32000R0104
L 017/22
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 104/2000 AL CONSILIULUI
din 17 decembrie 1999
privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 26, 36 și 37,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (4),
întrucât:
(1)
Dispozițiile de fond privind organizarea pieței produselor pescărești trebuie revizuite pentru a ține seama de evoluțiile pieței, de modificările din ultimii ani ale activităților de pescuit și de neajunsurile observate în aplicarea normelor aflate acum în vigoare; din cauza numărului mare și complexității modificărilor ce trebuie adoptate, acestor dispoziții le va lipsi claritatea necesară pentru orice set de norme dacă nu vor fi refăcute integral; în consecință, Regulamentul (CEE) nr. 3759/92 al Consiliului din 17 decembrie 1992 privind organizarea comună a pieței în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (5) ar trebui înlocuit cu un nou regulament
(2)
Pentru a simplifica normelor și pentru a facilita utilizarea lor de către cei cărora li se adresează, noul regulament ar trebui să includă, de asemenea, dispozițiile de fond, modificate și completate corespunzător, ale Regulamentului (CEE) nr. 105/76 al Consiliului din 19 ianuarie 1976 privind recunoașterea organizațiilor producătorilor din industria pescuitului (6) și ale Regulamentului (CEE) nr. 1772/82 al Consiliului din 29 iunie 1982 de stabilire a normelor generale pentru extinderea anumitor norme adoptate de organizațiile producătorilor din industria pescuitului (7); în consecință respectivele regulamente ar trebui abrogate.
(3)
Politica agricolă comună trebuie să includă în special o organizare comună a piețelor agricole, care poate să aibă diverse forme, în funcție de produsele în cauză.
(4)
Industria pescuitului are o importanță specială pentru economia unor regiuni de coastă ale Comunității; industria furnizează o mare parte a venitului pescarilor din astfel de regiuni; în consecință, stabilitatea pieței ar trebui încurajată prin mijloace corespunzătoare, aplicate în conformitate cu angajamentele internaționale ale Comunității, mai ales în ceea ce privește dispozițiile Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) privind mecanismele de sprijinire a producției interne și acordurile tarifare.
(5)
Producția și comercializarea produselor pescărești ar trebui să țină cont de nevoia de a sprijini pescuitul durabil; în consecință, organizarea comună a piețelor acestor produse ar trebui să includă măsuri care să asigure o mai bună adaptare a ofertei la cerere, atât în ceea ce privește calitatea, cât și cantitatea, și să crească beneficiile aduse de produse, atât în scopul menționat anterior, cât și pentru a crește veniturile producătorilor prin asigurarea stabilității prețurilor pe piață.
(6)
Unul dintre mijloacele de aplicare a acestei organizări comune a piețelor este aplicarea unor standarde comune de comercializare produselor în cauză; aplicarea acestor standarde ar trebui să tindă spre excluderea de pe piață a produselor nesatisfăcătoare calitativ și spre facilitarea comerțului bazat pe o concurență loială, contribuind astfel la creșterea profitabilității producției.
(7)
Aplicarea acestor standarde implică inspectarea produselor cărora li se aplică; în consecință, ar trebui adoptate dispoziții privind aceste inspecții.
(8)
Diversitatea din ce în ce mai mare a ofertei, în special de produse pescărești proaspete și congelate, face ca furnizarea către consumatori a unei cantități minime de informații privind principalele caracteristici ale produselor să devină esențială și atribuie statelor membre responsabilitatea de a adopta în acest scop o listă de denumiri acceptate folosite pe teritoriul lor pentru comercializarea produselor în cauză.
(9)
Organizațiile producătorilor formează coloana vertebrală a organizării comune a pieței, pentru care trebuie să asigure, la nivelul lor, o operare descentralizată; în contextul unei concentrări din ce în ce mai mari a cererii, concentrarea ofertei prin aceste organizații este mai mult ca niciodată o necesitate economică pentru întărirea poziției pe piață a producătorilor; astfel de concentrări ar trebui să fie voluntare și utile în privința sferei și eficienței serviciilor oferite membrilor de către organizațiile producătorilor; ar trebui stabilite criterii comune pentru recunoașterea unei organizații a producătorilor de către un stat membru; organizația producătorilor nu ar trebui recunoscută de către un stat membru ca fiind capabilă să contribuie la atingerea obiectivelor organizării comune a pieței decât dacă statutul său impune anumite obligații organizației și membrilor săi.
(10)
Inițiativele organizațiilor producătorilor pentru îmbunătățirea calității produselor pescărești ar trebui sprijinite prin adoptarea de dispoziții pentru recunoașterea specială, în anumite condiții, a organizațiilor în cauză.
(11)
Pentru a sprijini activitatea organizațiilor producătorilor și pentru a facilita o mai mare stabilitate a pieței, ar trebui să li se permită statelor să extindă, în anumite condiții, normele adoptate de organizația dintr-o regiune în numele membrilor săi, la toți terții care comercializează bunuri într-o anumită regiune, în special normele privind producerea și comercializarea, inclusiv intervenția; această procedură este supusă verificării de către Comisie, care, în anumite circumstanțe, poate declara astfel de extinderi nule.
(12)
Aplicarea sistemului descris mai sus implică costuri ce sunt suportate de către organizația ale cărei norme sunt extinse; terții ar trebui să contribuie la acoperirea acestor costuri; statelor membre ar trebui să li se permită, de asemenea, să acorde acestor operatori compensații pentru produsele care, deși corespund standardelor de comercializare, nu pot fi comercializate și sunt retrase de pe piață.
(13)
În orice situații, ar trebui adoptate dispoziții prin care să se asigure că organizațiile producătorilor nu dețin o poziție dominantă în Comunitate.
(14)
Pentru a se accede la o utilizare rațională și durabilă a resurselor, organizațiile producătorilor ar trebui să orienteze producția membrilor lor spre îndeplinirea cerințelor pieței și să creeze condiții care să asigure obținerea de către membrii lor a celor mai mari beneficii posibile pentru capturile lor, în special capturile din speciile supuse contingentării; este recomandabil ca organizațiilor producătorilor să li se ceară ca, la începutul fiecărui sezon de pescuit, să prezinte autorităților competente o propunere de program pentru planificarea ofertei și reglementarea în avans a aporturilor membrilor săi care să conțină, atunci când este cazul, dispoziții specifice pentru produsele care în mod obișnuit prezintă dificultăți la comercializare.
(15)
Ținând cont de costurile pe care organizațiile producătorilor le suportă pentru respectarea cerințelor de mai sus, se justifică acordarea de compensații proporționale acestor organizații pentru o perioadă limitată.
(16)
Statelor membre ar trebui să li permită să acorde ajutoare suplimentare organizațiilor producătorilor, în cadrul programelor operaționale, conform Regulamentului (CE) nr. 2792/1999 al Consiliului din 17 decembrie 1999 de definire a modalităților și condițiilor pentru acțiunile structurale ale Comunității în sectorul pescuitului (8).
(17)
Atunci când reprezintă o parte semnificativă a membrilor diverselor diviziuni ocupaționale din domeniul produselor pescărești, organizațiile interprofesionale înființate din inițiativa unor agenți individuali sau a grupurilor existente de agenți, pot contribui la o mai bună cunoaștere a realităților de pe piață și pot facilita o abordare comercială care să îmbunătățească raportarea, precum și organizarea producției, prezentarea produselor și comercializarea; deoarece activitățile acestor organizații pot contribui în general la atingerea obiectivelor articolului 33 din Tratat și în special ale prezentului regulament; după definirea formelor relevante de acțiune, ar trebui recunoscute acele organizații care desfășoară acțiuni practice pentru atingerea obiectivelor de mai sus; ar trebui stabilite dispoziții privind extinderea, în anumite condiții, a normelor adoptate de organizații interprofesionale și vizând împărțirea costurilor rezultate din extindere; această procedură este supusă verificării de către Comisie, care, în anumite circumstanțe, poate declara aceste extinderi nule.
(18)
Ar trebui specificate condițiile în care acordurile, deciziile și practicile concertate ale organizațiilor interprofesionale pot fi scutite de aplicarea articolului 1 din Regulamentul nr. 26 al Consiliului (9).
