32004R0398
L 066/15
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 398/2004 AL CONSILIULUI
din 2 martie 2004
de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2496/97 (2), Consiliul a instituit un drept antidumping definitiv ad valorem la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „China”). Nivelul dreptului definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, era de 49 %. Trebuie menționat că măsurile inițiale au fost instituite prin Regulamentul (CE) nr. 2200/90 (3) și că Regulamentul (CE) nr. 2496/97 ajungea la o concluzie în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire.
(2)
În urma publicării, în martie 2002, a unui aviz (4) de expirare iminentă a măsurilor antidumping în vigoare la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză, Comisia a fost sesizată cu o cerere de reexaminare în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă la 9 septembrie 2002 de Euroalliages (Comitetul de legătură al industriilor de feroaliaje) (denumit în continuare „solicitant”) în numele producătorilor care reprezintă totalitatea producției comunitare de siliciu metalic. Cererea a arătat că expirarea măsurilor riscă să favorizeze continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului adus industriei comunitare.
(3)
Trăgând concluzia, după consultarea comitetului consultativ, că există elemente de probă suficiente pentru a justifica deschiderea unei reexaminări, Comisia a anunțat începerea unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire (5), în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază și a deschis o anchetă.
(4)
Comisia a informat oficial producătorii comunitari la originea cererii, producătorii-exportatori din China, importatorii-comercianți, industriile utilizatoare și asociațiile de utilizatori cunoscute ca fiind interesate, precum și reprezentanții guvernului chinez cu privire la deschiderea reexaminării. Părțile interesate au avut posibilitatea să-și facă cunoscute punctele de vedere în scris și să ceară să fie audiate în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(5)
S-au trimis chestionare tuturor părților informate oficial de deschiderea reexaminării, precum și celor care au cerut un chestionar în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(6)
S-au primit răspunsuri la chestionare de la trei producători comunitari la originea cererii, de la un producător-exportator, de la un importator și de la doi producători din țara analoagă.
(7)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile considerate necesare în sensul determinării riscului de continuare sau de reapariție a dumpingului și a prejudiciului cauzat de acesta, precum și a examinării interesului Comunității. Vizite de verificare s-au efectuat la următoarele societăți:
(a)
Producător-exportator
Dalian DC Silicon Co., Ltd - Dalian, RPC
(b)
Importator în legătură
Dow Corning Ltd, Barry, Wales, Regatul Unit
(c)
Producători din țara analoagă
Fesil ASA, Trondheim, Norvegia
Elkem ASA, Oslo, Norvegia
(d)
Producători comunitari
Invensil, Groupe Pechiney, Paris, Franța
Ferroatlantica, Madrid, Spania
R W Silicium, Pocking, Germania
(8)
Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului cauzat de acesta a fost făcută între 1 octombrie 2001 și 30 septembrie 2002 (denumită în continuare „perioadă de anchetă”). Examinarea evoluției situației în sensul evaluării probabilității unei continuări sau a unei reapariții a prejudiciului a fost făcută între 1 ianuarie 1998 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada în cauză”).
(9)
În octombrie 2002, a fost instituită o procedură antidumping privind importurile în Comunitate de siliciu originar din Rusia. La 10 iulie 2003, Regulamentul (CE) nr. 2229/2003 al Consiliului (6) a instituit un drept antidumping provizoriu de 22,7-23,6 %.
(10)
La fel ca în ancheta inițială, produsul în cauză este siliciul metalic originar din China, înregistrat sub codul NC 2804 69 00 (care conține cel mult 99,99 % siliciu în greutate). De menționat faptul că, din motive inerente clasamentului actual din nomenclatura vamală, denumirea folosită este „siliciu”. Siliciul cu un grad de puritate mai mare, anume care conține mai mult de 99,99 % de siliciu în greutate, utilizat în principal în industria de semiconductori electronici, este înregistrat sub un cod NC diferit și nu face obiectul prezentei proceduri.
(11)
Siliciul este produs în cuptoare electrice cu arc scufundat prin reducția carbotermică a cuarțului (de siliciu) în prezența diverselor tipuri de reductori de carbon. Se comercializează sub formă de bucăți, boabe, granule și pudră conform specificațiilor tehnice recunoscute la nivel internațional în ceea ce privește puritatea sa. Siliciul este utilizat, în principal, de două industrii: industria chimică pentru producția metilclorosilanului sau a triclorosilanului și a tetraclorosilanului și industria de aluminiu pentru producția de aliaje de aluminiu, turnătorii principale și secondare pentru producția de aliaje pentru diferite industrii, în special industria de automobile.
(12)
Ca și în reexaminarea precedentă a măsurilor care urmează să expire, prezenta anchetă a stabilit că siliciul fabricat în China și vândut pe piața internă din China sau exportat către Comunitate, siliciul fabricat și vândut în țara analoagă (Norvegia) și cel fabricat și vândut în Comunitate de producătorii comunitari la originea cererii prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice esențiale și sunt destinate acelorași utilizări. Acestea sunt, așadar, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(13)
Au fost prezentate observații privind diferitele calități ale produsului în cauză și ale produsului similar de către guvernul chinez și de Camera de Comerț a importatorilor și a exportatorilor de metale, minerale și produse chimice din China. Cu toate acestea, observațiile respective nu au fost însoțite de elemente de probă și, în plus, au fost făcute la un stadiu avansat al procedurii. Prin urmare, observațiile primite în ceea ce privește produsul în cauză au fost respinse.
(14)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a reexaminat dacă există sau nu dumping și, după caz, dacă expirarea măsurilor risca sau nu să atragă după sine continuarea dumpingului.
