31991R2092
L 198/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 2092/91 AL CONSILIULUI
din 24 iunie 1991
privind metoda de producție agricolă ecologică și indicarea acesteia pe produsele agricole și alimentare
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât cererea din partea consumatorilor pentru produse agricole și alimentare produse în mod ecologic este în creștere; întrucât o nouă piață pentru produse agricole este astfel creată datorită acestui fenomen;
întrucât prețul de piață al acestor produse este mai mare, iar această metoda de producție implică utilizarea mai puțin intensivă a pământului; întrucât, de aceea, în contextul reorientării politicii agricole comune, acestă metodă de producție poate contribui la realizarea unui echilibru mai bun între cererea și oferta de produse agricole, protecția mediului și conservarea spațiului rural;
întrucât, ca răspuns la cererea în creștere, produsele agricole și alimentare sunt introduse pe piață cu indicații care specifică sau sugerează cumpărătorilor că acestea au fost produse ecologic sau fără utilizarea produselor chimice sintetice;
întrucât unele state membre au adoptat deja norme administrative și controale pentru utilizarea acestor indicații;
întrucât un cadru de norme comunitare privind producția, etichetarea și controlul permite protejarea agriculturii ecologice în măsura în care acesta va garanta condiții de concurență loială între producătorii produselor care poartă aceste indicații și va împiedica anonimatul pe piața de produse ecologice prin asigurarea transparenței în toate fazele de producție și transformare, îmbunătățind astfel credibilitatea acestor produse în ochii consumatorilor;
întrucât metodele de producție ecologică reprezintă o metodă specifică de producție la nivel de exploatație agricolă; întrucât, în consecință, ar trebui să se prevadă ca, pe etichetele produselor transformate, indicațiile privind metodele de producție ecologică să se refere la caracteristicile ingredientelor obținute prin aceste metode;
întrucât, pentru aplicarea normelor preconizate, ar trebui să se prevadă proceduri flexibile prin care anumite detalii tehnice sau măsuri să poată fi modificate, completate sau precizate pentru a ține seama de experiența acumulată; întrucât, într-o perioadă adecvată, prezentul regulament va fi completat cu dispoziții echivalente privind producția de animale;
întrucât, în interesul producătorilor și cumpărătorilor de produse care conțin indicații privind metodele ecologice de producție, ar trebui să fie prevăzute principiile minime ce trebuie respectate pentru ca produsele să fie prezentate cu aceste indicații;
întrucât metodele ecologice de producție impun restricții semnificative privind utilizarea îngrășămintelor și pesticidelor care pot avea efecte dăunătoare asupra mediului sau pot determina prezența reziduurilor în produsul agricol; întrucât, în acest context, practicile acceptate în Comunitate în momentul adoptării prezentului regulament trebuie să fie respectate în conformitate cu codurile de practică în vigoare în Comunitate în acel moment; întrucât, mai mult decât atât, în viitor trebuie să fie stabilite principiile care reglementează omologarea produselor ce pot fi utilizate în acest tip de agricultură;
întrucât, mai mult decât atât, agricultura ecologică implică practici diverse de cultivare și utilizarea limitată a îngrășămintelor și a amelioratorilor de sol nesintetici cu solubilitate scăzută; întrucât ar trebui specificate aceste practici și stabilite condițiile de utilizare a anumitor produse nesintetice;
întrucât procedurile prevăzute fac posibilă completarea anexei I, în cazul în care acest lucru devine necesar, cu dispoziții mai specifice, în scopul de a evita prezența în produsele obținute prin astfel de metode de producție a anumitor reziduuri de produse chimice sintetice provenite de la alte surse decât cele agricole (contaminarea mediului);
întrucât, pentru a asigura conformitatea cu normele privind producția, toate stadiile de producție și comercializare ar trebui, în mod normal, să fie supuse controlului;
întrucât toți operatorii care produc, prepară, importă sau comercializează produse ce conțin indicații privind metodele ecologice de producție trebuie să facă obiectul unui sistem regulat de control care să îndeplinească cerințele minime comunitare și să fie dus la îndeplinire de autorități de control desemnate și/sau de către organisme autorizate și supravegheate; întrucât ar trebui ca o indicație de control comunitar să poată să apară pe eticheta produselor supuse acestui sistem de control,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Domeniul de aplicare
Articolul 1
(1) Prezentul regulament se aplică următoarelor produse, atunci când aceste produse conțin sau urmează să conțină indicații privind metodele ecologice de producție:
(a)
produse agricole recoltate, netransformate; de asemenea, animale și produse de origine animală netransformate, în măsura în care principiile de producție și normele specifice de control pentru acestea sunt introduse în Anexele I și III;
(b)
produsele destinate consumului uman compuse în principal din unul sau mai multe ingrediente de origine vegetală; în plus, după adoptarea dispozițiilor privind producția de animale prevăzute la litera (a), produsele destinate consumului uman ce conțin ingrediente de origine animală.