(19)
În cazul anumitor produse pescărești cu o importanță specială pentru veniturile producătorilor, pentru a face față situațiilor de pe piață care pot duce la prețuri care ar putea să deregleze piața Comunității, pentru fiecare sezon de pescuit se va stabili un preț orientativ sau, în cazul tonului, un preț comunitar de producție, reprezentativ pentru zonele de producție din Comunitate, preț care va fi folosit pentru a determina nivelurile prețurilor pentru intervenția pe piață; în acest sens, folosind cele mai recente date tehnice, prețul orientativ trebuie fixat astfel încât să reflecte realitățile pieței și să prevină variațiile excesive ale prețurilor de la un sezon de pescuit la altul; prețul orientativ este un factor central pe care se bazează o serie de alte măsuri de intervenție; Consiliul, acționând pe baza unei propuneri a Comisiei, ar trebui să adopte măsuri în acest scop.
(20)
Pentru a stabiliza prețurile, organizațiile producătorilor ar trebui să poată interveni pe piață, în special prin aplicarea unor prețuri sub care produsele membrilor lor vor fi retrase de pe piață.
(21)
În cazuri speciale și în anumite condiții, activitățile organizațiilor producătorilor trebuie sprijinite prin acordarea de compensații financiare pentru cantitățile retrase definitiv de pe piață pentru consumul uman.
(22)
Totuși, acest tip de intervenții ale organizațiilor producătorilor ar trebui limitat la oferte excesive localizate pe care piața nu le poate absorbi și care nu pot fi evitate prin măsuri de altă natură; în consecință, compensația financiară trebuie limitată la un volum mic de producție.
(23)
Pentru a-i încuraja pe pescari să-și adapteze mai bine livrările la cerințele pieței, ar trebui reglementate niveluri diferite pentru compensațiile financiare în funcție de volumul de produse retrase de pe piață.
(24)
Aplicarea tuturor măsurilor noi puse în aplicare conform prezentului regulament va permite producătorilor să reducă substanțial retragerile complete de pe piață; în consecință, se justifică reducerea treptată atât a cantităților care se califică pentru obținerea de compensații financiare, cât și a nivelului compensației pe parcursul unei perioade de tranziție.
(25)
În cazul în care piața este perturbată grav, ar trebui adoptate măsuri corespunzătoare pentru ajustarea condițiilor privind compensațiile pentru retrageri.
(26)
Luând în considerare penuria de anumite specii, distrugerea peștelui retras de pe piață ar trebui evitată în măsura posibilităților; în acest scop, ar trebui acordate ajutoare pentru procesarea, stabilizarea și depozitarea pentru consumul uman a anumitor cantități de produse pescărești retrase de pe piață; toate speciile care pot fi retrase de pe piață ar trebui să se califice pentru această măsură; respectivul mecanism, care este atât o formă de intervenție, cât și o metodă de a crește beneficiile aduse de produsele pescărești, ar trebui să poată fi mai des utilizată de către organizațiile producătorilor decât retragerile complete; în consecință, cantitățile eligibile în cadrul acestui mecanism ar trebui să crească.
(27)
Variațiile regionale ale prețurilor pentru anumite specii sunt de natură a nu permite încă integrarea acelor specii în sistemele de acordare a compensației financiare către organizațiile producătorilor; totuși, pentru a încuraja o mai mare stabilitate a pieței pentru produsele în cauză, luând în considerare caracteristicile lor și diversitatea condițiilor de producție și comercializare, aceste produse ar trebui incluse într-un sistem comunitar de sprijinire a prețurilor adaptat caracteristicilor lor specifice.
(28)
Ar trebui adoptate dispoziții privind un sistem special de sprijin pentru produse congelate pe mare, sub forma unor ajutoare pentru depozitarea privată a acestor produse, cu anumite limite și în anumite condiții, cu condiția ca aceste produse să nu poată fi introduse pe piață peste prețul ce va fi stabilit la nivelul Comunității.
(29)
Scăderea prețurilor de import la ton pentru industria de conserve ar putea amenința nivelul veniturilor producătorilor acestui produs din Comunitate; în consecință, ar trebui adoptate dispoziții privind compensațiile acordate acestor producători atunci când este necesar; pentru a raționaliza comercializarea unui produs uniform, aceste alocații compensatorii ar trebui acordate doar organizațiilor producătorilor, în anumite condiții.
(30)
Pentru a descuraja creșterea anormală a producției de ton, urmată de o creștere a costurilor asociate, ar trebui adoptate dispoziții privind limitele în care aceste alocații pot fi acordate organizațiilor producătorilor pe baza condițiilor de aprovizionare constatate pe piața Comunității, iar criteriile de declanșare a acestui mecanism ar trebui revizuite.
(31)
Pentru a constata dacă piața Comunității este într-o situație corelată cu o tendință a prețurilor pe piața mondială a tonului, situație care justifică acordarea alocațiilor compensatorii, ar trebui verificat dacă scăderea prețurilor pe piața Comunității este determinată de scăderea prețurilor de import.
(32)
Aplicarea drepturilor vamale comune este suspendată integral pentru anumite produse din ton; deoarece producția comunitară de ton este insuficientă, ar trebui menținute condiții de aprovizionare comparabile cu cele aplicate țărilor terțe exportatoare pentru industriile alimentare care utilizează aceste produse, astfel încât să nu fie împiedicată dezvoltarea lor în contextul condițiilor concurențiale internaționale; dezavantajele pe care acest sistem le-ar putea aduce producătorilor comunitari de ton ar putea fi contrabalansate de acordarea compensației preconizate în acest scop.
(33)
Pentru a asigura aprovizionarea adecvată a pieței comunitare cu materii prime destinate industriilor alimentare în condiții care să le permită să rămână competitive, aplicarea drepturilor vamale comune pentru anumite produse ar trebui suspendată integral sau parțial pentru o perioadă nedefinită.
(34)
Totuși, suspendarea drepturilor vamale conform mențiunilor anterioare nu ar trebui să ducă la o aprovizionare cu produse importate din țări terțe oferite la prețuri anormal de mici; în consecință, eligibilitatea pentru o astfel de suspendare ar trebui să fie condiționată de respectarea unui preț de referință calculat în conformitate cu dispoziții ce urmează să fie adoptate.
(35)
Dacă anumite condiții deosebite cauzate de importuri și exporturi ar crea sau ar putea duce la perturbări grave, capabile să pună în pericol atingerea obiectivelor stabilite la articolul 33 din Tratat, ar trebui prevăzută posibilitatea de a aplica măsuri corespunzătoare în relațiile comerciale cu țări terțe, respectând în același timp angajamentele internaționale ale Comunității.
(36)
Experiența a arătat că poate fi necesară adoptarea rapidă a unor măsuri care să asigure aprovizionarea pieței comunitare și respectarea angajamentelor internaționale ale Comunității; pentru a permite Comunității să facă față acestor situații cu toată îndemânarea necesară, ar trebui prevăzută o procedură prin care măsurile necesare să poată fi adoptate rapid.
(37)
Constituirea unei piețe unice bazate pe un sistem de prețuri comune ar fi periclitată de acordarea anumitor ajutoare; în consecință, prevederile din Tratat conform cărora se pot examina ajutoarele de stat acordate de statele membre, ducând la interzicerea sistemelor incompatibile cu piața comună, ar trebui să se aplice și industriei pescuitului.
(38)
Aplicarea prezentului regulament necesită constituirea și menținerea unor sisteme pentru comunicarea informațiilor între Comisie și statele membre; ar trebui specificate costurile pentru un astfel de sistem, parțial acoperite din bugetul Comunității.
(39)
Cheltuielile efectuate de statele membre ca rezultat al obligațiilor ce le revin prin aplicarea prezentului regulament ar trebui finanțate de Comunitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (10).
(40)
Aplicarea acestei organizări comune trebuie să țină seama și de faptul că este în interesul Comunității să conserve pe cât posibil zonele de pescuit; în consecință, nu ar trebui permisă finanțarea măsurilor privind cantități de pește peste cele ce pot fi alocate statelor membre.
(41)
Statele membre sunt responsabile pentru adoptarea tuturor măsurilor corespunzătoare pentru a asigura respectarea prezentului regulament și pentru a preveni sau reprima orice fraudă.
