expirarea termenului respectiv.
Articolul 24
Prezentarea dovezii privind originea
Dovezile privind originea se prezintă autorităților vamale ale țării importatoare în conformitate cu procedurile aplicabile în respectiva țară. Aceste autorități pot solicita traducerea unei dovezi privind originea. De asemenea, ele pot cere ca declarația de import să fie însoțită de o declarație prin care importatorul atestă că produsele îndeplinesc condițiile cerute pentru aplicarea prezentului regulament.
Articolul 25
Importul prin transporturi eșalonate
În cazul în care, la cererea importatorului și în condițiile stabilite de către autoritățile vamale ale țării importatoare, produsele demontate sau neasamblate în sensul normei generale 2 (a) din Sistemul Armonizat, care se încadrează la secțiunile XVI și XVII sau la pozițiile nr. 7308 și nr. 9406 din Sistemul Armonizat, se importă prin transporturi eșalonate, autorităților vamale li se prezintă o singură dovadă privind originea, la importul primului transport.
Articolul 26
Scutire de obligația prezentării dovezii privind originea
(1) Se admit ca produse originare, fără a mai fi necesară prezentarea unei dovezi privind originea, produsele trimise în colete mici de la persoane particulare către persoane particulare sau cele care fac parte din bagajele personale ale călătorilor, cu condiția ca produsele să reprezinte importuri lipsite de orice caracter comercial, de îndată ce sunt declarate ca îndeplinind condițiile prezentului regulament și când nu există nici o îndoială cu privire la corectitudinea unei astfel de declarații. În cazul în care produsele se expediază prin poștă, această declarație se poate face pe declarația vamală CN22/CN23 sau pe o foaie de hârtie anexată acestui document.
(2) Se consideră importuri lipsite de orice caracter comercial importurile care au un caracter ocazional și care constau numai în produse pentru uzul personal sau familial al destinatarilor sau al călătorilor, dacă aceste produse nu trădează prin natura sau prin cantitatea lor nici un interes de ordin comercial.
Valoarea totală a acestor produse nu trebuie să depășească 500 EUR în ceea ce privește coletele mici sau 1 200 EUR în ceea ce privește conținutul bagajelor personale ale călătorilor.
Articolul 27
Documente justificative
Documentele menționate la articolul 17 alineatul (3) și la articolul 21 alineatul (3), menite să stabilească statutul de produse originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau dintr-una din celelalte țări menționate la articolele 3 și 4 al produselor menționate într-un certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 sau într-o declarație pe factură și care îndeplinesc celelalte condiții ale prezentului regulament se pot prezenta în special sub următoarele forme:
(a)
dovadă directă a operațiunilor efectuate de către exportator sau de către furnizor pentru a obține mărfurile în cauză, conținută, de exemplu, în conturile sale sau în contabilitatea internă;
(b)
documente care dovedesc caracterul originar al materialelor folosite, eliberate sau întocmite în Comunitate sau în Ceuta și Melilla unde aceste documente se folosesc în conformitate cu dreptul intern;
(c)
documente care stabilesc prelucrările sau transformările la care sunt supuse materialele în Comunitate sau în Ceuta și Melilla, întocmite sau eliberate în Comunitate sau în Ceuta și Melilla unde aceste documente se folosesc în conformitate cu dreptul intern;
(d)
certificate de circulație a mărfurilor EUR.1 sau declarații pe factură care stabilesc caracterul originar al materialelor folosite, eliberate sau întocmite în Comunitate sau în Ceuta și Melilla, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, sau într-una din celelalte țări menționate la articolele 3 și 4, în conformitate cu norme identice privind originea cu normele prezentului regulament.
Articolul 28
Păstrarea dovezilor de origine și a documentelor justificative
(1) Exportatorul care solicită eliberarea unui certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 păstrează timp de cel puțin trei ani documentele prevăzute la articolul 17 alineatul (3).
(2) Exportatorul care întocmește o declarație pe factură păstrează timp de cel puțin trei ani copia acestei declarații pe factură, precum și documentele prevăzute la articolul 21 alineatul (3).
(3) Autoritățile vamale ale țării exportatoare care eliberează un certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 păstrează timp de cel puțin trei ani formularul de cerere prevăzut la articolul 17 alineatul (2).
(4) Autoritățile vamale ale țării importatoare păstrează timp de cel puțin trei ani certificatele de circulație a mărfurilor EUR.1 și declarațiile pe factură care le sunt prezentate.
Articolul 29
Neconcordanțe și erori formale
(1) Constatarea unor mici neconcordanțe între mențiunile făcute pe o dovadă privind originea și cele făcute pe documentele prezentate biroului vamal în vederea îndeplinirii formalităților pentru importul produselor nu conduce ipso facto la anularea dovezii privind originea, dacă se stabilește în mod corespunzător că acest document corespunde produsului prezentat.
(2) Erorile formale evidente precum greșelile de dactilografiere de pe o dovadă privind originea nu atrag după sine respingerea documentului dacă aceste erori nu sunt de natură să pună la îndoială acuratețea declarațiilor conținute în acest document.