(2) Comisia prezintă, cât mai curând posibil și înainte de 1 iulie 1992, o propunere privind principiile și măsurile specifice de control ce reglementează producția ecologică de origine animală, produsele de origine animală netransformate și produsele destinate consumului uman ce conțin ingrediente de origine animală.
Articolul 2
În sensul prezentului regulament, un produs este considerat ca deținând indicații privind metodele ecologice de producție atunci când, pe etichetă, pe materiale publicitare sau în documente comerciale, acest produs sau ingredientele sale sunt descrise prin indicații utilizate în fiecare stat membru care sugerează cumpărătorului că produsul sau ingredientele sale au fost obținute în conformitate cu normele de producție prevăzute la articolul 6 și articolul 7, în special prin următorii termeni, cu excepția cazului în care acești termeni nu se aplică produselor agricole din produsele alimentare sau nu prezintă, în mod evident, nici o legătură cu metoda de producție:
-
în spaniolă:
ecológico;
-
în daneză:
økologisk;
-
în germană:
ökologisch;
-
în greacă:
ßιολογικό;
-
în engleză:
organic;
-
în franceză:
biologique;
-
în italiană:
biologico;
-
în daneză:
biologisc;
-
în portugheză:
biolόgico.
Articolul 3
Prezentul regulament se aplică fără să aducă atingere altor dispoziții comunitare care reglementează producția, prepararea, comercializarea, etichetarea și controlul produselor prevăzute la articolul 1.
Definiții
Articolul 4
În sensul prezentului regulament:
1.
„etichetare” înseamnă orice mențiuni, indicații, mărci de fabrică sau de comerț, imagini sau simboluri care apar pe orice ambalaj, document, notă, etichetă, panou sau colant care însoțește sau face trimitere la un produs specificat la articolul 1;
2.
„producție” înseamnă operațiile de obținere a produselor agricole în starea în care acestea sunt în mod normal produse la exploatația agricolă;
3.
„preparare” înseamnă operațiile de transformare, conservare și ambalare a produselor agricole;
4.
„comercializare” înseamnă deținerea sau expunerea spre vânzare, punerea în vânzare, vânzarea, livrarea sau orice alt mod de introducere pe piață;
5.
„operator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care produce, prepară sau importă dintr-o țară terță, în vederea comercializării ulterioare, produsele prevăzute la articolul 1, sau care comercializează aceste produse;
6.
„ingrediente” înseamnă substanțele, inclusiv aditivii, utilizate în prepararea produselor prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (b), care încă sunt prezente, deși sub formă modificată, în produsul final;
7.
„produse fitofarmaceutice” înseamnă produsele definite la articolul 2 alineatul (1) din Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 de interzicere a introducerii pe piață și a utilizării produselor fitofarmaceutice care conțin anumite substanțe active (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/365/CEE (5);
8.
