31980R3510
L 368/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 3510/80 AL COMISIEI
din 23 decembrie 1980
privind definirea noțiunii de „produse originare” pentru aplicarea de preferințe tarifare acordate de Comunitatea Economică Europeană unor produse care provin din țări în curs de dezvoltare
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3322/80 al Consiliului din 16 decembrie 1980 privind stabilirea unui program multianual de preferințe tarifare generalizate și aplicarea acestuia în 1981 la anumite produse originare din țări în curs de dezvoltare (1), în special articolul 1,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3320/80 al Consiliului din 16 decembrie 1980 privind deschiderea, repartizarea și modul de gestionare a preferințelor tarifare comunitare pentru produsele textile originare din țări și teritorii în curs de dezvoltare (2), în special articolul 1,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3321/80 al Consiliului din 16 decembrie 1980 privind aplicarea de preferințe tarifare generalizate pentru anul 1981 la anumite produse agricole originare din țări în curs de dezvoltare (3), în special articolul 1,
întrucât pentru totalitatea produselor prevăzute de regulamentele menționate anterior trebuie stabilite reguli în ceea ce privește atât condițiile în care aceste produse dobândesc caracterul de produse originare cât și justificarea acestui caracter și modalitățile de efectuare a controlului; întrucât este oportun, în acest scop, să se reia dispozițiile din Regulamentul (CEE) nr. 3067/79 (4) din 20 decembrie 1979 care definesc noțiunea de produse originare pentru aplicarea de preferințe tarifare acordate de Comunitate; întrucât trebuie să se aducă acestui regulament anumite modificări, luând în considerare experiența dobândită;
întrucât decizia reprezentanților guvernelor statelor membre ale Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, reuniți în cadrul Consiliului din 16 decembrie 1980, privind aplicarea în 1981 de preferințe tarifare generalizate pentru anumite produse siderurgice originare din țări în curs de dezvoltare (80/1185/CECO) (5) stabilește că noțiunea de produse originare este adoptată conform procedurii prevăzute la articolul 14 din Regulamentul (CEE) nr. 802/68 al Consiliului din 27 iunie 1968 privind definirea comună a noțiunii de origine a mărfurilor (6); întrucât regulile care trebuie aplicate în această privință trebuie să fie aceleași cu cele prevăzute pentru celelalte produse;
întrucât trebuie să se prevadă dispoziții tranzitorii în favoarea unor țări ale căror anumite produse nu beneficiau înainte de preferințe tarifare;
întrucât dispozițiile din prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind originea,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL 1
Articolul 1
(1) În conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare acordate de către Comunitate anumitor produse originare din țări în curs de dezvoltare, sunt considerate produse originare dintr-o țară beneficiară a preferințelor respective, sub rezerva ca ele să fi fost transportate direct în Comunitate în înțelesul articolului 5:
(a)
produsele obținute în întregime în această țară;
(b)
produsele obținute în această țară și în fabricarea cărora au intrat alte produse decât cele menționate la litera (a) cu condiția ca produsele respective să fi făcut obiectul unor prelucrări sau transformări suficiente în înțelesul articolului 3.
(2) Produsele enumerate în lista C sunt excluse de la aplicarea dispozițiilor prezentului regulament.
Articolul 2
Sunt considerate, în înțelesul articolului 1 litera (a), ca fiind în întregime obținute într-o țară beneficiară:
(a)
produsele minerale extrase din solul sau de pe fundul mărilor și oceanelor acesteia;
(b)
produsele vegetale care sunt recoltate pe teritoriul acesteia;
(c)
animalele vii care se nasc și cresc pe teritoriul acesteia;
(d)
produsele care provin de la animale vii crescute pe teritoriul acesteia;
(e)
produsele rezultate din vânătoarea sau pescuitul practicate pe teritoriul respectiv;
(f)
produsele rezultate din pescuitul maritim și alte produse extrase din mare de navele țării respective;
(g)
produsele fabricate la bordul navelor-fabrică, exclusiv din produsele menționate la litera (f);
(h)
produsele uzate, ce nu pot servi decât la recuperarea materiilor prime, care sunt colectate pe teritoriul respectiv;
(i)
deșeurile care provin din operațiuni de prelucrare efectuate pe teritoriul acesteia;
(j)
produsele care sunt fabricate pe teritoriul respectiv exclusiv din produsele menționate la literele (a)-(i).
