REGULAMENTUL (CE) NR. 312/2009 AL COMISIEI
din 16 aprilie 2009
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Anexa 37 la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2) prevede, în anumite cazuri, indicarea, în declarația vamală, a unui număr de identificare a persoanei interesate. Cu toate acestea, tipul de număr de identificare care urmează să fie folosit este stabilit de statele membre și statele membre impun persoanei interesate obligația de a se înregistra în sistemul național respectiv. În consecință, operatorii economici și alte persoane care intenționează să importe mărfuri, să transporte mărfuri în cadrul unui regim de tranzit, să exporte mărfuri sau să solicite o autorizație pentru a folosi simplificări vamale sau regimuri vamale în diferite state membre sunt obligate să se înregistreze și să obțină un număr de identificare diferit în fiecare dintre statele membre în cauză.
(2)
Măsurile de sporire a securității, introduse prin Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (3), prevăd analiza riscurilor și schimbul electronic de informații privind riscurile între autoritățile vamale și între aceste autorități și Comisie, într-un cadru comun de gestiune a riscurilor, pentru ca autoritățile vamale să primească informații anterior sosirii sau plecării pentru toate mărfurile care intră pe teritoriul vamal al Comunității sau care părăsesc acest teritoriu, precum și pentru a acorda statutul de operator economic autorizat operatorilor economici fiabili care îndeplinesc anumite condiții. Pentru a spori eficacitatea acestor măsuri, ar trebui să fie posibilă identificarea persoanelor interesate în raport cu un număr comun unic pentru fiecare persoană în cauză.
(3)
În consecință, este necesar să se prevadă un număr de înregistrare și identificare a operatorilor economici (număr EORI), care trebuie atribuit fiecărui operator economic și, după caz, altor persoane, pentru a servi drept referință comună în relațiile acestora cu autoritățile vamale de pe întreg teritoriul Comunității, precum și pentru schimbul de informații între autoritățile vamale și între autoritățile vamale și alte autorități. Pentru a garanta unicitatea acestuia, trebuie folosit un singur număr pentru o anumită persoană.
(4)
Anumite dispoziții din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 pot impune ca persoanele care nu sunt operatori economici să furnizeze un număr EORI atunci când sunt în relații cu autoritățile vamale. Prin urmare, este necesar ca statelor membre să li se permită înregistrarea acestor persoane.
(5)
Pentru a limita necesitatea de a aduce schimbări substanțiale sistemelor naționale de înregistrare existente și dispozițiilor legale interne, și pentru a facilita integrarea sistemului central cu alte sisteme naționale, este oportun să se stabilească faptul că operatorii economici și, după caz, alte persoane, trebuie să solicite numărul EORI, iar statele membre trebuie să le atribuie acest număr.
(6)
Din cauza diversității autorităților implicate în înregistrarea operatorilor economici și a altor persoane în statele membre, fiecare stat membru trebuie să desemneze autoritatea sau autoritățile care vor atribui numerele EORI și vor înregistra operatorii și celelalte persoane interesate.
(7)
Pentru a diminua sarcinile administrative care le revin operatorilor economici și altor persoane, este necesar ca aceștia să poată obține un număr EORI care să fie valabil și în alte state membre, înregistrându-se doar într-unul din aceste state. Pentru a simplifica procesarea informațiilor și a facilita contactele cu autoritățile vamale, odată ce acest număr a fost atribuit, operatorilor economici și celorlalte persoane trebuie să li se impună obligația de a folosi acel număr unic în toate comunicările cu autoritățile vamale pentru care se cere un număr de identificare.
(8)
Pentru a simplifica procedurile administrative și pentru a le oferi autorităților vamale un acces simplu și fiabil la date, trebuie creat un sistem electronic central pentru stocarea și schimbul de date cu privire la înregistrarea operatorilor economici și a celorlalte persoane, precum și cu privire la numerele EORI.
(9)
Pentru a crea un sistem electronic central și a garanta fluiditatea și siguranța funcționării sale, statele membre și Comisia trebuie să coopereze îndeaproape.
(10)
Datele disponibile în sistemul central trebuie să fie folosite în schimbul de informații dintre autoritățile vamale și alte autorități naționale doar în măsura în care accesul acestora din urmă la asemenea date este necesar în scopul de a-și îndeplini obligațiile legale cu privire la circulația mărfurilor plasate sub un regim vamal.
(11)
Publicarea numerelor EORI și a unui număr restrâns de date de înregistrare privind operatorii economici și alte persoane este un instrument care le permite altor părți să verifice respectivele date. Prin urmare, numerele EORI și un număr restrâns de date de înregistrare trebuie publicate. Cu toate acestea, date fiind consecințele publicării, aceasta trebuie să aibă loc doar atunci când operatorul economic sau o altă persoană și-a dat acordul în scris, de bunăvoie și în cunoștință de cauză.
(12)
Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către statele membre este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (4), în timp ce protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către Comisie este reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (5).