„detergenți” înseamnă substanțele și preparatele, în sensul Directivei 73/404/CEE a Consiliului din 22 noiembrie 1973 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind detergenții (6), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/94/CEE (7), destinate a fi utilizate pentru curățarea anumitor produse prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (a).
Etichetarea
Articolul 5
(1) În etichetarea și promovarea unui produs prevăzut la articolul 1 alineatul (1) litera (a) se pot face referiri la metodele ecologice de producție doar atunci când:
(a)
aceste indicații arată în mod clar că este vorba de o metodă de producție agricolă;
(b)
produsul a fost obținut în conformitate cu normele prevăzute la articolul 6 și articolul 7 sau importat dintr-o țară terță, în conformitate cu regimul prevăzut la articolul 11;
(c)
produsul a fost produs sau importat de către un operator supus măsurilor de control prevăzute la articolele 8 și 9.
(2) În etichetarea și promovarea unui produs specificat la articolul 1 alineatul (1) litera (b) se pot face referiri la metodele ecologice de producție doar atunci când aceste indicații arată în mod clar că este vorba de o metodă de producție agricolă și sunt însoțite de o mențiune a produsului agricol respectiv, așa cum a fost obținut la exploatația agricolă.
(3) În etichetarea și promovarea unui produs prevăzut la articolul 1 alineatul (1) litera (b) se pot face referiri, în descrierea comercială a produsului, la metodele de producție ecologice doar atunci când:
(a)
toate ingredientele de origine agricolă ale produsului sunt sau derivă din produse obținute în conformitate cu normele prevăzute la articolul 6 și articolul 7 sau importate din țări terțe, în conformitate cu regimul prevăzut la articolul 11;
(b)
produsul conține doar substanțele enumerate în anexa VI, Secțiunea A, ca ingrediente de origine neagricolă;
(c)
produsul sau ingredientele sale nu au fost supuse, în timpul preparării, unor tratamente ce implică utilizarea radiațiilor ionizante sau a unor substanțe care nu sunt enumerate în anexa VI, Secțiunea B;
(d)
produsul a fost preparat de către un operator care face obiectul măsurilor de control prevăzute la articolele 8 și 9.
(4) Prin derogare de la alineatul (3) litera (a), anumite ingrediente de origine agricolă care nu satisfac cerința prevăzută la acel alineat, pot fi utilizate în prepararea produselor prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (b), în limita unei concentrații maxime de 5 % din ingredientele de origine agricolă în produsul final, cu condiția ca aceste ingrediente:
-
să fie de origine agricolă și să nu fie produse în Comunitate, în conformitate cu normele prevăzute la articolele 6 și 7, sau
-
să fie de origine agricolă și să nu fie produse în Comunitate în cantitate suficientă, în conformitate cu normele prevăzute la articolele 6 și 7.
(5) Pe durata unei perioade de tranziție care expiră la 1 iulie 1994, indicațiile privind conversia la metodele de producție ecologice pot să apară pe etichetă și în promovarea unui produs menționat la articolul 1 alineatul (1) litera (a) sau (b), atunci când acesta este compus dintr-un singur ingredient de origine agricolă, în cazul în care:
(a)
cerințele prevăzute la alineatul (1) sau, respectiv, la alineatul (3) sunt respectate, cu excepția celei privind durata perioadei de conversie prevăzută la punctul 1 din anexa I;
(b)
a fost respectată o perioadă de conversie de cel puțin 12 luni înainte de recoltare;
(c)
indicațiile respective nu induc în eroare cumpărătorul produsului în ceea ce privește natura sa diferită față de produsele ce satisfac toate cerințele prezentului regulament;
(d)
conformitatea cu condițiile prevăzute la literele (a) și (b) a fost verificată de către organismul de control.