Articolul 3
(1) În conformitate cu articolul 1 litera (b) sunt considerate suficiente:
(a)
prelucrările sau transformările care au ca efect plasarea produselor obținute la o altă poziție tarifară decât cea aferentă fiecăruia din produsele utilizate, cu excepția, totuși, a celor care sunt enumerate în lista A și cărora li se aplică dispozițiile speciale ale acestei liste;
(b)
prelucrările sau transformările enumerate în lista B.
Prin secțiuni, capitole și poziții tarifare se înțeleg secțiunile, capitolele și pozițiile tarifare din nomenclatura Consiliului de Cooperare Vamală (CCV) pentru clasificarea mărfurilor în tarifele vamale.
(2) Atunci când, pentru un anumit produs obținut, o regulă de procentaj limitează, în lista A și în lista B, valoarea produselor realizate susceptibile să fie utilizate, valoarea totală a acestor produse, fie că ele și-au schimbat sau nu, în limitele și condițiile prevăzute în fiecare din cele două liste, poziția tarifară în cursul prelucrărilor, transformărilor sau montării, nu poate depăși în raport cu valoarea produsului obținut valoarea care corespunde nici dacă procentele sunt identice în cele două liste acestui procent comun, nici dacă sunt diferite, celui mai ridicat dintre cele două.
(3) În conformitate cu articolul 1 litera (b), următoarele prelucrări sau transformări continuă să fie considerate insuficiente pentru a conferi caracterul originar, fie că au fost sau nu schimbări de poziții tarifare:
(a)
manipulările destinate să asigure păstrarea în aceeași formă a produselor în timpul transportului și depozitării lor (aerare, diluare, uscare, refrigerare, punerea în saramură, în apă sulfurată sau cu adaos de alte produse, înlăturarea părților stricate și operațiuni similare);
(b)
operațiunile simple de înlăturare a prafului, de cernere, sortare, clasificare, aranjarea pe sortimente (inclusiv compunerea de seturi de produse), spălare, vopsire, tăiere;
(c)
(i)
schimbarea ambalajelor și distribuirea și colectarea coletelor,
(ii)
simpla îmbuteliere, punere în flacoane, saci, etuiuri, cutii, pe planșete etc. și toate operațiunile simple de ambalat;
(d)
aplicarea direct pe produse sau pe ambalajele acestora de mărci, etichete sau alte semne distinctive similare;
(e)
simplul amestec de produse, chiar de tipuri diferite, atunci când unul sau mai mulți compuși ai amestecului nu îndeplinesc condițiile stabilite în prezentul regulament pentru a putea fi considerați originare;
(f)
simpla grupare a părților unor produse în vederea constituirii unui produs complet;
(g)
cumularea a două sau mai multor operațiuni prevăzute la literele (a)-(f);
(h)
sacrificarea animalelor.
Articolul 4
Atunci când listele A și B menționate la articolul 3 stabilesc că produsele obținute într-o țară beneficiară nu sunt considerate originare decât dacă valoarea produselor utilizate nu depășește un anumit procent din valoarea produselor obținute, valorile care trebuie luate în considerare pentru stabilirea acestui procentaj sunt:
-
pe de o parte;
în ceea ce privește produsele despre care s-a dovedit că au fost importate, valoarea lor în vamă la momentul importului,
în ceea ce privește produsele cu o origine nedeterminată, primul preț verificabil plătit pentru aceste produse pe teritoriul țării unde se efectuează fabricarea;
-
pe de altă parte;
prețul franco fabrică al produselor obținute, cu deducere din taxele interne restituite sau care trebuie restituite în caz de export.
