32006R1692
L 328/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1692/2006 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 24 octombrie 2006
de stabilire a celui de-al doilea program „Marco Polo” de acordare a asistenței financiare comunitare pentru îmbunătățirea performanțelor de mediu ale sistemului de transport de mărfuri (Marco Polo II) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1382/2003
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 71 alineatul (1) și articolul 80 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Cartea albă a Comisiei privind politica comună în domeniul transporturilor din septembrie 2001 pune accent pe dezvoltarea intermodalității ca mijloc practic și eficient de realizare a unui sistem echilibrat de transport și propune nu doar dezvoltarea autostrăzilor maritime, opțiuni maritime intermodale integrate de înaltă calitate, ci și utilizarea mai intensă a transportului feroviar și pe căile navigabile interioare ca elemente-cheie în această strategie. În cadrul reuniunii de la Gothenburg din 15 și 16 iunie 2001, Consiliul European a declarat că reechilibrarea între modurile de transport se află în centrul strategiei de dezvoltare durabilă. În plus, în cadrul reuniunii de la Barcelona din 15 și 16 martie 2002, Consiliul European a pus accent pe necesitatea reducerii congestiei în locurile de strangulare a traficului în anumite regiuni, menționând, în special, zona Alpilor, a Pirineilor și a Mării Baltice - o indicație care arată că rutele maritime ale autostrăzilor maritime reprezintă un element important și o parte integrantă a rețelei transeuropene de transport. Un program de finanțare a intermodalității orientat spre piață reprezintă un instrument central pentru dezvoltarea în continuare a intermodalității și ar trebui să sprijine, în special, realizarea autostrăzilor maritime, asigurând, inter alia, o îmbunătățire a coeziunii economice, sociale și teritoriale, precum și a transportului feroviar și pe căile navigabile interioare.
(2)
În cazul în care nu se iau măsuri decisive, totalul transportului rutier de mărfuri în Europa ar putea crește cu peste 60 % până în 2013. Efectul ar consta într-o creștere estimată a transportului rutier internațional de mărfuri în perioada 2007-2013 cu 20,5 miliarde de tone-kilometri pe an pentru cele 25 de state membre ale Uniunii Europene, cu urmări negative în ceea ce privește cheltuielile suplimentare pentru infrastructura rutieră, accidentele, congestiile de trafic, poluarea locală și globală, fiabilitatea lanțului de distribuție și a proceselor de logistică și daune aduse mediului.
(3)
Pentru a face față creșterii transportului rutier de mărfuri, trebuie să se utilizeze, mai mult decât în prezent, transportul maritim pe distanțe mici, transportul feroviar și pe căile navigabile interioare, fiind necesară stimularea în continuare a inițiativelor puternice din sectorul transporturilor și logisticii, de exemplu, dezvoltarea inovațiilor tehnice în domeniul materialului rulant, pentru a reduce ambuteiajul.
(4)
În consecință, programul instituit de Regulamentul (CE) nr. 1382/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 iulie 2003 de acordare a asistenței financiare comunitare pentru îmbunătățirea performanțelor de mediu ale sistemului de transport de mărfuri (Programul Marco Polo) (3) ar trebui să fie extins prin noi acțiuni, cu scopul unei reduceri efective a transportului rutier internațional. În consecință, Comisia a propus un program mai drastic, denumit în continuare „Programul Marco Polo II” sau „programul”, pentru a crește intermodalitatea, pentru a reduce ambuteiajul și a îmbunătăți performanțele de mediu ale sistemului de transport de mărfuri în cadrul Comunității. Pentru a atinge acest obiectiv, programul ar trebui să susțină acțiuni în domeniul transportului de mărfuri, logisticii și altor piețe relevante, ținând seama de necesitățile întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). Programul ar trebui să ajute, cel puțin, la transferul creșterii agregate preconizate a traficului rutier internațional de mărfuri, deși este de preferat chiar mai mult decât atât, spre transportul maritim pe distanțe mici, spre transportul feroviar și pe căile navigabile interioare sau spre o combinație a modurilor de transport în care parcursurile rutiere să fie cât mai scurte posibil. În consecință, programul Marco Polo instituit de Regulamentul (CE) nr. 1382/2003 ar trebui să fie înlocuit.
