32006R0085
L 015/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 85/2006 AL CONSILIULUI
din 17 ianuarie 2006
de instituire a dreptului antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit la importul de somon de crescătorie originar din Norvegia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolul 9,
având în vedere propunerea prezentată de Comisie după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
1.1. Măsuri provizorii
(1)
La sfârșitul unei anchete antidumping inițiate la 23 octombrie 2004 (2), Comisia, prin Regulamentul (CE) nr. 628/2005 (3), a instituit drepturi antidumping provizorii la importul de somon de crescătorie originar din Norvegia (denumit în continuare „regulament de instituire a dreptului antidumping provizoriu”). Aceste drepturi antidumping provizorii, care se prezentau sub forma unor drepturi ad valorem cuprinse între 6,8 și 24,5 % pentru produsele importate, se aplicau de la 27 aprilie 2005.
(2)
La 1 iulie 2005, Comisia, prin Regulamentul (CE) nr. 1010/2005 (4) (denumit în continuare „regulament de modificare”), a modificat forma măsurilor provizorii, înlocuind drepturile ad valorem cu un preț minim de import de 2,81 EUR pe kilogram de echivalent de pește întreg și a prelungit cu trei luni aplicarea măsurilor provizorii.
1.2. Continuarea procedurii
(3)
După publicarea regulamentului de instituire a dreptului antidumping provizoriu, părțile au fost informate asupra faptelor și a considerațiilor pe care se bazează regulamentul provizoriu. Unele dintre acestea și-au prezentat observațiile în scris. Toate părțile în cauză care au dorit au avut posibilitatea de fi audiate de Comisie.
(4)
După publicarea regulamentului de modificare, toate părțile au fost informate asupra faptelor și a considerațiilor esențiale pe care se bazează modificarea regulamentului provizoriu. Unele dintre acestea și-au prezentat observațiile în scris. Toate părțile în cauză care au dorit au avut posibilitatea de a fi audiate de Comisie.
(5)
De asemenea, toate părțile au fost informate asupra faptelor și a considerațiilor esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea instituirii unor măsuri antidumping definitive, precum și a unor modalități de percepere a sumelor depuse cu titlu de drepturi provizorii. Li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru a-și prezenta observațiile asupra informațiilor comunicate.
(6)
Comentariile prezentate oral sau în scris de părțile în cauză au fost examinate și, după caz, luate în considerare în sensul concluziilor definitive.
(7)
Comisia a continuat cercetarea tuturor informațiilor considerate necesare în sensul concluziilor sale definitive. Trebuie subliniat că vizitelor de verificare efectuate la sediile societăților prevăzute la considerentul 7 din regulamentul de instituire a dreptului antidumping provizoriu s-au adăugat, după instituirea măsurilor provizorii, vizite la fața locului la următorii utilizatori comunitari și asociații de utilizatori comunitari:
-
Norlax, Outrup, Danemarca;
-
SIF Franța, Boulogne-sur-Mer, Franța;
-
Asociația Daneză a Exportatorilor și Operatorilor de Pește, Copenhaga, Danemarca;
-
Bundesverband der Deutschen Fischindustrie und des Fischgroßhandels, Hamburg, Germania;
-
Asociația Poloneză a Operatorilor de Pește, Koszalin, Polonia;
-
Sindicatul Național al Somonului și Păstrăvului afumat, Paris, Franța.
2. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR
(8)
Dat fiind că nu s-a prezentat nici o observație în ceea ce privește produsul în cauză și produsul similar, conținutul și concluziile provizorii din considerentele 10-14 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
3. DUMPING
3.1. Eșantionare
(9)
Astfel cum s-a explicat la considerentul 18 din regulamentul provizoriu, la două societăți nu li s-a putut atribui o marjă individuală de dumping în stadiul provizoriu. Cu toate acestea, astfel cum s-a indicat, Comisia a continuat să ancheteze asupra acestui aspect în stadiul definitiv al procedurii. Cele două societăți în cauză au comunicat în continuare informațiile necesare calculării unei marje definitive individuale.
(10)
În lipsa oricărui alt comentariu asupra acestui aspect, concluziile formulate la considerentele 16 și 17 din regulamentul provizoriu sunt confirmate definitiv.
3.2. Valoare normală
(11)
Metoda utilizată pentru stabilirea valorii normale a exportatorilor norvegieni nu a făcut obiectul nici unui comentariu după comunicarea concluziilor provizorii. Prin urmare, concluziile asupra acestui aspect, expuse la considerentele 19-31 din regulamentul provizoriu, sunt confirmate definitiv.
(12)
Cu toate acestea, mai multe observații s-au formulat asupra tratamentului unor elemente de cost în cursul constituirii valorii normale, în conformitate cu metoda descrisă la considerentul 26 din regulamentul provizoriu.
3.2.1. Observații generale
(13)
În cazul în care valoarea normală constituită a fost utilizată, Comisia a calculat costurile inerente producerii produsului în cauză pe durata perioadei de anchetă. În cazul în care acestea erau direct imputabile, au fost luate în considerare costurile reale. În caz contrar, costurile au fost imputate pe baza imputării istorice a societății în cauză, atât timp cât aceasta a comunicat această informație oferind elemente de probă, sau, în lipsa acestei informații, pe baza cifrei de afaceri, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(14)
Elementele de cost care nu au putut fi calculate direct pentru durata perioadei de anchetă au fost evaluate după cele mai recente conturi disponibile verificate.
3.2.2. Cheltuieli extraordinare
(15)
În stadiul provizoriu, Comisia a luat în considerare toate cheltuielile extraordinare aferente produsului în cauză, declarate de societăți pentru perioada de anchetă. Aceste cheltuieli extraordinare cuprind un anumit număr de costuri corespunzătoare diferitelor societăți, dar acoperă în general amortizările activelor corporale, închiderea instalațiilor de crescătorie, de sacrificare și de prelucrare și indemnizațiile de concediere plătite angajaților. Mai multe societăți au contestat această procedură, prezentând două argumente. S-a afirmat mai întâi că aceste cheltuieli extraordinare nu ar trebui pur și simplu luate în considerare, deoarece este vorba despre costuri punctuale care ar trebui să fie complet excluse din costul normal de producție al somonului. Apoi, s-a afirmat că, indiferent dacă se includ aceste costuri, este necesar să fie repartizate pe perioada reală la care acestea se raportează, de exemplu, pe durata de viață utilă a unei instalații de prelucrare în cazul în care cheltuiala extraordinară conține acest tip de activ.
(16)
Fiind vorba despre afirmația conform căreia toate cheltuielile extraordinare trebuie excluse în totalitate, Comisia observă că industria norvegiană a somonului este în restructurare de un anumit număr de ani. Prin urmare, numeroase societăți au declarat cheltuieli extraordinare pe mai multe exerciții financiare. Așadar, este clar că nu este vorba despre costuri izolate și punctuale privind numai unele societăți. Aceste cheltuieli apar ca niște costuri inerente producției de somon, iar a le exclude în totalitate ar însemna să se subestimeze costul real de producție. Afirmația a fost, deci, respinsă.
(17)
În ceea ce privește a doua afirmație, Comisia subliniază că aceste cheltuieli extraordinare luate în considerare în sensul stabilirii provizorii corespund costurilor declarate efectiv de societățile în cauză pe perioada anchetei pe baza deciziilor lor financiare. Comisia și-a însușit demersul adoptat de societăți.
(18)
Cu toate acestea, este adevărat că etalarea acestor cheltuieli pe o perioadă determinată ar elimina orice impact excesiv al momentului ales de societăți pentru a le declara. În mod ideal, toate cheltuielile extraordinare declarate pentru un activ dat ar trebui repartizate pe durata de viață utilă a acestui activ, astfel încât să se obțină un cost mediu anual. Cu toate acestea, este necesar să se sublinieze că nici o societate nu a recurs la acest calcul. Comisia a decis deci să rețină cheltuielile extraordinare declarate de societățile din eșantion pe ultimele trei exerciții financiare, bazându-se pe cele mai recente situații financiare disponibile și imputând o treime din acestea producției de somon pe perioada anchetei, pe baza cifrei de afaceri. S-a considerat corespunzătoare o perioadă de trei ani, în măsura în care este vorba despre o perioadă medie necesară pentru creșterea unui somotei pentru prelevare.
3.2.3. Amortizarea licențelor și a cheltuielilor financiare
(19)
Mai multe societăți au subliniat, de asemenea, că nu ar trebui incluse costurile de amortizare a licențelor de crescătorie și a sarcinilor financiare în costul de producție a somonului. Trebuie precizat în privința evaluării amortizării licențelor că crescătorii norvegieni de somon au obligația, în mod legal, de a deține o licență valabilă. În ceea ce privește amortizarea cheltuielilor financiare, trebuie precizat că acestea din urmă rezultă în mod deosebit din alocarea numerarului disponibil, adesea în cadrul creditelor acordate unor societăți în legătură din industria somonului, iar societățile în cauză nu sunt societăți de investiții financiare.
(20)
Din aceste motive, Comisia confirmă că aceste costuri de amortizare se raportează la unele cheltuieli efectuate de societățile în cauză și pe care acestea a trebuit să le suporte. S-a confirmat, de asemenea, că aceste cheltuieli trebuie imputate activităților principale, printre care creșterea somonului, astfel încât afirmația este respinsă. Ca pentru cheltuielile extraordinare, s-a considerat că este necesar să se impute producției de somon, pe baza cifrei de afaceri, o treime din toate cheltuielile suportate de societățile în cauză pe ultimele trei exerciții financiare.
3.2.4. Amortizarea biomasei
(21)
Două societăți din eșantion au afirmat că amortizările valorii biomasei nu trebuie luate în considerare în costul de producție a somonului, subliniind că acestea se referă la adaptări contabile care se bazează pe valoarea proiectată a vânzărilor de somon din viitor și că nu este vorba despre costuri reale.
(22)
În cazul în care societățile erau în măsură să demonstreze că aceste amortizări rezultau efectiv din evoluția valorilor pieței, și nu din orice alt indicator, precum pierderile, mortalitatea sau bolile, Comisia a concluzionat că acestea nu trebuie luate în considerare în sensul calculului valorii normale, acceptându-se astfel, într-o anumită măsură, cererea societăților din eșantion.
