DIRECTIVA 2007/27/CE A COMISIEI
din 15 mai 2007
de modificare a anumitor anexe la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE privind stabilirea conținuturilor maxime de reziduuri de etoxazol, indoxacarb, mesosulfuron, 1-metil-ciclopropen, MCPA și MCPB, tolilfluanid și triticonazol
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale (1), în special articolul 10,
având în vedere Directiva 86/363/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 privind stabilirea conținutului maxim pentru reziduurile de pesticide de pe și din produsele alimentare de origine animală (2), în special articolul 10,
având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume (3), în special articolul 7,
având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (4), în special articolul 4 alineatul (1) litera (f),
întrucât:
(1)
Următoarele substanțe active au fost incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE: MCPA și MCPB prin Directiva 2005/57/CE a Comisiei (5), tolilfluanidul prin Directiva 2006/6/CE a Comisiei (6), triticonazolul prin Directiva 2006/39/CE a Comisiei (7).
(2)
Următoarele substanțe active noi au fost incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE: etoxazolul prin Directiva 2005/34/CE a Comisiei (8), mesosulfuronul prin Directiva 2003/119/CE a Comisiei (9), indoxacarbul prin Directiva 2006/10/CE a Comisiei (10) și 1-metil-ciclopropenul prin Directiva 2006/19/CE a Comisiei (11).
(3)
Substanțele active în cauză au fost înscrise în anexa I la Directiva 91/414/CEE pe baza evaluării informațiilor furnizate referitoare la utilizarea propusă. Anumite state membre au furnizat informații privind această utilizare, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din directiva menționată. Informațiile disponibile au fost examinate și sunt suficiente pentru a permite stabilirea unor anumite conținuturi maxime de reziduuri (CMR).
(4)
În cazul în care nu există CMR comunitare sau provizorii, statele membre stabilesc, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE, CMR naționale provizorii, înainte de autorizarea produselor de uz fitosanitar care conțin substanțele active în cauză.
(5)
CMR comunitare și conținuturile recomandate de Codex Alimentarius sunt stabilite și evaluate după proceduri similare. Codexul a stabilit un număr limitat de CMR pentru tolilfluanid și acestea au fost luate în considerare. CMR bazate pe CMR din Codex au fost evaluate în ceea ce privește riscurile pentru consumatori. Nu s-a identificat niciun risc în cadrul parametrilor toxicologici bazați pe studiile de care dispune Comisia.
(6)
Rapoartele de examinare ale Comisiei, care au fost întocmite pentru includerea în anexa I la Directiva 91/414/CEE privind respectivele substanțe active, au stabilit doza zilnică admisibilă (DZA) și, pentru cazul în care este necesară, doza acută de referință (DAR) pentru aceste substanțe. Expunerea consumatorilor de produse alimentare tratate cu respectivele substanțe active a fost evaluată în conformitate cu procedurile comunitare. De asemenea, s-a ținut seama de orientările publicate de Organizația Mondială a Sănătății (12) și de avizul Comitetului științific pentru plante (13) cu privire la metodologia folosită. S-a concluzionat că CMR propuse nu vor conduce la depășirea dozei zilnice admise sau a dozei acute de referință.
(7)
Pentru a garanta o protecție adecvată a consumatorului împotriva expunerii la reziduurile rezultate din utilizările neautorizate ale produselor de uz fitosanitar, ar trebui stabilite CMR provizorii pentru combinațiile produs/pesticid în cauză, la un nivel corespunzător pragului de determinare analitică.
(8)
Stabilirea la nivel comunitar a CMR provizorii nu împiedică statele membre să stabilească CMR provizorii pentru substanțele în cauză, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE și cu anexa VI la directiva menționată. O perioadă de patru ani este considerată suficientă pentru a permite alte utilizări ale substanței active respective. La sfârșitul acestei perioade, CMR provizorii ar trebui să devină definitive.
(9)
Prin urmare, CMR stabilite în anexele la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ar trebui modificate pentru a permite supravegherea și controlul adecvate ale interdicției utilizării acestora și pentru a proteja consumatorul.
(10)
Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ar trebui modificate în consecință.
(11)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animalelor,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 86/362/CEE se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă.
Articolul 2
Directiva 86/363/CEE se modifică în conformitate cu anexa II la prezenta directivă.
Articolul 3
Directiva 90/642/CEE se modifică în conformitate cu anexa III la prezenta directivă.
Articolul 4
(1) Statele membre adoptă și publică până la 16 noiembrie 2007 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele respectivelor acte, precum și un tabel de corespondență între actele în cauză și prezenta directivă.
Statele membre aplică aceste prevederi începând cu 17 noiembrie 2007.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 15 mai 2007.