31993R2055
L 187/8
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 2055/93 AL CONSILIULUI
din 19 iulie 1993
de atribuire a unei cantități de referință specifice anumitor producători de lapte sau de produse lactate
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
întrucât anumiți producători de lapte și produse lactate, ca urmare a angajamentului luat de necomercializare sau de reconversie, nu au distribuit sau vândut lapte sau produse lactate de la exploatația lor pe perioada anului de referință adoptat de statele membre în contextul punerii în aplicare a regimului de cote; întrucât acestor producători nu li s-a atribuit, din acest motiv, nici o cantitate de referință;
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 857/84 al Consiliului din 31 martie 1984 de adoptare a normelor generale de punere în aplicare a prelevării suplimentare prevăzute în articolul 5c din Regulamentul (CEE) nr. 804/68 în sectorul laptelui și produselor lactate (3) a fost modificat în mod succesiv în favoarea acestor producători de Regulamentele (CEE) nr. 764/89 (4) și (CEE) nr. 1639/91 (5);
întrucât Curtea de Justiție, prin hotărârea din 3 decembrie 1992 în cauza C-224/90, a declarat nul articolul 3a alineatul (1) a doua liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 857/84 conform Regulamentelor (CEE) nr. 764/89 și (CEE) nr. 1639/91 în măsura în care îi exclude de la atribuirea unei cantități de referință specifice pe cesionarii unei prime acordate conform Regulamentului (CEE) nr. 1078/77 al Consiliului din 17 mai 1977 de introducere a regimului de prime pentru necomercializarea de lapte și produse lactate și pentru reconversia efectivelor de vaci de lapte (6), întrucât cesionarii au obținut deja o cantitate de referință pentru o altă exploatație, conform articolului 2 sau 6 din Regulamentul (CEE) nr. 857/84;
întrucât, în hotărârea din 19 mai 1993 în cauza C-81/91, Curtea de Justiție a considerat necesar să se pronunțe asupra interpretării principiului și a modalităților de atribuire a unei cantități de referință specifice în cazul unei cesiuni parțiale dintr-o exploatație pentru care se preconiza deja o astfel de cantitate conform articolului 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84;
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de stabilire a unei taxe suplimentare în sectorul laptelui și produselor lactate (7) a abrogat Regulamentul (CEE) nr. 857/84 începând cu 1 aprilie 1993; întrucât, în consecință și în urma hotărârilor menționate anterior, trebuie adoptat un nou regulament, având drept obiectiv atribuirea, în anumite condiții, a unei cantități de referință specifice pentru cesionarul unei exploatații, în întregime sau parțial, și care fusese exclus de la o astfel de atribuire;
întrucât, pentru a ține cont în întregime de hotărârile Curții de Justiție, trebuie adoptate prevederi care diferă după cum exploatația a fost cedată total sau parțial și, în cazul din urmă, în funcție de atribuirea sau neatribuirea unei cantități de referință specifice în conformitate cu articolul 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84;
întrucât, în conformitate cu articolul 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84, cantitatea de referință specifică se atribuie provizoriu și, ulterior, definitiv, sub rezerva îndeplinirii anumitor condiții; întrucât condițiile menționate se referă în special la reînceperea efectivă a activității de producător de lapte de către solicitantul în cauză; întrucât în cazul de față concesionarii interesați sunt producători activi de lapte sau produse lactate, în conformitate cu articolul 9 litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92; întrucât, în consecință, nu li se pot impune pentru atribuirea cantității de referință specifice condiții identice cu cele prevăzute în articolul 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84;
întrucât, dacă exploatația, din care s-a cedat o parte, a primit deja o cantitate de referință specifică în temeiul articolului 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84, respectiva cantitate trebuie împărțită, conform hotărârii Curții de Justiție din 19 mai 1993, între cedent și cesionar, și trebuie stabilite regulile necesare privind o astfel de împărțire, fără a aduce atingere posibilității statelor membre de a recurge la rezerva națională, dacă este cazul;
întrucât, dacă se recurge la rezerva națională, fie obligatoriu, fie opțional, trebuie prevăzut că această rezervă este completată în special în acest scop, conform dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 3950/92 și, dacă este cazul, conform articolului 5 și articolului 8 prima liniuță din regulamentul menționat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Un producător, în sensul articolului 9 litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92, care:
-
este concesionarul unei prime de necomercializare sau de reconversie conform Regulamentului (CEE) nr. 1078/77 și nu este eligibil în conformitate cu articolul 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84 deoarece primise o cantitate de referință conform articolului 2 sau 6 din respectivul regulament sau
-
a preluat o parte dintr-o exploatație care intră sub incidența acelorași prevederi, dar pentru care nu s-a atribuit nici o cantitate de referință în conformitate cu articolul 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84
primește o cantitate de referință specifică la cerere, dacă:
-
dovedește că a preluat și a respectat angajamentul de necomercializare sau de reconversie cu privire la exploatație sau cu privire la o parte a acesteia;
-
angajamentul menționat a expirat după 31 decembrie 1982;
-
la data cererii sale, nu a cedat, în întregime sau parțial, exploatarea preluată;
-
dovedește, în sprijinul cererii sale, pe baza unor criterii care urmează să fie stabilite, că are capacitatea de a mări producția în exploatația sa cu cantitatea de referință specifică cerută.