(15)
Dintre cei șase producători-exportatori din China citați în cerere, doar unul a cooperat. Conform statisticilor Eurostat, volumul exporturilor sale a reprezentat peste 80 % din totalul exporturilor din China către Uniunea Europeană. Deoarece nici un alt producător-exportator din China nu a comunicat informații, concluziile au fost stabilite pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
(16)
În cursul perioadei de anchetă a reexaminării precedente a măsurilor care urmează să expire, volumul importurilor de siliciu originar din China în Comunitate a fost de 10 199 tone. După instituirea măsurilor antidumping, importurile în cauză au ajuns la 4 168 tone în 1998, dar au crescut din nou până la 14 454 tone la sfârșitul perioadei de anchetă.
(17)
În ancheta inițială, importurile din China reprezentau 9,3 % din piață în cursul perioadei de anchetă. Cota de piață a importurilor în cauză era de 3,8 % din totalul consumului comunitar din timpul reexaminării precedente a măsurilor care urmează să expire. Pe parcursul acestei perioade de după instituirea măsurilor antidumping, această cotă de piață a ajuns la 1,4 % în 1998, dar a crescut din nou pe parcursul perioadei de anchetă și a reprezentat 3,9 % din consumul comunitar total al produsului în cauză.
(18)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (9) din regulamentul de bază, Comisia a utilizat aceeași metodologie ca la ancheta inițială.
(19)
China având o economie de tranziție, valoarea normală a trebuit stabilită pe baza informațiilor obținute într-o țară terță cu economie de piață adecvată, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază.
(20)
În avizul de deschidere a acestei reexaminări privind a măsurilor care urmează să expire, ca în cazul reexaminării precedente similare, Norvegia a fost propusă ca țară analoagă în scopul stabilirii valorii normale.
(21)
Producătorul-exportator din China s-a opus acestei propuneri și a afirmat că Brazilia sau Africa de Sud ar fi mai potrivite, în special deoarece condițiile de concurență și de piață din aceste țări sunt mai apropiate de situația Chinei. Industria comunitară s-a opus alegerii Braziliei sau a Africii de Sud, pe motivul devalorizării puternice a monedei braziliene și a absenței concurenței din Africa de Sud, unde o singură societate fabrica produsul în cauză. De asemenea, nici un producător cunoscut din cele două țări nu a acceptat să coopereze în cadrul procedurii, deși a fost invitat de Comisie. Brazilia și Africa de Sud nu au putut fi, așadar, recunoscute ca țări analoage.
(22)
În ceea ce privește Norvegia, s-a constatat că este una dintre producătoarele principale mondiale de siliciu, cu doi producători locali concurenți. S-a stabilit, de asemenea, că Norvegia posedă o piață deschisă, nu aplică nici un drept la importul de siliciu și importă cantități mari provenite din Brazilia și din China. Trebuie menționat, de asemenea, că Norvegia dispune de un avantaj natural în ceea ce privește accesul la energie ieftină, deși nimic nu indică faptul că în China s-ar dispune de un avantaj similar.
(23)
S-a ajuns la concluzia, așadar, că Norvegia constituie o țară analoagă adecvată. Comisia a contactat cei doi producători de siliciu cunoscuți din Norvegia, care au acceptat să coopereze.
(24)
În ceea ce privește determinarea valorii normale, s-a stabilit, în primul rând, că volumul de vânzări interne ale producătorilor norvegieni este reprezentativ în ceea ce privește volumul exportat de China. Valoarea normală a fost stabilită fie pe baza unui preț mediu ponderat plătit de clienți independenți în cursul operațiunilor comerciale normale, fie pe baza valorii normale calculate, în cazul în care vânzările interne ale acestor produse nu erau profitabile. În această privință, trebuie menționat că recurgerea la o valoare normală calculată nu a fost necesară decât pentru un procent scăzut din exporturi. În cazurile în care valoarea normală a fost calculată, o sumă rezonabilă s-a adăugat la costurile de producție în Norvegia pentru a include costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, precum și o marjă rezonabilă de profit. În toate cazurile, costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, precum și marja de profit au fost stabilite în conformitate cu prima metodă prevăzută la articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază.
(25)
În ceea ce privește exporturile către Comunitate, majoritatea vânzărilor producătorului-exportator din China care a cooperat erau destinate unei societăți în legătură din Comunitate, care transforma ulterior siliciul importat în silicon. Aceste prețuri de export nu trebuie, în principiu, să servească la stabilirea prețului de export, din cauza influenței pe care ar fi avut-o legătura dintre cele două societăți. Cu toate acestea, deoarece prețurile facturate au fost recunoscute ca fiind conforme cu prețurile practicate pe piață, așa cum figurau în presa specializată, precum și cu prețurile facturate de un alt producător-exportator din China care nu a cooperat, dar care și-a exportat produsele către aceeași societate din Uniunea Europeană pe parcursul perioadei de anchetă, s-a decis utilizarea lor pentru determinarea prețului la export. Prețul de export a fost, așadar, stabilit pe baza datelor furnizate de către producătorul-exportator care a cooperat și de producătorul-exportator care nu a cooperat, precum și pe baza datelor Eurostat. Ar trebui menționat că volumul exporturilor exportatorului care a cooperat a reprezentat 80 % din importurile înregistrate de Eurostat și a fost mai mare decât volumul total al produsului în cauză importat din China pe parcursul perioadei de anchetă a precedentei reexaminări a măsurilor care urmează să expire.