Articolul 5
(1) Sunt considerate ca fiind transportate direct din țara beneficiară a exportului în Comunitate:
(a)
produsele al căror transport se efectuează fără tranzitarea teritoriului unui alt stat;
(b)
produsele al căror transport se efectuează prin tranzitarea teritoriului unor alte state decât cel al țării beneficiare de export, cu sau fără transbordare sau antrepozitare temporară în aceste țări, cu condiția ca traversarea acestora din urmă să fie justificată de motive geografice sau legate exclusiv de necesitățile transportului și ca produsele să fi rămas sub supravegherea autorităților vamale din țara de tranzit sau de antrepozitare, să nu fost comercializate sau date spre consum și să nu fi făcut obiectul, dacă este cazul, altor operațiuni decât descărcarea sau reîncărcarea sau orice operațiune destinată să asigure păstrarea lor în aceeași stare;
(c)
produsele al căror transport se efectuează prin tranzitarea teritoriului Austriei, Finlandei, Norvegiei, Suediei sau Elveției și care sunt apoi reexportate în totalitate sau parțial în Comunitate, cu condiția ca ele să fi rămas sub supravegherea autorităților vamale în caz de tranzit sau de antrepozitare în aceste țări și ca ele să nu fi fost date spre consum și să nu fi suferit, dacă este cazul, alte operațiuni decât descărcarea și reîncărcarea sau orice alte operațiuni destinate să asigure păstrarea lor în aceeași stare.
(2) Dovada că se îndeplinesc condițiile menționate la alineatul (1) literele (b) și (c) este furnizată prin prezentarea autorităților vamale competente din Comunitate:
(a)
fie a unui conosament eliberat în țara beneficiară de export și în baza căruia se efectuează traversarea țării de tranzit;
(b)
fie a unei atestări eliberate de autoritățile vamale din țara de tranzit, care conține:
-
o descriere exactă a produselor;
-
data descărcării și a reîncărcării produselor sau, eventual, a îmbarcării sau debarcării lor, cu indicarea navelor utilizate;
-
certificarea condițiilor în care s-a efectuat staționarea produselor pe teritoriul respectiv;
(c)
fie, în lipsa acestora, a tuturor documentelor justificative.
Articolul 6
(1) Produsele originare în înțelesul prezentului regulament sunt admise la importul în Comunitate, pentru a beneficia de preferințele tarifare menționate la articolul 1, ca urmare a prezentării unui certificat de origine, formularul A, eliberat fie de autoritățile vamale, fie de alte autorități guvernamentale din țara beneficiară de export și sub rezerva ca aceasta din urmă să acorde asistență Comunității prin intermediul administrațiilor vamale din statele membre pentru controlul autenticității documentului sau a exactității informațiilor referitoare la originea reală a produselor în cauză.
(2) Cu toate acestea, produsele originare în înțelesul prezentului regulament care fac obiectul unor trimiteri poștale (inclusiv coletele poștale), cu condiția să fie vorba de trimiteri care nu conțin decât produse originare și ca valoarea să nu depășească 1 420 unități de cont europene pe trimitere (7) sunt admise în Comunitate în conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1, după prezentarea unui formular APR, sub rezerva că asistența prevăzută la paragraful precedent se aplică, în aceleași condiții, formularului respectiv.
(3) Produsele originare în înțelesul prezentului regulament sunt admise la importul în Comunitate în conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate în articolul 1 după prezentarea unui certificat de origine, formularul A, eliberat de autoritățile vamale din Austria, Finlanda, Norvegia, Suedia sau Elveția pe baza unui certificat de origine, formularul A, eliberat de autoritățile competente din țara beneficiară de export, cu condiția îndeplinirii cerințelor prevăzute la articolul 5 și sub rezerva ca Austria, Finlanda, Norvegia, Suedia sau Elveția să acorde asistență Comunității prin intermediul administrațiilor vamale respective, pentru controlul autenticității și conformității certificatelor de origine, formularul A. În aceste condiții, procedura menționată la articolul 12 alineatul (1) se aplică mutatis mutandis. Termenul menționat la articolul 27 primul paragraf este prelungit la opt luni.
(4) Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (3), atunci când, la cererea declarantului la vamă, un articol demontat sau nemontat, care intră sub incidența capitolelor 84 și 85 din Tariful Vamal Comun, este importat prin loturi eșalonate, în condițiile stabilite de autoritățile competente, acesta este considerat ca reprezentând un singur articol și se poate prezenta un certificat de circulație a mărfurilor pentru articolul complet în momentul importului primului lot parțial.
(5) Accesoriile, piesele de schimb și utilajele care sunt livrate cu un material, o mașină, un aparat sau un vehicul, care fac parte din echipamentul său obișnuit și ale căror preț este inclus în cel al acestora din urmă sau nu este facturat separat, sunt considerate ca formând un întreg cu materialul, mașina, aparatul sau vehiculul respectiv.
