DIRECTIVA 2009/105/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 16 septembrie 2009
referitoare la recipientele simple sub presiune
(versiune codificată)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Directiva 87/404/CEE a Consiliului din 25 iunie 1987 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la recipientele simple sub presiune (3) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (4). Este necesar, din motive de claritate și de eficiență, să se codifice directiva menționată.
(2)
Statelor membre le revine responsabilitatea asigurării, pe teritoriul lor, a siguranței persoanelor, animalelor domestice și proprietății față de riscurile ce decurg din scurgerile din recipientele simple sub presiune sau din explodarea acestora.
(3)
În fiecare stat membru, prin dispozițiile obligatorii se stabilesc, în special, nivelul de siguranță necesar pentru recipientele simple sub presiune, prin specificarea caracteristicilor de execuție și funcționare, a condițiilor de instalare și utilizare și a procedurilor de control înainte și după introducerea pe piață. Dispozițiile obligatorii menționate nu conduc neapărat la niveluri diferite de siguranță de la un stat membru la altul, dar, prin deosebirile dintre acestea, constituie un obstacol în calea schimburilor comerciale în cadrul Comunității.
(4)
În consecință, prezenta directivă ar trebui să conțină doar cerințele obligatorii și esențiale. Pentru a facilita stabilirea conformității cu cerințele esențiale, este necesară existența standardelor armonizate la nivel comunitar, în special cu privire la construirea, funcționarea și instalarea recipientelor simple sub presiune, astfel încât produsele care le respectă să poată fi considerate ca fiind conforme dispozițiilor de siguranță. Standardele respective armonizate la nivel comunitar sunt elaborate de organisme private și ar trebui să-și mențină statutul de dispoziții neobligatorii. În acest sens, Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) și Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI) sunt recunoscute ca fiind organisme competente pentru adoptarea standardelor armonizate în conformitate cu liniile directoare (5) cu caracter general de cooperare între Comisie, Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) și aceste trei organisme, semnate la 28 martie 2003.
(5)
Consiliul a adoptat o serie de directive care au ca obiectiv eliminarea obstacolelor tehnice din calea schimburilor și care se întemeiază pe principiile stabilite în rezoluția sa din 7 mai 1985 privind o nouă abordare în domeniul armonizării tehnice și al standardizării (6); aceste directive prevăd, fiecare, aplicarea marcajului CE de conformitate. Comisia, în comunicarea sa din 15 iunie 1989 privind o abordare globală în domeniul certificării și testărilor (7), a propus crearea unei reglementări comune privind marcajul CE de conformitate cu grafismul unic. Consiliul, în rezoluția sa din 21 decembrie 1989 privind o abordare globală în domeniul evaluării conformității (8), a aprobat ca principiu director adoptarea unei asemenea abordări coerente în ceea ce privește utilizarea marcajului CE de conformitate. Cele două elemente fundamentale ale noii abordări care ar trebui aplicată sunt cerințele esențiale și procedurile de evaluare a conformității.
(6)
Este necesară o verificare privind conformitatea cu cerințele tehnice relevante pentru a asigura o protecție eficientă a utilizatorilor și părților terțe. Procedurile de control existente diferă de la un stat membru la altul. Pentru a evita controalele multiple, care constituie bariere în calea liberei circulații a recipientelor, ar trebui să se prevadă recunoașterea reciprocă a procedurilor de control de către statele membre. Pentru a facilita recunoașterea reciprocă a procedurilor de control, este necesară stabilirea procedurilor comunitare și criteriilor pentru numirea organismelor responsabile cu realizarea încercărilor, supravegherea și verificarea.
(7)
Prezența marcajului CE de conformitate pe un recipient simplu sub presiune ar trebui să constituie o prezumție de conformitate a acestuia cu prezenta directivă și ar trebui să facă astfel inutilă, la importul și punerea în funcțiune a recipientului, repetarea inspecțiilor deja realizate. Cu toate acestea, recipientele simple sub presiune pot să reprezinte un risc pentru siguranță. În consecință, este necesar să se prevadă o procedură pentru reducerea pericolului menționat.
(8)
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa IV partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE, DEFINIȚII, INTRODUCEREA PE PIAȚĂ ȘI LIBERA CIRCULAȚIE
Articolul 1
(1) Prezenta directivă se aplică pentru recipientele simple sub presiune produse în serie.