3.2.5. Preț de transfer al materiilor prime
(23)
S-a afirmat că marja de profit a societăților asociate trebuia dedusă în cursul evaluării costului materiilor prime achiziționate acestor părți, ceea ce ar fi conform cu abordarea adoptată față de societățile integrate pentru care numai costul de producție, în afara marjei, este luat în considerare în calcularea costului produselor finite. În speță, argumentul se referă în mod deosebit la achizițiile de somotei de la societățile în legătură cu societățile din eșantion.
(24)
Trebuie să se precizeze în această privință că instituțiile comunitare nu erau în măsură să verifice costul de producție al somoteilor, deoarece societățile în cauză nu l-au comunicat. Deci le-a fost imposibil să evalueze beneficiile și pierderile aferente acestor vânzări între întreprinderile asociate. În plus, nu s-a prezentat nici o dovadă care să indice că utilizarea acestor prețuri de transfer afecta fiabilitatea valorii normale instituite pentru somon. Argumentul a trebuit deci să fie respins.
3.2.6. Costuri pentru hrană
(25)
Unele societăți au afirmat că un cost pentru hrană prea ridicat a fost utilizat de Comisie, subliniind, în mod deosebit, că se lua în considerare de două ori costul hranei peștilor morți înaintea prelevării, prima dată în costul hranei peștilor prelevați, iar a doua oară în costurile legate de mortalitate.
(26)
Argumentul a fost examinat și, atunci când s-a constatat că acest cost a fost efectiv contabilizat de două ori, s-a operat adaptarea necesară.
3.3. Preț la export
(27)
În lipsa oricărui comentariu privind stabilirea prețului la export, concluziile formulate la considerentele 32-34 din regulamentul provizoriu sunt confirmate definitiv.
3.4. Comparație
(28)
În lipsa unor observații privind comparația dintre valoarea normală și prețurile la export, concluziile formulate la considerentul 35 din regulamentul provizoriu sunt confirmate definitiv.
3.5. Marjă de dumping
3.5.1. Societăți reținute în eșantion
(29)
S-au stabilit în mod definitiv marje individuale de dumping pentru cele 10 societăți din eșantion, în conformitate cu metoda descrisă la considerentul 36 din regulamentul provizoriu. După caz, aceste marje au fost adaptate pentru a ține seama de argumentele expuse la considerentele 11-26 din prezentul regulament.
3.5.2. Societăți care nu au fost reținute în eșantion
(30)
Având în vedere lipsa de comentariu privind stabilirea marjei de dumping a societăților care nu au fost reținute în eșantion, concluziile formulate la considerentele 38 și 39 din regulamentul provizoriu sunt confirmate definitiv.
3.5.3. Societăți care nu au cooperat
(31)
La fel, în lipsa unor observații privind stabilirea marjei de dumping a societăților care nu au cooperat, concluziile formulate la considerentele 40 și 41 din regulamentul provizoriu sunt confirmate definitiv.
3.5.4. Marjă de dumping
(32)
Pe această bază, marjele definitive de dumping, exprimate în procent al prețului CIF (cost, asigurare și navlu) frontieră comunitară, înainte de vămuire, se ridică la:
Societatea
Marjă definitivă de dumping
Marine Harvest Norway AS, Postbox 4102 Dreggen, 5835 Bergen, Norvegia
11,2 %
Fjord Seafood Sales AS și Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, 8900 Brønnøysund, Norvegia
15,0 %
Pan Fish Norway AS, Grimmergata 5, 6002 Ålesund, Norvegia
17,7 %
Stolt Sea Farm AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norvegia
10,0 %
Follalaks AS, 8286 Nordfold, Norvegia
20,0 %
Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, 8455 Stokmarknes, Norvegia
0,8 %
Hydrotech AS, Bentnesveien 50, 6512 Kristiansund, Norvegia
18,0 %
Grieg Seafood AS, C. Sundtsgt 17/19, 5804 Bergen, Norvegia
20,9 %
Sinkaberg-Hansen AS, Postbox 134, 7901 Rørvik, Norvegia
2,6 %
Seafarm Invest AS, 8764 Lovund, Norvegia
11,2 %
Media ponderată pentru societățile care au cooperat dar nu au fost reținute în eșantion
14,8 %
Marja reziduală
20,9 %
(33)
În conformitate cu articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază, se concluzionează că marja de dumping de la Nordlaks Oppdrett AS este de minimis, fiind mai mică de 2 %.
4. PREJUDICIU
4.1. Definiția producției și a industriei comunitare
(34)
După comunicarea concluziilor provizorii, au fost formulate numeroase afirmații și alegații în ceea ce privește evaluarea producției comunitare, definiția industriei comunitare și componența eșantionului de producători comunitari. Comisia a aprofundat deci ancheta privind prejudiciul și a procedat la o analiză suplimentară a datelor comunicate de către producătorii comunitari. În caz de necesitate, aceasta a solicitat informații mai ample tuturor societăților care constituie industria comunitară în stadiul provizoriu. Această anchetă suplimentară i-a permis să tragă concluziile definitive privind producția și industria comunitară și să îmbunătățească precizia și coerența datelor utilizate pentru a aprecia toți indicatorii de prejudiciu.
(35)
Mai mulți producători-exportatori și producători asociați exportatorilor norvegieni au subliniat încă o dată că ar trebui incluși în definiția producției comunitare.
(36)
Comisia a revizuit toate argumentele în sprijinul acestei afirmații, care au fost deja prezentate la în stadiul provizoriu. Cu toate acestea, având în vedere dispozițiile articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază, s-a considerat că relația dintre acești producători asociați și exportatorii sau importatorii produsului, care este obiectul dumpingului, este de natură să îi incite pe producătorii în cauză să se comporte diferit de producătorii independenți.
(37)
Se reamintește că cinci producători stabiliți în Uniunea Europeană, aparținând marilor grupuri norvegiene active în producția și vânzarea produsului în cauză, și-au formulat observațiile în scris și au răspuns la chestionar. Observațiile lor scrise reflectau în mare măsură argumentele ridicate de producătorii norvegieni în cursul anchetei. Cu toate că s-a constatat că aceștia suportau, de asemenea, efectele deprecierii prețurilor și că au cedat cote de piață în avantajul importurilor de dumping originare din Norvegia, nu s-au opus mai puțin inițierii anchetei și instituirii oricărei măsuri antidumping. Se consideră că această atitudine este puternic influențată de relația lor cu exportatorii norvegieni. Ca urmare, în conformitate cu regulamentul de bază, producția lor nu a fost luată în considerare în scopul calculului producției comunitare. Constatările prezentate la considerentul 44 din regulamentul provizoriu sunt deci confirmate.
(38)
Ancheta suplimentară a confirmat că producția comunitară totală estimată a produsului în cauză este de aproximativ 22 000 tone pe durata perioadei de anchetă.
(39)
În ceea ce privește industria comunitară, analiza detaliată a datelor comunicate de industria somonului a precizat că unele societăți nu mai produc somon, nu au produs pe durata perioadei de anchetă, au produs numai anumite tipuri de somon, au fost puse sub sechestru pe durata perioadei de anchetă sau nu au comunicat datele în formatul solicitat. S-a concluzionat că numai informațiile furnizate de 15 producători comunitari, care erau semnatarii reclamației sau o sprijineau în mod explicit, puteau fi luate în considerare în sensul definiției industriei comunitare, ceea ce a influențat indicatorii de prejudiciu macroeconomici stabiliți la nivelul întregii industrii comunitare și, în special, producția, capacitățile de producție, procentul de utilizare a capacităților, volumul vânzărilor, cota de piață, ocuparea forței de muncă și productivitatea. Datele revizuite sunt prezentate în continuare în detaliu la considerentele 61-75.
(40)
Din ancheta suplimentară rezultă că cei 15 producători comunitari semnatari ai reclamației, care au cooperat, au produs aproape 18 000 tone de somon pe durata perioadei de anchetă, ceea ce reprezintă aproximativ 82 % din producția comunitară totală estimată a produsului în cauză, indicată la considerentul 38 anterior. În alți termeni, este vorba despre o proporție majoră a producției comunitare. Așadar, se consideră că producătorii comunitari semnatari ai reclamației constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
4.2. Eșantionare în scopul evaluării prejudiciului
(41)
Se reamintește că, deoarece Comunitatea are un mare număr de producători de somon de crescătorie, avizul de inițiere prevedea recurgerea la tehnici de eșantionare pentru evaluarea prejudiciului.
(42)
În observațiile formulate după comunicarea concluziilor provizorii, mai multe părți în cauză au afirmat că eșantionul de producători comunitari nu este reprezentativ. Conform acestora, unele societăți depind total de producția de somon biologic, din care acestea au făcut o specialitate și care diferă de somonul clasic, iar indicatorii de prejudiciu nu au fost stabiliți în mod precis.
(43)
Comisia a recurs la o analiză suplimentară a datelor comunicate de către producătorii comunitari, în special a celor din eșantion. Această analiză suplimentară a confirmat că producătorii comunitari continuă să producă în principal somon clasic. Cu toate acestea, în cazul în care s-a constatat că societățile din eșantion produc somon biologic, s-a decis excluderea acestui tip de somon din anchetă, în măsura în care costul său de producție și prețul său de vânzare sunt în general mai ridicate. Toți indicatorii de prejudiciu prezentați în continuare au fost reexaminați, ținând seama de excluderea somonului biologic.
4.3. Anchetă privind prejudiciul și tehnicile de eșantionare
(44)
Câțiva producători-exportatori au observat că unii indicatori de prejudiciu se bazează pe informațiile verificate la nivelul eșantionului, în timp ce alții se bazează pe datele adunate la nivelul întregii industrii comunitare, deducând că analiza prejudiciului era lipsită, din această cauză, de obiectivitate.
(45)
Această afirmație trebuie respinsă. În caz de recurgere la eșantionare, se practică în mod constant evaluarea și analiza indicatorilor microeconomici de prejudiciu sau legați de rezultatele la nivelul producătorilor din industria comunitară reținuți în eșantion și cele ale indicatorilor macroeconomici de prejudiciu pe baza informațiilor obținute în întreaga industrie comunitară.
(46)
Se reamintește că analiza prejudiciului se bazează pe:
(a)
indicatori de prejudiciu, precum prețurile de vânzare, stocurile, rentabilitatea, randamentul investițiilor, fluxurile de trezorerie, investițiile, aptitudinea de a mobiliza capitaluri și salariile, stabilite pe baza informațiilor verificate la nivelul eșantionului; și pe
(b)
alți indicatori de prejudiciu care sunt producția, capacitățile de producție, procentul de utilizare a capacităților, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea și mărimea marjei dumpingului, stabilite pe baza datelor colectate la nivelul întregii industrii comunitare.