(5)
Programul Marco Polo II se caracterizează prin diferite tipuri de acțiuni care ar trebui să contribuie la un transfer modal măsurabil și susținut, precum și la o mai bună cooperare pe piața intermodală. În plus, acțiunile realizate în temeiul programului Marco Polo II ar trebui, de asemenea, să contribuie la reducerea efectivă a transportului rutier internațional de mărfuri.
(6)
Acțiunile care urmează să fie finanțate prin programul Marco Polo II ar trebui să aibă o dimensiune geografică la nivel internațional. Pentru a reflecta dimensiunea europeană a acțiunilor, proiectele ar trebui să fie depuse de întreprinderi stabilite în țări diferite, sub forma unui consorțiu care prezintă o acțiune. Organismele de drept public ar trebui să aibă dreptul să participe într-un astfel de consorțiu, atunci când se implică în activități economice, în conformitate cu legislația națională a acestora.
(7)
Candidații ar trebui să prezinte proiecte noi sau, după caz, proiecte existente care corespund cel mai bine nevoilor curente ale pieței. Nu ar trebui să fie descurajate proiectele acceptabile, în special proiectele care țin seama de necesitățile IMM-urilor, printr-o definire prea rigidă a acțiunilor eligibile.
(8)
Pot exista cazuri în care beneficiile dezvoltării unui serviciu existent pot fi cel puțin egale din punct de vedere al transferului modal suplimentar, al calității și al avantajelor ecologice și de viabilitate, cu cele ale demarării unui serviciu nou care implică cheltuieli mari.
(9)
Pentru a fi transparent, obiectiv și clar delimitat, ajutorul acordat pentru demararea acțiunilor de transfer modal, de exemplu, ar trebui să se bazeze pe realizarea de economii de cost pentru societate, ocazionate de utilizarea transportului maritim pe distanțe mici, a transportului feroviar și pe căile navigabile interioare în locul transportului rutier singur. Din acest motiv, prezentul regulament ar trebui să stabilească o sumă orientativă a asistenței financiare prin raportare la tone-kilometri de transport rutier de mărfuri transferat.
(10)
Asistența financiară comunitară bazată pe numărul de tone-kilometri transferate dinspre transportul rutier spre transportul maritim pe distanțe mici, cel feroviar și pe căile navigabile interioare sau pe evitarea de tone-kilometri sau vehicul-kilometri de transport rutier de mărfuri ar trebui să fie adaptabilă, pentru a recompensa proiectele de înaltă calitate sau proiectele care prezintă un beneficiu de mediu real.
(11)
Ar trebui, de asemenea, să se acorde o atenție deosebită zonelor sensibile și metropolitane situate în aria geografică care intră sub incidența programului, atunci când se acordă finanțări.
(12)
Rezultatele tuturor acțiunilor din program ar trebui să fie difuzate în mod corespunzător, pentru a garanta caracterul public, transparența și schimbul celor mai bune practici.
(13)
În timpul procedurii de selecție și pe durata de desfășurare a acțiunilor, este necesar să se garanteze că acțiunile selectate aduc o contribuție reală la politica de transport comună și nu produc denaturări ale concurenței contrare interesului comun. Prin urmare, Comisia ar trebui să evalueze punerea în aplicare a ambelor programe. Comisia ar trebui să prezinte, până la 30 iunie 2007, raportul de evaluare privind rezultatele obținute de programul Marco Polo pentru perioada 2003-2006.