(2) Următoarele recipiente se exclud din domeniul de aplicare a prezentei directive:
(a)
recipientele proiectate special pentru uz nuclear, a căror defectare poate să provoace o emisie radioactivă;
(b)
recipientele destinate special pentru instalarea în nave și aeronave sau pentru propulsarea acestora;
(c)
stingătoarele de incendiu.
(3) În înțelesul prezentei directive, următorii termeni se definesc astfel:
(a)
„recipient simplu sub presiune” sau „recipient”: orice recipient sudat supus unei presiuni manometrice interioare mai mari de 0,5 bar, care este destinat umplerii cu aer sau azot și care nu este destinat expunerii la foc.
Părțile și ansamblurile ce contribuie la rezistența recipientului sub presiune se realizează fie din oțel nealiat, fie din aluminiu nealiat, fie din aliaje de aluminiu necălite.
Recipientele se compun fie:
(i)
dintr-o parte cilindrică cu secțiunea transversală circulară, închisă la capete, cu funduri bombate spre exterior și/sau plane, care au aceeași axă de revoluție; sau
(ii)
din două funduri bombate, care au aceeași axă de revoluție.
Presiunea maximă de lucru a recipientului este mai mică sau egală cu 30 bar și produsul dintre această presiune și capacitatea recipientului (PS x V) este mai mic sau egal cu 10 000 bar/litru.
Temperatura minimă de lucru nu trebuie să fie inferioară valorii de - 50 °C, iar temperatura maximă de lucru nu trebuie să fie superioară valorii de 300 °C pentru recipientele din oțel și 100 °C pentru recipientele din aluminiu sau aliaje de aluminiu;
(b)
„un standard armonizat”: o specificație tehnică (standard european sau document de armonizare) adoptată de către Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) sau Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI) sau de către două sau trei dintre aceste organisme, în baza unui mandat de la Comisie, în conformitate cu dispozițiile din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (9), precum și cu orientările generale pentru cooperarea între Comisie, Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) și cele trei organisme, semnate la 28 martie 2003.
Articolul 2
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că recipientele pot fi introduse pe piață și puse în funcțiune numai dacă nu compromit siguranța persoanelor, a animalelor domestice sau a proprietății atunci când sunt instalate și întreținute corespunzător și utilizate conform destinației lor.
(2) Dispozițiile prezentei directive nu trebuie să aducă atingere dreptului statelor membre de a specifica - cu respectarea dispozițiilor tratatului - cerințele pe care le consideră necesare pentru asigurarea protecției lucrătorilor în timpul utilizării recipientelor, cu condiția ca aceasta să nu implice modificarea recipientelor într-un mod care nu este specificat în prezenta directivă.
Articolul 3
(1) Recipientele la care produsul dintre PS x V este mai mare de 50 bar/litru trebuie să respecte cerințele esențiale de siguranță specificate în anexa I.
(2) Recipientele la care produsul dintre PS x V este 50 bar/litru sau mai puțin trebuie să fie fabricate în conformitate cu cele mai bune practici dintr-unul dintre statele membre și să poarte marcajele prevăzute în anexa II punctul 1, cu excepția marcajului CE de conformitate prevăzut la articolul 16.
Articolul 4
Statele membre nu împiedică introducerea pe piață și punerea în funcțiune pe teritoriul acestora a recipientelor care respectă criteriile prevăzute în prezenta directivă.
Articolul 5
(1) Statele membre consideră că recipientele sub presiune care poartă marcajul CE de conformitate se conformează tuturor dispozițiilor prezentei directive.
Conformitatea recipientelor de presiune cu standardele naționale care transpun standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene conduc la prezumția de conformitate cu cerințele esențiale de siguranță prevăzute în anexa I.
Statele membre trebuie să publice numerele de referință ale acestor standarde naționale.
(2) Statele membre consideră că recipientele, pentru care nu există standardele menționate la alineatul (1) al doilea paragraf sau la care producătorul nu aplică sau aplică numai parțial standardele sunt conforme cu cerințele esențiale de siguranță menționate în anexa I, dacă, după primirea unui certificat de examinare CE de tip, conformitatea acestora cu modelul aprobat este certificată prin aplicarea marcajului CE de conformitate.
(3) Atunci când recipientele intră sub incidența altor directive care reglementează alte aspecte și care prevăd totodată aplicarea marcajului CE de conformitate, acesta din urmă indică faptul că recipientele în cauză sunt în egală măsură conforme cu dispozițiile acelor directive.