(47)
Informațiile menționate anterior la litera (b) anterioară se pot obține din surse diferite, precum reclamația și răspunsurile la chestionar ale diferiților producători și pot fi verificate cu datele disponibile de la asociațiile de producători sau din surse guvernamentale. Producătorii-exportatori nu și-au susținut afirmațiile, nici nu au explicat de ce ancheta privind prejudiciul care se bazează pe cele două surse de informație prevăzute la literele anterioare (a) și (b) nu era obiectivă. Aceștia nu au precizat, de asemenea, ce factor de prejudiciu nu a fost examinat în mod obiectiv. Așadar, afirmația a trebuit respinsă.
(48)
Unele părți în cauză au subliniat că abordarea reținută de Comisie pentru stabilirea prejudiciului poate avea rezultate nereprezentative, dat fiind că, în stadiul provizoriu, datele comunicate de una dintre societățile din eșantion, Celtic Atlantic Salmon, au fost utilizate numai pentru calcularea subcotării și a subcotării prețurilor indicative, cu excepția altor indicatori de prejudiciu. După examinarea temeinică a acestei afirmații și aprofundarea anchetei, Comisia a considerat că subcotarea și subcotarea prețurilor indicative trebuia să se stabilească după excluderea acestei societăți din eșantion, deoarece, dat fiind că nu a produs somon de crescătorie în perioada în cauză, aceasta din urmă nu putea prezenta pur și simplu unele date și informații solicitate în chestionar. Cu toate acestea, excluderea datelor comunicate de această societate nu a modificat în mod semnificativ calculele subcotării și ale subcotării prețurilor indicative.
(49)
Așadar, s-a confirmat că în stadiul definitiv indicatorii de prejudiciu, precum și subcotarea și subcotarea prețurilor indicative sunt stabilite pe baza informațiilor verificate și comunicate de cei cinci producători comunitari prevăzuți la considerentul 7 din regulamentul provizoriu.
(50)
Ancheta suplimentară a evidențiat că producția cumulată a celor cinci producători comunitari care au fost reținuți în eșantion și au cooperat pe deplin la anchetă reprezenta 48 % din producția de somon de crescătorie a producătorilor din industria comunitară care susțin reclamația. S-a confirmat deci că eșantionul de producători comunitari s-a constituit pe baza celui mai mare volum reprezentativ de producție pe care se putea baza în mod rezonabil ancheta, ținând seama de timpul disponibil, astfel cum prevede articolul 17 din regulamentul de bază, iar acesta este perfect reprezentativ.
4.4. Dosare destinate a fi consultate de către părțile în cauză
(51)
Unii producători-exportatori norvegieni au mai afirmat că majoritatea dosarelor destinate a fi consultate de către părțile în cauză, întocmite de producătorii comunitari, erau incomplete. Aceștia au remarcat că unii producători comunitari (în special societăți din eșantion) nu au răspuns la formularul de eșantionare în vederea întocmirii eșantionului de producători comunitari, adăugând că două dintre societățile reținute în acest eșantion nu au răspuns chestionarului antidumping pentru producătorii comunitari în formatul solicitat. Aceștia au concluzionat că aceste două societăți nu ar fi trebuit să fie incluse în eșantion, care nu era deci reprezentativ.
(52)
Se reamintește că, având în vedere observațiile formulate pe durata anchetei și după comunicarea concluziilor provizorii, Comisia și-a aprofundat ancheta și a solicitat tuturor părților să își completeze dosarele în vederea aplicării articolului 19 din regulamentul de bază. Societățile care nu au comunicat informațiile cerute sau care nu au furnizat date mai detaliate au fost excluse din anchetă. Cu toate acestea, este cazul să se reamintească în acest sens că fiecare dintre societățile din eșantion a făcut obiectul unei anchete la fața locului și că orice informație care lipsește a fost prezentată în cursul anchetei. Versiunile dosarelor completate care nu sunt confidențiale au fost, de asemenea, puse la dispoziția tuturor părților în cauză, care, unele dintre acestea, le-au consultat de mai multe ori. Se consideră deci că includerea acestor producători comunitari se justifică, iar eșantionul de producători comunitari este reprezentativ.
4.5. Consum comunitar
(53)
Dat fiind că nu s-a formulat nici un comentariu cu privire la acest aspect, constatările formulate la considerentele 50-53 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
4.6. Importuri în Comunitate originare din țara în cauză
(54)
În lipsa oricărui nou element de informație sau de probă, constatările privind importurile în Comunitate originare din Norvegia (volum, cotă de piață și prețuri medii) expuse la considerentele 54-59 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
4.7. Subcotare de prețuri
(55)
Pentru a stabili nivelul de subcotare de prețuri pe durata perioadei de anchetă, metoda aplicată în stadiul provizoriu a fost, de asemenea, aplicată și în stadiul definitiv. Mediile ponderate ale prețurilor de vânzare ale celor cinci societăți reținute în eșantionul producătorilor comunitari au fost comparate, pe tipuri, cu mediile ponderate ale prețurilor de export ale producători-exportatorilor norvegieni incluși în eșantion. Comparația s-a realizat cu privire la tipurile de somon de crescătorie comparabile, la același nivel comercial, de exemplu, vânzările la primul client independent. Aceasta s-a efectuat după deducerea remiterilor și a reducerilor, iar prețurile de import erau prețuri CIF (cost, asigurare și navlu) frontieră comunitară, după vămuire.
(56)
Prețurile producătorilor comunitari din eșantion erau prețuri „franco fabrică”, adică după deducerea costurilor de transport, la niveluri comerciale comparabile cu cele ale importurilor în cauză. Pentru producătorii comunitari din eșantion care își vindeau peștele la locul de producție, deducând remunerația plătită unității de prelucrare, s-a efectuat o majorare pentru a ține seama de costurile de prelucrare și de ambalare și a face astfel prețurile lor comparabile cu cele ale altor producători incluși în eșantion. Această adaptare s-a bazat pe remunerația plătită în mod efectiv pentru instalația de prelucrare sau pe costurile suportate de ceilalți producători incluși în eșantionul pentru aceste activități.
(57)
Din compararea prețurilor rezultă că prețurile somonului originar din Norvegia provocau o puternică subcotare de prețuri în industria comunitară pe piața Comunității pe durata perioadei de anchetă. Marja medie de subcotare, exprimată în procent al prețurilor industriei comunitare, se stabilea la aproximativ 12 %, ceea ce, ca și în stadiul provizoriu, era substanțial.
4.8. Situația industriei comunitare
(58)
Se reamintește că s-a stabilit în mod provizoriu la considerentul 89 din regulamentul provizoriu că industria comunitară a suferit un important prejudiciu în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.
(59)
Mai multe părți în cauză au emis îndoieli privind interpretarea cifrelor privind situația industriei comunitare, prezentate la considerentele 63-89 din regulamentul provizoriu. Acestea au afirmat că aceste cifre nu evidențiau nici un prejudiciu important deoarece unii indicatori de prejudiciu, și anume producția, capacitatea de producție, volumul vânzărilor și stocurile, afișau o tendință pozitivă. În același timp, cu toate că părțile în cauză au admis că perspectivele economice ale industriei comunitare nu erau dintre cele mai favorabile, acestea consideră că, în mod global, aceasta nu permite să se concluzioneze asupra unui prejudiciu important.
(60)
Având în vedere aceste afirmații, Comisia și-a continuat ancheta privind prejudiciul. Se reamintește că, astfel cum s-a precizat la considerentul 40 menționat anterior, industria comunitară este de aici înainte constituită din 15 producători comunitari semnatari ai reclamației, dintre care cinci au fost reținuți în eșantion, astfel cum se indică la considerentul 49. Pe această bază, s-au stabilit următoarele constatări:
4.8.1. Producție, capacități de producție și procent de utilizare a capacităților
(61)
Producția, capacitățile de producție și procentul de utilizare a capacităților din industria comunitară în ansamblul său au evoluat după cum urmează:
Tabelul 1
Producție, capacități de producție și rata de utilizare a capacităților
2001
2002
2003
PE
Producție (în tone)
17 448
18 879
18 612
18 271
Indice
100
108
107
105
Capacități de producție (în tone)
32 445
36 900
39 442
39 342
Indice
100
114
122
121
Procent de utilizare a capacităților
54 %
51 %
47 %
46 %
Indice
100
95
88
86
Sursă: Industria comunitară.
(62)
În conformitate cu tabelul anterior, producția industriei comunitare a crescut global cu 5 % în perioada în cauză. Aceasta a început să progreseze de la 8 % între 2001 și 2002, înainte de a regresa cu aproximativ 1 % și a pierde încă 2 % pe durata perioadei de anchetă, rămânând sub nivelul său din 2002. Tendințele observate merg în același sens cu cele constatate în stadiul provizoriu.
(63)
În aceeași perioadă, capacitățile de producție au crescut cu 21 %. Principala creștere a fost înregistrată în 2002 (+14 %). Se reamintește că producția de somon de crescătorie din Comunitate se limitează prin licențele acordate de autoritățile publice care precizează cantitatea maximă de pește viu care poate fi deținută într-un loc și la un moment dat. Cifrele de capacitate menționate anterior corespund deci unei capacități teoretice bazate pe cantitatea totală de pește pentru care s-au acordat licențe, și nu pe capacitatea fizică (conținut) a lăzilor sau al altor materiale de producție exploatate de industria comunitară. Așadar, se consideră că aceste cifre de capacitate nu sunt determinante în scopul analizei, deoarece capacitatea de producție este mai mică.
(64)
Procentul de utilizare a capacităților a început prin a scădea cu 5 % între 2001 și 2002, înainte de a regresa cu încă 7 % în 2003 și cu aproximativ 2 % în plus pe durata perioadei de anchetă.
4.8.2. Volum al vânzărilor, cote de piață, prețuri medii unitare în CE și creștere
(65)
Cifrele prezentate în continuare corespund vânzărilor realizate de industria comunitară clienților independenți de pe piața Comunității.