(13)
În temeiul articolului 28 din Directiva 95/46/CE, autoritățile naționale de supraveghere trebuie să monitorizeze legalitatea prelucrării datelor cu caracter personal de către statele membre, iar în temeiul articolului 46 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor trebuie să monitorizeze activitatea instituțiilor și organelor comunitare în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal, ținând seama de rolul limitat al acestor instituții și organe comunitare în ceea ce privește datele propriu-zise, iar aceste autorități care acționează în cadrul competențelor lor respective trebuie să coopereze în mod activ și să asigure supravegherea coordonată a prelucrării realizate în conformitate cu acest regulament.
(14)
În lumina experienței dobândite de la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1875/2006 al Comisiei (6) de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93, este necesară adaptarea și precizarea anumitor detalii referitoare la declarațiile prealabile la sosire și la plecare, declarații care trebuie furnizate autorităților vamale pentru mărfurile care intră pe teritoriul Comunității sau care îl părăsesc.
(15)
Sunt necesare norme mai detaliate în special în ceea ce privește schimbul de informații între operatorul mijlocului de transport și biroul vamal de intrare, în cazurile în care un mijloc de transport ajunge într-un port sau într-un aeroport diferit de cel declarat în declarația sumară de intrare.
(16)
În plus, ar trebui specificat în care cazuri și sub ce formă operatorul mijlocului de transport trebuie să notifice biroului vamal de intrare sosirea mijlocului de transport.
(17)
Sunt necesare norme mai detaliate pentru definirea persoanei responsabile de furnizarea informațiilor referitoare la mărfurile necomunitare care la sosirea pe teritoriul vamal al Comunității sunt introduse în depozit temporar. Aceste informații trebuie să rezulte, pe cât posibil, din date aflate deja la dispoziția autorităților vamale.
(18)
Au fost identificate și alte cazuri în care nu este necesară declarația prealabilă la sosire sau la plecare, și anume pentru mărfurile destinate platformelor de foraj sau de exploatare sau care provin de pe astfel de platforme, precum și pentru arme și echipamente militare transportate de autoritățile militare ale unui stat membru sau în numele acestora. De asemenea, pentru a limita sarcina care le revine operatorilor economici, este oportun ca în anumite condiții expedierile de mărfuri a căror valoare intrinsecă nu depășește 22 EUR să fie scutite de obligația prezentării unei declarații prealabile la sosire și la plecare. Atunci când se aplică astfel de scutiri, analiza de risc trebuie efectuată în momentul sosirii sau al plecării mărfurilor, pe baza declarației sumare de depozitare temporară sau a declarației vamale aferente mărfurilor respective.
(19)
Pe lângă aceasta, este necesar să se precizeze modul în care trebuie tratate declarațiile prealabile la plecare pentru care biroul vamal de ieșire nu a transmis biroului vamal de export o confirmare a ieșirii, și să se prevadă în acest sens o procedură de cercetare și informare între biroul vamal de export și cel de ieșire. Mai mult, biroul vamal de export trebuie să aibă posibilitatea de a închide operațiunile de export pentru care nu a fost primită o confirmare a ieșirii din partea biroului vamal de ieșire, fie pe baza dovezilor prezentate de exportator sau de declarant, fie după expirarea unui termen prescris.
(20)
Regulamentul (CE) nr. 1875/2006 a introdus în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 o serie de măsuri cu privire la datele care urmează să fie colectate pentru declarațiile sumare de intrare și ieșire. Anumite progrese tehnice în materie de tehnologie a informației, necesare pentru a asigura implementarea acestor măsuri au arătat că sunt necesare anumite modificări ale acestor date, enumerate în Anexa 30A la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
(21)
Pentru a identifica mai bine cazurile în care seturi de date simplificate pot fi folosite pentru anumite categorii de declarații, este necesar ca „modul de transport” să fie o dată obligatorie.
(22)
Cea mai bună metodă care să permită o identificare fără echivoc a mijloacelor de transport este utilizarea numărului de identificare OMI (numărul european unic de identificare a navelor) al navelor și a numărului european de identificare a navelor (ENI) unic. Aceste date trebuie furnizate în locul denumirii navelor.
(23)
Deoarece transportatorul trebuie informat dacă declarația sumară de intrare este depusă de o altă persoană, este necesară notarea referinței numărului documentului de transport al transportatorului.
(24)
Posibilele fluctuații ale operațiunilor de transport internațional fac necesar să se ofere posibilitatea de a depune cereri de deviere de la rută. În acest scop ar trebui introdus un nou tabel pentru datele privind cererile de deviere de la rută.
(25)
Ca urmare a cerinței de a indica numărul EORI nu va mai fi necesară utilizarea numerelor de cod pentru identificarea părților, iar în ceea ce privește trimiterile poștale, referințele la declarațiile poștale ar trebui înlocuite cu referințe la furnizarea de date de către serviciile poștale.
(26)
Ca o consecință a ajustărilor efectuate cu privire la cerințele referitoare la date, notele explicative pentru datele respective ar trebui ajustate în consecință.
(27)
Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 trebuie modificat în consecință.
(28)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 1, se adaugă următoarele puncte 16 și 17:
„16. Numărul EORI (numărul de înregistrare și identificare a operatorilor economici): un număr, unic în Comunitatea Europeană, pe care autoritatea vamală a unui stat membru sau autoritatea desemnată sau autoritățile desemnate îl atribuie operatorilor economici și altor persoane, în conformitate cu normele stabilite în capitolul 6.