Cu toate acestea, atunci când una sau mai multe dintre aceste directive lasă regimul de aplicare a directivelor, în perioada de tranziție, la libera alegere a producătorului, marcajul CE de conformitate arată conformitatea doar cu directivele aplicate de producător. În acest caz, detaliile din directivele aplicate, așa cum sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt înscrise în documentele, avizele sau instrucțiunile cerute de aceste directive și care însoțesc astfel de recipiente.
Articolul 6
În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1) nu respectă în totalitate cerințele de siguranță menționate în anexa I, Comisia sau statul membru în cauză sesizează comitetul permanent, înființat în temeiul articolului 5 din Directiva 98/34/CE, denumit în continuare „comitet”, cu privire la această chestiune, expunându-și motivele.
Comitetul își dă de îndată avizul.
Având în vedere avizul comitetului, Comisia informează statele membre dacă este sau nu necesară retragerea acestor standarde din publicațiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) al doilea paragraf.
Articolul 7
(1) În cazul în care un stat membru constată că recipientele care poartă marcajul CE de conformitate și sunt utilizate conform destinației lor pot să compromită siguranța persoanelor, a animalelor domestice sau a proprietății, trebuie să ia toate măsurile corespunzătoare pentru retragerea acestor produse de pe piață ori să interzică sau să limiteze introducerea acestora pe piață.
Statul membru în cauză informează de îndată Comisia despre orice măsură de acest fel, indicând motivele deciziei sale și, în special, dacă neconformitatea se datorează:
(a)
nerespectării cerințelor esențiale de siguranță prevăzute în anexa I, dacă recipientele nu respectă standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1);
(b)
aplicării incorecte a standardelor armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1);
(c)
lacunelor din standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1).
(2) Comisia începe consultările cu părțile în cauză cât mai curând posibil. Dacă, după aceste consultări, Comisia constată că este justificată oricare dintre măsurile menționate la alineatul (1), informează de îndată statul membru care a luat măsura și celelalte state membre cu privire la aceasta.
Atunci când decizia prevăzută la alineatul (1) este atribuită lacunelor din standarde, Comisia, după consultarea părților interesate, sesizează comitetul, în termen de două luni, cu privire la subiectul în cauză, dacă statul membru care a luat măsurile intenționează să le mențină și pune în aplicare procedura menționată la articolul 6.
(3) În cazul în care un recipient care nu este conform poartă marcajul CE de conformitate, statul membru competent ia măsurile corespunzătoare împotriva oricui a aplicat marcajul și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
(4) Comisia asigură informarea permanentă a statelor membre cu privire la aplicarea și la rezultatul procedurii prevăzute la alineatele (1), (2) și (3).
CAPITOLUL II
CERTIFICAREA
SECȚIUNEA 1
Procedurile de certificare
Articolul 8
(1) Înainte de producerea recipientelor sub presiune la care produsul dintre PS x V este mai mare de 50 bar/litru, fabricate în conformitate cu standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1), producătorul sau reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Comunitate procedează, la libera sa alegere, fie:
(a)
la informarea unui organism de inspecție aprobat, prevăzut la articolul 9, care, după examinarea dosarului tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3, întocmește un certificat de conformitate care atestă că programul este corespunzător; fie
(b)
la prezentarea unui recipient prototip pentru examinarea CE de tip prevăzută la articolul 10.
(2) Înainte de producerea recipientelor sub presiune la care produsul dintre PS x V este mai mare de 50 bar/litru, nefabricate sau fabricate numai parțial în conformitate cu standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1), producătorul sau reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Comunitate prezintă un prototip al recipientului pentru examinarea CE de tip menționată la articolul 10.
(3) Recipientele produse în conformitate cu standardele armonizate prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu prototipul aprobat, înainte de introducerea pe piață, trebuie să fie supuse:
(a)
verificării CE menționate la articolul 11, dacă produsul dintre PS x V este mai mare de 3 000 bar/litru;
(b)
la alegerea producătorului, dacă produsul dintre PS x V este mai mic sau egal cu 3 000 bar/litru, dar mai mare de 50 bar/litru, fie:
(i)
declarației de conformitate CE prevăzute la articolul 12; fie
(ii)
verificării CE prevăzute la articolul 11.