Tabelul 2
Volum al vânzărilor, cote de piață și prețuri medii unitare de vânzare în CE
2001
2002
2003
PE
Volum al vânzărilor (în tone)
15 719
16 185
18 142
16 825
Indice
100
103
115
107
Cotă de piață
2,98 %
2,94 %
2,97 %
2,77 %
Indice
100
99
100
93
Prețuri medii unitare de vânzare (în EUR/kg)
3,03
3,00
2,64
2,77
Indice
100
99
87
91
Sursă: Răspunsuri la chestionarul industriei comunitare în ceea ce privește volumul vânzărilor și cota de piață. Răspunsuri la chestionarul producătorilor comunitari din eșantion pentru prețurile medii unitare de vânzare la nivelul franco exploatație.
(66)
Volumul vânzărilor din industria comunitară a crescut cu 7 % între 2001 și perioada de anchetă. În alți termeni, industria comunitară și-a mărit volumul de vânzări cu 1 100 tone. Acest rezultat trebuie adaptat creșterii consumului comunitar, care a atins 80 000 tone în cursul aceleiași perioade.
(67)
Dat fiind că industria comunitară nu a putut profita pe deplin de creșterea pieței, cota sa de piață a scăzut, în general, în perioada în cauză (-7 %). Aceasta s-a diminuat mai întâi între 2001 și 2002, înainte de a crește ușor în 2003, pentru a scădea din nou brusc în cursul perioadei de anchetă și a se stabiliza sub nivelul din 2001. Având în vedere cota de piață restrânsă pe care o deține, orice scădere, chiar neînsemnată, are un puternic impact asupra situației economice a industriei comunitare.
(68)
În cursul perioadei cuprinse între 2001 și perioada de anchetă, prețurile medii de vânzare ale industriei comunitare au scăzut cu 9 %. Această scădere s-a marcat în principal între 2002 și 2003.
(69)
Pentru perioada în cauză, consumul comunitar a crescut cu 15 %, iar industria comunitară și-a crescut volumul de vânzări cu 7 %. Cu toate acestea, în aceeași perioadă, prețurile sale de vânzare au scăzut (-9 %), precum și cota sa de piață (-7 %). Simultan, importurile originare din Norvegia au crescut cu aproximativ 35 %, iar cota de piață a acestor importuri la prețuri mici care fac obiectul unui dumping a crescut cu 8,6 puncte procentuale. Acest fapt confirmă că industria comunitară nu a contribuit decât foarte puțin la creșterea pieței în perioada în cauză.
4.8.3. Rentabilitate, randament al investițiilor și flux de trezorerie
(70)
Rentabilitatea vânzărilor în Comunitatea Europeană corespunde rezultatului vânzărilor de somon de crescătorie realizate pe piața Comunității de producătorii comunitari din eșantion. Randamentul investițiilor și fluxul de trezorerie au putut fi stabilite la nivelul grupului celui mai limitat de produse care cuprinde produsul similar, în conformitate cu articolul 3 alineatul (8) din regulamentul de bază. În acest context, trebuie reamintit că somonul de crescătorie reprezintă mai mult de 95 % din activitatea economică a producătorilor comunitari din eșantion.
Tabelul 3
Rentabilitate, randament al investițiilor și flux de trezorerie
2001
2002
2003
PE
Rentabilitate a vânzărilor în CE
8,0 %
-6,9 %
-9,0 %
-5,0 %
Randament al investițiilor
38,9 %
-18,0 %
-26,2 %
-21,1 %
Flux de trezorerie (în mii de EUR)
2 749
-53
827
984
Sursă: Producători comunitari din eșantion.
(71)
În conformitate cu tabelul anterior, industria comunitară a afișat o rentabilitate pozitivă de 8 % în 2001. Între 2001 și 2002, rentabilitatea a scăzut sub limita zero, pierzând până la 14,9 puncte procentuale, ceea ce se traduce printr-o pierdere de 6,9 %. De atunci, industria comunitară a rămas deficitară. Este necesar să se noteze că situația s-a mai deteriorat între 2002 și 2003, industria comunitară acuzând atunci o pierdere de 9 % din cifra de afaceri, ceea ce corespunde pierderii de 2,1 puncte procentuale suplimentare. Cererea de somon a fost susținută pe durata perioadei de anchetă și, în paralel cu publicarea măsurilor de salvgardare provizorii, industria comunitară a putut să își crească prețurile de vânzare cu 5 % între 2003 și perioada de anchetă. Această creștere a prețurilor a resorbit parțial pierderile, care au rămas, cu toate acestea, ridicate (-5 %). De la începutul la sfârșitul perioadei în cauză, scăderea rentabilității a atins 13 puncte procentuale.
(72)
În cursul perioadei în cauză, randamentul investițiilor și fluxul de trezorerie au cunoscut o evoluție negativă similară cu cea a rentabilității.
4.8.4. Ocuparea forței de muncă și productivitate
Tabelul 4
Ocuparea forței de muncă și productivitate
2001
2002
2003
PE
Număr de salariați
227
247
238
221
Indice
100
109
105
97
Productivitate (în tone/salariat)
76,9
76,4
78,2
82,7
Indice
100
100
101
108
Sursă: Industria comunitară.
(73)
Între 2001 și perioada de anchetă, ocuparea forței de muncă direct afectată producției de somon de crescătorie în cadrul industriei comunitare (în totalitatea sa) a scăzut cu 3 %. Aceasta a crescut între 2001 și 2002 (+9 %), ceea ce se explică prin creșterea producției din aceeași perioadă. În conformitate cu tabelul anterior, creșterea ocupării forței de muncă intervenită în 2002 nu a fost decât trecătoare din cauza agravării situației economice a industriei comunitare. S-a putut observa, de asemenea, o creștere a automatizării în perioada în cauză. Numărul locurilor de muncă direct afectate producției de somon de crescătorie la producătorii comunitari care nu sunt asociați cu exportatori norvegieni trebuie să se aprecieze în raport cu interesul Comunității, examinat în continuare la considerentul 112.
(74)
Creșterea producției și scăderea ocupării forței de muncă au permis industriei comunitare să își mărească productivitatea cu 8 % pe perioada în cauză.
4.8.5. Salarii
Tabelul 5
Salarii
2001
2002
2003
PE
Salarii (în mii de EUR)
4 517
4 147
3 941
3 915
Indice
100
92
87
87
Sursă: Producători comunitari din eșantion.
(75)
Având în vedere deteriorarea situației economice a industriei comunitare, salariile au scăzut cu 13 % în cursul perioadei în cauză. Masa salarială globală reflectă diminuarea ocupării forței de muncă, dar și reducerea salariilor medii pe persoană angajată.
4.8.6. Alți indicatori de prejudiciu
(76)
Ancheta suplimentară nu a avut efect asupra celorlalți indicatori de prejudiciu. Prin urmare, constatările privind stocurile, investițiile, aptitudinea de a mobiliza capitaluri, redresarea ca urmare a practicilor de dumping anterioare și amploarea marjei efective de dumping prezentate la considerentele 68, 78, 83 și 84 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
4.9. Concluzie privind prejudiciul
(77)
În cursul perioadei în cauză, atunci când piața comunitară se caracteriza printr-o creștere susținută a cererii, consumul crescând cu 15 %, adică 80 000 tone, prețul importurilor de dumping a scăzut cu 16 %. Importurile la preț mic și de dumping originare din Norvegia, principala țară exportatoare, au crescut continuu pentru a atinge volume tot mai importante pe piața comunitară (+35 %). A rezultat o creștere a cotei de piață deținute de Norvegia cu 17 %, adică 8,6 puncte procentuale. Creșterea volumelor importate din Norvegia (+20 %) și scăderea prețurilor (-13 %) au fost deosebit de marcante între 2002 și 2003. Ancheta a demonstrat că, de atunci, prețul somonului a rămas foarte mic pe piața comunitară.
(78)
În ceea ce privește situația economică a industriei comunitare, este suficient să se examineze toți indicatorii de prejudiciu pentru a constata că aceasta s-a deteriorat progresiv pe perioada în cauză. Dacă unii factori au afișat o tendință pozitivă pe perioada în cauză (producție, capacități de producție, volum al vânzărilor), majoritatea indicatorilor au evoluat în mod negativ, în special prețurile de vânzare (-9 %), cota de piață (-7 %), rentabilitatea (-13 puncte procentuale), locul de muncă (-3 %), salariile (-13 %) sau fluxul de trezorerie și randamentul investițiilor. Situația economică din industria comunitară s-a degradat, mai ales între 2002 și 2003.
(79)
În ceea ce privește evoluția global pozitivă a producției (+5 %) și a volumelor de vânzări (+7 %), s-a constatat că creșterile observate au coincis cu o creștere a cererii pe piața comunitară (+15 %). Cu toate acestea, industria comunitară nu a prea beneficiat de această creștere a pieței care a scutit-o de cedarea altor cote de piață pe durata perioadei de anchetă.
(80)
În plus, este necesar să se noteze că creșterea volumului vânzărilor industriei comunitare a intervenit atunci când prețurile scădeau pe piața Comunității. A urmat o puternică scădere a rentabilității, care, din pozitivă (8 % în 2001), a scăzut mult sub zero pentru restul perioadei în cauză. Randamentul investițiilor și fluxul de trezorerie au cunoscut o evoluție similară. Salariile au scăzut, de asemenea, în cursul perioadei în cauză (-13 %).
(81)
Trebuie să se precizeze că principala scădere a rentabilității (- 2,1 puncte procentuale) și a prețurilor de vânzare (-12 %) a avut loc între 2002 și 2003.
(82)
Ținând seama de acești factori, s-a concluzionat definitiv că industria comunitară a suferit un important prejudiciu în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.
5. LEGĂTURĂ DE CAUZALITATE
5.1. Efect al importurilor originare din alte țări terțe
(83)
Mai multe părți în cauză au emis îndoieli cu privire la interpretarea cifrelor privind importurile originare din țări terțe prezentate la considerentele 94 și 99 din regulamentul provizoriu, afirmând că aceste cifre evidențiază o legătură de cauzalitate între importurile la preț mic originare din unele țări terțe și situația industriei comunitare. Acestea au subliniat că prețul mediu global al importurilor originare din toate țările terțe în afară de Norvegia și prețurile medii ale importurilor originare din unele țări erau mai mici decât prețul de import al somonului norvegian. În plus, acestea au adăugat că nu s-a adus dovada de către Comisie că somonul sălbatic nu a afectat situația industriei comunitare și că somonul sălbatic și somonul de crescătorie nu sunt substituibili.