(42)
Pentru a facilita aplicarea acestor prevederi, ar trebui să existe o procedură de strânsă cooperare între statele membre și Comisie, în cadrul unui comitet de gestiune.
(43)
Măsurile necesare pentru aplicarea prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind stabilirea procedurilor pentru exercitarea competențelor executive conferite Comisiei (11).
(44)
Organizarea comună a pieței produselor pescărești ar trebui să țină cont, în mod corespunzător, și de obiectivele stabilite la articolele 33 și 131 din Tratat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Prin prezentul regulament se instituie o organizare comună a piețelor produselor pescărești, incluzând un sistem de prețuri și de comercializare și reguli comune privind concurența.
În sensul prezentului regulament:
-
„producător” reprezintă persoane fizice sau juridice care utilizează mijloace de producție pentru a produce produse pescărești în vederea primei lor introduceri pe piață;
-
„produse pescărești” include atât produse prinse pe mare sau în apele interne, cât și produsele de acvacultură enumerate mai jos.
Cod NC
Descrierea bunurilor
(a)
0301
Pește viu
0302
Pește proaspăt sau refrigerat, exclusiv fileuri de pește sau altă carne de pește din categoria nr. 0304
0303
Pește congelat, exclusiv fileuri de pește sau altă carne de pește din categoria nr. 0304
0304
Fileuri de pește sau altă carne de pește (tocată sau nu) proaspătă, refrigerată sau congelată
(b)
0305
Pește uscat, sărat sau în saramură; pește afumat, preparat sau nu înainte de sau în timpul afumării; făinuri, pudre sau bulete de pește, corespunzătoare pentru consumul uman
(c)
0306
Crustacee, decorticate sau nu, vii, proaspete, refrigerate, congelate, uscate, sărate sau în saramură; crustacee nedecorticate, preparate la abur sau prin fierbere, refrigerate, congelate, uscate, sărate, în saramură sau nu; făină, praf sau bulete de crustacee, corespunzătoare pentru consumul uman
0307
Moluște, decorticate sau nu, vii, proaspete, refrigerate, congelate, uscate, sărate sau în saramură; nevertebrate acvatice, altele decât crustacee sau moluște, vii, proaspete, refrigerate, congelate, uscate, sărate sau în saramură; făinuri, pudre sau bulete de nevertebrate acvatice, altele decât crustacee sau moluște, corespunzătoare pentru consumul uman;
(d)
Produse animale nespecificate sau neincluse în altă categorie; animale moarte din capitolul 1 sau 3, necorespunzătoare pentru consumul uman;
- Altele:
- - Produse pescărești sau crustacee, moluște sau alte nevertebrate acvatice; animale moarte din capitolul 3:
0511 91 10
- - - Deșeuri de pește
0511 91 90
- - ltele
(e)
1604
Preparate sau conserve de pește; caviar și substitute de caviar preparate din icre de pește
(f)
1605
Preparate sau conserve de crustacee, moluște și alte nevertebrate acvatice
(g)
Paste făinoase, preparate sau nu, umplute (cu carne sau alte substanțe) sau nu, sau pregătite în alt mod, ca de exemplu spaghete, macaroane, tăiței, lasagna, gnocchi, ravioli, cannelloni; cușcuș, preparat sau nu:
- Paste făinoase nepreparate, umplute sau pregătite în vreun alt mod:
1902 20
- Paste făinoase umplute, preparate sau pregătite în alt mod sau nu:
1902 20 10
- - Care conțin mai mult de 20 % din greutate pește, crustacee, moluște sau alte nevertebrate acvatice
(h)
Făinuri, pudre sau bulete din carne sau măruntaie de pește sau crustacee, moluște sau alte nevertebrate acvatice, necorespunzătoare pentru consumul uman; jumări;
2301 20 00
- Făinuri, pudre și bulete de pește sau crustacee, moluște sau alte nevertebrate acvatice
TITLUL I
STANDARDE DE COMERCIALIZARE ȘI INFORMAȚII PENTRU CONSUMATORI
CAPITOLUL 1
STANDARDE DE COMERCIALIZARE
Articolul 2
(1) Pentru produsele enumerate la articolul 1 și pentru grupe de astfel de produse se pot stabili standarde comune de comercializare și aria de aplicare a acestora; aceste standarde se pot aplica în special clasificării după calitate, mărime sau greutate, ambalaj, prezentare și etichetare.
(2) Dacă s-au adoptat standarde de comercializare, produsele cărora li se aplică nu pot fi expuse spre vânzare, oferite spre vânzare, vândute sau comercializate în orice alt fel decât în conformitate cu aceste standarde, sub rezerva dispozițiilor speciale adoptate pentru relațiile comerciale cu țări terțe.
(3) Standardele de comercializare și modalitatea de aplicare a lor, inclusiv dispozițiile speciale menționate la alineatul (2), sunt adoptate conform procedurii prevăzute la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 3
(1) Produsele pentru care s-au adoptat standarde comune de comercializare sunt supuse controlului statelor membre în ceea ce privește respectarea acestor standarde.
Controlul poate avea loc în toatele etapele comercializării și pe durata transportului.
(2) Statele membre adoptă toate măsurile corespunzătoare pentru sancționarea încălcărilor articolului 2.
(3) În termen de maximum o lună de la intrarea în vigoare a fiecărui standard de comercializare, statele membre comunică celorlalte state membre și Comisiei numele și adresa organismelor împuternicite să controleze fiecare produs sau grup de produse pentru care s-a adoptat un standard.
(4) În funcție de necesități, modalitatea de aplicare a alineatului (1) se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2), ținând cont în special de nevoia de a asigura coordonarea activității organismelor de control și uniformitatea interpretării și aplicării standardelor comune de comercializare.
CAPITOLUL 2
INFORMAȚII PENTRU CONSUMATORI
Articolul 4
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 79/112/CEE (12), produsele prevăzute la articolul 1 literele (a), (b) și (c) nu pot fi oferite spre vânzare cu amănuntul către consumatorul final, indiferent de metoda de comercializare, decât dacă marcajul sau eticheta corespunzătoare indică:
(a)
denumirea comercială a speciei;
(b)
metoda de producție (captură pe mare sau în apele interne sau cultură);
(c)
zona de captură.
Totuși, aceste cerințe nu se aplică produselor vândute direct consumatorilor în cantități mici fie de către pescari, fie de către acvacultori.
(2) În sensul alineatului (1) litera (a), statele membre întocmesc și publică o listă cu denumirile comerciale acceptate pe teritoriul lor, cel puțin pentru toate speciile incluse în anexele I-IV la prezentul regulament, cel târziu până la 1 ianuarie 2002. Lista indică pentru fiecare specie denumirea științifică, denumirea în limba sau limbile oficiale ale statului membru și, unde este cazul, orice altă denumire sau denumiri acceptate sau permise local sau regional.
(3) Statele membre comunică Comisiei lista cu denumirile comerciale prevăzută la alineatul (2) cu cel puțin două luni înaintea datei prevăzute la alineatul (2). Statele membre recunosc denumirile incluse în listă de alte state membre pentru aceeași specie în aceeași limbă.
(4) În funcție de necesități, modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
TITLUL II
ORGANIZAȚIILE PRODUCĂTORILOR
CAPITOLUL I
CONDIȚII PENTRU ACORDAREA ȘI RETRAGEREA RECUNOAȘTERII ORGANIZAȚIILOR DE PRODUCĂTORI
Articolul 5
(1) În sensul prezentului regulament, „organizație a producătorilor” reprezintă orice persoană juridică:
(a)
constituită la inițiativa unui grup de producători ai unuia sau mai multora dintre produsele menționate la articolul 1 literele (a), (b) și (c) în măsura în care, dacă este vorba de produse congelate, tratate sau prelucrate, operațiile în cauză au fost efectuate la bordul navelor de pescuit;
(b)
constituită în special cu scopul de a asigura desfășurarea rațională a activităților de pescuit și îmbunătățirea condițiilor de vânzare a produselor membrilor lor, prin adoptarea unor măsuri care:
1.
încurajează planificarea producției și adaptarea acesteia la cerere, atât în ceea ce privește cantitatea, cât și calitatea, în special prin aplicarea planurilor de captură;
2.
promovează concentrarea ofertei;
3.
stabilizează prețurile;
4.