(6) Etichetarea și promovarea unui produs menționat la articolul 1 alineatul (1) litera (b) preparat parțial din ingrediente care nu satisfac cerințele de la alineatul (3) litera (a) se pot referi la metodele de producție ecologice în cazul în care:
(a)
cel puțin 50 % dintre ingredientele de origine agricolă satisfac cerințele de la alineatul (3) litera (a);
(b)
produsul satisface cerințele de la alineatul (3) literele (b), (c) și (d);
(c)
indicațiile privind metodele de producție ecologice:
-
apar doar în lista de ingrediente prevăzută de Directiva 79/112/CEE (8), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/395/CEE (9);
-
se referă în mod clar doar la ingredientele obținute în conformitate cu normele prevăzute la articolele 6 și 7;
(d)
ingredientele și concentrația lor relativă apar în lista de ingrediente în ordinea descrescătoare a greutății;
(e)
indicațiile din lista de ingrediente apar în aceeași culoare și cu caractere identice ca dimensiune și stil.
(7) Normele detaliate privind punerea în aplicare a prezentului articol pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
(8) Listele limitative ale substanțelor și produselor menționate la alineatul (3) literele (b) și (c) și la prima și a doua liniuță de la alineatul (4) sunt prevăzute în anexa VI în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
Pot fi specificate condițiile de utilizare și cerințele privind compoziția acestor ingrediente.
Atunci când consideră că un produs ar trebui să fie adăugat pe listele menționate mai sus sau că ar trebui să se aducă modificări la acestea, statele membre trebuie să se asigure că un dosar care prezintă motivele includerii sau modificărilor este transmis în mod oficial celorlalte state membre și Comisiei, care îl prezintă Comitetului prevăzut la articolul 14.
(9) Comisia reexaminează dispozițiile prezentului articol, înainte de 1 iulie 1993, în special alineatele (5) și (6) și prezintă orice propunere adecvată în vederea unei eventuale revizuiri.
Norme privind producția
Articolul 6
(1) Metoda de producție ecologică presupune că pentru producția produselor prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (a):
(a)
trebuie să fie respectate cel puțin cerințele din anexa I și, după caz, normele de aplicare aferente;
(b)
doar produsele compuse din substanțele enumerate în anexele I și II pot fi utilizate ca produse fitofarmaceutice, detergenți, îngrășăminte sau amelioratori de sol; acestea pot fi utilizate doar în conformitate cu condițiile specifice prevăzute în anexele I și II și în măsura în care utilizarea lor echivalentă este autorizată în agricultura generală în statele membre în cauză, în conformitate cu dispozițiile comunitare pertinente sau dispozițiile interne conforme cu legislația comunitară.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) litera (b), semințele tratate cu produse care nu sunt incluse în anexa II și autorizate în agricultura generală în statele membre în cauză pot fi utilizate în măsura în care utilizatorii acestor produse pot demonstra, într-un mod care să satisfacă organismul de control, că nu au putut obține pe piață semințe netratate ale unei varietăți corespunzătoare a speciei respective.
Articolul 7
(1) Produsele neautorizate la data adoptării prezentului regulament dintr-un motiv indicat la articolul 6 alineatul (1) litera (b) pot fi incluse în anexa II, în cazul în care sunt satisfăcute următoarele condiții:
(a)
atunci când acestea sunt utilizate în vederea controlului dăunătorilor și bolilor plantelor:
-
sunt esențiale pentru controlul organismelor dăunătoare sau a unei anumite boli pentru care alte alternative biologice, culturale, fizice sau legate de selecția plantelor nu sunt disponibile și
-
condițiile pentru utilizarea lor fac imposibil orice contact direct cu sămânța, recolta sau produsele recoltate; cu toate acestea, în cazul culturilor perene, contactul direct poate avea loc dar numai în afara sezonului de dezvoltare a părților comestibile (fructe) cu condiția ca aplicarea produsului să nu ducă în mod indirect la prezența de reziduuri în părțile comestibile și
-
utilizarea lor nu produce efecte inacceptabile asupra mediului și nu contribuie la contaminarea acestuia;
(b)
atunci când sunt utilizate pentru fertilizarea sau ameliorarea solului:
-
sunt esențiale pentru anumite cerințe de nutriție a culturilor sau scopuri specifice de ameliorare a solului, ce nu pot fi satisfăcute prin practicile prevăzute în anexa I, și
-
utilizarea lor nu are efecte inacceptabile asupra mediului sau nu contribuie la contaminarea acestuia.