(84)
Trebuie notat că nici una dintre părțile în cauză nu a emis îndoieli cu privire la cifrele privind prețurile și cantitățile absolute importate din alte țări terțe, ci mai degrabă cu privire la interpretarea lor. Pe de altă parte, nici una nu a contestat faptul că statisticile de import nu fac diferența între somonul de crescătorie și somonul sălbatic și că prețul acestuia din urmă este mai mic decât cel al somonului de crescătorie.
(85)
Așadar, este important de reamintit că, dacă statisticile de import nu operează nici o distincție între somonul de crescătorie și somonul sălbatic, s-a constatat, cu toate acestea, că gustul somonului sălbatic diferă în mare măsură de cel al somonului de crescătorie. Mai important, ancheta a demonstrat că, spre deosebire de somonul de crescătorie, somonul sălbatic nu se comercializează niciodată proaspăt, ci, cel mai adesea, în cutii de conserve. Este clar că aceste produse nu sunt în concurență directă pe piață, ceea ce explică de ce prețul somonului sălbatic este mai mic decât cel al somonului de crescătorie și de ce aceste produse nu sunt substituibile din punctul de vedere al utilizatorilor și al consumatorilor. În sfârșit, trebuie notat că nici una dintre părțile în cauză nu a furnizat dovada în sprijinul pretinsei substituibilități a somonului sălbatic și somonului de crescătorie. Prin urmare, a trebuit să se respingă afirmațiile acestora.
(86)
Prețurile medii globale ale unor țări considerate individual, de exemplu, ale Statelor Unite și ale Canadei, par mai mici decât prețul importurilor originare din Norvegia, dar din informațiile colectate în timpul anchetei rezultă că importurile originare din aceste două țări constau în principal în somonul sălbatic care, astfel cum s-a explicat anterior, este mai ieftin decât somonul de crescătorie căruia nu i se poate substitui. Ținând seama de constatările expuse la considerentul 85 anterior, este puțin probabil că importurile originare din Statele Unite și din Canada au putut afecta considerabil situația industriei comunitare.
(87)
Fiind vorba despre alte țări exportatoare care nu intră sub incidența anchetei, s-a observat că, în cazul în care prețul mediu al importurilor originare din Chile era mai mare decât cel al industriei comunitare, pe durata perioadei de anchetă, prețul somonului importat din Insulele Feroe era mai mic decât prețul practicat de către producătorii-exportatori norvegieni pe piața Comunității. Totuși, aceasta nu ar trebui să ascundă faptul că volumele importate din Chile și din Insulele Feroe au scăzut cu 7 % (adică -1 895 tone) și, respectiv, 8 % (adică -3 397 tone) pe perioada în cauză, în timp ce importurile provenite din Norvegia au crescut cu 35 % (adică +93 366 tone). Aceste tendințe trebuie, de asemenea, să se aprecieze în raport cu evoluția consumului care a crescut cu 15 % în aceeași perioadă.
(88)
În plus, pe perioada cuprinsă între 2001 și 2003, atunci când situația industriei comunitare s-a deteriorat cel mai mult, evoluția sa a prezentat unele similitudini cu cea a importurilor originare din Chile și din Insulele Feroe. Volumul importurilor provenind din Chile a scăzut puternic, cu 26 % (adică -6 987 tone), iar cel al importurilor provenind din Insulele Feroe a crescut cu numai 2 %, adică într-o măsură net mai mică decât consumul (16 %), în timp ce, în aceeași perioadă, importurile originare din Norvegia au înregistrat o creștere de 31 % (adică +82 631 tone). Având în vedere cele menționate anterior, trebuie notat că, deși nu se poate exclude în totalitate că prezența somonului la prețuri mici originar din aceste două țări a afectat piața Comunității, legătura de cauzalitate între prezența unor volume tot mai ridicate de importuri de dumping originare din Norvegia și prejudiciul suferit de industria comunitară nu este totuși ruptă.
5.2. Efectul evoluției rezultatelor la export ale industriei comunitare
Tabelul 6
Volume de export ale industriei comunitare
2001
2002
2003
PE
Exporturi (în tone)
184
212
386
484
Indice
100
116
210
263
Sursă: Industria comunitară.
(89)
Ancheta suplimentară a evidențiat, de asemenea, unele variații ale nivelului exporturilor industriei comunitare, punând în lumină rezultatele prezentate în tabelul anterior.
(90)
Unele părți în cauză au afirmat că rezultatele la export ale industriei comunitare au fost afectate de restricțiile la importul de somon de crescătorie impuse de Statele Unite în decursul anului 2003. Acestea au concluzionat că eventualul prejudiciu cauzat de rezultate mediocre la export nu se poate imputa importurilor originare din Norvegia.
(91)
Este necesar să se noteze în această privință că părțile în cauză nu au furnizat nici un element de probă privind restricțiile la import impuse de Statele Unite. Aceste restricții, oricare ar fi, nu au avut efect determinant asupra activităților de export ale industriei comunitare. În plus, acestea din urmă s-au limitat în perioada în cauză, reprezentând aproximativ 1 % din producția industriei comunitare în 2001 față de mai puțin de 3 % din timpul anchetei. Contrar celor invocate de părțile în cauză, tabelul prezentat anterior arată în mod clar că exporturile industriei comunitare au crescut puternic în perioada în cauză. Ținând seama de aceste constatări și de situația dificilă de pe piața Comunității, este imposibil să se impute prejudiciul important suferit de industria comunitară unei eventuale variații a nivelului exporturilor sale.
(92)
Orice ar fi, se observă că datele privind prețurile și rentabilitatea utilizate pentru evaluarea prejudiciului cuprind numai vânzările industriei comunitare efectuate unor clienți independenți din Comunitate. Ca urmare, argumentul, nesusținut altfel, conform căruia evoluția rezultatelor la exportul industriei comunitare a avut efecte prejudiciabile asupra situației sale, a trebuit respins.
5.3. Efect al unei publicații științifice asupra volumelor și a prețurilor de vânzare ale industriei comunitare
(93)
O parte în cauză a subliniat că publicarea unui studiu științific care invoca un nivel foarte înalt de contaminare a somonului scoțian ar fi putut atrage o scădere a volumelor de vânzări și afecta prețurile de vânzare ale industriei comunitare pe perioada în cauză.
(94)
Cu toate acestea, ancheta a demonstrat că producția și vânzările interne, precum și volumul vânzărilor la export al producătorilor comunitari au crescut pe perioada în cauză.
(95)
Ținând seama de cele afirmate anterior, alegația, nesusținută altfel, a trebuit respinsă.
5.4. Efect al unei creșteri a mortalității asupra volumelor de producție și de vânzări
(96)
O parte în cauză a subliniat din nou că unele rate ale mortalității peștilor mai mari decât cele normale în Irlanda și unele epidemii apărute în Regatul Unit și în Irlanda în 2002 și 2003 au atras o scădere importantă a volumelor de producție și de vânzări ale industriei comunitare.
(97)
Cu toate acestea, ancheta a demonstrat că fenomenul evocat anterior nu a cuprins decât un mic număr din crescătorii și nu a avut efect important asupra cifrelor globale de producție și de vânzări în Comunitate, având în vedere micile volume atinse. În realitate, astfel cum s-a explicat anterior la considerentele 62 și 65, volumele de producție și de vânzări ale industriei comunitare au crescut în 2002 și 2003.
(98)
Prin urmare și fără a fi susținut cu noi elemente de probă, argumentul se respinge.
5.5. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(99)
Având în vedere faptele și considerațiile anterioare și absența unei dovezi sau a oricărei observații susținute privind legătura de cauzalitate, concluziile formulate la considerentele 90-111 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
6. INTERESUL COMUNITĂȚII
6.1. Observație preliminară
(100)
Trebuie reamintit că analiza interesului Comunității în stadiul provizoriu a trebuit să se bazeze pe datele privind prelucrătorii (utilizatorii) al căror nivel de cooperare a fost scăzut. Comisia a continuat ancheta asupra interesului Comunității, încurajând prelucrătorii (utilizatorii) să ofere alte răspunsuri utile la chestionar, recurgând la anchete suplimentare la fața locului la operatori și asociațiile lor, menționați anterior la considerentul 7 și colectînd informații suplimentare.
(101)
În afară de aceasta, după comunicarea concluziilor provizorii, s-au primit numeroase cereri din partea părților în cauză, în special a operatorilor și a asociațiilor lor, pentru a se recurge la o analiză aprofundată, printre altele, a impactului oricărei măsuri asupra activității lor și a formei măsurii.
(102)
Este necesar, de asemenea, să se semnaleze că în urma comunicării intenției Comisiei de a modifica forma dreptului provizoriu, s-au înregistrat reacții pozitive, în general, la introducerea unui preț minim de import sub forma unui drept variabil.
6.2. Interesul industriei comunitare
(103)
Unele părți în cauză au subliniat că, ținând seama de nivelul redus al ocupării forței de muncă în industria comunitară și de nivelul său ridicat în industriile utilizatoare, trebuia preconizate alte soluții decât măsurile antidumping pentru sprijinirea industriei comunitare.
(104)
În acest context, este necesar să se noteze că celelalte soluții posibile și măsurile antidumping corespund unor contexte juridice și obiective diferite. Trebuie reamintit că industria comunitară a avut de suferit din cauza importurilor de somon de crescătorie la prețuri mici care făceau obiectul unui dumping, originare din Norvegia. Ținând seama de natura prejudiciului suferit de industria comunitară, se estimează că în absența măsurilor este inevitabilă o nouă deteriorare a situației acestei industrii. Lipsa măsurilor ar avea foarte probabil drept consecință continuarea prejudiciului și, posibil, dispariția pe termen mediu a industriei în cauză, ținând seama de pierderile înregistrate pe durata perioadei în cauză. Ca urmare, având în vedere rezultatele obținute în cursul perioadei de anchetă, industria comunitară este considerată amenințată, în cazul în care nivelul scăzut al prețului la importurile de dumping nu evoluează. În măsura în care s-a concluzionat că există practici de dumping prejudiciabil, instituirea unor măsuri antidumping constituie măsura corespunzătoare și, în consecință, alte soluții nu sunt aplicabile în acest caz.