încurajează metode de pescuit care sprijină pescuitul durabil;
(c)
al cărei statut cere producătorilor membri, în special:
1.
să aplice normele adoptate de organizație privind pescuitul, producția și comercializarea;
2.
dacă statul membru a decis ca o parte din sau toată cota de captură și/sau aplicarea măsurilor sale privind eforturile de pescuit să fie gestionate de organizațiile producătorilor, să aplice măsurile adoptate de organizație în acest scop;
3.
să se asigure că orice navă aparține unei singure organizații a producătorilor pentru orice produs sau grup de produse dat;
4.
să distribuie întreaga lor producție de bunuri pentru care sunt membri, prin intermediul organizației producătorilor; totuși, organizația poate decide că această cerință nu se aplică dacă produsele sunt distribuite în conformitate cu norme comune stabilite în avans;
5.
să furnizeze informațiile cerute de organizația producătorilor pentru determinarea măsurilor menționate la alineatul (1) litera (b), pentru respectarea obligațiilor juridice sau în scopuri statistice;
6.
să plătească contribuțiile financiare prevăzute în statut pentru constituirea sau completarea fondului de intervenții menționat la articolul 17 alineatul (3);
7.
să rămână membri ai organizației pentru cel puțin trei ani de la recunoașterea acesteia și să comunice organizației cu cel puțin un an înainte dorința de a părăsi organizația;
(d)
al cărei statut prevede:
1.
proceduri pentru stabilirea, adoptarea și modificarea dispozițiilor menționate la litera (c) punctul 1;
2.
excluderea tuturor formelor de discriminare între membri, în special pe criterii de naționalitate sau locul de înființare;
3.
plata de către membri a contribuțiilor financiare necesare pentru finanțarea organizației producătorilor;
4.
norme care să permită producătorilor membri să controleze democratic organizația și deciziile sale;
5.
penalități pentru nerespectarea obligațiilor din statut, în special neplata contribuțiilor financiare și nerespectarea normelor adoptate de către organizația producătorilor;
6.
reguli privind admiterea de noi membri;
7.
dispozițiile contabile și bugetare necesare pentru funcționarea organizației, inclusiv înregistrări contabile separate pentru activitățile pentru care este acordată recunoașterea;
(e)
care a fost recunoscută de către statul membru menționat la alineatul (2).
(2) Statele membre recunosc ca organizații ale producătorilor în sensul prezentului regulament toate grupurile de producători care au sediul social pe teritoriul lor, sunt suficient de active economic pe teritoriul lor și care fac cerere pentru o astfel de recunoaștere, cu condiția că:
(a)
îndeplinesc cerințele prevăzute la alineatul (1) și furnizează dovezile relevante, inclusiv dovada că au un număr minim de producători membri și acoperă un volum minim din producția comercializabilă;
(b)
există suficiente dovezi că își desfășoară activitățile în mod corespunzător, în ceea ce privește atât durata, cât și eficiența;
(c)
au statutul legal necesar în conformitate cu legislația națională.
(3) Organizațiile producătorilor nu pot deține o poziție dominantă pe nici o piață dată, decât dacă este necesar pentru atingerea obiectivelor prevăzute în articolul 33 din Tratat.
(4) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 6
(1) Statele membre:
(a)
decid dacă să acorde recunoașterea în termen de trei luni de la depunerea cererii însoțite de toate documentele justificative relevante;
(b)
efectuează verificări la intervale regulate pentru a evalua dacă organizațiile producătorilor respectă condițiile recunoașterii; recunoașterea unei organizații a producătorilor poate fi retrasă dacă nu mai sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 5 sau dacă recunoașterea se bazează pe informații eronate; dacă organizația obține sau beneficiază de recunoaștere prin mijloace frauduloase, recunoașterea este retrasă imediat cu efect retroactiv;
(c)
Comisiei îi este comunicată, în termen de două luni, orice decizie de acordare, refuz sau retragere a recunoașterii.
(2) Un stat membru acordă recunoașterea unei organizații a producătorilor care are sediul social pe teritoriul său, dar în care unii membri sunt de naționalitatea unuia sau mai multor alte state membre, dacă sunt respectate condițiile prevăzute la articolul 5.
Statul membru ai cărui cetățeni sunt membri într-o organizație a producătorilor constituită pe teritoriul unui alt stat membru stabilește împreună cu acesta din urmă cooperarea administrativă necesară pentru efectuarea verificărilor asupra activităților organizației în cauză.
(3) Statele membre pot recunoaște exclusiv o singură organizație a producătorilor pentru un anumit domeniu de pescuit, dacă se dovedește a fi reprezentativă conform criteriilor prevăzute la articolul 7 alineatul (1).
(4) Statele membre pot recunoaște o asociație de organizații ale producătorilor dacă asociația respectă condițiile prevăzute la articolul 5. Totuși, articolele 9 și 10 nu se aplică acestor asociații.
(5) Pentru a sigura respectarea articolului 5 și a alineatului (1) litera (b) din prezentul articol, Comisia face verificări și, pe baza acestor verificări, cere statelor membre retragerea recunoașterii, dacă este cazul.
(6) La începutul fiecărui an Comisia publică în seria „C” a Jurnalului Oficial al Comunităților Europene o listă cu organizațiile producătorilor recunoscute pe parcursul anului anterior și cu cele a căror recunoaștere a fost retrasă în aceeași perioadă.
(7) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, în special a condițiilor pentru retragerea recunoașterii, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
CAPITOLUL 2
EXTINDEREA NORMELOR LA TERȚI
Articolul 7
(1) Dacă o organizație a producătorilor este considerată reprezentativă pentru producția și comercializarea dintr-unul sau mai multe locuri de debarcare ale unui stat membru și face o cerere către autoritățile naționale competente, statul membru în cauză poate cere producătorilor care nu sunt membri ai organizației și care comercializează oricare dintre produsele menționate la articolul 1 în zona pentru care organizația producătorilor este reprezentativă să respecte:
(a)
normele privind producția și comercializarea introduse de organizație pentru atingerea obiectivelor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b);
(b)
normele adoptate de organizație privind retragerea de pe piață și transferul produselor proaspete și refrigerate menționate la articolul 1 al doilea paragraf a doua liniuță literele (a) și (c).
Totuși, în cazul produselor enumerate în anexa I, aceste reguli pot fi extinse la terți doar dacă prețul aplicat de către organizația producătorilor este prețul de retragere sau prețul comunitar de vânzare, sub rezerva limitelor de toleranță prevăzute la articolul 21 alineatul (1) litera (a).
Statul membru poate decide că extinderea dispozițiilor menționate la literele (a) și (b) nu se aplică anumitor categorii de vânzări.
(2) Normele devenite obligatorii conform alineatului (1) se aplică până la prima vânzare a produselor pe piață pentru o perioadă de cel mult 12 luni într-o zonă limitată regional.
(3) Statele membre comunică imediat Comisiei normele pe care au decis să le facă obligatorii conform alineatului (1).
În cazul în care Comisia nu este sigură de valabilitatea deciziei pentru situațiile menționate la alineatul (4), situații în care extinderea trebuie declarată nulă, Comisia poate cere statului membru respectiv, în termen de o lună de la primirea notificării menționate anterior, să suspende total sau parțial aplicarea deciziei. În acest caz, în termen de două luni de la această dată, Comisia:
-
confirmă că normele comunicate pot deveni obligatorii
sau
-
printr-o decizie motivată, declară extinderea normelor decisă de către statul membru ca nulă, pe baza uneia dintre circumstanțele prevăzute la alineatul (4) literele (a) și (b). În acest caz, decizia Comisiei se aplică de la data la care cererea de suspendare a deciziilor a fost trimisă statului membru.
(4) Comisia declară extinderea prevăzută la alineatul (1) nulă:
(a)
când constată că extinderea respectivă periclitează liberul schimb sau că sunt puse în pericol obiectivele prevăzute la articolul 33 din Tratat;
(b)
când constată că articolul 81 alineatul (1) din Tratat se aplică dispoziției care s-a decis că va fi extinsă la alți producători.
(5) În urma controalelor efectuate a posteriori, Comisia poate să identifice în orice moment cazuri de nulitate conform alineatului (4) și să declare extinderea în cauză nulă.
(6) Comisia informează imediat celelalte state membre despre fiecare etapă a procedurii prevăzute la alineatele (3), (4) și (5).