(4) Documentația și corespondența referitoare la procedurile de certificare prevăzute la alineatele (1), (2) și (3) se elaborează într-o limbă oficială a statului membru în care este stabilit organismul de inspecție aprobat sau într-o limbă acceptată de organismul respectiv.
Articolul 9
(1) Statele membre notifică Comisiei și celorlalte state membre organismele de inspecție aprobate pe care le-au desemnat să efectueze procedurile cuprinse la articolul 8 alineatele (1), (2) și (3) odată cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie.
Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene lista organismelor notificate, cu numerele lor de identificare, precum și sarcinile pentru care s-a făcut notificarea. Comisia asigură actualizarea acestei liste.
(2) Cu privire la desemnarea organismelor prevăzute la alineatul (1), statele membre respectă criteriile minime prevăzute la anexa III.
(3) Un stat membru care a desemnat un organism de inspecție își retrage desemnarea, dacă descoperă că organismul nu mai îndeplinește criteriile minime specificate în anexa III.
Statul membru informează de îndată Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
SECȚIUNEA 2
Examinarea CE de tip
Articolul 10
(1) Examinarea CE de tip este procedura prin care un organism de inspecție stabilește și certifică faptul că un recipient prototip respectă dispozițiile prezentei directive care i se aplică.
(2) Producătorul sau reprezentantul autorizat al acestuia depune cererea pentru examinarea CE de tip, referitoare la un recipient prototip sau un prototip care reprezintă o familie de recipiente, la un singur organism de inspecție. Reprezentantul autorizat trebuie să fie stabilit în Comunitate.
Cererea trebuie să conțină următoarele date:
(a)
denumirea și adresa producătorului sau a reprezentantului autorizat al acestuia și locul de fabricare a recipientelor;
(b)
dosarul tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3.
Cererea este însoțită de un recipient care este reprezentativ pentru producția avută în vedere.
(3) Organismul de inspecție aprobat procedează la examinarea CE de tip în modul prevăzut în al doilea și al treilea paragraf.
Acesta examinează, pentru verificarea conformității, atât dosarul tehnic de fabricație, cât și recipientul prezentat.
La examinarea recipientului, organismul procedează după cum urmează:
(a)
verifică dacă recipientul este produs în conformitate cu dosarul tehnic de fabricație și se poate utiliza în siguranță în condițiile de exploatare proiectate;
(b)
efectuează determinările și încercările corespunzătoare pentru a verifica dacă recipientul respectă cerințele esențiale care se referă la acesta.
(4) Dacă prototipul respectă dispozițiile care i se aplică, organismul de inspecție aprobat elaborează un certificat de examinare CE de tip, care se transmite solicitantului. În certificatul menționat se consemnează concluziile examinării, se indică condițiile în care se poate emite și se însoțește de descrierile și schițele necesare pentru identificarea prototipului aprobat.
Comisia, celelalte organisme de inspecție și celelalte state membre pot să obțină o copie a certificatului și, pe baza unei cereri motivate, o copie a dosarului tehnic de fabricație și rapoartele privind determinările și încercările realizate.
(5) Un organism de inspecție aprobat care refuză să emită un certificat de examinare CE de tip informează celelalte organisme de inspecție despre aceasta.
Un organism de inspecție aprobat care retrage un certificat de examinare CE de tip informează statul membru care l-a desemnat cu privire la aceasta. Acesta din urmă informează celelalte state membre și Comisia cu privire la aceasta, motivându-și decizia.
SECȚIUNEA 3
Verificarea CE
Articolul 11
(1) Verificarea CE este procedura prin care un producător sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității asigură și declară că recipientele care au fost verificate în conformitate cu alineatul (3) sunt conforme cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip sau cu proiectul și planul de fabricație prevăzute în anexa II punctul 3 care a primit un atestat de adecvare.
(2) Producătorul ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure conformitatea recipientelor cu tipul descris în certificatul de examinare CE de tip sau cu proiectul și planul de fabricație prevăzute în anexa II punctul 3. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul CE de conformitate pe fiecare recipient și întocmește o declarație de conformitate.
(3) Organismul de inspecție aprobat efectuează examinările și testele specifice în scopul verificării conformității recipientelor cu cerințele cuprinse în prezenta directivă prin examinarea și testarea recipientelor în conformitate cu paragrafele al doilea-al zecelea.
Producătorul își prezintă recipientele sub forma unor loturi de producție uniforme și ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure uniformitatea fiecărui lot de producție realizat.