(105)
În cazul în care nici o măsură antidumping nu este instituită, se va intensifica amenințarea de a intra importante cantități de somon norvegian în dumping pe piața comunitară. Această situație nu va oferi crescătorilor de somon din Comunitate stabilitatea pe termen lung care le este necesară pentru a-și reveni în urma practicilor actuale de dumping și va compromite toate eforturile de restructurare întreprinse de industria comunitară până acum. Din cauza numărului mare de exploatații care și-au încetat activitățile lor în cursul ultimilor ani în Uniunea Europeană, se consideră că în lipsa unor măsuri care să vizeze eliminarea dumpingului prejudiciabil riscul de a vedea industria comunitară dispărând pe termen mediu este mare.
(106)
În cazul în care s-ar institui măsuri antidumping definitive, acestea ar restabili condițiile de comerț echitabil pe piață și ar permite industriei comunitare să profite de eforturile de restructurare pe care le-a înfăptuit în ultimii ani. În aceste condiții, industria comunitară ar putea rămâne un producător viabil, care oferă somon de crescătorie de înaltă calitate și care se poate dezvolta. Se preconizează, în special, ca industria comunitară să regăsească o situație de rentabilitate comparabilă cu cea din 2001. În același timp, în cazul în care se ține seama de capacitățile lăsate disponibile de exploatațiile obligate să își înceteze activitatea în cursul perioadei determinate, nu este exclus ca industria comunitară să își poată dubla cota de piață.
(107)
Viabilitatea industriei comunitare va avea mai multe efecte pozitive pentru utilizatorii și consumatorii de somon. Produsele de înaltă calitate oferite de industria comunitară vor continua să fie la dispoziția tuturor utilizatorilor și consumatorilor. Se poate, de asemenea, presupune în mod rezonabil că după restructurarea sa și datorită creșterii cotei sale de piață, industria comunitară va putea, de asemenea, să își controleze mai bine costurile și să realizeze economii de scară, ceea ce i-a fost imposibil din cauza presiunii exercitate de importurile care fac obiectul unui dumping cu care aceasta s-a confruntat. Acest fapt va implica o consolidare a situației sale financiare, o concurență crescândă și o stabilitate a prețurilor somonului în beneficiul tuturor părților de pe piața Comunității.
(108)
Este necesar, în sfârșit, să se țină seama de faptul că mai mulți producători comunitari sunt stabiliți în regiuni îndepărtate și rurale din Uniunea Europeană unde locurile de muncă directe sau indirecte pe care le generează sunt extrem de importante pentru populația locală. Aceste locuri de muncă riscă să dispară în cazul în care industria comunitară nu este protejată de importurile la prețuri mici care fac obiectul unui dumping din Norvegia. Dimpotrivă, în caz de instituire a unor măsuri, se așteaptă ca, datorită îmbunătățirii scontate a situației industriei comunitare, astfel cum a fost descrisă anterior, nivelurile ocupării forței de muncă să crească în aceeași măsură.
(109)
În absența altor observații motivate în mod corespunzător privind interesul industriei comunitare, concluziile formulate la considerentele 113-116 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
6.3. Interesul importatorilor și al prelucrătorilor(utilizatorilor) independenți
(110)
După comunicarea concluziilor provizorii și ancheta suplimentară, astfel cum s-a indicat anterior la considerentul 100, s-au primit mai multe solicitări din partea prelucrătorilor de somon sălbatic. Ca urmare a anchetei suplimentare, mai mulți importatori și prelucrători au cooperat. Societățile care au prezentat răspunsuri valabile în stadiul definitiv al procedurii reprezintă din acest moment aproximativ 18 % din importurile totale provenind din Norvegia pe durata perioadei de anchetă și 11 % din consum (față de 9 % și, respectiv, 6 % în stadiul provizoriu).
(111)
Importatorii și prelucrătorii (utilizatorii) au considerat că drepturile ad valorem ar avea ca efect creșterea costurilor lor de producție și reducerea vânzărilor lor și a rentabilității și ar putea duce la desființări ale locurilor de muncă, chiar la relocalizări. Aceștia au subliniat, de asemenea, că ocuparea forței de muncă din sectorul transformării produselor pescărești este mult mai mare decât cel din sectorul crescătoriei de pește, care creează, cu toate acestea, în unele cazuri, activitate în regiuni cu o ocupare redusă a forței de muncă. Prelucrătorii au subliniat necesitatea pentru consumatori și comercianți de a continua să aibă acces la somon de crescătorie de bună calitate la un preț scăzut. Cu toate acestea, aceștia au considerat în general că un preț minim de import constituie o formă de măsură mai acceptabilă decât un drept ad valorem.
(112)
Principalele costuri suportate pentru afumare sau alte procedee de prelucrare a somonului sunt legate de achiziționarea peștelui și a ocupării forței de muncă. În ceea ce privește ocuparea forței de muncă, au fost prezentate Comisiei în timpul anchetei suplimentare diferite cifre cuprinse în mai multe studii sau documente. Acestea studii și documente sunt de o utilitate restrânsă în sensul prezentei anchete. În acest context, este cazul să se sublinieze că studiile prezentate se referă la alte perioade decât perioada anchetei, nu se referă la produsul în cauză și se sprijină parțial pe parametri diferiți, care nu intră sub incidența prezentei anchete. Ca urmare, Comisia a trebuit să efectueze vizite la fața locului la asociațiile în cauză. Pe baza tuturor informațiilor colectate, reiese, în conformitate cu cele mai bune estimări, că aproximativ 7 500 de persoane sunt direct angajate în sectorul prelucrării somonului în Comunitate.
(113)
Ancheta suplimentară a permis să se constate că somonul de crescătorie reprezintă 48-54 %, iar salariile reprezintă 6-12 % din costurile totale ale prelucrătorilor. În condiții normale de piață (adică un preț rezonabil al materiei prime și un preț bun cu amănuntul), prelucrătorii contează pe beneficii din exploatare de 5-12 %. Aceste cifre au fost confirmate de prelucrătorii care au cooperat și care au furnizat date privind rentabilitatea. Ancheta suplimentară a demonstrat că beneficiile pot fi mai ridicate într-o perioadă favorabilă. La capătul lanțului de distribuție, comercianții cu amănuntul pot spera într-o marjă a profitului eșalonată între 6 și 11 %.
(114)
Temerile exprimate de industria utilizatoare sunt legitime în măsura în care aceasta se teme de un impact negativ al măsurilor propuse asupra costurilor care atrag o scădere a rentabilității. Cu toate acestea, în circumstanțele actuale și ținând seama de dreptul minim propus la import, eventualul impact asupra costurilor utilizatorilor riscă să fie redus, chiar inexistent.
(115)
În cel mai bun caz, condițiile pieței vor rămâne identice cu cele din prezent, adică prețurile vor continua să fie mult mai mari decât prețul minim de import. În acest caz, prețul minim de import nu va avea nici un impact asupra costurilor utilizatorilor. În cazul în care importurile se efectuează la un preț CIF (cost, asigurare și navlu) frontieră comunitară mai mare sau egal cu prețul minim stabilit la import, nu se va aplica nici un drept.
(116)
În cazul unui scenariu mai puțin favorabil în care măsurile sunt instituite, costul materiei prime a utilizatorilor se va stabili la nivelul prețului minim de import, adică la nivelul costurilor suportate efectiv de producători, la care se adaugă un beneficiu rezonabil pentru livrările pe piața comunitară. Cu toate că acest scenariu nu reflectă condițiile actuale ale pieței, se consideră că în acest caz nu se poate exclude că instituirea de drepturi antidumping va avea un anumit impact negativ asupra importatorilor și a prelucrătorilor în măsura în care drepturile, eventual, ar fi direct percepute la import, oricare ar fi nivelul prețului de import. Cu toate acestea, este necesar să se reamintească în acest context că măsura propusă se prezintă sub forma unui preț minim de import, adică un prag al prețului care vizează exclusiv să asigure ca producătorii comunitari să își poată vinde somonul în Comunitate la prețuri care, pe baza regulii celui mai mic drept, le va permite să își acopere costurile și să realizeze o marjă a profitului pe care ar putea, în mod normal, să o sconteze în lipsa unor importuri de dumping. Drepturile se vor aplica numai în cazuri excepționale, adică în cazul în care prețul franco frontieră comunitară al importurilor de somon norvegian va scădea sub prețul minim de import, iar drepturile se vor percepe numai la nivelul diferenței dintre prețul de import și prețul minim de import. În afară de aceasta, piața somonului în ansamblul său, de la producție la livrarea către consumator, se va baza pe norme de concurență onestă. Aceste condiții vor contribui ca la fiecare nivel al lanțului de distribuție costurile să se repercuteze temeinic asupra prețurilor de vânzare. Utilizatorii pot, de asemenea, să se aștepte să dispună de mai multe posibilități de aprovizionare în Uniunea Europeană și în alte țări terțe, odată ce piața s-a refăcut după efectele dumpingului prejudiciabil. Într-adevăr, în cazul în care toți agenți de pe piață vor profita de bune condiții de piață reglementate de norme de comerț onest, aceștia vor dispune de o gamă mai largă de produse și de calități din diferite surse de aprovizionare. Faptul că prețurile sunt stabilite în funcție de semnalele de pe piață ar trebui să aibă un impact pozitiv asupra liniilor de producție și de distribuție, permițând o mai bună stabilitate și previzibilitate prețurilor și costurilor.
(117)
În cazul în care nu se instituie nici o măsură și în cazul în care prețul exporturilor norvegiene revine la nivelul de dumping anterior redus, utilizatorii vor profita de importurile vândute la prețuri neloiale care rezultă dintr-un dumping numai un anumit timp. Piața nu va fi în măsură să suporte mult timp această situație. Prețurile somonului plătite de utilizatori vor fi mai mici decât costurile producătorilor pentru livrările pe piața comunitară. În cazul în care reapare dumpingul, importurile de somon norvegian, care reprezintă aproximativ 60 % din consumul comunitar, vor împiedica importurile originare din surse din țări terțe care nu fac obiectul unui dumping. Utilizatorii nu vor putea alege alte surse de aprovizionare sau calități. Faptul că prețurile nu sunt stabilite în funcție de semnalele pieței va contribui la volatilitatea lor și va avea o influență negativă asupra produselor finale destinate consumatorilor. Aceasta va putea, în final, să afecteze rentabilitatea prelucrătorilor.