17. Declarația sumară de intrare: declarația sumară menționată la articolul 36a din cod, care trebuie depusă pentru mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Comunității, sub rezerva dispozițiilor contrare din prezentul regulament.”
2.
La partea I, titlul I, se adaugă următorul capitol 6:
„CAPITOLUL 6
Sistemul de înregistrare și identificare
Articolul 4k
(1) Numărul EORI se folosește pentru identificarea operatorilor economici și a altor persoane, în relațiile acestora cu autoritățile vamale.
Structura numărului EORI îndeplinește criteriile prevăzute în anexa 38.
(2) În cazul în care autoritatea responsabilă cu atribuirea numărului EORI nu este autoritatea vamală, fiecare stat membru desemnează autoritatea sau autoritățile responsabile cu înregistrarea operatorilor economici și a altor persoane, precum și cu atribuirea de numere EORI acestora.
Autoritățile vamale din statul membru transmit Comisiei detaliile privind numele și adresa autorității sau autorităților responsabile cu atribuirea de numere EORI. Comisia publică aceste informații pe internet.
(3) Sub rezerva dispozițiilor alineatului (1), statele membre pot folosi drept număr EORI un număr deja atribuit de către autoritățile competente unui operator economic sau unei alte persoane, în scopuri fiscale, statistice sau de altă natură.
Articolul 4l
(1) Un operator economic stabilit pe teritoriul vamal al Comunității este înregistrat de către autoritatea vamală sau de către autoritatea desemnată a statului membru în care este stabilit. Operatorii economici depun o cerere de înregistrare înainte de a-și începe activitățile menționate la articolul 1 punctul 12. Cu toate acestea, operatorii economici care nu au depus cerere de înregistrare pot să o facă în cursul primei lor operațiuni.
(2) În cazurile menționate la articolul 4k alineatul (3), statele membre pot renunța la obligația unui operator economic sau a unei alte persoane de a solicita un număr EORI.
(3) În cazul în care un operator economic care nu este stabilit pe teritoriul vamal comunitar nu are un număr EORI, acesta este înregistrat de către autoritatea vamală sau de către autoritatea desemnată a statului membru în care realizează pentru prima dată una dintre activitățile următoare:
(a)
depune, pe teritoriul Comunității, o declarație sumară sau o declarație vamală, alta decât:
(i)
o declarație vamală făcută în conformitate cu articolele 225-238; sau
(ii)
o declarație vamală realizată în cadrul regimului de admitere temporară;
(b)
depune, pe teritoriul Comunității, o declarație sumară de ieșire sau de intrare;
(c)
administrează o magazie pentru depozitare temporară în temeiul articolului 185 alineatul (1);
(d)
depune o cerere de autorizare în temeiul articolelor 324a sau 372;
(e)
solicită un certificat de operator economic autorizat, în temeiul articolului 14a.
(4) Persoanele altele decât operatorii economici nu sunt înregistrate, în afară de cazul în care sunt îndeplinite cumulativ următoarele condiții:
(a)
asemenea înregistrare este impusă de legislația unui stat membru;
(b)
persoanei nu i s-a atribuit anterior un număr EORI;
(c)
persoana efectuează operațiuni pentru care trebuie furnizat un număr EORI, în conformitate cu anexa 30A sau cu anexa 37, titlul I.
(5) În cazurile menționate la alineatul (4):
(a)
o persoană stabilită pe teritoriul vamal al Comunității, alta decât operatorii economici menționați la alineatul (1), este înregistrată de către autoritatea vamală sau de către autoritatea desemnată a statului membru în care este stabilită;
(b)
o persoană care nu este stabilită pe teritoriul vamal al Comunității, alta decât operatorii economici menționați la alineatul (3), este înregistrată de către autoritatea vamală sau de către autoritatea desemnată a statului membru în care aceasta efectuează activități reglementate de legislația vamală.
(6) Operatorii economici și celelalte persoane interesate au un singur număr EORI.
(7) În sensul prezentului capitol, articolul 4 alineatul (2) din cod se aplică mutatis mutandis pentru a determina dacă o persoană este stabilită într-un stat membru.
Articolul 4m
(1) Datele privind înregistrarea și identificarea operatorilor economici sau, când este cazul, a altor persoane, prelucrate în sistemul menționat la articolul 4o, cuprinde informațiile enumerate în anexa 38d, cu respectarea condițiilor specifice stabilite la articolul 4o alineatele (4) și (5).
(2) În momentul înregistrării operatorilor economici și a altor persoane pentru numărul EORI, statele membre le pot solicita acestora să prezinte date suplimentare față de cele enumerate în anexa 38d, în cazul în care aceste date sunt necesare în scopuri stabilite de legislațiile lor interne.
(3) Statele membre pot solicita operatorilor economici sau, când este cazul, altor persoane, să furnizeze informațiile menționate la alineatele (1) și (2) prin mijloace electronice.