Aceste loturi de producție sunt însoțite de certificatul de examinare CE de tip prevăzut la articolul 10 sau, atunci când recipientele nu sunt fabricate în conformitate cu un prototip aprobat, de proiectul și planul de fabricație prevăzute în anexa II punctul 3. În acest caz, organismul de inspecție aprobat examinează planul înainte de a se efectua verificarea CE, în scopul certificării conformității acestuia.
La examinarea unui lot de producție, organismul de inspecție aprobat se asigură că recipientele au fost fabricate și verificate în conformitate cu proiectul și planul de fabricație și efectuează un test hidrostatic sau un test pneumatic cu efect echivalent asupra fiecărui recipient din lotul de producție la o presiune Ph egală cu de 1,5 ori presiunea de proiectare a recipientului, în scopul verificării rezistenței acestuia. Testul pneumatic este supus aprobării prin aplicarea procedurilor privind siguranța testării din statele membre în care se efectuează testul.
Mai mult, organismul de inspecție aprobat efectuează încercări pe piese test prelevate, la alegerea producătorului, dintr-o producție reprezentativă de piese test sau dintr-un recipient, în scopul verificării calității sudurii. Încercările se efectuează pe sudurile longitudinale. Cu toate acestea, atunci când pentru sudurile longitudinale și cele circulare se folosesc procedee de sudură diferite, încercările se repetă pe sudurile circulare.
Pentru recipientele prevăzute în anexa I punctul 2.1.2, aceste teste pe piese test sunt înlocuite printr-o încercare hidrostatică efectuată pe cinci recipiente luate la întâmplare din fiecare lot de producție în scopul verificării conformității cu cerințele de siguranță esențiale prevăzute în anexa I punctul 2.1.2.
Pentru loturile de producție acceptate, organismul de inspecție aprobat aplică sau dispune să fie aplicat numărul său de identificare pe fiecare recipient și emite un certificat de conformitate cu privire la determinările efectuate. Toate recipientele din lotul de producție pot fi introduse pe piață, cu excepția celor care nu au trecut cu succes proba hidrostatică sau proba pneumatică.
În cazul în care un lot este respins, organismul de inspecție aprobat ia măsurile care se impun pentru a preveni introducerea pe piață a lotului respectiv. În situația respingerii frecvente a loturilor de producție, organismul de inspecție aprobat poate suspenda verificarea statistică.
Producătorul poate aplica numărul de identificare al organismului de inspecție aprobat în cursul procesului de fabricație, sub responsabilitatea organismului desemnat.
Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să fie în măsură să prezinte la cerere certificatele de conformitate emise de organismul de inspecție aprobat menționat la al șaptelea paragraf.
SECȚIUNEA 4
Declarația de conformitate CE
Articolul 12
(1) Producătorul care îndeplinește condițiile care decurg din articolul 13 aplică marcajul CE de conformitate prevăzut la articolul 16 recipientelor pe care le declară conforme cu:
(a)
proiectul și planul de fabricație prevăzute în anexa II punctul 3, căruia i s-a acordat un atestat de adecvare; sau
(b)
un prototip aprobat.
(2) Prin procedura menționată de declarare a conformității CE, producătorul este supus supravegherii CE, dacă produsul dintre PS x V este mai mare de 200 bar/litru.
Scopul supravegherii CE este de a asigura, în conformitate cu articolul 14 al doilea paragraf, respectarea de către producător a obligațiilor ce derivă din articolul 13 alineatul (2). Supravegherea se realizează de către organismul de inspecție care a emis certificatul de examinare CE de tip prevăzut la articolul 10 alineatul (4) primul paragraf, dacă recipientele s-au fabricat în conformitate cu un prototip aprobat sau, dacă nu este cazul, de către organismul căruia i-a fost trimis dosarul tehnic de fabricație în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) litera (a).
Articolul 13
(1) Dacă un producător face uz de procedura prevăzută la articolul 12, acesta trimite, înaintea începerii fabricației, organismului de inspecție care a emis certificatul de examinare CE de tip sau certificatul de conformitate un document care descrie procesul de fabricație și toate măsurile sistematice prestabilite, adoptate pentru asigurarea conformității recipientelor sub presiune cu standardele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) sau cu prototipul omologat.