(14)
Acțiunile nu ar trebui să determine denaturări ale concurenței, în special între modurile de transport, altele decât transportul rutier, sau în cadrul fiecărui mod alternativ de transport, într-o măsură contrară interesului comun. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită pentru a se evita astfel de denaturări, astfel încât acțiunile să contribuie la transferarea unei încărcături dinspre transportul rutier către moduri alternative, mai curând decât retragerea încărcăturii dintr-un serviciu existent de transport feroviar, de transport maritim pe distanțe mici sau pe căile navigabile interioare.
(15)
Având în vedere faptul că obiectivul programului Marco Polo II nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere domeniul de aplicare a programului, poate fi mai bine realizat la nivelul Comunității, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv.
(16)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).
(17)
Prezentul regulament stabilește, pentru întreaga durată a programului, un pachet financiar care reprezintă cadrul de referință prioritar, în sensul punctului 37 din Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (5), pentru autoritatea bugetară pe parcursul procedurii bugetare anuale.
(18)
Pentru a salvgarda continuitatea și transparența programului Marco Polo, ar trebui să se stabilească dispoziții tranzitorii privind contractele și procedura de selecție,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament stabilește un instrument de finanțare, denumit în continuare „Programul Marco Polo II” sau „programul”, pentru a reduce congestia, pentru a îmbunătăți performanțele de mediu ale sistemului de transport și pentru a intensifica transportul intermodal, contribuind astfel la crearea unui sistem de transport eficient și durabil care oferă Uniunii Europene valoare adăugată, fără a avea un impact negativ asupra coeziunii economice, sociale sau teritoriale. Programul se va desfășura în perioada 1 ianuarie 2007 - 31 decembrie 2013 pentru a realiza, până la încheierea programului, un transfer de trafic care corespunde unei părți substanțiale din creșterea agregată anuală prevăzută a traficului rutier internațional de mărfuri, măsurat în tone-kilometri, spre transportul maritim pe distanțe mici, spre transportul feroviar și căile navigabile interioare sau spre o combinație a modurilor de transport în care parcursurile rutiere sunt cât mai scurte posibil.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„acțiune” înseamnă orice proiect executat de întreprinderi, care contribuie la reducerea congestiei în sistemul de transport rutier de mărfuri și/sau la îmbunătățirea performanțelor de mediu ale sistemului de transport pe teritoriile statelor membre sau ale țărilor participante; acțiunile cu efect catalizator, acțiunile de transfer modal și acțiunile de învățare în comun pot include anumite proiecte coordonate;
(b)
„acțiune cu efect catalizator” înseamnă orice acțiune inovatoare menită să depășească barierele structurale semnificative pe piața comunitară a transportului de mărfuri care împiedică funcționarea eficientă a piețelor, competitivitatea transportului maritim pe distanțe mici, a celui feroviar sau pe căile navigabile interioare și/sau eficiența lanțurilor de transport care utilizează respectivele moduri de transport, inclusiv modificarea sau crearea unei infrastructuri auxiliare; în sensul prezentei definiții, bariere structurale înseamnă orice obstacol nereglementar, factual și netemporar în calea funcționării adecvate a lanțului de transport de mărfuri;
(c)
„acțiune în favoarea autostrăzilor maritime” înseamnă orice acțiune inovatoare care transferă direct o încărcătură dinspre transportul rutier către transportul maritim pe distanțe mici sau o combinație între transportul maritim pe distanțe mici și alte moduri de transport în care parcursurile rutiere sunt cât mai scurte posibil; acțiunile respective pot include și modificarea sau crearea infrastructurii auxiliare necesare pentru a introduce un serviciu de transport maritim intermodal de mare volum și cu frecvență ridicată, incluzând, de preferință, utilizarea celor mai ecologice moduri de transport, de exemplu, cel feroviar și pe căile navigabile interioare, pentru transportul de mărfuri în hinterland și servicii integrate ușă-la-ușă; în cazul în care este posibil, trebuie să fie integrate, de asemenea, resursele regiunilor ultraperiferice;