(7) Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru asigurarea respectării dispozițiilor menționate la alineatul (1). Ele comunică imediat Comisiei aceste măsuri.
(8) La aplicarea alineatului (1), statul membru în cauză poate decide că terții datorează organizației echivalentul unei părți sau al totalității taxelor achitate de producătorii membri, în măsura în care sunt destinate acoperirii costurilor administrative aferente aplicării sistemului menționat la alineatul (1).
(9) La aplicarea alineatului (1), statele membre asigură, dacă este necesar prin intermediul organizațiilor producătorilor, retragerea produselor care nu satisfac normele de comercializare și care nu pot fi vândute la un preț cel puțin egal cu prețul de retragere.
(10) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 8
(1) La aplicarea articolului 7 alineatul (1), un stat membru poate acorda compensații producătorilor care nu sunt membri ai unei organizații și care sunt stabiliți în Comunitate, pentru produsele care:
-
nu pot fi comercializate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a)
sau
-
au fost retrase de pe piață în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (b).
Compensația se acordă fără discriminare privind naționalitatea sau domiciliul beneficiarilor. Compensația nu poate depăși 60 % din suma la care se ajunge prin aplicarea la cantitățile retrase:
-
a prețului de retragere stabilit în conformitate cu articolul 20 pentru produsele enumerate în anexa I părțile A și B
sau
-
a prețului de vânzare fixat în conformitate cu articolul 22 pentru produsele enumerate în anexa I partea C.
(2) Statele membre în cauză suportă cheltuielile ce rezultă din acordarea compensației prevăzute la alineatul (1).
CAPITOLUL 3
PLANIFICAREA PRODUCȚIEI ȘI A COMERCIALIZĂRII
Articolul 9
(1) La începutul sezonului de pescuit, fiecare organizație a producătorilor întocmește un program operațional pentru sezonul de pescuit respectiv pentru speciile enumerate în anexele I, IV și V și îl trimite autorităților competente ale statului membru, menționând:
(a)
strategia de comercializare ce va fi urmată de către organizația producătorilor pentru a adapta cantitatea și calitatea ofertei la cerințele pieței;
(b)
-
un plan de pescuit pentru speciile din anexele I și IV, în special pentru speciile pentru care există cote de pescuit, în măsura în care aceste specii reprezintă o parte semnificativă din captura membrilor organizației;
-
un plan de producție pentru speciile din anexa V;
(c)
măsuri speciale anticipate de adaptare a ofertei de specii care de obicei prezintă dificultăți de comercializare pe durata sezonului de pescuit;
(d)
penalități aplicabile membrilor care încalcă deciziile adoptate pentru aplicarea acestor planuri.
Programul operațional poate fi revizuit în cazul unor circumstanțe neprevăzute apărute în sezonul de pescuit, iar revizuirea se comunică autorităților competente ale statului membru.
O organizație a producătorilor nou recunoscută nu este obligată să întocmească un program operațional pe perioada primului an de la recunoașterea sa.
(2) Programul operațional și revizuirile acestuia sunt supuse aprobării autorităților competente ale statului membru.
(3) Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (1) litera (b), statele membre efectuează verificările corespunzătoare pentru a se asigura că fiecare organizație a producătorilor își îndeplinește obligațiile menționate la alineatul (1) și aplică următoarele penalități în cazul în care aceste obligații nu sunt îndeplinite:
(a)
dacă organizația producătorilor nu a întocmit programul operațional pentru sezonul de pescuit în conformitate cu alineatul (1), nu primește nici un ajutor financiar dintre cele acordate pentru intervențiile făcute în conformitate cu Titlul IV pentru sezonul de pescuit în cauză;
(b)
dacă organizația producătorilor nu a aplicat măsurile prevăzute în programul său operațional, atunci, pentru sezonul de pescuit în cauză,
-
i se acordă doar 75 % din ajutorul financiar pentru intervenții realizate în conformitate cu Titlul IV la prima abatere;
-
i se acordă doar 50 % din ajutorul financiar de mai sus la a doua abatere;
-
nu i se mai acordă ajutorul financiar la orice altă abatere.
Penalitățile menționate la literele (a) și (b) nu se aplică până la 1 ianuarie 2002.
(4) Statele membre comunică imediat Comisiei cazurile în care s-a aplicat alineatul (3) litera (a) sau (b).
(5) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 10
(1) Fără a aduce atingere ajutoarelor care ar putea fi acordate pentru încurajarea creării și facilitarea funcționării organizațiilor producătorilor în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 2792/1999, statele membre pot acorda organizațiilor producătorilor, pentru o perioadă limitată, compensații pentru acoperirea costurilor ce rezultă din obligațiile impuse lor prin articolul 9.
Organizațiile producătorilor recunoscute înainte de 1 ianuarie 2001 pot primi compensații timp de cinci ani de la această dată.
Organizațiile producătorilor recunoscute ulterior pot primi astfel de compensații timp de cinci ani după anul în cursul căruia au fost recunoscute.
(2) Compensațiile menționate la alineatul (1) sunt formate din:
(a)
pentru speciile enumerate în anexele I și IV, o sumă proporțională cu numărul navelor membre, calculată degresiv în conformitate cu metoda stabilită în anexa VII A și o sumă forfetară de 500 EUR pentru fiecare specie ce intră sub incidența articolului 9 alineatul (1) litera (b) prima liniuță, până la un total de 10 specii;
(b)
pentru speciile enumerate în anexa V, o sumă proporțională cu nivelul de reprezentare a organizațiilor producătorilor, calculată în conformitate cu metoda stabilită în anexa VIIB. Nivelul de reprezentare se calculează în conformitate cu procentul din producție distribuit prin intermediul organizațiilor producătorilor într-o zonă de producție considerată suficient de mare de către statul membru în cauză pe baza criteriilor stabilite pentru recunoaștere de către statul membru.
(3) Statele membre plătesc organizațiilor producătorilor compensația în termen de patru luni de la sfârșitul anului pentru care este acordată, în măsura în care autoritățile lor competente au verificat dacă organizațiile primitoare și-au îndeplinit obligațiile ce le revin în conformitate cu articolul 9.
(4) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 11
Statele membre pot acorda ajutoare suplimentare organizațiilor producătorilor care, în cadrul programelor operaționale menționate la articolul 9 alineatul (1), elaborează măsuri pentru îmbunătățirea organizării și funcționării comercializării peștelui, precum și măsuri ce permit un mai mare echilibru între cerere și ofertă, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2792/1999, în special articolele 14 și 15.
Articolul 12
(1) Statele membre pot acorda o recunoaștere specială organizațiilor producătorilor menționate la articolul 5 alineatul (1), care comercializează produse ce intră sub incidența standardelor comune de comercializare stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2406/96 (13) sau produse de acvacultură, dacă aceste organizații au depus un plan pentru îmbunătățirea calității acestor produse și dacă autoritățile naționale competente au aprobat respectivul plan.
(2) Obiectivul principal al planurilor menționate la alineatul (1) este includerea tuturor etapelor de producție și comercializare. Aceste planuri includ în special următoarele:
-
o îmbunătățire substanțială a calității produselor pe perioada păstrării lor pe nave sau pe perioada cultivării lor;
-
menținerea optimă a calității pe perioada, după caz, a capturării, descărcării, extracției, manipulării, transportului și comercializării produselor;
-
aplicarea tehnicilor și cunoștințelor corespunzătoare pentru atingerea obiectivelor menționate anterior;
-
o descriere a măsurilor planificate, inclusiv studii prealabile, pregătire profesională și investiții.
(3) Statele membre transmit Comisiei planurile prezentate de către organizațiile producătorilor. Aceste planuri nu pot fi aprobate de către autoritatea competentă din statul membru decât după ce au fost trimise Comisiei și după trecerea unei perioade de 60 de zile de la această dată, perioadă în care Comisia poate cere modificări sau poate respinge un plan.
(4) Recunoașterea specială acordată organizațiilor producătorilor în conformitate cu prezentul articol este una dintre condițiile necesare pentru calificarea pentru ajutorul financiar prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 2792/1999.