(2) În cazul în care este necesar, pentru orice produs inclus în anexa II se pot specifica următoarele:
-
descrierea detaliată a produsului;
-
condițiile de utilizare și cerințele de compoziție și/sau de solubilitate, în primul rând pentru a se asigura că rămâne un minim de reziduuri din acest produs în părțile comestibile ale culturii și în produsele recoltate comestibile, precum și că efectul său asupra mediului este minim;
-
cerințele deosebite de etichetare pentru produsele prevăzute la articolul 1 atunci când aceste produse sunt obținute cu ajutorul anumitor produse prevăzute în anexa II.
(3) Comisia adoptă modificările la anexa II privind fie includerea sau eliminarea produselor prevăzute la alineatul (1), fie includerea sau modificarea specificațiilor prevăzute la alineatul (2), în conformitate cu procedura stabilită la articolul 14.
(4) Atunci când un stat membru consideră că un produs ar trebui să fie adăugat în anexa II sau că acesteia ar trebui să i se aducă modificări, acesta se asigură că un dosar care să prezinte motivele pentru includere sau modificare este înaintat în mod oficial celorlalte state membre și Comisiei care îl prezintă comitetului prevăzut la articolul 14.
Sistemul de control
Articolul 8
(1) Orice operator care produce, prepară sau importă dintr-o țară terță produsele prevăzute la articolul 1 în vederea comercializării:
(a)
notifică această activitate autorității competente a statului membru în care se desfășoară activitatea; această notificare cuprinde informațiile prevăzute în anexa IV;
(b)
își supune exploatația sistemului de control prevăzut la articolul 9.
(2) Statele membre numesc o autoritate sau un organism pentru recepția notificărilor.
Statele membre pot prevedea comunicarea oricăror informații suplimentare pe care le consideră necesare pentru supravegherea eficace a operatorilor respectivi.
(3) Autoritatea competentă se asigură că o listă actualizată ce conține numele și adresele operatorilor care fac obiectul sistemului de control este disponibilă pentru părțile interesate.
Articolul 9
(1) Statele membre instituie un sistem de control realizat de una sau mai multe autorități de control și/sau organisme private autorizate cărora li se supun operatorii care produc sau prepară produsele prevăzute la articolul 1.
(2) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că operatorii care respectă dispozițiile prezentului regulament și plătesc contribuția pentru cheltuielile de control au acces la sistemul de control.
(3) Sistemul de control cuprinde cel puțin aplicarea măsurilor preventive și de control prevăzute în anexa III.
(4) Pentru aplicarea sistemului de control realizat de organismele private, statele membre desemnează o autoritate responsabilă pentru autorizarea și supravegherea acestor organisme.
(5) Pentru autorizarea organismului de control privat, se iau în considerare următoarele:
(a)
procedura de control standard care conține o descriere detaliată a măsurilor de control și de precauție pe care organismul se angajează să le impună operatorilor ce fac obiectul controlului;
(b)
sancțiunile pe care organismul intenționează să le aplice atunci când sunt identificate nereguli;
(c)
resursele adecvate sub formă de personal calificat și facilități administrative și tehnice, precum experiența în domeniul controlului și fiabilitatea;
(d)
obiectivitatea organismului de control față de operatorii care fac obiectul controlului său.