(26)
În sensul unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, sub formă de modificări, de diferențele care au fost reclamate și demonstrate ca afectând comparabilitatea dintre prețuri în sensul articolului 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. S-au făcut modificări în temeiul transportului, asigurărilor, manipulării și creditului.
(27)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, așa cum s-a determinat anterior. Această comparație a arătat existența dumpingului. Marja de dumping exprimată în procentaj din prețul CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, s-a dovedit importantă (12,5 %), deși mult inferioară nivelului constatat pe parcursul anchetelor precedente.
(28)
Ancheta a arătat că volumul importurilor produsului în cauză provenite din China a fost mai mare decât cel constatat în timpul anchetei reexaminării anterioare a măsurilor care urmează să expire și că aceste importuri au continuat în mod evident să facă obiectul unui dumping. Ancheta nu a scos în evidență nici un element care să arate că nivelul dumpingului ar dispărea sau s-ar diminua în cazul abrogării măsurilor. S-a concluzionat, așadar, că există o probabilitate de continuare a dumpingului.
(29)
S-a considerat oportun să se examineze dacă volumul importurilor provenite din China ar crește în cazul abrogării măsurilor actuale. În acest sens, următorii factori au fost examinați: evoluția capacității de export și/sau de producție și comportamentul producătorilor-exportatori din China pe piețele țărilor terțe.
(30)
Ancheta a arătat că societatea care a cooperat a exportat 100 % din producția sa a produsului în cauză către Uniunea Europeană. S-a dovedit, de asemenea, că această societate poseda capacități de producție excedentare considerabile, care se dublaseră recent. Trebuie menționat, de asemenea, că marea majoritare a exporturilor către Uniunea Europeană au fost efectuate în regim de perfecționare activă către o societate în legătură, care a prelucrat suplimentar produsul în cauză. Altfel spus, aceste exporturi nu au fost puse niciodată în liberă circulație pe piața Comunității, dar s-au găsit în situație de concurență cu siliciul vândut de alți operatori. Abrogarea măsurilor n-ar putea, așadar, să aibă ca efect decât încurajarea în continuare a acestui exportator de a expedia cantități suplimentare din produsul în cauză către piața Comunității, fie în cadrul unei puneri în liberă circulație, fie în regim de perfecționare activă.
(31)
În conformitate cu cererea de reexaminare privind măsurile care urmează să expire, fondată în această privință pe statisticile din Metal Bulletin din august 2001, totalitatea capacităților de producție din China pentru produsul în cauză se ridică la aproximativ 1 203 000 tone pe an. Aceeași cerere făcea, de asemenea, trimitere la informații obținute de la un grup important de cercetări independent, care estimase capacitățile de producție la aproximativ 600 000 tone în 2002. Volumul producției din China era evaluat la aproximativ 400 000 în același an. Având în vedere cele anterioare, nivelurile de utilizare ale capacităților din China se situează între 33 și 66 % și, în cel mai bun caz, capacitățile neutilizate reprezintă cel puțin jumătate din consumul comunitar total. S-a dovedit, de asemenea, că aceste capacități de producție pot fi rapid mărite în cazul în care acest fapt ar fi necesar pe piață.
(32)
Prin urmare, capacitățile importante de producție de care dispune China dovedesc capacitatea producătorilor din China de a-și mări rapid producția și de a se orienta către o nouă piață de export, inclusiv piața Comunității, în cazul în care se abrogă măsurile.
(33)
În absența informațiilor furnizate din surse chineze și având în vedere raritatea surselor de informații publice privind industria chineză a siliciului, trebuie menționat că, în conformitate cu regulamentul de bază, în special articolul 18, concluziile precedente se bazează, în principal, pe cele mai bune informații disponibile, respectiv cele cuprinse în plângere.
(34)
Pe baza informațiilor privind exporturile din China, s-a stabilit că exporturile totale de siliciu din China în lume au crescut cu 43 % între 1998 și 2002, de la 271 626 tone la 387 444 tone în cursul acestei perioade (7). Prețurile de export pe piața mondială sunt mai mici cu 30 % față de prețurile de export către Comunitate, ceea ce poate încuraja exportatorii să-și sporească exporturile către Comunitate față de exporturile în țări terțe, în cazul în care măsurile se abrogă.
(35)
De asemenea, s-a observat o scădere de aproape 4 % la prețurile de export ale produsului în cauză, fabricat în China, de la 829 USD/tonă în 1998 la 799 USD/tonă în 2002 (7).
(36)
Aceasta dovedește clar că, în cazul abrogării măsurilor, exportatorii din China ar avea interesul să se orienteze către piața Comunității, ținând seama de aplicarea recentă a măsurilor antidumping pe piața Statelor Unite și a noii creșteri (de la 5 la 20 %) a drepturilor vamale instituite de Rusia la importurile din China ale produsului în cauză.
(37)
Trebuie, așadar, menționat că nivelul prețului practicat în general pentru produsul în cauză în Comunitate face piața Comunității foarte atractivă, ceea ce nu poate decât să încurajeze și mai mult creșterea exporturilor către Comunitate, fie prin mărirea producției, fie printr-o deturnare către Comunitate a vânzărilor actualmente destinate țărilor terțe. De asemenea, prețurile de export către țări terțe s-au dovedit inferioare prețurilor de export către Comunitate. Cu toate aceasta, se pare că prețurile atractive, relativ mari, de pe piața comunitară nu se pot menține pe termen lung; de fapt, în cazul abrogării măsurilor, numeroși exportatori din China vor concura pentru a-și spori cotele de piață în Comunitate. Este, așadar, foarte probabil ca operatorii de pe piața Comunității să fie obligați să își reducă prețurile în consecință.