(d)
„acțiune de transfer modal” înseamnă orice acțiune care transferă direct, măsurabil, substanțial și imediat o încărcătură dinspre transportul rutier către transportul maritim pe distanțe mici, feroviar, pe căile navigabile interioare sau o combinație a modurilor de transport în care parcursurile rutiere sunt cât mai scurte posibil, fără a fi o acțiune cu efect catalizator; include, după caz, acțiuni în care transferul modal este determinat de dezvoltarea unui serviciu existent; Comisia examinează posibilitatea sprijinirii unor proiecte de infrastructură auxiliare;
(e)
„acțiune de evitare a traficului” înseamnă orice acțiune inovatoare care integrează transportul în logistica de producție pentru a evita un procentaj ridicat al transportului rutier de mărfuri fără a avea efecte secundare asupra producției sau mâinii de lucru; acțiunile de acest gen pot include modificarea sau crearea infrastructurii auxiliare și a echipamentului auxiliar;
(f)
„acțiune de învățare în comun” înseamnă orice acțiune menită să îmbunătățească cooperarea pentru a optimiza, din punct de vedere structural, metodele de lucru și procedurile în lanțul de transport de mărfuri, ținând seama de cerințele de logistică;
(g)
„acțiune inovatoare” înseamnă orice acțiune care se caracterizează prin elemente care nu au existat până în prezent pe o anumită piață;
(h)
„infrastructură auxiliară” înseamnă infrastructura necesară și suficientă pentru a realiza obiectivele acțiunilor, inclusiv instalațiile pentru mărfuri-pasageri;
(i)
„măsură de însoțire” înseamnă orice măsură menită să pregătească sau să sprijine acțiunile curente sau viitoare, inclusiv activitățile de difuzare, de monitorizare și evaluare a proiectelor, precum și culegerea și analiza datelor statistice; măsurile destinate comercializării produselor, a proceselor și a serviciilor, activitățile de marketing și vânzările promoționale nu sunt măsuri de însoțire;
(j)
„măsură pregătitoare” înseamnă orice măsură adoptată care pregătește o acțiune cu efect catalizator, o acțiune în favoarea autostrăzilor maritime sau o acțiune de evitare a traficului, precum și studiile tehnice, de fezabilitate funcțională sau financiară și testările echipamentelor;
(k)
„întreprindere” înseamnă orice entitate angajată într-o activitate economică, indiferent de statutul său juridic și de modul de finanțare;
(l)
„consorțiu” înseamnă orice grupare formată din cel puțin două întreprinderi care execută împreună o acțiune și își împart riscul aferent;
(m)
„tone-kilometru” înseamnă transportul unei tone de încărcătură sau al echivalentului său volumetric, pe o distanță de un kilometru;
(n)
„vehicul-kilometru” reprezintă deplasarea unui camion, cu sau fără încărcătură, pe o distanță de un kilometru;
(o)
„țară terță apropiată” înseamnă orice stat nemembru al Uniunii Europene care are o frontieră comună cu Uniunea Europeană sau o zonă de coastă la o mare închisă sau semi-deschisă vecină cu Uniunea Europeană.
Articolul 3
Sfera de aplicare
(1) Programul include acțiuni:
(a)
care implică teritoriul a cel puțin două state membre
sau
(b)
care implică teritoriul a cel puțin un stat membru și teritoriul unei țări terțe apropiate.
(2) Atunci când o acțiune implică teritoriul unei țări terțe, costurile produse pe teritoriul țării respective nu sunt suportate de program, cu excepția situațiilor menționate la alineatele (3) și (4).
(3) Programul este deschis participării țărilor candidate la aderarea la Uniunea Europeană. Participarea va fi reglementată de condițiile prevăzute în acordurile de asociere cu țările respective și va avea loc pe baza regulilor stabilite în decizia Consiliului de asociere pentru fiecare țară în cauză.
(4) Programul este, de asemenea, deschis participării statelor membre AELS și SEE și țărilor terțe apropiate pe bază de alocări suplimentare în conformitate cu procedurile care urmează să fie convenite cu țările respective.