(5) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
TITLUL III
ORGANIZAȚII ȘI ACORDURI INTERPROFESIONALE
CAPITOLUL 1
CONDIȚII PENTRU ACORDAREA ȘI RETRAGEREA RECUNOAȘTERII PENTRU ORGANIZAȚII INTERPROFESIONALE
Articolul 13
(1) Statele membre pot recunoaște ca organizații interprofesionale, în sensul prezentului regulament, orice persoane juridice înființate pe teritoriul lor, care depun cererea corespunzătoare și care sunt constituite din reprezentanți ai unor activități legate de producția și/sau comercializarea și/sau prelucrarea produselor menționate la articolul 1, cu condiția ca:
(a)
să se fi constituit la inițiativa tuturor sau a unora dintre organizațiile sau asociațiile membre;
(b)
să reprezinte o parte semnificativă a producției și comercializării și/sau a prelucrării produselor pescărești și a produselor pescărești prelucrate în regiunea sau regiunile în cauză și, în cazul în care este vorba de mai multe regiuni, să poată demonstra un nivel minim de reprezentativitate în fiecare regiune, pentru fiecare domeniu pe care îl acoperă;
(c)
să nu fie direct angajate în activități de producție, prelucrare sau comercializare a produselor pescărești sau a produselor pescărești prelucrate;
(d)
să ia două sau mai multe dintre următoarele măsuri în una sau mai multe regiuni comunitare, în condiții compatibile cu normele comunitare, în special în ceea ce privește concurența, având în vedere interesele consumatorilor și fără a împiedica funcționarea corectă a organizării pieței:
-
îmbunătățirea transparenței producției și a cunoștințelor despre piață;
-
contribuția la o mai bună coordonare a modului de plasare pe piață a produselor pescărești, în special prin cercetare și studii de piață;
-
studierea și dezvoltarea de tehnici de optimizare a pieței, inclusiv tehnologia informațiilor și a comunicațiilor;
-
întocmirea de contracte standard compatibile cu regulile comunitare;
-
furnizarea de informații și realizarea cercetărilor necesare pentru orientarea spre produse mai potrivite cerințelor pieței și gusturilor și așteptărilor consumatorilor, în special în ceea ce privește calitatea produselor și metodele de exploatare care contribuie la durabilitatea resurselor;
-
dezvoltarea de metode și instrumente și organizarea de programe de pregătire profesională pentru îmbunătățirea calității produselor;
-
exploatarea potențialului și protejarea denumirilor de origine, a sigiliilor de calitate și a denumirilor geografice;
-
stabilirea de reguli mai stricte decât regulile comunitare sau naționale pentru captura și comercializarea produselor pescărești;
-
exploatarea mai intensă a potențialului produselor pescărești;
-
promovarea produselor pescărești.
(2) Înainte de acordarea recunoașterii, statele membre informează Comisia despre organizațiile interprofesionale care au făcut cerere pentru recunoaștere, furnizând toate informațiile relevante despre reprezentativitatea și diversele lor activități, împreună cu alte informații necesare pentru evaluare.
Comisia poate obiecta împotriva recunoașterii în termenul limită de două luni de la informare.
(3) Statele membre:
(a)
decid dacă să acorde recunoașterea în termen de trei luni de la depunerea cererii însoțite de toate documentele justificative relevante;
(b)
efectuează verificări la intervale regulate pentru a evalua dacă organizațiile interprofesionale respectă condițiile recunoașterii;
(c)
retrag recunoașterea dacă:
(i)
nu mai sunt îndeplinite condițiile pentru recunoaștere stabilite în prezentul regulament;
(ii)
organizația interprofesională încalcă una dintre interdicțiile impuse prin articolul 14 sau dăunează bunei funcționări a organizării pieței, fără a aduce atingere oricăror alte penalități suportate conform legislației naționale;
(d)
Comisiei îi este comunicată, în termen de două luni, orice decizie de a acorda, retrage sau refuza recunoașterea.
(4) Comisia asigură respectarea dispozițiilor alineatului (1) și ale alineatului (3) litera (b) prin efectuarea de verificări și, ca urmare a acestor verificări, poate cere unui stat membru să retragă recunoașterea.
(5) Recunoașterea constituie o autorizație pentru efectuarea activităților enumerate la alineatul (1) litera (d), în conformitate cu condițiile stipulate în prezentul regulament.
(6) Comisia publică în seria „C” a Jurnalului Oficial al Comunităților Europene o listă cu organizațiile interprofesionale recunoscute, indicând domeniul sau domeniile economice în care își desfășoară activitatea și activitățile pe care le desfășoară în sensul articolului 15. Retragerile recunoașterii sunt, de asemenea, făcute publice.
(7) Modalitatea de aplicare a prezentului articol și în special a condițiilor în care și a frecvenței cu care statele membre raportează Comisiei asupra activităților organizațiilor interprofesionale se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
CAPITOLUL 2
CONDIȚIILE PRIVIND ACORDURILE, DECIZIILE ȘI PRACTICILE CONCERTATE ALE ORGANIZAȚIILOR INTERPROFESIONALE
Articolul 14
Prin derogare de la articolul 1 din Regulamentul nr. 26, articolul 81 alineatul (1) din Tratat nu se aplică acordurilor, deciziilor și practicilor concertate ale organizațiilor interprofesionale recunoscute care au ca scop aplicarea măsurilor prevăzute la articolul 13 alineatul (1) litera (d) din prezentul regulament și care, fără a aduce atingere măsurilor adoptate de organizațiile interprofesionale în conformitate cu prevederile specifice ale legislației comunitare:
(a)
nu implică obligația de a aplica un preț fix;
(b)
nu duc la vreo formă de separare a piețelor în cadrul Comunității;
(c)
nu aplică reguli diferite tranzacțiilor echivalente cu alți parteneri comerciali, creând astfel un dezavantaj concurențial pentru aceștia;
(d)
nu elimină concurența pentru o parte substanțială a produselor în cauză;
(e)
nu restrânge concurența în vreun alt fel, neesențial pentru atingerea obiectivelor politicii comune piscicole urmărite prin activități interprofesionale.
CAPITOLUL 3
EXTINDEREA ACORDURILOR, DECIZIILOR ȘI PRACTICILOR CONCERTATE LA TERȚI
Articolul 15
(1) Dacă o organizație interprofesională care își desfășoară activitatea într-o anumită regiune sau regiuni ale unui stat membru este considerată reprezentativă pentru producția și/sau comercializarea și/sau prelucrarea unui anumit produs, statul membru în cauză, la cererea organizației, poate declara acordurile, deciziile și practicile concertate decise în cadrul organizației obligatorii pentru o perioadă limitată de timp pentru alți agenți din regiunea sau regiunile în cauză, persoane sau grupuri, ce nu sunt membri ai organizației.
(2) O organizație interprofesională este considerată reprezentativă în sensul alineatului (1) dacă grupează cel puțin două treimi din producția și/sau comercializarea și/sau prelucrarea produsului sau produselor în cauză, în regiunea sau în regiunile în cauză ale unui stat membru. Dacă cererea pentru extinderea normelor sale la alți agenți acoperă mai mult de o regiune, organizația interprofesională trebuie să-și demonstreze reprezentativitatea pentru fiecare dintre domeniile pe care le acoperă pentru fiecare dintre regiunile în cauză.
(3) Normele pentru care se poate cere extinderea la alți operatori:
(a)
trebuie să privească:
-
informații despre producție și piață;
-
norme de producție mai stricte decât cele prevăzute de normele comunitare sau naționale;
-
întocmirea de contracte standard compatibile cu normele comunitare;
-
norme de comercializare;
(b)
trebuie să fi fost în vigoare timp de cel puțin un an;
(c)
pot fi declarate obligatorii pentru cel mult trei ani comerciali;
(d)
nu trebuie să dăuneze altor agenți înființați în alte regiuni ale statului membru sau în alte state membre.
Articolul 16
(1) Statele membre comunică imediat Comisiei normele pe care intenționează să le declare obligatorii pentru toți agenții din una sau mai multe regiuni determinate, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1). Comisia decide că statul membru nu este autorizat să extindă normele dacă:
(a)
constată că extinderea în cauză periclitează comerțul liber sau că sunt puse în pericol obiectivele prevăzute la articolul 33 din Tratat sau
(b)
constată că acordul, decizia sau practica concertată pentru care s-a decis extinderea intră în conflict cu prevederile articolului 81 alineatul (1) din Tratat sau
(c)
constată că nu au fost respectate prevederile articolului 15 din prezentul regulament.