(6) După ce un organism de control a fost autorizat, autoritatea competentă:
(a)
se asigură că controalele efectuate de organismul de control sunt obiective;
(b)
verifică eficacitatea controalelor sale;
(c)
ia cunoștință de încălcările descoperite și sancțiunile aplicate;
(d)
retrage autorizația organismului de control atunci când acesta nu satisface cerințele prevăzute la literele (a) și (b) sau nu mai îndeplinește criteriile indicate la alineatul (5) sau nu satisface cerințele prevăzute la alineatele (7), (8) și (9).
(7) Autoritatea și organismele de control autorizate prevăzute la alineatul (1):
(a)
se asigură că cel puțin măsurile de control și de precauție prevăzute în anexa III sunt aplicate exploatațiilor supuse controlului;
(b)
nu divulgă informațiile și datele pe care le obțin în activitatea lor de control altor persoane decât responsabilului exploatației respective și autorităților publice competente.
(8) Organismele de control autorizate:
(a)
acordă autorității competente, în scopul controlului, acces la birourile și facilitățile lor, și la orice informații și asistență considerate necesare de către autoritatea competentă pentru îndeplinirea obligațiilor sale în temeiul prezentului regulament;
(b)
înaintează autorității competente a statului membru, până la 31 ianuarie a fiecărui an, o listă a operatorilor care au făcut obiectul controlului la 31 decembrie a anului precedent și prezintă autorității menționate un raport anual concis.
(9) Autoritatea și organismele de control prevăzute la alineatul (1):
(a)
se asigură că, atunci când se identifică o neregulă privind aplicarea articolul 5, 6 și 7 sau a măsurilor prevăzute în anexa III, indicațiile prevăzute la articolul 2 privind metoda de producție ecologică sunt eliminate de pe întregul lot sau seria de producție care au fost afectate de neregula în cauză.
(b)
la constatarea unei încălcări a dispozițiilor în mod manifest sau într-un mod care provoacă efecte îndelungate, interzic operatorului respectiv comercializarea produselor cu indicații privind metoda de producție ecologică, pentru o perioadă ce urmează să fie stabilită împreună cu autoritatea competentă a statului membru.
(10) În conformitate cu procedura stabilită la articolul 14, se pot adopta următoarele:
(a)
normele de aplicare privind cerințele indicate la alineatul (5) și măsurile enumerate la alineatul (6);
(b)
normele de aplicare privind dispozițiile prevăzute la alineatul (9).
Indicația de conformitate cu sistemul de control
Articolul 10
(1) Indicația că produsele sunt incluse într-un sistem specific de control, prezentat în anexa V, poate apărea pe eticheta produselor, așa cum este prevăzut la articolul 1, numai atunci când produsele:
(a)
satisfac cerințele articolului 5 alineatele (1), (2), (3) și (4) și ale articolelor 6 și 7, precum și orice dispoziții adoptate în temeiul acestor articole;
(b)
au fost supuse sistemului de control prevăzut la articolul 9 alineatul (3) în toate fazele de producție și preparare;
(c)
au fost produse sau preparate de operatori ale căror exploatații sunt supuse controlului de către autoritatea sau organismul de control prevăzut la articolul 9 alineatul (1) și cărora li s-a acordat, de către autoritate sau organism, dreptul de a utiliza indicațiile prezentate în anexa V;
(d)
sunt ambalate și transportate la punctul de vânzare cu amănuntul în ambalaje închise;
(e)
prezintă pe etichetă numele și, după caz, marca înregistrată a organismului de control, numele și adresa producătorului sau transformatorului și, atunci când se aplică Directiva 79/112/CEE, indicațiile cerute prin aceasta.
(2) Pe etichetă sau pe materialul de promovare nu se poate face nici o afirmație care să sugereze cumpărătorului că indicația prezentată în anexa C reprezintă o garanție de calitate superioară organoleptică, nutrițională și de sănătate.