(6) Seturile, în sensul regulii generale 3 din nomenclatura Consiliului de Cooperare Vamală, sunt considerate ca fiind originare, cu condiția ca toate articolele care intră în componența lor să fie originare. Totuși, un set compus din articole originare și neoriginare este considerat originar în totalitate, cu condiția ca valoarea articolelor neoriginare să nu depășească 15 % din valoarea totală a setului.
Articolul 7
(1) Certificatul de origine, formularul A, trebuie să fie prezentat în termen de zece luni de la data eliberării de autoritatea guvernamentală competentă din țara beneficiară de export la biroul vamal al Comunității unde sunt prezentate mărfurile.
(2) Certificatele, formularul A, care sunt prezentate autorităților vamale competente din Comunitate după expirarea termenului de prezentare menționat la alineatul (1) pot fi acceptate în conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1 atunci când nerespectarea termenului se datorează unui caz de forță majoră sau unor circumstanțe excepționale.
În afara acestor cazuri, autoritățile vamale competente din Comunitate pot accepta certificatele atunci când produsele le-au fost prezentate înaintea expirării termenului respectiv.
Articolul 8
În statul membru de import, certificatul este prezentat autorităților vamale în conformitate cu modalitățile prevăzute de legislația acestui stat. Autoritățile respective au dreptul de a cere o traducere a acestuia. Ele pot de asemenea să ceară ca declarația de import să fie completată de o mențiune a importatorului care atestă că produsele îndeplinesc condițiile necesare pentru aplicarea dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1.
Articolul 9
(1) Comunitatea admite ca produse originare în conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1, fără să fie nevoie de prezentarea unui certificat de origine, formularul A, sau de completarea unui formular APR, produsele care fac obiectul unor loturi mici adresate unor persoane private sau care sunt conținute în bagajele personale ale călătorilor, cu condiția să fie vorba de importuri fără caracter comercial, dacă acestea sunt declarate ca îndeplinind condițiilor necesare pentru aplicarea acestor dispoziții și dacă nu există nici o suspiciune în ceea ce privește exactitatea acestei declarații.
(2) Sunt considerate ca fiind lipsite de orice caracter comercial importurile care prezintă un caracter ocazional și care se referă exclusiv la produsele de uz personal sau familial a destinatarilor sau călătorilor, nefiind nevoie ca aceste produse să reprezinte, prin natura și cantitatea lor, o preocupare de ordin comercial.
De asemenea, valoarea globală a mărfurilor nu trebuie să fie mai mare de 90 unități de cont europene în ceea ce privește loturile mici sau de 285 unități de cont europene în ceea ce privește conținutul bagajelor personale ale călătorilor.
Articolul 10
(1) Produsele expediate dintr-o țară beneficiară pentru o expoziție într-o altă țară și vândute, pentru a fi importate în Comunitate, beneficiază la importul în Comunitate de dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1, sub rezerva ca acestea să îndeplinească cerințele prevăzute de prezentul regulament pentru a fi recunoscute ca fiind originare din țara beneficiară de export și cu condiția să se facă dovada, la cererea autorităților vamale competente din Comunitate:
(a)
că un exportator a expediat aceste produse direct de pe teritoriul țării beneficiare de export în țara în care are loc expoziția;
(b)
că acest exportator a vândut produsele sau le-a cedat unui destinatar din Comunitate;
(c)
că produsele au fost expediate în Comunitate în aceeași stare în care au fost expediate la expoziție;
(d)
că, din momentul în care au fost expediate la expoziție, produsele nu au fost utilizate în alte scopuri decât demonstrația la această expoziție.
(2) Un certificat de origine trebuie prezentat în condiții normale autorităților vamale competente din Comunitate. Numele și adresa expoziției trebuie să fie indicate pe certificat. La nevoie, se poate solicita un document justificativ suplimentar referitor la natura produselor și la condițiile în care acestea au fost expuse.
(3) Alineatul (1) se aplică tuturor expozițiilor, târgurilor sau manifestărilor publice similare cu caracter comercial, industrial, agricol sau artizanal - altele decât cele care sunt organizate în scopuri particulare în magazine sau spații comerciale și care au ca obiect vânzarea unor produse străine - și în timpul cărora produsele rămân sub control vamal.
Articolul 11
Constatarea unor mici neconcordanțe între mențiunile aplicate pe certificat și cele aplicate pe documentele prezentate la biroul vamal în vederea îndeplinirii formalităților de import al produselor nu generează ipso facto anularea certificatului în cazul în care se dovedește în mod corespunzător că acesta din urmă corespunde produselor prezentate.