(118)
Un preț minim de import va avea, ca atare, numai un impact minor, în termeni de costuri, asupra importatorilor și a prelucrătorilor. Într-adevăr, în cazul în care prețurile pieței rămân mai mari decât prețul minim de import, repercusiunile financiare vor fi nule. Pe de altă parte, se consideră că aceste condiții ale pieței ar trebui, de asemenea, să împiedice eventualele relocalizări, în măsura în care drepturile de import asupra somonului prelucrat sunt ridicate. Ca urmare, industria de prelucrare din Comunitate ar trebui să aibă acces în continuare la o sursă corespunzătoare de aprovizionare cu materii prime.
(119)
Astfel cum se indică în continuare la considerentul 140, Comisia se angajează să supravegheze evoluția pieței somonului de crescătorie în Comunitate. În cazul în care această supraveghere demonstrează că există dovezi care atestă la prima vedere că măsura în vigoare nu mai este necesară sau suficientă pentru a contracara dumpingul prejudiciabil, Comisia poate prevedea inițierea unei revizuiri pe baza articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază și să efectueze de îndată o anchetă. Aceasta îi va permite să reacționeze rapid, în cazul în care prețurile pieței vor scădea sub nivelul prețului minim de import pe o perioadă mai lungă.
(120)
Părțile în cauză au abordat problema viitorului ocupării forței de muncă. Cu toate acestea, ca în cazul analizei impactului măsurilor în privința costurilor, nu există nici o dovadă care să demonstreze că o eventuală măsură antidumping asupra importurilor de somon norvegian va avea un alt impact decât minor asupra ocupării forței de muncă.
(121)
Ancheta suplimentară a confirmat că prețul minim de import și nivelul la care este propus constituie forma cea mai corespunzătoare de măsură (a se vedea în continuare considerentul 128). Ca urmare, dezavantajele unui preț minim de import din cauza căruia ar putea eventual suferi importatorii/prelucrătorii/utilizatorii nu sunt de natură să depășească beneficiile pe care producătorii comunitari ar trebui să le câștige din adoptarea măsurilor antidumping în cauză, precum minimul necesar pentru repararea gravului prejudiciu suferit și prevenirea oricărei deteriorări importante a situației lor. În afară de aceasta, trebuie reamintit că rămân disponibile surse diferite de aprovizionare, originare din alte țări terțe.
(122)
În absența altor observații întemeiate privind interesul importatorilor și al prelucrătorilor (utilizatorilor) independenți, concluziile de la considerentul 128 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
6.4. Interesul crescătorilor de somotei și al producătorilor de hrană, al furnizorilor și al producătorilor din Comunitate în legătură cu producătorii-importatori norvegieni
(123)
În absența unor observații susținute privind interesul crescătorilor de somotei și al producătorilor de hrană, al furnizorilor și al producătorilor din Comunitate asociați cu producătorii-importatori norvegieni, concluziile de la considerentele 117-121 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
6.5. Interesul consumatorilor
(124)
Produsul în cauză fiind un produs de consum, Comisia a informat diverse organizații de consumatori cu privire la inițierea anchetei. O parte a răspuns că efectele nutriționale benefice ale somonului sunt în mare măsură recunoscute și că o creștere artificială a prețului ar fi un obstacol în alegerea produselor alimentare sănătoase pentru consumatori. O altă preocupare se referă la faptul că orice creștere a prețurilor, făcând somonul de crescătorie mai puțin accesibil din punct de vedere financiar, riscă să paralizeze creșterea pieței în țările membre în care produsul intern brut (PIB) pe locuitor este mai mic decât media comunitară.
(125)
Se estimează că, în cazul în care se instituie măsuri antidumping, operatorii economici vor continua să aibă acces la un volum nelimitat de importuri, dar la prețuri echitabile. Ținând seama de mărimea diferenței între prețul peștilor întregi „franco crescătorie” și prețul de vânzare cu amănuntul al produselor prelucrate din somon, se consideră puțin probabil că măsurile vor avea un efect important asupra prețurilor cu amănuntul, deoarece o eventuală creștere de preț nu se va repercuta, după toate aparențele, în integralitatea sa asupra consumatorilor. Într-adevăr, la prețurile actuale ale pieței care sunt de departe mai mari decât prețul minim de import, impactul ar fi nul. Impactul asupra consumatorilor, chiar în scenariul cel mai nefavorabil, riscă deci să fie redus. În afară de aceasta, vânzarea la prețuri mai mici decât costurile de producție nu este probabil viabilă pe termen mediu și lung. Pe această bază, nu se așteaptă ca măsurile antidumping să aibă impacturi negative importante asupra consumatorilor.
6.6. Concluzie privind interesul Comunității
(126)
Ținând seama de concluziile din regulamentul provizoriu, de alegațiile diferitelor părți și de rezultatele anchetei suplimentare, s-a concluzionat că nu există nici un motiv imperios să nu se instituie măsuri antidumping definitive împotriva importurilor de dumping de somon de crescătorie originar din Norvegia. Concluzia prezentată la considerentul 131 din regulamentul provizoriu este deci confirmată.
7. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
7.1. Forma măsurilor definitive
(127)
Ținând seama de concluziile definitive stabilite privind dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Comunității, sunt necesare măsuri antidumping în vederea împiedicării agravării prejudiciului cauzat industriei comunitare de importurile care fac obiectul unui dumping. S-a ținut seama de marjele de dumping stabilite și de valorile drepturilor necesare pentru eliminarea prejudiciului suferit de industria comunitară. S-a dovedit că toate marjele de prejudiciu sunt mai mari de 2,0 % și nu pot fi considerate de minimis. Media ponderată a marjei de prejudiciu, mai mică decât media ponderată a marjei de dumping, s-a stabilit la 14,6 %.
(128)
Cu toate acestea, după ce au fost informate asupra faptelor care stau la baza adoptării regulamentului de modificare, unele părți în cauză au respins în mod explicit drepturile ad valorem și au primit în mod favorabil introducerea unui preț minim de import. Ca urmare, ținând seama de acestea observații și de rezultatele anchetei suplimentare, se confirmă că un preț minim de import constituie forma de măsură corespunzătoare.
7.2. Nivel de eliminare a prejudiciului
(129)
În conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, dreptul antidumping definitiv trebuie instituit la nivelul marjei de dumping sau al marjei de prejudiciu, fiind reținută cea mai redusă. În sensul aplicării acestei norme, s-a stabilit un preț minim la importul neprejudiciabil. Această metodă a necesitat calcularea prețurilor minime de import fără dumping, corespunzătoare fiecărei societăți, bazate pe valoarea normală și adaptate pentru obținerea unui preț net franco frontieră comunitară. Aceste prețuri au fost comparate cu prețul minim la importul neprejudiciabil calculat în conformitate cu metoda descrisă la considerentul 131. În orice caz, s-a dovedit că prețul minim la importul neprejudiciabil era mai mic decât prețul minim de import fără dumping.
(130)
Pentru calcularea prețurilor minime de import fără dumping, a trebuit convertite coroanele norvegiene în euro. În stadiul provizoriu, Comisia a utilizat cursurile de schimb medii pe trei ani pentru această conversiune. Mai multe societăți au subliniat că ar fi trebuit aplicat cursul în vigoare pe durata perioadei de anchetă. Ca răspuns la această alegație, Comisia subliniază că această perioadă de trei ani corespunde ciclului mediu de producție a somonului. În măsura în care mai multe costuri importante incluse în valoarea normală sunt suportate în timpul acestui ciclu de producție, Comisia consideră că ratele medii pe trei ani sunt adaptate la calculul prețurilor minime de import fără dumping. Acest argument este deci respins.
(131)
În ceea ce privește nivelul de preț neprejudiciabil necesar eliminării efectelor dumpingului prejudiciabil, concluziile anchetei suplimentare au trebuit să fie luate în considerare. Pentru calcularea valorii dreptului necesar eliminării efectelor dumpingului prejudiciabil, s-a considerat că orice măsură ar trebui să permită industriei comunitare să își acopere costurile de producție și să realizeze beneficiul înainte de impozitare pe care o industrie de acest tip ar putea să îl sconteze în mod rațional în acest sector în condiții normale de concurență, adică în lipsa unor importuri care fac obiectul unui dumping, asupra vânzării produsului similar în Comunitate. Pe această bază, s-a calculat acest preț neprejudiciabil pentru industria comunitară a produsului similar. Acest preț neprejudiciabil s-a calculat adăugând o marjă a profitului de 8 % la costul de producție. Costul de producție a făcut obiectul unei verificări încrucișate pe baza prețului de vânzare mediu unitar (2,77 EUR/kg) și a pierderilor medii (5 % din pierderi) ale producătorilor din industria comunitară reținuți în eșantion pe durata perioadei de anchetă. Marja profitului de 8 % s-a stabilit pe baza beneficiilor realizate în 2001 (a se vedea tabelul 3) și corespunde strict nivelului minim la care industria comunitară ar putea pretinde în lipsa dumpingului prejudiciabil.
(132)
Somonul de crescătorie se vinde în general sub diverse prezentări (eviscerat cu cap, eviscerat fără cap, fileuri întregi, alte fileuri sau porțiuni de fileuri). Așadar, a trebuit să se stabilească un preț minim la importul neprejudiciabil pentru fiecare dintre aceste prezentări, astfel încât să reflecte costurile suplimentare legate de ambalare. În această privință, stabilirea diferitelor prețuri minima la import se bazează pe concluziile din prezenta anchetă. Aceasta se bazează în principal pe indicatorii de conversiune astfel cum au fost stabiliți prin Regulamentul (CE) nr. 772/1999 al Consiliului (5) și utilizați, de aseme nea, în prezenta anchetă. Fiind vorba despre fileuri întregi și porțiuni de fileuri, costurile de prelucrare au fost luate în considerare.
(133)
În cazul în care importurile sunt efectuate la un preț CIF (cost, asigurare și navlu) frontieră comunitară mai mare sau egal cu prețul minim de import stabilit, nu se aplică nici un drept. În schimb, în cazul în care importurile sunt realizate la un preț mai mic, se percepe diferența între prețul real și prețul minim de import. În măsura în care importurile originare din Norvegia efectuate la prețuri mai mari sau egale cu prețul minim de import vor elimina efectele dumpingului prejudiciabil, este necesar să se aplice acest preț minim tuturor importurilor de somon norvegian, cu excepția celor originare dintr-o societate pentru care s-a constatat o marjă de dumping de minimis, astfel cum s-a indicat la considerentul 33.