Articolul 4n
Numărul EORI se folosește, dacă este necesar, în toate comunicările dintre operatorii economici sau celelalte persoane și autoritățile vamale. El se folosește, de asemenea, pentru schimburile de informații dintre autoritățile vamale, precum și pentru schimburile de informații dintre acestea și alte autorități, în conformitate cu condițiile stabilite la articolele 4p și 4q.
Articolul 4o
(1) Statele membre cooperează cu Comisia în vederea dezvoltării unui sistem electronic central de informații și comunicații care să conțină datele enumerate în anexa 38d, furnizate de toate statele membre.
(2) Autoritățile vamale cooperează cu Comisia la prelucrarea și schimbul dintre autoritățile vamale, precum și dintre Comisie și autoritățile vamale, de date de înregistrare și de identificare ale operatorilor economici și ale celorlalte persoane, enumerate în anexa 38d, folosind sistemul menționat la alineatul (1).
Datele care nu sunt enumerate în anexa 38d nu se prelucrează în sistemul central.
(3) Statele membre se asigură că sistemele lor naționale sunt actualizate permanent, sunt complete și exacte.
(4) Statele membre încarcă în mod periodic în sistemul central datele enumerate în anexa 38d, punctele 1-4, privind operatorii economici și celelalte persoane, ori de câte ori se atribuie noi numere EORI sau când apar modificări ale datelor în cauză.
(5) Statele membre încarcă, de asemenea, în mod periodic în sistemul central, atunci când sunt disponibile în sistemele naționale, datele enumerate în anexa 38d, punctele 5-12, privind operatorii economici și celelalte persoane, ori de câte ori se atribuie noi numere EORI sau când apar modificări ale datelor în cauză.
(6) Numai numerele EORI atribuite în conformitate cu articolul 4l alineatele (1)-(5) se încarcă în sistemul central, împreună cu alte date menționate în anexa 38d.
(7) În momentul în care se constată că un operator economic sau o altă persoană își încetează activitățile menționate la articolul 1 punctul 12, statele membre reflectă această situație în datele enumerate în anexa 38d, punctul 11.
Articolul 4p
În fiecare stat membru, autoritatea desemnată în conformitate cu articolul 4k alineatul (2) acordă autorităților vamale din statul membru în cauză acces direct la datele menționate în anexa 38d.
Articolul 4q
(1) În fiecare stat membru, următoarele autorități, hotărând de la caz la caz, pot să-și acorde reciproc acces direct la datele menționate la punctele 1-4 din anexa 38d de care dispun:
(a)
autoritățile vamale;
(b)
autoritățile veterinare;
(c)
autoritățile sanitare;
(d)
autoritățile statistice;
(e)
autoritățile fiscale;
(f)
autoritățile care răspund de lupta împotriva fraudei;
(g)
autoritățile care răspund de politicile comerciale, inclusiv autoritățile din sectorul agricol, dacă este cazul;
(h)
autoritățile care răspund de securitatea frontierelor.
(2) Autoritățile menționate la alineatul (1) pot stoca datele menționate la respectivul alineat sau pot face schimb reciproc de date numai dacă o astfel de prelucrare este necesară în vederea îndeplinirii obligațiilor lor legale cu privire la circulația mărfurilor plasate sub un regim vamal.
(3) Autoritățile vamale din statele membre transmit Comisiei detaliile privind adresele autorităților menționate la alineatul (1). Comisia publică aceste informații pe internet.
Articolul 4r
Un număr EORI și datele enumerate în anexa 38d se prelucrează în sistemul central pentru perioada de timp prevăzută de legislația statelor membre care au încărcat datele menționate la articolul 4o alineatele (4) și (5).
Articolul 4s
(1) Prezentul regulament lasă intact și nu aduce atingere în niciun fel nivelului de protecție a persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal, în conformitate cu legislația comunitară și cea națională, și în special nu modifică nici obligațiile statelor membre cu privire la prelucrarea de către acestea a datelor personale, în temeiul Directivei 95/46/CE, nici obligațiile instituțiilor și organelor comunitare cu privire la prelucrarea de către acestea, în exercitarea competențelor lor, a datelor personale, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
(2) Datele de identificare și de înregistrare ale operatorilor economici și ale celorlalte persoane, constituite de setul de date enumerate în anexa 38d, punctele 1, 2 și 3, pot fi publicate de Comisie pe internet numai dacă aceștia și-au dat acordul de bunăvoie, în scris și în cunoștință de cauză. Atunci când este dat, respectivul acord se comunică, în conformitate cu legislația internă a statelor membre, fie autorității sau autorităților statelor membre desemnate în conformitate cu articolul 4k alineatul (2), fie autorităților vamale.
(3) Drepturile persoanelor cu privire la datele lor de înregistrare enumerate în anexa 38d și prelucrate în sistemele naționale se exercită în conformitate cu legislația statului membru care a stocat datele cu caracter personal respective, și în special, atunci când este cazul, cu dispozițiile de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE.
Articolul 4t
Autoritățile naționale de supraveghere a protecției datelor și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, fiecare acționând în conformitate cu competențele lor respective, cooperează activ și asigură o supraveghere coordonată a sistemului menționat la articolul 4o alineatul (1).”