(3) Autoritatea și organismele de control prevăzute la articolul 9 alineatul (1) trebuie:
(a)
să se asigure că, atunci când este identificată o neregulă în conformitate cu articolele 5, 6 și 7 sau măsurile prevăzute în anexa III, indicația prezentată în anexa V este eliminată de pe întreg lotul sau seria de producție afectate de neregula respectivă;
(b)
la constatarea unei încălcări a dispozițiilor în mod manifest sau într-un mod care provoacă efecte îndelungate, să retragă operatorului respectiv dreptul de a utiliza indicația prezentată în anexa V pe o perioadă ce urmează să fie stabilită împreună cu autoritatea competentă a statului membru.
(4) Normele privind retragerea indicației prezentate în anexa V, la constatarea unor încălcări ale articolelor 5, 6 și 7 sau ale cerințelor și măsurilor Anexei III, pot fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
(5) Atunci când un stat membru identifică, la un produs ce provine dintr-un alt stat membru și care prezintă indicația menționată la articolul 2 și/sau anexa V, nereguli privind aplicarea prezentului regulament, acesta informează statul membru care a autorizat organismul de control și Comisia, despre acest lucru.
(6) Statele membre adoptă orice măsuri necesare pentru a preveni utilizarea frauduloasă a indicației menționate la articolul 2 și/sau anexa V.
(7) Comisia reexaminează articolul 10, înainte de 1 iulie 1993, în special cu privire la posibilitatea de a face obligatorie indicația prevăzută în anexa V și prezintă propunerile corespunzătoare, dacă există, pentru revizuirea acestuia.
Importurile din țări terțe
Articolul 11
(1) Fără a se aduce atingere articolului 5, produsele prevăzute la articolul 1, importate dintr-o țară terță, pot fi comercializate numai atunci când:
(a)
provin dintr-o țară terță care apare pe o listă ce urmează să fie întocmită printr-o decizie a Comisiei, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 și atunci când au fost produse într-o regiune sau unitate de producție control de către un organism de control specificat, când este cazul, în decizia privind țara terță respectivă.
(b)
autoritatea sau organismul competent din țara terță a eliberat un certificat de control care atestă că lotul menționat în certificat:
-
a fost obținut în cadrul unui sistem de producție ce aplică norme echivalente cu cele prevăzute la articolele 6 și 7 și
-
a fost supus unui sistem de control recunoscut ca fiind echivalent în conformitate cu alineatul (2) litera (b).
(2) Pentru a decide dacă, pentru anumite produse prevăzute la articolul 1, o țară terță poate, la cerere, să fie inclusă pe lista prevăzută la alineatul (1) litera (a), se iau în considerare în special următoarele:
(a)
garanțiile pe care țara terță le poate oferi pentru aplicarea normelor echivalente cu cele prevăzute la articolele 6 și 7, cel puțin cu privire la producția pentru export în Comunitate;
(b)
eficacitatea măsurilor de control aplicate care, cel puțin cu privire la producția pentru export în Comunitate, trebuie să fie echivalente cu măsurile de control prevăzute la articolele 8 și 9, pentru a asigura conformitatea cu normele prevăzute la litera (a).
Pe baza acestor informații, pot fi prevăzute în decizia Comisiei regiunile sau unitățile de producție de origine, sau organismele ale căror controale sunt considerate a fi echivalente.
(3) Certificatul prevăzut la alineatul (1) litera (b) trebuie:
(a)
să însoțească bunurile, în original, la exploatația primului destinatar; după aceea, importatorul trebuie să păstreze certificatul la dispoziția autorităților de control pentru cel puțin doi ani;
(b)
să fie întocmit în conformitate cu procedurile și modelul ce urmează să fie adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
(4) Normele detaliate pentru aplicarea prezentului articol pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14.
(5) Atunci când examinează o solicitare din partea unei țări terțe, Comisia îi solicită acesteia să furnizeze toate informațiile necesare; de asemenea, aceasta poate solicita experților să efectueze, sub autoritatea sa, o examinare la fața locului a normelor de producție și a măsurilor de control aplicate în țara terță respectivă.