Normele nu pot fi declarate obligatorii decât după două luni de la primirea comunicării de către Comisie sau după ce Comisia indică în această perioadă că nu are nici o obiecțiune la normele menționate.
(2) Dacă, în urma unor controale efectuate a posteriori, Comisia nu este sigură de valabilitatea extinderii în ceea ce privește circumstanțele menționate la alineatul (1) litera (a), (b) sau (c), Comisia cere statului membru respectiv să suspende aplicarea deciziei, în totalitate sau parțial. În acest caz, în termen de două luni de la această dată, Comisia:
-
permite ridicarea suspendării
sau
-
printr-o decizie motivată, declară extinderea normelor decisă de către statul membru ca nulă, pe baza uneia dintre circumstanțele prevăzute mai sus. În acest caz, decizia Comisiei se aplică de la data la care cererea de suspendare a deciziilor a fost trimisă statului membru.
(3) La fiecare etapă, Comisia informează comitetul menționat la articolul 38 alineatul (1) cu privire la orice decizie privind extinderea acordurilor interprofesionale în conformitate cu alineatul (1) și la orice suspendare sau anulare a deciziilor existente în conformitate cu alineatul (2).
(4) Dacă sunt extinse normele privind unul sau mai multe produse, iar o organizație interprofesională recunoscută desfășoară una sau mai multe dintre activitățile menționate la articolul 15 alineatul (3) litera (a), care sunt în interesul economic general al agenților ale căror activități sunt legate de unul sau mai multe dintre produsele respective, statul membru care a acordat recunoașterea poate decide ca indivizii sau grupurile care nu sunt membri ai organizației, dar care beneficiază de aceste activități, să plătească organizației echivalentul unei părți sau al totalității contribuțiilor financiare plătite de către membrii săi, în măsura în care aceste contribuții sunt destinate acoperirii costurilor suportate ca rezultat al desfășurării activităților respective.
TITLUL IV
PREȚURI ȘI INTERVENȚII
CAPITOLUL 1
PREȚURI
Articolul 17
Dispoziții generale
(1) Pentru produsele enumerate la articolul 1, organizațiile producătorilor pot fixa un preț de retragere sub care nu vând produsele furnizate de membrii lor.
În acest caz, pentru cantitățile retrase de pe piață, organizațiile producătorilor:
-
acordă membrilor lor o indemnizație pentru produsele enumerate în anexa I părțile A și B și în Anexa IV și care corespund standardelor adoptate în conformitate cu articolul 2;
-
pot acorda o indemnizație membrilor pentru produsele menționate la articolul 1.
Pentru fiecare dintre produsele enumerate la articolul 1, se poate fixa un nivel maxim pentru prețul de retragere, în conformitate cu alineatul (5).
(2) Organizațiile producătorilor determină destinația produselor retrase de pe piață, astfel încât să nu interfereze cu comercializarea normală a produselor în cauză.
(3) Pentru finanțarea acestor măsuri de retragere, organizațiile producătorilor fie creează un fond de intervenții, completat cu contribuțiile evaluate pe baza cantităților oferite spre vânzare, fie recurg la un sistem de egalizare.
(4) Organizațiile producătorilor furnizează următoarele informații autorităților naționale, care le comunică Comisiei:
-
o listă cu produsele pentru care intenționează să aplice sistemul descris la alineatul (1);
-
perioada pentru care se aplică prețurile de retragere;
-
nivelul prețurilor de retragere propuse și aplicate.
(5) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 18
Prețul recomandat
(1) Înainte de începerea sezonului de pescuit se fixează un preț orientativ pentru fiecare dintre produsele enumerate în anexa I și pentru fiecare dintre produsele și grupele de produse enumerate în anexa II.
Aceste prețuri sunt valabile pentru întreaga Comunitate și sunt fixate pentru fiecare sezon de pescuit și pentru fiecare perioadă în care este divizat sezonul.
(2) Prețul orientativ se fixează:
-
pe baza mediei prețurilor pentru o parte importantă a producției comunitare pe piețele en gros sau în porturi din cei trei ani de dinaintea anului pentru care se fixează prețul;
-
ținând cont de tendințele producției și cererii.
La fixarea prețului se ține cont și de nevoia:
-
de a stabiliza prețurile pieței și de a evita formarea de excedente în Comunitate;
-
de a contribui la sprijinirea veniturilor producătorilor;
-
de a avea în vedere interesele consumatorilor.
(3) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, stabilește prețurile orientative menționate la alineatul (1).
Articolul 19
Raportarea prețurilor
(1) Pe toată perioada în care se aplică prețul orientativ, Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre prețurile înregistrate pe piețele lor en gros sau în porturile lor pentru produsele menționate la articolul 18 alineatul (1).
(2) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 20
Prețurile comunitare de retragere
(1) Pe baza prospețimii, mărimii sau a greutății și pe baza prezentării produsului, se stabilește, pentru fiecare dintre produsele enumerate în anexa I părțile A și B, un preț comunitar de retragere, prin aplicarea unui factor de conversie la prețul orientativ stabilit în conformitate cu articolul 18. Prețul comunitar de retragere nu depășește în nici un caz 90 % din prețul orientativ.
(2) Pentru a se asigura că producătorii din zonele de debarcare foarte îndepărtate de principalele centre de consum din Comunitate au acces pe piețe în condiții satisfăcătoare, prețurile menționate la alineatul (1) pot fi ponderate, pentru fiecare zonă, în funcție de un factor de ajustare.
(3) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, în special stabilirea procentului din prețul orientativ ce servește ca element de calcul pentru prețul comunitar de retragere și desemnarea zonelor de debarcare menționate la alineatul (1), precum și pentru stabilirea prețurilor, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
CAPITOLUL 2
INTERVENȚII
Articolul 21
Compensații financiare pentru retrageri
(1) Statele membre acordă o compensație financiară organizațiilor producătorilor care efectuează retrageri în conformitate cu articolul 17 pentru produsele enumerate în anexa I părțile A și B, cu condiția ca:
(a)
prețul de retragere aplicat de aceste organizații să fie prețul comunitar de retragere stabilit în conformitate cu articolul 20, fiind totuși permisă o marjă de toleranță de ± 10 % față de acest preț, pentru a ține cont în special de fluctuațiile sezoniere ale prețurilor pieței;
(b)
produsele retrase să respecte standardele de comercializare adoptate în conformitate cu articolul 2 și să fie de o calitate adecvată, ce va fi definită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 2 alineatul (3);
(c)
prețul de retragere menționat la litera (a) să se aplice pe tot parcursul sezonului de pescuit pentru fiecare dintre categoriile de produse în cauză; totuși, organizația producătorilor care aplică o interdicție pentru capturarea sau vânzarea unor anumite categorii de produse, ca una dintre măsurile menționate la articolul 5 alineatul (1), nu este obligată să aplice prețul comunitar de retragere pentru aceste categorii de produse.
(2) Compensația financiară se acordă doar dacă produsele retrase de pe piață sunt destinate altor scopuri decât consumului uman sau sunt desfăcute astfel încât nu interferează cu comercializarea normală a altor produse.
(3) Pentru produsele menționate la alineatul (1):
(a)
compensația financiară este egală cu:
(i)
85 % din prețul de retragere aplicat de organizația producătorilor în cauză pentru cantitățile retrase ce nu depășesc 4 % din cantitățile anuale din produsul în cauză puse în vânzare în fiecare an;
(ii)
pentru sezonul de pescuit 2003, 55 % din prețul de retragere aplicat de organizația producătorilor în cauză pentru cantitățile retrase ce depășesc 4 %, dar nu depășesc 10 % pentru speciile pelagice și 8 % pentru alte specii, din cantitățile anuale din produsele în cauză puse în vânzare în fiecare an; pentru sezoanele de pescuit 2001 și 2002, compensația este egală cu 75 % și respectiv 65 %;
(b)
nu se acordă compensație financiară pentru cantitățile retrase ce depășesc 10 % pentru speciile pelagice și 8 % pentru alte specii din cantitățile puse în vânzare de fiecare organizație a producătorilor.