CAPITOLUL II
CANDIDAȚI ELIGIBILI ȘI ACȚIUNI ELIGIBILE
Articolul 4
Candidați eligibili
(1) Acțiunile sunt prezentate de un consorțiu format din două sau mai multe întreprinderi stabilite în cel puțin două state membre diferite sau în cel puțin un stat membru și o țară terță apropiată sau pot, în cazul unei legături de transport cu o țară terță apropiată, în situații excepționale, fi prezentate de o singură întreprindere stabilită într-un stat membru.
(2) Întreprinderile stabilite în afara țărilor participante menționate la articolul 3 alineatele (3) și (4) pot fi asociate la un anumit proiect, dar nu pot în nici un caz să beneficieze de finanțare comunitară în cadrul programului.
Articolul 5
Acțiuni eligibile și condiții de finanțare
(1) Următoarele acțiuni sunt eligibile pentru finanțare în cadrul programului:
(a)
acțiuni cu efect catalizator; acțiunile care au ca scop îmbunătățirea sinergiilor în sectoarele transportului feroviar, pe căile navigabile interioare și maritim pe distanțe mici, inclusiv pe autostrăzile maritime, printr-o mai bună utilizare a infrastructurilor existente, merită în special o atenție deosebită;
(b)
acțiuni în favoarea autostrăzilor maritime; în Uniunea Europeană, acțiunile respective utilizează rețelele transeuropene prevăzute de Decizia nr. 1692/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 1996 privind orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport (6);
(c)
acțiuni de transfer modal;
(d)
acțiuni de evitare a traficului;
(e)
acțiuni de învățare în comun.
(2) Condițiile specifice de finanțare și celelalte cerințe privind diferitele acțiuni sunt prevăzute în anexa I. Condițiile de finanțare a infrastructurilor auxiliare în sensul articolului 2 litera (h) sunt prevăzute în anexa II.
(3) Asistența financiară comunitară se bazează pe contracte negociate de Comisie și beneficiar. Condițiile contractelor respective trebuie să mențină, în măsura în care acest lucru este posibil, un nivel minim al costurilor financiare și administrative, de exemplu prin acordarea de garanții bancare avantajoase pentru întreprinderi, în conformitate cu normele și regulamentele aplicabile, în special Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (7), pentru a obține eficiență și flexibilitate administrativă maximă.
(4) Fără a aduce atingere obiectivelor de ansamblu ale politicii prevăzute la articolul 1, prioritățile anuale ale apelului pentru candidaturi pentru acțiuni cu efect catalizator și acțiuni de învățare în comun sunt stabilite și, dacă este cazul, revizuite de către Comisie cu asistența comitetului prevăzut la articolul 10 și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2).
Articolul 6
Norme
Se adoptă norme privind procedura de prezentare și selecție a acțiunilor care fac obiectul programului, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2).
Articolul 7
Ajutor de stat
Asistența financiară comunitară pentru acțiunile reglementate de program nu exclude acordarea de ajutoare de stat acestor acțiuni la nivel național, regional sau local, în măsura în care respectivele ajutoare sunt compatibile cu regimul ajutoarelor de stat stabilit de tratat și în limitele cumulative stabilite pentru fiecare tip de acțiune în anexa I. Ajutorul total acordat sub formă de ajutor de stat și asistență financiară comunitară pentru infrastructura auxiliară nu trebuie să depășească 50 % din costurile eligibile.
CAPITOLUL III
PREZENTAREA ȘI SELECȚIA ACȚIUNILOR
Articolul 8
Prezentarea acțiunilor
Acțiunile sunt prezentate Comisiei în conformitate cu normele stabilite în temeiul articolului 6. Acțiunile prezentate conțin toate informațiile necesare care permit Comisiei să efectueze selecția în conformitate cu articolul 9.