Articolul 12
(1) Controlul a posteriori al certificatelor, formularul A, sau al formularelor APR se efectuează prin sondaj și de fiecare dată când autoritățile vamale competente din Comunitate au suspiciuni fondate în ceea ce privește autenticitatea documentului sau exactitatea informațiilor referitoare la originea reală a produselor respective.
(2) În conformitate cu dispozițiile alineatului (1), autoritățile vamale competente din Comunitate trimit certificatul, formularul A sau formularul APR, autorității guvernamentale competente din țara beneficiară de export, indicând, dacă este cazul, motivele de fond sau de formă care justifică o anchetă. În cazul în care factura a fost prezentată, ele anexează la formularul APR factura sau o copie a acesteia, și furnizează toate informațiile care au putut fi obținute și care sugerează că mențiunile incluse în certificatul respectiv sau în formularul respectiv sunt inexacte.
Dacă acestea decid să suspende aplicarea dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare menționate în articolul 1, până la prezentarea rezultatelor controlului, autoritățile vamale din Comunitate acordă importatorului liberul de vamă pentru produse sub rezerva măsurilor de conservare considerate necesare.
Articolul 13
Notele explicative, listele A, B și C, modelul de certificat de origine, formularul A, și modelul de formular APR, care sunt anexate la prezentul regulament, fac parte integrantă din acesta.
TITLUL II
Articolul 14
În conformitate cu dispozițiile referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1, țările beneficiare respectă sau cer respectarea regulilor privind redactarea și eliberarea certificatelor de origine, formularul A, precum și cele referitoare la cooperarea administrativă, incluse în articolele următoare.
Secțiunea I
Redactarea și eliberarea certificatelor de origine (formularul A)
Articolul 15
(1) Certificatul de origine nu se eliberează decât la cererea scrisă a exportatorului sau a reprezentantului său împuternicit.
(2) Exportatorul sau reprezentantul său prezintă împreună cu cererea orice document justificativ util, care poate dovedi că produsele care trebuie exportate pot determina eliberarea unui certificat de origine.
Articolul 16
Autoritatea guvernamentală competentă din țara beneficiară de export este aceea care trebuie să se asigure că formularele de certificat și de cerere sunt completate.
Articolul 17
Certificatul trebuie să fie în conformitate cu modelul inclus în anexă.
Formatul certificatului este de 210 x 297 milimetri, o toleranță maximă de 5 milimetri în minus și de 8 milimetri în plus fiind admisă în ceea ce privește lungimea. Hârtia utilizată este albă, fără pastă mecanică, finisată pentru scris, și cântărește cel puțin 25 grame pe metru pătrat. Imprimarea pe fond a certificatului este ghioșată, de culoare verde, care scoate în evidență toate falsificările efectuate cu mijloace mecanice sau chimice.
În cazul în care certificatele au mai multe exemplare, numai prima foaie care constituie originalul este imprimată pe fond ghioșat, de culoare verde.
Utilizarea limbii engleze sau franceze pentru redactarea notelor certificatului aflate pe verso nu este obligatorie.
Fiecare certificat are un număr de serie imprimat sau nu, destinat a-l individualiza.
Certificatul este redactat în engleză sau în franceză. Dacă este redactat de mână, acesta trebuie completat cu cerneală și cu litere de tipar.
Articolul 18
Deoarece certificatul constituie documentul justificativ pentru aplicarea dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 1, autoritatea guvernamentală competentă din țara beneficiară de export are obligația de a adopta dispozițiile necesare pentru verificarea originii produselor și controlul celorlalte enunțuri din certificat.
Articolul 19
(1) Eliberarea certificatului se efectuează de către autoritățile guvernamentale competente din țara beneficiară dacă produsele care trebuie exportate pot fi considerate originare din această țară, în înțelesul titlului I din prezentul regulament.
(2) Semnătura care trebuie pusă în caseta 11 din certificat trebuie să fie manuscrisă.
(3) Pentru a verifica îndeplinirea condiției prevăzute la alineatul (1), autoritatea guvernamentală competentă are dreptul de a cere orice documente justificative sau de a proceda la orice control pe care-l consideră necesar.