(2) Dacă, în cazul unei exploatații din care o parte a fost preluată când exploatația se afla sub incidența dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 1078/77, s-a atribuit o cantitate de referință conform articolului 3a din Regulamentul (CEE) nr. 857/84 pe baza cantității pentru care s-a păstrat sau s-a primit dreptul la primă în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1078/77, respectiva cantitate de referință se împarte între cedentul și cesionarul părții:
-
la cererea celui din urmă, cu condiția ca acesta să respecte dispozițiile articolului 9 litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 și să îndeplinească condițiile prevăzute în alineatul (1) a treia, a patra și a cincea liniuță;
-
proporțional cu suprafețele furajere prevăzute în articolul 1 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CEE) nr. 1391/78 și cedate conform dispozițiilor articolului 7 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92.
Dacă, în urma transferurilor efectuate conform prevederilor relevante, se dovedește că o asemenea împărțire nu este posibilă sau este nesemnificativă din punctul de vedere al cesionarilor, se aplică alineatul (1).
Totuși, prin derogare de la primul paragraf, statele membre pot acorda drepturile cesionarului pentru cantitățile provenite din rezerva națională prevăzută în articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92, în măsura în care cantitățile necesare sunt disponibile.
Articolul 2
Cantitatea de referință specifică prevăzută în articolul 1 alineatul (1) este stabilită de statele membre conform unor criterii obiective, proporțional cu suprafața furajeră prevăzută în articolul 1 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CEE) nr. 1391/78, pe care producătorul o folosea la data punerii în aplicare a respectivului regulament, și pe baza cantității pentru care s-a calculat prima, mai puțin procentul care reprezintă toate reducerile aplicate cantităților de referință stabilite conform articolului 2 din Regulamentul (CEE) nr. 857/84, incluzând, în toate cazurile, o reducere de bază de 4,5 % sau conform articolului 6 din regulamentul menționat.
În cazul în care un producător a obținut deja o cantitate de referință pentru exploatație, conform articolului 3 alineatele (1) și (2) și/sau litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 857/84, sau conform articolului 5 alineatul (4) și/sau articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1546/88 sau conform articolului 2 din Regulamentul (CEE) nr. 857/84, dacă statul membru nu a aplicat articolul 9 alineatul (2) menționat anterior, și/sau articolele 3b și 3c din Regulamentul (CEE) nr. 857/84 și/sau articolul 2 alineatul (45) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1637/91, cantitatea de referință specifică prevăzută în primul paragraf se reduce cu aceeași cantitate.
Articolul 3
Cantitățile necesare pentru atribuirea cantităților de referință specifice producătorilor prevăzuți în articolul 1 alineatul (1) se iau din rezerva prevăzută în articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92.
În cazul prevăzut în articolul 1 alineatul (2) primul paragraf și dacă cedentul nu are capacitatea de a continua producerea de lapte în exploatația sa ca urmare a împărțirii cantității de referință specifice, îi pot fi atribuite cantități din rezerva națională. În acest sens, statul membru stabilește criteriile care trebuie luate în considerare.
Articolul 4
Până la 31 decembrie 1997, dacă statele membre autorizează producătorii prevăzuți în articolul 1 să procedeze la cesiuni temporare conform articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92, cantitatea de referință specifică se transferă, pe parcursul perioadei în cauză, în rezerva națională.
În cazul participării, înainte de 1 octombrie 1996, la orice măsură de abandonare definitivă a cantităților de referință, cantitatea de referință specifică se întoarce la rezerva națională prevăzută în articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 și se plătește o compensație pentru cantitatea cedată, mai puțin cantitatea specifică menționată.
În cazul vinderii sau închirierii, înainte de 1 octombrie 1996, a întregii exploatații sau a unei părți din aceasta, formată din exploatația achiziționată plus celelalte unități de producție gestionate de producător, cantitatea de referință specifică în cauză se întoarce la rezerva națională prevăzută în articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92, proporțional cu suprafața vândută sau închiriată.
Articolul 5
Un producător care a primit o cantitate de referință specifică conform prezentului regulament nu este obligat la prelevarea suplimentară pentru cantitățile produse înainte de 1 aprilie 1993 care nu depășesc cantitatea de referință pe care o deține deja plus cantitatea de referință specifică menționată.
Producătorul a cărui cantitate de referință specifică a fost redusă conform articolului 1 alineatul (2) nu este obligat la prelevare în ceea ce privește cantitățile de lapte comercializate înainte de 1 aprilie 1994 care nu depășesc cantitatea deținută la 1 aprilie 1993.
Articolul 6
Dispozițiile prezentului regulament se aplică de asemenea dacă exploatația în cauză a fost obținută de producătorul prevăzut în articolul 1 prin moștenire sau alte modalități similare.
Articolul 7
Producătorii depun o cerere pentru atribuirea cantității de referință specifice la autoritatea competentă din statul membru înainte de 1 noiembrie 1993.
Articolul 8
Se adoptă modalitățile detaliate de punere în aplicare a prezentului regulament în conformitate cu dispozițiile articolului 30 din Regulamentul (CEE) nr. 804/68.
Articolul 9
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 iulie 1993.