3.
Articolul 181b se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 181b
În înțelesul prezentului capitol și al anexei 30A:
Transportator: înseamnă persoana care introduce mărfurile sau își asumă responsabilitatea transportului acestora pe teritoriul vamal al Comunității, menționată la articolul 36b alineatul (3) din cod. Cu toate acestea,
în cazul unui transport combinat, menționat la articolul 183b, transportator înseamnă persoana care va opera mijlocul de transport care, după intrarea pe teritoriul vamal al Comunității, se va deplasa ca mijloc de transport activ autonom;
în cazul transportului maritim sau aerian efectuat în condițiile existenței unui acord de partajare a spațiului navei/aeronavei sau a altor aranjamente contractuale, menționate la articolul 183c, transportator înseamnă persoana care a încheiat un contract și care a emis un conosament maritim sau o scrisoare de transport aerian pentru transportul efectiv al mărfurilor spre teritoriul vamal al Comunității”.
4.
La articolul 181c, primul paragraf se modifică după cum urmează:
(a)
litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
mărfurile acoperite de o declarație vamală efectuată prin orice alt act, în conformitate cu articolele 230, 232 și 233, cu excepția paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial transportate în cadrul unui contract de transport;”
(b)
litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală verbală, în conformitate cu articolele 225, 227 și cu articolul 229 alineatul (1), cu excepția paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial transportate în cadrul unui contract de transport;”
(c)
litera (j) se înlocuiește cu următorul text:
„(j)
mărfurile transportate la bordul navelor de linii maritime regulate, autorizate corespunzător, în conformitate cu articolul 313b și mărfurile de la bordul navelor sau al aeronavelor care sunt transportate între porturi sau aeroporturi comunitare fără escale în porturi sau aeroporturi situate în afara teritoriului vamal al Comunității;”
(d)
se adaugă următoarele litere (l)-(n):
„(l)
armele și echipamentele militare introduse pe teritoriul vamal al Comunității de către autoritățile responsabile de apărarea unui stat membru, în cadrul unui transport militar sau al unui transport efectuat în exclusivitate pentru autoritățile militare;
(m)
următoarele mărfuri introduse pe teritoriul vamal al Comunității direct de pe platforme de foraj sau de exploatare operate de o persoană stabilită pe teritoriul vamal al Comunității:
(i)
mărfurile care au fost încorporate în astfel de platforme, în scopul construcției, al reparării, al întreținerii sau al transformării acestora;
(ii)
mărfurile care au fost destinate instalării pe platformele respective sau dotării acestora;
(iii)
mărfurile utilizate sau consumate pe platformele respective; și
(iv)
deșeurile nepericuloase provenind de pe aceste platforme;
(n)
mărfurile care fac parte dintr-un transport a cărui valoare intrinsecă nu depășește 22 EUR, cu condiția ca autoritățile vamale să accepte, cu acordul operatorului economic, realizarea unei analize de risc utilizând informațiile conținute în sistemul utilizat de operatorul economic sau furnizate de acest sistem.”;
(e)
al doilea paragraf se elimină.
5.
Articolul 183 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (2), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„Autoritățile vamale nu acceptă depunerea unei declarații sumare de intrare întocmite pe suport de hârtie sau o altă procedură care să o înlocuiască, stabilită de comun acord între autoritățile vamale, decât în una dintre următoarele împrejurări:”;
(b)
se adaugă următoarele alineate (6)-(9):
„(6) Autoritățile vamale notifică imediat persoanei care a depus declarația sumară de intrare înregistrarea acesteia. Atunci când declarația sumară de intrare este depusă de o persoană menționată la articolul 36b alineatul (4) din cod, autoritățile vamale îi notifică înregistrarea și transportatorului, cu condiția ca acesta să fie conectat la sistemul vamal.
(7) Atunci când declarația sumară de intrare este depusă de o persoană menționată la articolul 36b alineatul (4) din cod, autoritățile vamale pot presupune, în lipsa unor dovezi contrare, că transportatorul și-a dat consimțământul în cadrul aranjamentelor contractuale și că avea cunoștință de depunerea declarației.
(8) Autoritățile vamale notifică imediat persoanei care a depus modificări la declarația sumară de intrare înregistrarea acestora. Atunci când modificările la declarația sumară de intrare sunt depuse de o persoană menționată la articolul 36b alineatul (4) din cod, autoritățile vamale îi notifică înregistrarea și transportatorului, cu condiția ca acesta să fi solicitat autorităților vamale astfel de notificări și să fie conectat la sistemul vamal.
(9) În cazul în care, după trecerea unui termen de 200 de zile de la data depunerii declarației sumare de intrare, sosirea mijlocului de transport nu a fost notificată autorităților vamale conform articolului 184g sau mărfurile nu au fost prezentate în vamă conform articolului 186, se consideră că declarația sumară de intrare nu a fost depusă.”
6.
Articolul 183b se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 183b
În cazul transportului combinat, dacă mijlocul de transport activ care intră pe teritoriul vamal al Comunității servește doar transportului unui alt mijloc de transport care, după intrarea pe teritoriul vamal al Comunității, se va deplasa ca mijloc de transport activ autonom, obligația de a depune declarația sumară de intrare revine operatorului acestui alt mijloc de transport.