(38)
S-a studiat strategia adoptată de către producătorii din China în materie de export în raport cu alte mari piețe ale produsului în cauză. Statele Unite au început, așadar, o reexaminare a dreptului antidumping la importurile de siliciu originar din China în 1999. Ancheta a demonstrat existența unor marje de dumping foarte ridicate (până la 139 %). În februarie 2003, măsurile antidumping pentru importurile produsului în cauză au fost reaplicate, după ce s-a concluzionat că retragerea măsurilor respective ar atrage după sine continuarea dumpingului prejudiciabil (8).
(39)
De asemenea, în 2002, autoritățile ruse au încheiat o anchetă antidumping privind importurile de siliciu originar din China, recomandând instituirea unui drept antidumping de 25 %. Cu toate acestea, în urma consultărilor cu autoritățile chineze, dreptul vamal de 5 % s-a mărit la 20 %. Acest fapt demonstrează clar că exportatorii din China trebuie să găsească alte piețe de vânzare ale produsului în cauză.
(40)
În temeiul celor menționate anterior, se poate concluziona că producătorii-exportatori din China trebuie să caute alte piețe de export.
(41)
Ancheta a dovedit că, pe parcursul perioadei de anchetă, China și-a continuat practicile de dumping. Deoarece China dispune de capacități neutilizate de producție considerabile, iar prețurile exporturilor din China către țări terțe au fost în continuare mai mici decât cele practicate către Comunitate, este foarte probabil ca în cazul abrogării măsurilor existente, producătorii-exportatori să își mărească semnificativ exporturile care fac obiectul unui dumping ale produsului în cauză către Comunitate. De asemenea, exporturile produsului în cauză efectuate de către exportatorii din China sunt limitate de noile măsuri în vigoare în Statele Unite și în Rusia. Pe scurt, este mai mult decât probabil că, în caz de abrogare a măsurilor, importurile către Comunitate provenite din China s-ar relua în cantități substanțiale și la prețuri care fac obiectul unui dumping.
(42)
Cei trei producători comunitari la originea plângerii au răspuns la chestionar și au cooperat pe deplin la anchetă. Pe parcursul anchetei, aceștia au reprezentat totalitatea producției comunitare. Pe parcursul aceleiași perioade de anchetă, unul dintre cei trei producători comunitari menționați a importat produsul în cauză din alte țări terțe, în special din Africa de Sud. S-a observat, cu toate acestea, că aceste importuri aveau ca funcție principală completarea ofertei de produse furnizate de producătorul respectiv clienților săi din Comunitate. Aceste importuri au scăzut pe parcursul perioadei în cauză, în special între 1998 și 1999, atunci când au scăzut la jumătate, în urma instalării unor noi echipamente de producție în Comunitate de către producătorul în cauză și a angajamentului strategic al acestuia de a vinde mai mult siliciu pe piața comunitară. Pe perioada anchetei, volumul de importuri ale produsului în cauză de către producătorul respectiv nu a reprezentat decât 2,1 % din vânzările de siliciu din industria comunitară (3,5 % din vânzările producătorului în cauză) și 1,9 % din producția industriei comunitare a produsului în cauză (3,2 % din producția producătorului în cauză). Ținând cont de cele sus-menționate, s-a ajuns la concluzia că importurile acestui producător nu au afectat cu nimic statutul său de producător comunitar.
(43)
Având în vedere cele menționate anterior, cei trei producători comunitari la originea plângerii constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(44)
Consumul comunitar s-a bazat pe volumele combinate ale vânzărilor industriei comunitare în Comunitate și ale importurilor provenite din China și din alte țări terțe (conform statisticilor Eurostat).
Tabelul 1 Consumul comunitar (pe baza volumelor de vânzări)
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Tone
290 684
325 234
388 938
373 950
371 540
Indice
100
112
134
129
128
Evoluție
+12 %
+20 %
-4 %
-1 %
Sursă: Răspunsuri verificate la chestionar și Eurostat.
(45)
Consumul de siliciu în Uniunea Europeană a atins maximul în 2000, cu aproape 390 000 tone, pentru a scădea din nou în 2001 și pe parcursul perioadei de anchetă, ajungând la 371 540 tone la sfârșitul acestei perioade. În total, consumul a crescut cu 28 % per ansamblul perioadei în cauză, în ciuda unei scăderi cu 4 % între 2000 și perioada de anchetă.
(46)
În conformitate cu informațiile Eurostat, volumele importate din China pe parcursul perioadei în cauză au crescut de la 4 168 la 14 454 tone. Cota de piață a importurilor din China, care era de aproximativ 4 % la reexaminarea precedentă a măsurilor care urmează să expire, a crescut pe parcursul perioadei în cauză de la 1,4 % la 3,9 % pe parcursul perioadei de anchetă. Prețurile au scăzut mai întâi cu 8 % între 1998 și 2000, înainte de a crește din nou pentru a ajunge la un nivel superior celui din 1998 la sfârșitul perioadei de anchetă.
Tabelul 2 Importuri din China (în conformitate cu Eurostat)
Importuri din China
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Volum (în tone)
4 168
3 560
5 969
9 709
14 454
Indice
100
85
143
232
347
Cotă de piață
1,4 %
1,1 %
1,5 %
2,6 %
3,9 %
Preț EUR/ tonă
1 044
953
964
1 142
1 158
Indice
100
91
92
109
110
Evoluția prețurilor importurilor.