(2) Documentul menționat la alineatul (1) include, în special:
(a)
o descriere a mijloacelor de producție și verificare corespunzătoare a construcției recipientelor;
(b)
un dosar de control care să descrie determinările și încercările corespunzătoare care urmează să fie efectuate în cursul producției, împreună cu modalitățile și frecvența de efectuare a acestora;
(c)
un angajament de a efectua determinările și încercările în conformitate cu dosarul de control menționat la litera (b) și de a realiza pentru fiecare produs o încercare hidraulică sau, cu acordul statului membru, o încercare pneumatică, la o presiune experimentală de 1,5 ori mai mare decât presiunea de calcul.
Determinările și încercările menționate se efectuează de către personal calificat având o independență suficientă față de personalul productiv și fac obiectul unui raport;
(d)
adresele locurilor de producție și depozitare și data începerii fabricației.
(3) Atunci când produsul dintre PS x V este mai mare de 200 bar/litru, producătorii autorizează accesul organismului responsabil cu supravegherea CE la locurile de producție și depozitare prevăzute pentru control și permite organismului respectiv să preleveze recipiente de probă și furnizează toate datele necesare, în special:
(a)
dosarul tehnic de fabricație;
(b)
dosarul de control;
(c)
certificatul de examinare CE de tip sau certificatul de conformitate, dacă este cazul;
(d)
un raport privind examinările și încercările realizate.
Articolul 14
Dacă recipientele nu se produc conform prototipului aprobat, organismul de inspecție care a emis certificatul de examinare CE de tip sau certificatul de conformitate examinează, înainte de data începerii oricărei producții, atât documentul menționat la articolul 13 alineatul (1), cât și dosarul tehnic de fabricație prevăzut în anexa II punctul 3, pentru certificarea conformității acestora.
În afară de aceasta, dacă produsul dintre PS x V este mai mare de 200 bar/litru, organismul respectiv trebuie, în timpul producției:
(a)
să se asigure că producătorul verifică efectiv recipientele produse în serie, în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) litera (c);
(b)
să ia probe în mod aleatoriu de la locurile de producție sau de la locul de depozitare a recipientelor, pentru control.
Organismul de inspecție aprobat furnizează statului membru care l-a desemnat și, la cerere, celorlalte organisme de control desemnate, celorlalte state membre și Comisiei o copie a procesului-verbal de control.
CAPITOLUL III
MARCAJ CE DE CONFORMITATE ȘI ÎNSCRIERI
Articolul 15
Fără să aducă atingere articolului 7:
(a)
atunci când un stat membru constată că marcajul CE de conformitate a fost aplicat incorect, producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității este obligat să aducă produsul în stare de conformitate cu dispozițiile privind marcajul CE de conformitate și să pună capăt încălcării în condițiile impuse de acest stat membru;
(b)
atunci când neconformitatea persistă, statul membru trebuie să ia toate măsurile cuvenite pentru a restrânge sau interzice introducerea pe piață a produsului respectiv sau să asigure retragerea acestuia de pe piață în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7.
Articolul 16
(1) Marcajul CE de conformitate și inscripțiile prevăzute în anexa II punctul 1 se aplică într-o formă vizibilă, lizibilă și de neșters pe recipient sau pe o plăcuță cu date tehnice, fixată pe acesta astfel încât să nu poată fi desprinsă.
Marcajul CE de conformitate este format din inițialele „CE” redat în specimen în anexa II punctul 1.1. Marcajul CE de conformitate este urmat de numărul de identificare menționat la articolul 9 alineatul (1) al organismului de inspecție aprobat care răspunde de verificările CE sau de supravegherea CE.
(2) Se interzice aplicarea pe recipiente a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE de conformitate. Se poate aplica orice alt marcaj pe recipiente sau pe plăcuța cu date tehnice, cu condiția ca marcajul CE de conformitate să fie vizibil și lizibil.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 17
Orice decizie adoptată în conformitate cu prezenta directivă și care generează restricții privind introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a unui recipient trebuie să precizeze motivele exacte pe care se întemeiază. O astfel de decizie se notifică de îndată părții interesate, care, în același timp, este informată cu privire la căile de atac la care poate apela conform legislației în vigoare în statul membru în cauză și la termenele prevăzute pentru introducerea acestor acțiuni.
Articolul 18
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 19
Directiva 87/404/CEE, astfel cum a fost modificată prin directivele prevăzute în anexa IV partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa IV partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa V.
Articolul 20
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 21
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 16 septembrie 2009.