Libera circulație în cadrul Comunității
Articolul 12
Statele membre nu pot, din motive legate de metoda de producție, etichetare sau prezentare a acestei metode, să interzică sau să restricționeze comercializarea produselor prevăzute la articolul 1, care îndeplinesc cerințele prezentului regulament.
Dispoziții administrative și punerea în aplicare
Articolul 13
În conformitate cu procedura stabilită la articolul 14, pot fi adoptate următoarele:
-
modificări la Anexele I, II, III, IV și VI;
-
norme pentru aplicarea Anexelor I și III.
Articolul 14
Comisia este sprijinită de un comitet format din reprezentanții statelor membre și prezidat de reprezentantul Comisiei.
Atunci când se recurge la procedura prevăzută în prezentul articol, reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect de măsuri ce urmează să fie adoptate.
Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect, în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate în modul stabilit în articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
Comisia adoptă măsurile avute în vedere, dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
Dacă măsurile avute în vedere nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
Dacă, la expirarea unui termen de trei luni de la sesizarea Consiliului, acesta nu se pronunță, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
Articolul 15
În fiecare an, înainte de 1 iulie, statele membre informează Comisia cu privire la măsurile adoptate în anul precedent pentru punerea în aplicare a prezentului regulament și prezintă în mod special:
-
o listă a operatorilor care, la data de 31 decembrie a anului precedent, au făcut notificarea menționată la articolul 8 alineatul (1) litera (a) și fac obiectul sistemului de control prevăzut la articolul 9;
-
un raport privind supravegherea realizată în aplicarea articolului 9 alineatul (6).
În plus, până la 31 martie în fiecare an, statele membre informează Comisia cu privire la lista organismelor de control autorizate la 31 decembrie anul precedent, structura lor juridică și funcțională, procedura standard de control, sancțiunile și, după caz, marca acestora.
Comisia publică în fiecare an, în seria C a Jurnalului Oficial al Comunităților Europene, listele organismelor autorizate care i-au fost comunicate în limitele de timp prevăzute în paragraful anterior.
Articolul 16
(1) Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
(2) Statele membre aplică articolele 8 și 9 în termen de nouă luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(3) Articolul 5, articolul 8 alineatul (1) și articolul 11 alineatul (1) se aplică după 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14, data aplicării articolul 11 alineatul (1) poate fi amânată pentru o perioadă specificată pentru importurile din țările terțe atunci când, ca urmare a unei solicitări din partea țării terțe, stadiul în care se află examinarea chestiunii nu permite luarea unei decizii privind includerea țării respective în lista prevăzută la articolul 11 alineatul (1) litera (a) înainte de expirarea perioadei prevăzute la primul paragraf.
În vederea respectării perioadei de conversie prevăzută la alineatul (1) din anexa I, perioada scursă înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament este luată în considerare atunci când operatorul poate demonstra, într-un mod care să satisfacă organismul de control, că în acea perioadă a produs în conformitate cu dispozițiile interne în vigoare sau, în absența acestora, cu standardele internaționale recunoscute în materie de producție ecologică.
(4) Timp de 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre pot, prin derogare de la articolul 6 alineatul (1), să autorizeze utilizarea pe teritoriul lor a produselor ce conțin substanțele care nu sunt enumerate în anexa II, atunci când consideră că sunt satisfăcute cerințele prevăzute la articolul 7 alineatul (1).
(5) Pe o perioadă ce expiră după 12 luni de la stabilirea anexei VI, în conformitate cu articolul 5 alineatul (7), statele membre pot continua să autorizeze utilizarea substanțelor care nu sunt enumerate în anexa VI menționată anterior, în conformitate cu dispozițiile lor interne.
(6) Fiecare stat membru informează celelalte state membre și Comisia cu privire la substanțele autorizate în temeiul alineatelor (4) și (5).
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 24 iunie 1991.