(47)
După instituirea unui drept antidumping în 1997, prețurile siliciului originar din China au rămas mai mici decât cele din industria comunitară. Diferența față de prețurile din industria comunitară era de 2 % pe parcursul perioadei de anchetă. Această diferență a fost determinată pe baza prețurilor medii de vânzare (franco fabrică) din industria comunitară, precum și a prețurilor importurilor originare din China din datele Eurostat, modificate pentru a se ține seama de costurile de după import, de drepturile vamale și de drepturile antidumping. Trebuie menționat că prețurile de vânzare indicate anterior au fost calculate pe baza vânzărilor destinate utilizatorilor comunitari de pe piața Comunității și a vânzărilor de siliciu din China în regimul de perfecționare activă. Aceste ultime vânzări nu sunt supuse drepturile antidumping. Cu toate acestea, trebuie menționat că prețul mediu al siliciului din China, pus în liberă circulație pe piața Comunității, se situează la un nivel extrem de scăzut, de aproximativ 870 EUR/tonă.
(48)
Producția industriei comunitare a crescut cu 34 % în perioada în cauză, dar a scăzut cu 3 % între 2001 și perioada de anchetă. Pe parcursul perioadei de anchetă, producția industriei comunitare de siliciu a reprezentat 38,7 % din consumul comunitar.
Tabelul 4 Capacități de producție
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Tone
125 000
142 300
158 000
165 600
162 000
Indice
100
114
126
132
130
Evoluție
+14 %
+12 %
+5 %
-2 %
Sursă: Răspunsuri verificate la chestionar ale industriei comunitare.
(49)
Capacitățile de producție au progresat în fiecare an, în afara perioadei de anchetă, pe parcursul căreia au scăzut ușor. Per ansamblu, capacitățile au crescut în total cu 30 % pe parcursul perioadei în cauză, în urma deciziilor de investiție luate în 1998.
Tabelul 5 Utilizarea capacităților
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Procentaj de utilizare
85,8 %
90,9 %
90,7 %
89,3 %
88,8 %
Indice
100
106
106
104
103
Sursă: Răspunsuri verificate la chestionar ale industriei comunitare.
(50)
Tabelul de mai sus arată că, pe parcursul perioadei în cauză, utilizarea capacităților a crescut cu 3 procente. Creșterea principală a avut loc între 1998 și 1999. Între 2000 și perioada de anchetă, utilizarea capacităților a scăzut cu aproximativ 2 procente.
(51)
Între 1998 și perioada de anchetă, vânzările industriei comunitare către clienți independenți au crescut cu 57 %.
(52)
Vânzările către societăți în legătură au rămas stabile și au reprezentat mai puțin de 6 % din ansamblul vânzărilor de siliciu pe parcursul perioadei în cauză.
Tabelul 7 Preț de vânzare al siliciului practicat de către industria comunitară
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
EUR/tonă
1 415
1 184
1 231
1 271
1 185
Indice
100
84
87
90
84
Evoluție
-16 %
+4 %
+3 %
-7 %
Sursă: Răspunsuri verificate la chestionar ale industriei comunitare.
(53)
Din 1998 până la perioada de anchetă, prețurile medii de vânzare ale siliciului practicate de către industria comunitară pe piața Comunității au scăzut foarte mult (-16 %). Prețurile medii au scăzut brusc în 1999, la 1 184 euro pe tonă, și au urcat apoi în 2001, la 1 271 euro pe tonă. Prețurile au scăzut apoi cu 7 % pe parcursul perioadei de anchetă, la sfârșitul căreia se situau la un nivel echivalent cu cel din 1999. Scăderea marcată a prețurilor de vânzarea și creșterea costului de producție au contribuit în mare parte la deteriorarea situației financiare a industriei comunitare.
(54)
Cota de piață deținută de industria comunitară a trecut de la 29,8 % în 1998 la 36,7 % în perioada de anchetă, ceea ce corespunde cu creșterea producției și a volumului său de vânzări înregistrate după deschiderea unei noi unități de producție în Comunitate. Aceasta a crescut puternic între 1998 și 1999 (+ 5,4 % din piață) odată cu instalarea unor noi echipamente de producție în Uniunea Europeană. O îmbunătățire mai puțin importantă (+ 2,4 procente) a avut loc între 2001 și perioada de anchetă.
(55)
Tabelul anterior arată că, pe parcursul perioadei în cauză, stocurile au scăzut cu 29 %. Cu excepția anului 2000, stocurile s-au menținut la aproximativ 33 000 tone până la perioada de anchetă, pe parcursul căreia au scăzut la puțin mai mult de 23 000 tone.
(56)
Stocurile care reprezentau aproximativ 38 % din volumul de vânzări ale industriei comunitare în Uniunea Europeană în 1998 au scăzut sub 17 % din vânzările în Uniunea Europeană pe parcursul perioadei de anchetă. Această scădere se explică, în principal, prin faptul că stocurile sunt, în general, constituite la sfârșitul fiecărui an calendaristic pentru a permite o reducere a volumelor de producție pe parcursul lunilor de iarnă, atunci când costul energiei este ridicat. Perioada de anchetă a luat sfârșit în septembrie, respectiv înainte ca efectul constituirii stocurilor să se fi făcut simțit pe deplin.
(57)
Pe parcursul perioadei în cauză, rentabilitatea exprimată în procente din valoarea netă a vânzărilor a evoluat după cum urmează:
Tabelul 10 Rentabilitate
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Rentabilitate (în procente)
12,6 %
1,8 %
5,0 %
1,7 %
- 2,1 %
Evoluție
- 10,8 %
+ 3,2 %
- 3,3 %
- 3,8 %
Sursă: Răspunsuri verificate la chestionar ale industriei comunitare.