(4) Eliberarea unui certificat este refuzată de autoritatea guvernamentală competentă din țara beneficiară dacă rezultă din documentele prezentate că produsele la care acesta se referă nu sunt destinate Comunității sau unei țări care acordă preferințe prin aplicarea acelorași reguli ca acelea enunțate în titlul 1 din prezentul regulament.
Articolul 20
Certificatul este ținut la dispoziția exportatorului din momentul în care exportul real este efectuat sau asigurat.
Articolul 21
Deoarece caseta 12 trebuie să fie completată corect cu mențiunea „Comunitatea Economică Europeană” sau cu menționarea unui stat membru ca țară de import, nu este obligatoriu să se completeze caseta 2 din certificatul de origine, formularul A.
Articolul 22
Înlocuirea unuia sau mai multor certificate de origine, formularul A, cu unul sau mai multe certificate de origine, formularul A, este în continuare posibilă, cu condiția să fie efectuată la biroul vamal al Comunității unde se află produsele.
Articolul 23
(1) În mod excepțional, certificatul poate fi eliberat după exportul efectiv al produselor la care se referă atunci când nu a fost eliberat cu ocazia acestui export, ca urmare a unor erori, omisiuni involuntare sau circumstanțe speciale.
(2) Autoritatea guvernamentală competentă nu poate elibera a posteriori un certificat decât după ce a verificat dacă indicațiile conținute în cererea exportatorului sunt în conformitate cu cele din dosarul de export corespunzător și dacă nu s-a eliberat certificatul de origine în momentul exportului produselor respective.
Certificatele de origine eliberate a posteriori trebuie să conțină mențiunea „délivré a posteriori” sau „issued restrospectively” în caseta nr. 4 din formularul A.
Articolul 24
În caz de furt, de pierdere sau distrugere a unui certificat de origine, exportatorul poate cere autorității guvernamentale competente care l-a eliberat un duplicat redactat pe baza documentelor de export care sunt în posesia sa. Duplicatul astfel eliberat trebuie să conțină mențiunea „duplicata” sau „duplicate” în caseta nr. 4 din formularul A, cu data eliberării și numărul de serie a certificatului originar.
În conformitate cu articolul 7, duplicatul produce efecte de la data certificatului original.
Secțiunea II
Redactarea formularelor APR
Articolul 25
(1) Formularul APR trebuie să fie în conformitate cu modelul inclus în anexă.
(2) Formatul formularului APR este de 210 x 148 milimetri, o toleranță maximă de 5 milimetri în minus și de 8 milimetri în plus fiind admisă în ceea ce privește lungimea. Hârtia care se utilizează este albă, fără pastă mecanică, finisată pentru scris și cântărește minimum 64 grame pe metru pătrat.
Utilizarea limbii engleze sau franceze pentru redactarea notelor anexate la formularul APR nu este obligatorie.
Fiecare formular poartă un număr de serie, imprimat sau nu, destinat a-l individualiza.
(3) Pentru fiecare lot se redactează un formular APR.
(4) Formularul este completat și semnat de exportator sau, sub responsabilitatea acestuia, de reprezentantul său împuternicit. Acesta este redactat în engleză sau franceză. Dacă este redactat de mână, acesta trebuie completat cu cerneală și cu litere de tipar. Semnătura pusă în caseta 6 din formular trebuie să fie manuscrisă.
(5) În cazul în care mărfurile conținute în lot au făcut deja obiectul unui control în țara de export, având în vedere definirea noțiunii de produse originare, exportatorul poate indica în caseta 7 „observații” din formularul APR referințele la acest control.
Secțiunea III
Metodele de cooperare administrativă
Articolul 26
Comisiei Comunităților Europene îi sunt comunicate de către țările beneficiare numele și adresele autorităților guvernamentale responsabile cu eliberarea certificatelor de origine, precum și specimenele de ștampile utilizate de către autoritățile respective. Comisia comunică aceste informații autorităților vamale din statele membre.
Articolul 27
(1) Atunci când o cerere de control a posteriori a fost făcută în conformitate cu dispozițiile articolului 12 din titlul I, acest control se efectuează și rezultatele sale sunt, în termen de cel mult șase luni, aduse la cunoștința autorităților vamale competente din Comunitate. Ele trebuie să permită stabilirea faptului că certificatul de origine, formularul A, sau formularul APR contestat este aplicabil produselor efectiv exportate și dacă acestea pot să determine efectiv aplicarea dispozițiilor referitoare la preferințele menționate în articolul 1.