Termenul de depunere a declarației sumare de intrare corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport activ care intră pe teritoriul vamal al Comunității, astfel cum este prevăzut la articolul 184a.”
7.
Articolul 183d se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 183d
(1) Atunci când un mijloc de transport care intră pe teritoriul vamal al Comunității urmează să ajungă mai întâi la un birou vamal dintr-un stat membru care nu a fost declarat în declarația sumară de intrare, operatorul acestui mijloc de transport sau reprezentantul său trebuie să informeze biroul vamal de intrare declarat printr-un mesaj de „cerere de deviere de la rută”. Acest mesaj trebuie să includă datele prevăzute în anexa 30A și se completează în conformitate cu notele explicative din această anexă. Acest alineat nu se aplică în cazurile la care se face referire la articolul 183a.
(2) Biroul vamal de intrare declarat notifică imediat biroului vamal de intrare real devierea de la rută și rezultatele analizei de risc pentru siguranță și securitate”.
8.
La articolul 184a alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
pentru încărcăturile în vrac/fracționate, cu excepția cazurilor în care se aplică literele (c) sau (d), cel puțin patru ore înainte de sosirea în primul port situat pe teritoriul vamal al Comunității.”
9.
Articolul 184d se modifică după cum urmează:
(a)
la al doilea paragraf al alineatului (2), a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care analiza de risc dă autorităților vamale motive rezonabile să considere că introducerea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității ar constitui o amenințare la adresa siguranței și securității comunitare suficient de gravă încât să necesite o intervenție imediată, aceste autorități informează persoana care a depus declarația sumară de intrare și, în cazul în care acesta este diferit, transportatorul, cu condiția ca acesta din urmă să fie conectat la sistemul vamal, că aceste mărfuri nu trebuie să fie încărcate.”;
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În cazul în care mărfuri neacoperite de o declarație sumară de intrare, în conformitate cu articolul 181c literele (c)-(i), (l)-(n), sunt introduse pe teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării acestora, pe baza declarației sumare de depozitare temporară sau a declarației vamale care le acoperă, atunci când acestea sunt disponibile.”
10.
La articolul 184e, paragrafele al doilea și al treilea se înlocuiesc cu următorul text:
„În cazul în care se identifică un risc, biroul vamal din primul port sau aeroport de intrare decide să ia măsuri de interzicere în cazul unor transporturi considerate ca reprezentând o amenințare de o asemenea gravitate, încât este necesară o intervenție imediată și, în orice caz, transmite rezultatele analizei de risc porturilor sau aeroporturilor următoare.
În porturile sau aeroporturile următoare, situate pe teritoriul vamal al Comunității, se aplică articolul 186 pentru mărfurile prezentate la birourile vamale din porturile sau aeroporturile respective.”
11.
Articolul 184f se elimină.
12.
În partea I titlul VI capitolul 1 se introduce următoarea secțiune 5:
„Secțiunea 5
Notificarea sosirii
Articolul 184g
Operatorul mijlocului activ de transport care intră pe teritoriul Comunității sau reprezentantul acestuia notifică autorităților vamale de la primul birou vamal de intrare sosirea mijlocului de transport. Această notificare de sosire trebuie să conțină datele necesare pentru identificarea declarațiilor sumare de intrare depuse, aferente tuturor mărfurilor transportate cu respectivul mijloc de transport. În măsura posibilului, se utilizează metodele disponibile pentru notificarea sosirii.”
13.
Articolul 186 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 186
(1) Mărfurile necomunitare prezentate în vamă trebuie să facă obiectul unei declarații sumare de depozitare temporară, conform indicațiilor autorităților vamale.
Declarația sumară de depozitare temporară se depune de către persoana care prezintă mărfurile sau în numele acesteia, cel mai târziu în momentul prezentării. Atunci când declarația sumară de depozitare temporară este depusă de o altă persoană decât administratorul magaziei pentru depozitare temporară, autoritățile vamale îl informează pe operator cu privire la declarație, cu condiția ca această persoană să fie indicată în declarația sumară de depozitare temporară și conectată la sistemul vamal.
(2) Declarația sumară de depozitare temporară poate lua una dintre formele următoare, conform indicațiilor autorităților vamale:
(a)
o trimitere la orice declarație sumară de intrare pentru mărfurile în cauză, completată de detaliile specifice unei declarații sumare de depozitare temporară;
(b)
o declarație sumară de depozitare temporară care să includă o trimitere la o declarație sumară de intrare pentru mărfurile în cauză;
(c)
un manifest sau un alt document de transport, cu condiția ca acesta să conțină detaliile unei declarații sumare de depozitare temporară, inclusiv o trimitere la o declarație sumară de intrare pentru mărfurile în cauză.
(3) Trimiterile la o declarație sumară de intrare nu sunt necesare atunci când mărfurile au fost deja plasate în depozit temporar sau când li s-a atribuit deja o destinație vamală și nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
(4) Pot fi utilizate sisteme de inventar comerciale, sisteme de inventar ale porturilor sau sisteme de inventar de transport, cu condiția ca acestea să fie aprobate de autoritățile vamale.