(58)
Cu excepția anului 2000, rentabilitatea s-a deteriorat în mod constant per ansamblul perioadei, de la un profit de 12,6 % în 1998 la o pierdere de 2,1 % în perioada de anchetă. În 2000, creșterea cu 4 % a prețurilor de vânzare în raport cu 1999 și scăderea costurilor de producție rezultată din creșterea investițiilor au permis să se realizeze o rentabilitate mai mare a vânzărilor. În 2001, profiturile au scăzut din cauza creșterii costurilor de producție, în special prețul energiei și materiilor consumabile, care nu a fost însoțită de o creștere comparabilă a prețurilor de vânzare. De fapt, în anul respectiv, costurile medii au crescut cu 80 EUR/tonă, din care doar o jumătate a putut fi transmisă clienților. Pe parcursul perioadei de anchetă, prețurile au scăzut, ceea ce a contribuit la deficitul industriei comunitare, în ciuda unei scăderi a costului mediu de producție.
(59)
Fluxul de lichidități a scăzut cu 64 % pe parcursul perioadei în cauză, având aceeași tendință ca și cea observată pentru rentabilitate.
(60)
Investițiile importante realizate între 1998 și 2000 urmăreau în principal creșterea capacităților de producție ale Uniunii Europene, ținând cont de condițiile favorabile din 1998 și de evoluția pozitivă a pieței comunitare a siliciului scontată la acel moment de industria comunitară. Această creștere a capacităților a permis, de asemenea, reducerea dependenței de industria comunitară în raport de importurile de siliciu. Această îmbunătățire așteptată se explică prin tendința de creștere a consumului comunitar (+34 %) în cursul acestei perioade (1998-2000).
(61)
Ancheta a arătat că randamentul investițiilor, în special amortizările cumulate, s-a deteriorat pe parcursul perioadei de anchetă, având aceeași evoluție ca și cea observată pentru rentabilitate.
Tabelul 13 Randamentul investițiilor și aptitudinea de a mobiliza capitaluri
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Rentabilitate (în procente)
39,1 %
14,7 %
20,4 %
9,1 %
- 5,7 %
Evoluție (puncte de procent)
-24 %
+6 %
-11 %
-15 %
Sursă: Răspunsuri verificate ale industriei comunitare la chestionar.
(62)
Societățile care constituie industria comunitară aparțin unor grupuri mai mari. De aceea, aptitudinea lor de a mobiliza capitaluri este determinată de situația financiară a acestor grupuri în ansamblul lor. Acestea din urmă nu au semnalat nici o problemă de mobilizare a capitalurilor pe parcursul perioadei în cauză. Cu toate acestea, au fost întâmpinate dificultăți în ceea ce privește finanțarea noilor proiecte, în special din sectorul siliciului. Această situație pare confirmată de evoluția negativă a situației financiare a industriei comunitare și de datele verificate în cursul anchetei. Aceste date sunt prezentate pe scurt în tabelul 12 și arată că investițiile din perioada de anchetă nu corespund decât în proporție de 22 % față de nivelul lor din anul 1998.
(63)
Tabelul anterior arată că locurile de muncă s-au înmulțit cu 16 % pe parcursul perioadei în cauză. Creșterea principală a avut loc între 1998 și 2000, în urma sporirii capacităților de producție, dar această creștere nu a continuat efectiv pe perioada de anchetă.
(64)
Deoarece producția a crescut mai repede decât ocuparea forței de muncă, productivitatea a crescut cu 15 % în aceeași perioadă, după cum se vede în următorul tabel:
Tabelul 15 Productivitate
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Tone
182
204
213
217
210
Indice
100
112
117
119
115
Evoluție
+12 %
+5 %
+2 %
-4 %
Sursă: Răspunsuri verificate ale industriei comunitare la chestionar.
(65)
Pe parcursul perioadei în cauză, salariile medii ale persoanelor angajate în industria comunitară au crescut cu mai puțin de 1 % pe an, respectiv o creștere mai mică decât rata inflației.
Tabelul 16 Salarii
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
EUR/persoană angajată
32 537
30 610
33 162
35 048
33 740
Indice
100
94
102
108
104
Evoluție
-6 %
+8 %
+6 %
-4 %
Sursă: Răspunsuri verificate ale industriei comunitare la chestionar.
(66)
În ceea ce privește impactul asupra situației industriei comunitare a importanței marjei de dumping efective stabilite pe parcursul perioadei de anchetă, trebuie menționat că marja determinată pentru China este semnificativă. Prin urmare, în cazul abrogării măsurilor, impactul marjei de dumping stabilite în ancheta actuală ar fi semnificativ, dreptul reprezentând 49 % din prețul CIF al importurilor provenite din China.
(67)
Ancheta a demonstrat că exporturile din industria comunitară au evoluat după cum urmează:
Tabelul 17 Exporturi ale industriei comunitare
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Tone
6 446
6 776
5 803
6 285
3 209
Indice
100
105
90
98
50
Evoluție
+5 %
-14 %
+8 %
-49 %
Sursă: Răspunsuri verificate ale industriei comunitare la chestionar.
(68)
Exporturile de siliciu ale industriei comunitare au scăzut la jumătate pe parcursul perioadei în cauză, în special pe parcursul perioadei de anchetă. Dacă această scădere poate să pară spectaculoasă în termeni comparativi, ea nu corespunde, în termeni absoluți, decât unei scăderi de câteva vânzări, respectiv mai puțin de 4,8 % din totalul vânzărilor din 2001, și la o scădere și mai mică a vânzărilor în perioada de anchetă, respectiv sub 2,4 % din totalul acestora. Deși reducerea exporturilor poate să aibă un anumit impact asupra situației economice a industriei comunitare, efectele sale rămân, cu toate acestea, limitate. Prețurile de vânzare și rentabilitatea pe piața Comunității au jucat un rol foarte important în deteriorarea situației industriei comunitare. O reducere a volumelor exportate, care erau deja marginale înaintea perioadei de anchetă, ar avea o influență minoră sau nulă asupra situației industriei comunitare.