8. PERCEPEREA DEFINITIVĂ A DREPTURILOR PROVIZORII
(134)
Din cauza mărimii marjelor de dumping constatate pentru producătorii-exportatori norvegieni și a importanței prejudiciului cauzat industriei comunitare, se consideră necesar să se perceapă, la nivelul drepturilor definitive, sumele depuse cu titlu de drepturi antidumping provizorii instituite de regulamentul provizoriu, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1010/2005. În măsura în care drepturile definitive sunt mai mici decât drepturile provizorii, numai sumele depuse la nivelul drepturilor definitive ar trebui să fie definitiv percepute.
(135)
Drepturile antidumping provizorii sub formă de drepturi ad valorem eșalonându-se între 6,8 și 24,5 % pentru produsele importate, care au fost instituite de Regulamentul (CE) nr. 628/2005 și aplicate de la 27 aprilie 2005 până la 4 iulie 2005, vor fi, cu toate acestea, eliberate. Perceperea drepturilor ad valorem ar fi disproporționată în raport cu eliminarea dumpingului prejudiciabil în măsura în care, în cursul acestei perioade, prețurile pieței au fost net mai mari decât prețul minim de import, care a fost introdus ca urmare a evoluției fără precedent și imprevizibilă a pieței. Sumele depuse cu titlu de drepturi antidumping provizorii, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1010/2005 privind importurile de somon de crescătorie originar din Norvegia, vor fi percepute definitiv ținând seama de prețul minim de import instituit în final. Sumele depuse cu titlu de drepturi antidumping provizorii, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1010/2005 privind importurile de somon de crescătorie originar din Norvegia, vor fi eliberate peste prețul minim de import definitiv.
9. APLICABILITATEA PREȚULUI MINIM DE IMPORT
(136)
După comunicarea concluziilor, s-a afirmat că un preț minim de import poate fi mai dificil de aplicat și mai propice unor false declarații în ceea ce privește valoare în vamă a mărfurilor decât alte forme de măsuri. Într-adevăr, ținând seama de unele indicații de eludare a prețului minim de import de la instituirea sa din 1 iulie 2005 și de posibilitățile de aranjamente compensatorii din acest sector al pieței, este necesar să se introducă un sistem dublu de măsuri. Acest sistem dublu conține un preț minim de import (a se vedea considerentele 129-133) și un drept fix. În conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, dreptul fix s-a calculat pe baza mediei ponderate a marjei de prejudiciu, aceasta dovedindu-se mai mică decât media ponderată a marjei de dumping. Pentru a garanta respectarea efectivă a prețului minim de import, importatorii trebuie să fie informați de faptul că, în cazul în care s-a constatat la încheierea unei verificări ulterioare importului că (i) prețul net franco frontieră comunitară plătit efectiv de primul client independent în Comunitate („preț ulterior importului”) este mai mic decât prețul net franco frontieră comunitară, înaintea vămuirii, astfel cum rezultă din declarația vamală; și că (ii) prețul ulterior importului este mai mic decât prețul minim de import, se va aplica un drept fix retroactiv tranzacțiilor în cauză, cu condiția ca dreptul fix adăugat prețului ulterior importului să nu dea o sumă (preț plătit efectiv plus drept fix) mai mic decât prețul minim de import. În acest caz, se va aplica o valoare a dreptului echivalent cu diferența dintre prețul minim de import și prețul ulterior importului. Autoritățile vamale trebuie să informeze de îndată Comisia, în cazul în care acestea depistează prezența unor indicii de declarație falsă.
(137)
În acest context și pentru a răspunde preocupărilor exprimate, Comisia are intenția să introducă trei mecanisme în scopul de a garanta că măsurile își păstrează relevanța și sunt în întregime respectate. În primul rând, Comisia face trimitere la Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (6), în special articolul 78, în temeiul căruia autoritățile vamale pot recurge la controlul documentelor și al datelor comerciale privind operațiunile de import sau de export al mărfurilor în cauză, precum și operațiunile comerciale ulterioare privind aceleași mărfuri. Aceste controale se pot exercita asupra declarantului, a oricărei persoane în cauză direct sau indirect din punct de vedere profesional de operațiunile respective, precum și asupra oricărei alte persoane care posedă, în calitate profesională, documentele și datele menționate anterior. Acestea autorități pot, de asemenea, să recurgă la examinarea mărfurilor.
(138)
În al doilea rând, în scopul de a preveni cât mai bine orice asumare eventuală a măsurilor, în special între societățile în legătură, instituțiile comunitare își fac cunoscută intenția de a iniția de îndată o reexaminare în sensul articolului 12 alineatul (1) din regulamentul de bază și de a supune importurile înregistrării, în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, în cazul în care elemente de probă atestă acest tip de practică.
(139)
Instituțiile comunitare se vor sprijini, printre altele, pe informațiile privind supravegherea importurilor furnizate de autoritățile vamale naționale, precum și pe rapoartele transmise de statele membre, în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul de bază.
(140)
În sfârșit, Comisia se angajează să supravegheze evoluția pieței somonului de crescătorie în Comunitate. În cazul în care această supraveghere demonstrează că există elemente de probă care atestă la prima vedere că măsura în vigoare nu mai este necesară sau suficientă pentru a contracara dumpingul prejudiciabil, aceasta poate să prevadă inițierea unei reexaminări în sensul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază și efectuarea rapidă a unei anchete,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv la somonul de crescătorie (altul decât somonul sălbatic) în fileuri sau nu, proaspăt, refrigerat sau congelat, încadrat la codurile NC ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 și ex 0304 20 13 (denumit în continuare „somon de crescătorie”), originar din Norvegia.
(2) Somonul sălbatic nu intră sub incidența acestui drept antidumping. În sensul prezentului regulament, se înțelege prin „somon sălbatic” somonul pentru care se dovedește autorităților competente din statul membru în care a fost acceptată declarația de punere în liberă circulație, cu ajutorul tuturor documentelor corespunzătoare care trebuie furnizate de părțile în cauză, că a fost pescuit în mare, în ceea ce privește somonul din Atlantic sau Pacific, sau în râu, în ceea ce privește somonul de Dunăre.
(3) Valoarea dreptului antidumping definitiv aplicabil societății Nordlaks Oppdrett AS este următoarea:
Societate
Drept definitiv
Cod adițional TARIC
Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, 8455 Stokmarknes, Norvegia
0,0 %
A707
(4) Pentru toate celelalte societăți (cod adițional TARIC A999), valoarea dreptului antidumping definitiv echivalează cu diferența dintre prețul minim de import stabilit la alineatul (5) și prețul net franco frontieră comunitară înaintea vămuirii, în cazul în care acesta din urmă este mai mic. Nici un drept nu se percepe în cazul în care prețul net franco frontieră comunitară este mai mare sau egal cu prețul minim de import corespunzător stabilit la alineatul (5).
(5) În sensul alineatului (4), se aplică prețul minim de import indicat în coloana 2 din tabelul următor. În cazul în care se dovedește, ca urmare a unei verificări ulterioare importului, că prețul net franco frontieră comunitară plătit efectiv de primul client independent în Comunitate (preț ulterior importului) este mai mic decât prețul net franco frontieră comunitară, înaintea vămuirii, astfel cum rezultă din declarația vamală, și că prețul ulterior importului este mai mic decât prețul minim de import, se aplică dreptul antidumping fix indicat în coloana 3 din tabelul următor, cu condiția ca acest drept fix adăugat prețului ulterior importului să nu dea o valoare (preț plătit efectiv plus dreptul fix) și mai mică decât prețul minim de import indicat în coloana 2 din tabelul următor. În acest caz, se aplică o valoare a dreptului echivalent cu diferența dintre prețul minim de import indicat în coloana 2 din tabelul următor și prețul ulterior importului. În caz de percepere a posteriori, aceast drept antidumping fix se percepe după deducerea oricărui drept antidumping achitat anterior, calculat pe baza prețului minim de import.
Prezentarea somonului de crescătorie
Preț minim de import, în euro pe kilogram net de produs
Drept fix, în euro pe kilogram net de produs
Cod TARIC
Pești întregi, proaspeți, refrigerați sau congelați
2,80
0,40
0302120012 , 0302120033 , 0302120093 , 0303110093 , 0303190093 , 0303220012 , 0303220083
Eviscerați cu cap, proaspeți, refrigerați sau congelați
3,11
0,45
0302120013 , 0302120034 , 0302120094 , 0303110094 , 0303190094 , 0303220013 , 0303220084
Alții (în special eviscerați fără cap), proaspeți, refrigerați sau congelați
3,49
0,50
0302120015 , 0302120036 , 0302120096 , 0303110018 , 0303110096 , 0303190018 , 0303190096 , 0303220015 , 0303220086
Fileuri întregi și porțiuni de fileuri, de mai mult de 300 g pe unitate, proaspete, refrigerate sau congelate, cu piele
5,01
0,73
0304101313 , 0304101394 , 0304201313 , 0304201394
Fileuri întregi și porțiuni de fileuri, de mai mult de 300 g pe unitate, proaspete, refrigerate sau congelate, fără piele
6,40
0,93
0304101314 , 0304101395 , 0304201314 , 0304201395
Alte fileuri întregi și porțiuni de fileuri, de 300 g sau mai puțin pe unitate, proaspete, refrigerate sau congelate
7,73
1,12
0304101315 , 0304101396 , 0304201315 , 0304201396
(6) În caz de prejudiciu înaintea punerii în liberă circulație a mărfurilor, atunci când prețul plătit sau care urmează să fie plătit se calculează proporțional în scopul stabilirii valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (7), valoarea dreptului antidumping calculat în conformitate cu alineatele (4) și (5) din prezentul articol se reduce în mod proporțional cu prețul plătit efectiv sau care urmează să fie plătit.
(7) În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare privind drepturile vamale.
Articolul 2
Sumele depuse pentru drepturile antidumping provizorii instituite în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 628/2005, înaintea intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1010/2005, la importului de somon de crescătorie originar din Norvegia, sunt eliberate.
Sumele depuse cu titlul de drepturi antidumping provizorii instituite în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1010/2005 la importul de somon de crescătorie originar din Norvegia se percep definitiv în conformitate cu următoarele norme:
(a)
sumele depuse mai mari decât dreptul definitiv se eliberează;
(b)
în cazul în care dreptul definitiv este mai mare decât dreptul provizoriu, se percep definitiv numai sumele depuse pentru dreptul provizoriu.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 ianuarie 2006.