(5) Declarația sumară de depozitare temporară poate include notificarea de sosire menționată la articolul 184g sau poate fi depusă împreună cu aceasta.
(6) În sensul articolului 49 din cod, se consideră că declarația sumară de depozitare temporară a fost depusă la data prezentării mărfurilor.
(7) Declarația sumară de depozitare temporară se păstrează de către autoritățile vamale pentru a verifica dacă mărfurilor la care se referă le-a fost atribuită o destinație vamală.
(8) Nu sunt necesare declarații sumare de depozitare temporară atunci când, cel târziu la momentul prezentării în vamă:
(a)
mărfurile sunt declarate pentru un regim vamal sau li se atribuie în alt mod o destinație vamală; sau
(b)
există dovada statutului comunitar al mărfurilor, stabilită conform articolelor 314b-336.
(9) Atunci când o declarație vamală a fost depusă la biroul vamal de intrare ca declarație sumară de intrare, în conformitate cu articolul 36c din cod, autoritățile vamale acceptă declarația din momentul prezentării mărfurilor și acestea sunt plasate direct sub regimul declarat, cu respectarea condițiilor aplicabile regimului respectiv.
(10) În sensul alineatelor (1)-(9), în cazul în care mărfuri necomunitare care circulă de la biroul vamal de plecare sub un regim de tranzit sunt prezentate în vamă într-un birou de destinație situat pe teritoriul vamal al Comunității, se consideră că declarația de tranzit destinată autorităților vamale de la biroul de destinație este declarația sumară de depozitare temporară.”
14.
Articolul 189 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 189
Mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Comunității pe cale maritimă sau pe calea aerului care rămân la bordul aceluiași mijloc de transport în vederea transportării, fără a fi transbordate, se prezintă în vamă, în conformitate cu articolul 40 din cod, numai în portul sau aeroportul comunitar unde sunt descărcate sau transbordate.”
15.
La articolul 251 alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
în cazul altor mărfuri, biroul vamal de export să fi fost informat în conformitate cu articolul 792a alineatul (1), sau să considere, în conformitate cu articolul 796e alineatul (2), că mărfurile declarate nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității.”
16.
Articolul 592a se modifică după cum urmează:
(a)
litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
mărfurile acoperite de o declarație vamală efectuată prin orice altă acțiune, în conformitate cu articolul 231, articolul 232 alineatul (2) și articolul 233, cu excepția paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial transportate în cadrul unui contract de transport;”
(b)
litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație verbală, în conformitate cu articolele 226, 227 și 229 alineatul (2), cu excepția paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial transportate în cadrul unui contract de transport;”
(c)
litera (j) se înlocuiește cu următorul text:
„(j)
mărfurile transportate la bordul navelor de linii maritime regulate, autorizate corespunzător, în conformitate cu articolul 313b și mărfurile de la bordul navelor sau al aeronavelor care circulă între porturi sau aeroporturi comunitare fără escale în porturi sau aeroporturi situate în afara teritoriului vamal al Comunității;”
(d)
se adaugă următoarele litere (k)-(m):
„(k)
armele și echipamentele militare scoase de pe teritoriul vamal al Comunității de către autoritățile responsabile de apărarea unui stat membru, în cadrul unui transport militar sau al unui transport efectuat în exclusivitate pentru autoritățile militare;
(l)
următoarele mărfuri scoase de pe teritoriul vamal al Comunității direct pe platforme de foraj sau de exploatare operate de o persoană stabilită pe teritoriul vamal al Comunității:
(i)
mărfurile care urmează să fie utilizate în scopul construcției, al reparării, al întreținerii sau al transformării acestor platforme;
(ii)
mărfurile care urmează să fie instalate pe platformele respective sau să fie folosite în vederea dotării acestora;
(iii)
mărfurile care urmează să fie utilizate sau consumate pe platformele respective;
(m)
mărfurile care fac parte dintr-un transport a cărui valoare intrinsecă nu depășește 22 EUR, cu condiția ca autoritățile vamale să accepte, cu acordul operatorului economic, realizarea unei analize de risc utilizând informațiile conținute în sistemul utilizat de operatorul economic, sau furnizate de acest sistem.”
17.
La articolul 592b alineatul (1) litera (a), punctul (ii) se înlocuiește cu următorul text:
„(ii)
pentru încărcăturile în vrac/fracționate, cu excepția cazurilor în care se aplică punctele (iii) sau (iv), cel puțin patru ore înainte de plecarea din portul situat pe teritoriul vamal al Comunității;”
18.
Articolul 592g se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 592g
În cazul în care mărfurile scutite, în conformitate cu articolul 592a literele (c)-(m), de obligația de a prezenta o declarație vamală în termenele menționate la articolele 592b și 592c părăsesc teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării lor, pe baza declarației vamale care le reglementează, atunci când aceasta este disponibilă.”
19.
La articolul 792a alineatul (1), a treia teză se elimină.
20.