(69)
Volumele și prețul mediu al siliciului importat în Comunitate din alte țări decât China au evoluat după cum urmează:
Tabelul 18 Importuri în Comunitate provenite din alte țări terțe (volum)
Tone
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Brazilia
43 536
56 709
67 663
50 849
52 089
Rusia
10 798
6 272
14 172
16 907
18 006
Norvegia
92 200
115 385
124 790
122 677
114 254
Africa de Sud
12 234
6 225
5 539
6 203
2 674
Alte țări terțe
41 029
22 495
37 236
39 385
33 643
Total
199 797
207 086
249 400
236 021
220 666
Sursă: Eurostat.
Tabelul 19 Importuri în Comunitate provenite din alte țări terțe
EUR/tone
1998
1999
2000
2001
Perioada de anchetă
Brazilia
1 173
1 040
1 158
1 231
1 098
Rusia
1 048
963
1 131
999
929
Norvegia
1 341
1 207
1 197
1 201
1 199
Africa de Sud
1 198
1 161
1 241
1 149
1 149
Alte țări terțe
1 273
1 205
1 165
1 210
1 156
Total
1 266
1 152
1 179
1 193
1 146
Sursă: bEurostat.
(70)
Volumele totale de siliciu importate din alte țări terțe decât China au crescut pe parcursul perioadei în cauză de la aproximativ 200 000 tone în 1998 la 221 000 tone în perioada de anchetă, dar cota lor de piață a scăzut de la 69 la 59 % în aceeași perioadă. Principalii exportatori către Comunitate au fost Norvegia, Brazilia, Africa de Sud și Rusia. Numai importurile din Rusia aveau prețuri medii la import mult mai mici decât cele ale industriei comunitare pe parcursul perioadei de anchetă. După cum este prevăzut la considerentul 47, prețul siliciului din China pus în liberă circulație pe piața Comunității era mult mai mic decât prețurile de import din alte țări terțe, astfel cum sunt prezentate în tabelul 19.
(71)
După cum s-a explicat și s-a demonstrat anterior, industria comunitară a beneficiat, în perioada 1998-2000, de o creștere de piață de 34 %, precum și de o creștere importantă a volumului de vânzări și a cotei de piață. Ulterior, totuși, volumul de vânzări și cota de piață au stagnat, iar situația financiară a industriei comunitare (preț, rentabilitate și flux de lichidități) s-a deteriorat.
(72)
O examinare mai aprofundată permite să se constate că industria comunitară a cunoscut, în mare, o evoluție pozitivă între 1998 și 2000. După anul 2000, nu s-a observat nici o îmbunătățire semnificativă.
(73)
Îmbunătățirile observate între 1998 și 2000 se pot datora deciziilor luate în 1998 de către industria comunitară de a investi în echipamente de producție noi în Comunitate. Între 1998 și 2000, capacitățile de producție ale Uniunii au crescut cu 26 %, de la 125 000 la 158 000 tone. Aceste decizii au urmat măsurilor antidumping instituite la importurile de siliciu provenite din China, care fuseseră prelungite în 1997, astfel cum se precizează la considerentul 1. Industria comunitară a realizat, de asemenea, profit din vânzările de siliciu în Uniunea Europeană din 1998 (a se vedea considerentul 58 anterior). Industria comunitară a putut, așadar, să beneficieze de măsuri antidumping la importurile de siliciu provenite din China. Între 2000 și perioada de anchetă situația industriei comunitare s-a deteriorat, prețul scăzând 46 EUR/tonă, rentabilitatea pierzând 7,1 procente, fluxurile de lichidități scăzând cu 59 %, iar investițiile cu 55 %. În perioada de anchetă, industria comunitară se găsea într-o situație deficitară. Din toate aceste motive, se consideră că industria comunitară s-a găsit într-o situație extrem de delicată și de vulnerabilă în perioada de anchetă.
(74)
Volumul importurilor provenite din China care fac obiectul unui dumping a crescut considerabil în cursul perioadei în cauză și este probabil ca, în lipsa măsurilor antidumping în vigoare, cantități foarte mari din produsul în cauză să intre pe piața comunitară la prețuri foarte mici, inferioare prețurilor industriei comunitare. Ținându-se seama de nivelul dreptului antidumping în vigoare, diferența de preț dintre produsul importat și cel produs de industria comunitară ar putea fi mai mare de 35 % în cazul expirării măsurilor.