(2) Dacă, în caz de suspiciuni fondate, nu există răspuns la expirarea termenului de șase luni menționat la alineatul (1) sau dacă răspunsul nu cuprinde informații suficiente pentru a se stabili autenticitatea documentului în cauză sau originea reală a produselor, o a doua comunicare se adresează autorităților respective. În cazul în care, după această a doua comunicare, rezultatele controlului nu sunt, în cel mai scurt timp și în termen de cel mult patru luni, aduse la cunoștința autorităților solicitante, sau dacă aceste rezultate nu permit să se stabilească autenticitatea documentului în cauză sau originea reală a produselor, autoritățile solicitante refuză, cu excepția cazurilor de forță majoră sau a unor circumstanțe excepționale, acordarea preferințelor generalizate.
(3) În vederea controlului a posteriori al certificatelor de origine, formularul A, copiile certificatelor, precum și eventual documentele de export care se referă la ele trebuie să fie păstrate cel puțin doi ani de autoritatea guvernamentală competentă din țara beneficiară de export.
Articolul 28
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 29 alineatul (2), atestările de autenticitate prevăzute la articolul 1 alineatul (3) și la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3321/80 al Consiliului sunt menționate în caseta nr. 7 a certificatului de origine, formularul A, prevăzut în prezentul regulament.
(2) Atestările menționate la alineatul (1) constau în descrierea mărfurilor prevăzute la alineatul (3), urmată de ștampila autorității guvernamentale împuternicite, precum și de semnătura manuscrisă a funcționarului împuternicit să certifice autenticitatea descrierii mărfurilor din caseta 7.
(3) Descrierea mărfurilor, prevăzută în caseta 7 din certificatul de origine, este, după caz, formulată după cum urmează:
-
„tabac brut ou non fabriqué du type Virginia” sau „unmanufactured tobacco Virginia type”;
-
„eau-de-vie d'agave «tequila» en recipients contenant deux litres ou moins” sau „agave brandy«tequila» in containers holding two litres or less”.
(4) Atestările de autenticitate în vigoare în 1980 pot fi utilizate în continuare.
Articolul 29
(1) Comisiei Comunităților Europene îi sunt comunicate de către țările beneficiare numele, adresele și specimenele de ștampilă ale autorităților guvernamentale desemnate să furnizeze atestările prevăzute la articolul 28. Comisia comunică aceste informații autorităților vamale din statele membre.
(2) Prin derogare de la dispozițiile articolului 28 alineatele (1) și (2) și fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 28 alineatul (3), precum și dispozițiilor alineatului (1), viza autorității competente pentru certificarea autenticității descrierii mărfurilor menționate la articolul 28 alineatul (3) nu se pune în caseta nr. 7 din certificatul de origine atunci când autoritatea împuternicită să elibereze certificatul de origine este autoritatea guvernamentală împuternicită să elibereze atestarea de autenticitate.
Articolul 30
Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) litera (c) și articolului 6 alineatul (3) din regulament nu sunt aplicabile decât în măsura în care, în cadrul preferințelor tarifare acordate de Austria, Finlanda, Norvegia, Suedia și Elveția unor produse originare din țările în curs de dezvoltare, aceste țări aplică dispoziții similare cu cele menționate anterior.
Comisia informează autoritățile vamale din țările membre despre adoptarea acestor dispoziții de către statul sau statele respective și le comunică data intrării în vigoare a dispozițiilor menționate la articolul 5 alineatul (1) litera (c) și la articolul 6 alineatul (3) și a dispozițiilor similare adoptate de statul sau statele respective.
Articolul 31
(1) Fără a aduce atingere articolului 8 din prezentul regulament, certificatele de origine, formularul A, referitoare la produsele menționate la alineatul (2), care se află la data intrării în vigoare a dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare acordate acestor produse, fie în tranzit, fie plasate în Comunitate sub regimul depozitului provizoriu, antrepozitelor vamale sau zonelor libere, pot fi prezentate, precum și documentele care justifică transportul direct, în termen de șase luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(2) Dispozițiile menționate la alineatul (1) se aplică produselor menționate la anexa I.
Articolul 32
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 1981.
Prezentul regulament est obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 23 decembrie 1980.