Articolul 792b se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 792b
Articolele 796da și 796e se aplică mutatis mutandis în cazurile în care a fost depusă o declarație de export pe suport de hârtie.”
21.
După articolul 796d se inserează următorul articol 796da:
„Articolul 796da
(1) În cazul în care, după 90 de zile de la acordarea liberului de vamă pentru export, biroul vamal de export nu a primit mesajul „rezultatele ieșirii” menționat la articolul 796d alineatul (2), acesta poate solicita exportatorului sau declarantului, în cazul în care este necesar, să indice data la care mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității, precum și biroul vamal prin care acestea au ieșit.
(2) Din proprie inițiativă sau ca răspuns la o cerere formulată în conformitate cu alineatul (1), exportatorul sau declarantul poate informa biroul vamal de export că mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității, indicând data la care mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității și biroul vamal de ieșire a mărfurilor, și îi poate cere biroului vamal de export să certifice ieșirea mărfurilor. În acest caz, biroul vamal de export solicită mesajul „rezultatele ieșirii” de la biroul vamal de ieșire, care trebuie să răspundă în termen de 10 zile.
(3) Atunci când, în cazurile menționate la alineatul (2), biroul vamal de ieșire nu confirmă ieșirea mărfurilor în termenul menționat la alineatul (2), biroul vamal de export informează exportatorul sau declarantul.
Exportatorul sau declarantul poate furniza biroului vamal de export dovada că mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
(4) Dovada menționată la alineatul (3) poate fi furnizată în special prin unul dintre mijloacele următoare sau o combinație a acestora:
(a)
o copie a bonului de livrare, semnată sau autentificată de destinatarul situat în afara teritoriului vamal al Comunității;
(b)
dovada plății sau factura sau bonul de livrare, semnate sau autentificate corespunzător de operatorul economic care a scos mărfurile de pe teritoriul vamal al Comunității;
(c)
o declarație semnată sau autentificată de societatea care a scos mărfurile de pe teritoriul vamal al Comunității;
(d)
un document certificat de autoritățile vamale ale unui stat membru sau ale unei țări aflate în afara teritoriului vamal al Comunității;
(e)
evidențele operatorilor economici pentru mărfurile livrate către platforme de foraj sau de exploatare a țițeiului sau a gazelor naturale.”
22.
Articolul 796e se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 796e
(1) Biroul vamal de export îi certifică exportatorului sau declarantului ieșirea mărfurilor în următoarele cazuri:
(a)
dacă a primit mesajul „rezultatele ieșirii” de la biroul vamal de ieșire;
(b)
în cazurile menționate la articolul 796da alineatul (2), dacă nu a primit mesajul „rezultatele ieșirii” de la biroul vamal de ieșire în termen de 10 zile, dar consideră că dovada furnizată în conformitate cu articolul 796da alineatul (4) este suficientă.
(2) În cazul în care biroul vamal de export nu a primit, după expirarea unui termen de 150 de zile de la data acordării liberului de vamă pentru export, nici mesajul „rezultatele ieșirii” de la biroul vamal de ieșire, nici o dovadă satisfăcătoare în conformitate cu articolul 796da alineatul (4), lipsa acestora poate fi considerată de biroul vamal de export echivalentă cu informația că mărfurile nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
(3) Biroul vamal de export informează exportatorul sau declarantul, precum și biroul vamal de ieșire declarat, cu privire la invalidarea declarației de export.
Biroul vamal de export informează biroul vamal de ieșire declarat în cazul în care a acceptat dovada în conformitate cu alineatul (1) litera (b).”
23.
Articolul 842a se modifică după cum urmează:
(a)
litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
„(a)
cazurile enumerate la articolul 592a literele (a)-(m)”;
(b)
litera (b) se elimină.
24.
La articolul 842d alineatul (1), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Dispozițiile articolului 592b alineatele (2) și (3) și ale articolului 592c se aplică mutatis mutandis.”
25.
Se introduce următorul articol 842f:
„Articolul 842f
În cazul în care, la expirarea unui termen de 150 de zile de la data depunerii declarației, mărfurile care fac obiectul unei declarații sumare de ieșire nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității, se consideră că declarația sumară de ieșire nu a fost depusă.”
26.
Anexa 30A se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
27.
Anexa 37 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
28.
Anexa 38 se modifică în conformitate cu anexa III la prezentul regulament.
29.
Se introduce anexa 38d, astfel cum figurează în anexa IV la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică de la 1 iulie 2009.
Cu toate acestea, până la 1 iulie 2010, articolul 1 alineatul (2), în măsura în care se referă la articolul 4o alineatul (4), precum și datele menționate în anexa 38d, punctul 4, se aplică numai în cazul în care datele în cauză sunt disponibile în sistemele naționale.
Articolul 1 alineatul (2), în măsura în care se referă la articolul 4o alineatul (1), se aplică de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
Un stat membru poate aplica articolul 1 alineatul (2), în măsura în care se referă la articolul 4l, înainte de 1 iulie 2009. În acest caz, statul respectiv informează Comisia cu privire la data aplicării. Comisia publică informațiile respective.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 aprilie 2009.