(75)
Astfel cum s-a indicat la considerentul 31, capacitățile neutilizate din China sunt estimate a fi suficiente pentru a acoperi 50 % din cererea comunitară de siliciu. În cazul expirării măsurilor în vigoare, se poate presupune că o parte importantă a capacităților de producție neutilizate ar servi la inundarea pieței comunitare cu siliciu originar din China. Datele Eurostat arată că, atunci când importurile s-au făcut cu suspendarea drepturilor, siliciul din China a intrat în Comunitate la un preț mediu de 870 EUR/tonă. Nimic nu conduce la concluzia că prețurile viitoare ar fi mai mari decât acesta în caz de expirare a măsurii. Pentru a examina impactul importurilor suplimentare la prețuri mici asupra situației industriei comunitare, trebuie reamintit că industria respectivă se găsește deja într-o situație delicată din cauza prezenței importurilor car fac obiectul unui dumping provenite din Rusia și China. O nouă cantitate importantă de importuri care fac obiectul unui dumping, provenite din China, ar conduce la o scădere a prețurilor și mai mare pe piața Uniunii, deoarece industria comunitară s-ar strădui la început să-și mențină cota de piață și nu să-și reducă producția. Acest fapt ar avea ca efect reducerea și mai mare a rentabilității industriei comunitare, care ar înregistra o scădere mai mare decât scăderea de 2,1 % din perioada de anchetă. Chiar pe termen scurt, industria comunitară ar putea fi scoasă de pe piață din cauza unei situații financiare care nu poate fi menținută, după cum o demonstrează, în special, scăderea rentabilității (- 14,7 procente) observată în perioada în cauză.
(76)
Se reamintește că, la considerentul 28, s-a ajuns la concluzia că siliciul din China continuă să facă obiectul unui dumping pe piața Uniunii Europene, la considerentul 41 că aceste importuri ar putea să crească în mod substanțial în cazul expirării măsurilor și la considerentul 73 că industria comunitară se găsește într-o situație delicată. În cazul în care măsurile actuale sunt suficiente pentru a pune capăt oricărui prejudiciu cauzat de importurile din China industriei comunitare, se concluzionează că abrogarea măsurilor ar conduce la reapariția prejudiciului care rezultă din importurile provenite din China.
(77)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă prelungirea măsurilor antidumping în vigoare este contrară interesului Comunității în ansamblul său. Determinarea interesul Comunității se bazează pe o evaluare a tuturor intereselor în cauză, respectiv cele ale industriei comunitare, cele ale importatorilor-comercianți, precum și cele ale utilizatorilor și ale furnizorilor produsului în cauză.
(78)
Trebuie reamintit că, la reexaminarea precedentă, s-a decis că instituirea măsurilor nu este contrară interesului Comunității. De asemenea, deoarece prezenta anchetă este o reexaminare a măsurilor care urmează să expire, aceasta permite analizarea unei situații în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare și evaluarea oricărui impact negativ anormal al acestor măsuri asupra părților interesate.
(79)
Având în vedere cele anterioare, s-a examinat dacă, în ciuda concluziei privind probabilitatea reapariției dumpingului prejudiciabil, există motive importante să se conchidă că nu este în interesul Comunității să mențină măsurile în acest caz particular.
(80)
Industria comunitară s-a dovedit a fi o industrie viabilă din punct de vedere structural, capabilă să se adapteze la condițiile schimbătoare ale pieței. Redresarea situației sale după revenirea la condiții de concurență loială și instituirea de măsuri antidumping în privința importurilor provenite din China, precum și investițiile în capacități suplimentare de producție din anul 1998 sunt dovada acestui fapt. Cu toate acestea, se poate concluziona că, fără menținerea măsurilor antidumping, este foarte probabil ca situația sa să se deterioreze grav.
(81)
Serviciile Comisiei au trimis chestionare la nouă importatori-comercianți independenți și asociații. Nu s-a primit nici un răspuns la aceste chestionare și nu s-a făcut cunoscut nici un alt importator-intermediar.
(82)
În aceste condiții, s-a ajuns la concluzia că măsurile în vigoare nu au avut nici un efect asupra importatorilor sau a comercianților, iar continuarea acestora nu ar afecta părților în cauză.
(83)
Serviciile Comisiei au trimis chestionare la cincisprezece utilizatori și asociații de utilizatori. S-au primit numai două răspunsuri incomplete din partea utilizatorilor și s-au formulat observații generale de către o asociație de utilizatori. Din aceste răspunsuri reiese că siliciul reprezintă aproximativ 10 % din costul de producție al utilizatorilor în cauză. Răspunsurile au demonstrat, de asemenea, că cele două societăți utilizatoare în cauză erau profitabile, în ciuda drepturilor antidumping instituite la siliciul originar din China. Observațiile nu conțineau nici un comentariu asupra impactului posibil al retragerii măsurilor. De asemenea, acestea nu conțineau nici o informație în ceea ce privește tipul de impact pe care măsurile existente le pot avea asupra acestor doi utilizatori. De asemenea, nu s-a primit nici o informație în ceea ce privește posibilitatea de a transmite drepturile la clienții utilizatorilor.
(84)
Răspunsul asociației de utilizatori preciza că este în interesul Comunității de a dispune de cel mai mare număr posibil de surse diferite de siliciu. Asociația afirma, de asemenea, că expirarea măsurilor nu ar conduce la reapariția dumpingului prejudiciabil cauzat de importurile de siliciu originare din China. Afirmația respectivă nu a fost, cu toate acestea, însoțită de nici un element de probă.
(85)
Având în vedere (i) rata de răspuns slabă la chestionarele trimise; (ii) caracterul incomplet al observațiilor primite; (iii) absența datelor care se pot verifica și care să justifice expirarea măsurilor în vigoare, s-a ajuns la concluzia că o continuare a drepturilor nu ar avea un impact semnificativ asupra utilizatorilor.
(86)
Din motivele prezentate anterior, se concluzionează că interesul Comunității nu se opune în mod semnificativ menținerii măsurilor antidumping.
(87)
Din afirmațiile sus-menționate rezultă că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, se mențin măsurile antidumping aplicabile importurilor de siliciu originare din China, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 2496/97,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv la importurile de siliciu înregistrate sub codul NC 2804 69 00, originare din Republica Populară Chineză.
(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, este de 49 %.
(3) Cu excepția dispozițiilor contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2004.