Articolul 30
Sumele exprimate în euro
(1) Sumele exprimate în moneda națională a statului membru exportator sau care se utilizează în Ceuta și Melilla ca fiind echivalente sumelor exprimate în euro reprezintă echivalentul în această monedă națională al sumelor exprimate în euro în prima zi lucrătoare a lunii octombrie 1999 și se comunică statelor membre prin intermediul Comisiei.
(2) Atunci când sumele sunt mai mari decât sumele corespunzătoare stabilite de către statul membru importator, acesta din urmă le acceptă dacă produsele sunt facturate în moneda statului membru exportator. Atunci când produsele sunt facturate în moneda unui alt stat membru, statul membru importator recunoaște suma notificată de acest stat.
CAPITOLUL VI
METODE DE COOPERARE ADMINISTRATIVĂ
Articolul 31
Asistența reciprocă
(1) Autoritățile vamale spaniole și autoritățile vamale ale celorlalte state membre își comunică reciproc, prin intermediul Comisiei, specimenele de ștampilă folosite în birourile lor vamale pentru eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1, precum și adresele autorităților vamale competente pentru verificarea acestor certificate și a declarațiilor pe factură.
(2) Pentru a garanta aplicarea corectă a prezentului regulament, Spania și celelalte state membre își acordă asistență reciprocă prin intermediul administrațiilor vamale respective, pentru verificarea autenticității certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1 sau a declarațiilor pe factură și a acurateței informațiilor furnizate în aceste documente.
Articolul 32
Verificarea dovezilor privind originea
(1) Verificarea a posteriori a dovezilor privind originea se efectuează prin sondaj sau de fiecare dată când autoritățile vamale ale statului membru importator au suspiciuni întemeiate în ceea ce privește autenticitatea acestor documente, caracterul originar al produselor în cauză sau respectarea celorlalte condiții prevăzute de prezentul regulament.
(2) În sensul punerii în aplicare a alineatului (1), autoritățile vamale ale statului membru importator returnează autorităților vamale ale statului membru exportator certificatul de circulație a mărfurilor EUR.1 și factura, în cazul în care aceasta a fost prezentată, declarația pe factură sau o copie a acestor documente, indicând, după caz, motivele de formă sau de fond care justifică o anchetă. În sprijinul cererii lor de verificare a posteriori, acestea furnizează toate documentele și toate informațiile obținute care sugerează că mențiunile din dovada privind originea sunt incorecte.
(3) Verificarea a posteriori se efectuează de către autoritățile vamale ale statului membru exportator. În acest scop, ele sunt împuternicite să solicite orice dovadă și să efectueze orice verificare asupra conturilor exportatorului sau orice alt control considerat necesar.
(4) Dacă autoritățile vamale ale statului membru importator hotărăsc suspendarea acordării tratamentului preferențial produsului în cauză în așteptarea rezultatelor verificării, ele acordă importatorului liberul de vamă pentru aceste produse, sub rezerva măsurilor de precauție considerate necesare.
(5) Autoritățile vamale care solicită verificarea a posteriori sunt informate în cel mai scurt timp posibil asupra rezultatelor acesteia. Rezultatele trebuie să indice clar dacă documentele sunt autentice și dacă produsele în cauză pot fi considerate produse originare din Comunitate, din Ceuta și Melilla sau dintr-una din celelalte țări menționate la articolele 3 și 4 și dacă îndeplinesc celelalte condiții prevăzute de prezentul regulament.
(6) În cazul unor suspiciuni întemeiate și în absența unui răspuns la expirarea unui termen de zece luni de la data cererii de verificare a posteriori sau dacă răspunsul nu conține informații suficiente pentru a determina autenticitatea documentului în cauză sau originea reală a produselor, autoritățile vamale care solicită verificarea refuză acordarea preferințelor, cu excepția împrejurărilor excepționale.
Articolul 33
Soluționarea litigiilor
În cazul în care litigiile apărute cu ocazia verificărilor menționate la articolul 32 nu se pot soluționa între autoritățile vamale care au solicitat verificarea și autoritățile vamale responsabile cu realizarea acesteia sau atunci când se ridică o problemă de interpretare a prezentului regulament, ele sunt supuse Comitetului Codului Vamal instituit prin Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (3).
Soluționarea litigiilor între importator și autoritățile vamale ale țării importatoare se supune legislației țării respective.
Articolul 34
Sancțiuni
Se aplică sancțiuni oricărei persoane care întocmește sau care determină întocmirea unui document care conține date inexacte în scopul obținerii regimului preferențial pentru un produs. Sancțiunile astfel prevăzute trebuie să fie efective, proporționale și disuasive.
Articolul 35
Zone libere
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a evita ca produsele comercializate pe baza unei dovezi privind originea și care, în cursul transportului, staționează într-o zonă liberă situată pe teritoriul lor să fie înlocuite sau supuse altor manipulări decât cele obișnuite menite să asigure păstrarea lor în aceeași stare.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), atunci când produse originare din Comunitate sau din Ceuta și Melilla importate într-o zonă liberă pe baza unei dovezi privind originea sunt supuse unor prelucrări sau transformări, autoritățile vamale competente eliberează un nou certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 la cererea exportatorului, dacă prelucrările sau transformările la care s-a procedat sunt în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 36
Abrogare
Regulamentul (CEE) nr. 1135/88 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 37
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 decembrie 2000.