Articolul 9
Selectarea acțiunilor pentru asistență financiară
Acțiunile prezentate sunt evaluate de Comisie. Atunci când selectează acțiuni pentru acordarea de ajutor financiar în cadrul programului, Comisia ține seama de:
(a)
obiectivele menționate la articolul 1;
(b)
condițiile menționate în anexele I și II, după caz;
(c)
contribuția acțiunilor la reducerea ambuteiajului;
(d)
avantajele ecologice relative ale acțiunilor respective, inclusiv contribuția acestora la reducerea efectelor negative asupra mediului înconjurător cauzate de transportul maritim pe distanțe mici, feroviar și pe căile navigabile interioare. O atenție deosebită se acordă proiectelor care depășesc cerințele ecologice juridice obligatorii;
(e)
durabilitatea globală a acțiunilor.
Decizia de acordare a ajutorului financiar se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2).
Comisia informează beneficiarii cu privire la decizia sa.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 10
Comitet
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face referire la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
Articolul 11
Buget
Pachetul financiar de punere în aplicare a Programului Marco Polo II, pentru perioada 1 ianuarie 2007 - 31 decembrie 2013, este de 450 milioane EUR.
Alocările anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar.
Articolul 12
Rezervă pentru măsurile adiacente și evaluarea programului
Un procent de maximum 5 % din bugetul prevăzut de prezentul regulament este rezervat măsurilor adiacente și evaluării independente a punerii în aplicare a articolului 5.
Articolul 13
Protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene
(1) Comisia garantează că, atunci când se pun în aplicare acțiuni finanțate în temeiul prezentului regulament, interesele financiare ale Comunităților Europene sunt protejate prin aplicarea măsurilor preventive împotriva fraudei, a corupției și a altor activități ilegale, prin intermediul controalelor eficiente și recuperarea oricăror sume plătite în mod necorespunzător, iar, în cazul în care sunt depistate nereguli, prin aplicarea de sancțiuni eficiente, proporționale și descurajante, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (8), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (9), precum și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (10).
(2) Pentru acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament, noțiunea de neregulă menționată la articolul 1 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 înseamnă orice încălcare a unei dispoziții de drept comunitar sau orice nerespectare a unei obligații contractuale, ca urmare a unei acțiuni sau omisiuni a unui agent economic, care poate sau ar putea prejudicia bugetul general al Uniunii Europene sau bugetele gestionate de aceasta printr-o cheltuială nejustificată.
(3) Contractele și acordurile, precum și acordurile încheiate cu țări terțe participante în temeiul prezentului regulament asigură, în special, supravegherea și controlul financiar din partea Comisiei sau a oricărui reprezentant autorizat de aceasta, precum și auditări efectuate de Curtea de Conturi, dacă este cazul, la fața locului.
Articolul 14
Evaluare
(1) Comisia informează comitetul cel puțin de două ori pe an cu privire la execuția financiară a programului și face o prezentare actualizată a situației tuturor acțiunilor finanțate în cadrul programului.
Comisia efectuează evaluări semestriale și finale ale programului pentru a evalua contribuția acestuia la obiectivele politicii comunitare în domeniul transporturilor și utilizarea eficientă a alocărilor.
(2) Comisia trebuie să prezinte, până la 30 iunie 2007, Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport de evaluare privind rezultatele obținute de programul Marco Polo în perioada 2003-2006. În cazul în care raportul menționat anterior demonstrează nevoia adaptării programului Marco Polo II, Comisia trebuie să prezinte propuneri în acest sens.
Articolul 15
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 1382/2003 se abrogă de la data de 14 decembrie 2006.
Contractele încheiate pentru acțiuni în cadrul Regulamentului (CE) nr. 1382/2003 sunt reglementate în continuare de regulamentul respectiv până la încheierea operațională și financiară a acestora. Întreaga procedură de evaluare și selecție pentru anul 2006 este, de asemenea, reglementată de Regulamentul (CE) nr. 1382/2003, chiar dacă procedura în cauză se încheie în anul 2007.
Articolul 16
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare la 14 decembrie 2006.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 24 octombrie 2006.