(4) Pentru a calcula suma ce se acordă unei organizații a producătorilor drept compensație financiară, se ia în calcul producția tuturor membrilor săi, inclusiv cantitățile retrase de pe piață de către altă organizație în conformitate cu articolul 7.
(5) Compensația financiară se reduce cu valoarea, stabilită ca sumă fixă, a produselor destinate altor scopuri decât consumului uman sau orice venit net obținut din desfacerea produselor pentru consumul uman în conformitate cu alineatul (2). Această valoare se stabilește la începutul sezonului de pescuit. Totuși, această valoare va fi ajustată dacă pe piața comunitară se constată modificări semnificative și de durată ale prețurilor.
(6) În cazul în care organizațiile producătorilor efectuează retragerile menționate la alineatul (1), ele vor acorda membrilor lor, pentru cantitățile retrase de pe piață, o indemnizație cel puțin egală cu suma compensației financiare calculate în conformitate cu alineatul (3) litera (a), plus o sumă egală cu 10 % din prețul de retragere aplicat de respectiva organizație.
Totuși, organizațiile producătorilor pot, printr-un sistem de penalități interne, să acorde membrilor lor o indemnizație mai mică decât cea prevăzută la alineatul precedent, cu condiția ca diferența să fie depusă într-un fond de rezervă, utilizabil exclusiv pentru intervenții ulterioare.
(7) În cazul unor perturbări grave ale pieței, Comisia poate lua măsuri pentru ajustarea prevederilor de la alineatul (3), în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2). Măsurile adoptate nu durează mai mult de șase luni.
(8) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 22
Prețurile comunitare de vânzare
Pentru fiecare dintre produsele enumerate în anexa I partea C, se fixează un preț comunitar de vânzare, în aceleași condiții cu cele prevăzute la articolul 20 pentru fixarea prețurilor de retragere.
Articolul 23
Ajutor pentru reportare
(1) Sunt eligibile pentru acordarea ajutorului pentru reportare:
(i)
produsele enumerate în anexa I părțile A și B, care sunt retrase de pe piață la prețul de retragere menționat la articolul 20;
(ii)
produsele enumerate în anexa I partea C, care au fost puse în vânzare, dar pentru care se poare demonstra că nu s-a găsit cumpărător la prețul comunitar de vânzare fixat în conformitate cu articolul 22.
Pentru a ține cont de fluctuațiile sezoniere ale prețurilor pieței, este permisă totuși o limită de toleranță de ± 10 % din aceste prețuri.
(2) Sunt considerate eligibile pentru acordarea ajutorului pentru reportare doar cantitățile care:
(a)
au fost furnizate de un producător membru;
(b)
îndeplinesc anumite cerințe de calitate, mărime și prezentare;
(c)
sunt fie prelucrate pentru stabilizare și depozitare, fie conservate în condiții și pentru o perioadă ce vor fi determinate.
(3) Ajutorul poate fi acordat pentru fiecare din produsele în cauză până la o cantitate echivalentă cu 18 % din cantitățile puse anual în vânzare, mai puțin procentele menționate mai sus pentru care s-a plătit o compensație financiară în conformitate cu articolul 21.
Valoarea ajutorului nu poate depăși valoarea costurilor tehnice și financiare asociate operațiilor care sunt esențiale pentru stabilizare și depozitare.
(4) Metodele de prelucrare avute în vedere în prezentul articol sunt:
(a)
-
congelarea;
-
sărarea;
-
uscarea;
-
marinarea
și, dacă este cazul,
-
fierberea și pasteurizarea;
(b)
filetarea, tăierea și, dacă este cazul, decapitarea, dacă aceste operații sunt însoțite de unul din procedeele enumerate la litera (a).
(5) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 24
Retrageri independente și reportări ale organizațiilor producătorilor
(1) Pentru produsele enumerate în anexa IV, statele membre acordă un ajutor forfetar organizațiilor producătoare care efectuează intervenții în conformitate cu articolul 17, cu condiția ca:
(a)
aceste organizații să fixeze un preț de retragere, denumit în continuare „preț autonom de retragere” înainte de începerea sezonului de pescuit; organizațiile producătorilor trebuie să aplice acest preț pe toată durata sezonului de pescuit, fiind permisă o marjă de toleranță de ± 10 % din acest preț; totuși, prețul nu poate depăși 80 % din prețul mediu ponderat înregistrat pentru categoriile de prețuri în cauză în zona de activitate a organizațiilor producătorilor vizate în cele trei sezoane de pescuit precedente;
(b)
produsele retrase să îndeplinească standardele de comercializare adoptate în conformitate cu articolul 2 și să fie de o calitate adecvată, ce va fi definită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 2 alineatul (3);
(c)
indemnizația acordată producătorilor asociați pentru produsele retrase de pe piață să fie egală cu prețul autonom de retragere aplicat de organizațiile producătorilor.
(2) Ajutorul forfetar se acordă pentru cantitățile retrase de pe piață care au fost puse în vânzare în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) și care sunt desfăcute astfel încât să nu afecteze desfacerea normală a producției.
(3) Valoarea ajutorului forfetar este de 75 % din prețul autonom de retragere aplicat în sezonul de pescuit în curs, această sumă fiind redusă cu valoarea, fixată la o sumă fixă, a produsului ce este desfăcut în conformitate cu alineatul (2).
(4) Ajutorul forfetar se acordă de asemenea pentru cantități retrase de pe piață care sunt fie prelucrate pentru stabilizare și depozitate, fie conservate în condiții și pentru o perioadă de timp ce vor fi determinate. Valoarea ajutorului forfetar în aceste cazuri nu poate depăși valoarea costurilor tehnice și financiare asociate operațiilor esențiale pentru stabilizare și depozitare.
(5) Cantitățile eligibile pentru acordarea ajutorului forfetar în conformitate cu alineatul (2) nu pot depăși 5 % din cantitățile anuale din produsele în cauză, puse în vânzare în conformitate cu articolul 5 alineatul (1).
Cantitățile eligibile pentru acordarea ajutorului forfetar în conformitate cu alineatele (2) și (4) nu pot depăși, cumulate, 10 % din cantitățile anuale menționate la primul paragraf.
(6) Statele membre în cauză stabilesc un regim de control prin care se asigură că produsele cărora li se aplică ajutorul forfetar corespund într-adevăr criteriilor de acordare.
În scopul realizării acestor controale, beneficiarii ajutorului forfetar întocmesc liste de inventar în conformitate cu anumite criterii ce urmează să fie stabilite. Statele membre trimit Comisiei, la intervale ce urmează să fie reglementate, un tabel cuprinzând prețurile medii pe produse și categorii de produse, înregistrate pe piețele en gros și în porturi.
(7) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, decide, în funcție de alinierea prețurilor pentru speciile care intră sub incidența prezentului articol, în privința includerii lor în lista de produse din anexa I, partea A.
(8) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 25
Ajutor pentru depozitare privată
(1) Înainte de începerea sezonului de pescuit se stabilește, pentru fiecare dintre produsele menționate în Anexa II, un preț comunitar de vânzare, la nivelul de cel puțin 70 %, dar nu mai mare de 90 %, din prețul orientativ menționat la articolul 18 alineatul (1).
(2) Ajutorul pentru depozitarea privată poate fi acordat organizațiilor producătorilor care pe durata sezonului de pescuit în cauză:
(a)
aplică articolului 5 alineatul (1) producției și comercializării produselor în cauză;
(b)
aplică prețul de vânzare menționat la alineatul (1), fiind permisă totuși o marjă de toleranță de ± 10 % din aceste prețuri, pentru a ține cont în special de fluctuațiile sezoniere ale prețurilor pieței.
(3) Ajutorul pentru depozitarea privată se acordă pentru produsele enumerate în anexa II care au fost puse în vânzare și pentru care se poate demonstra că nu s-a găsit un cumpărător la prețul comunitar de vânzare fixat în conformitate cu alineatul (1).
(4) Următoarele restricții se aplică la acordarea ajutorului pentru depozitare privată:
(a)
produsele trebuie să fi fost pescuite, congelate pe navă și debarcate în Comunitate de un membru al unei organizații a producătorilor;
(b)
produsele trebuie depozitate pentru o perioadă minimă și apoi reintroduse pe piața comunitară
până la limita de 15 % din cantitățile anuale ale produselor în cauză puse în vânzare de organizația producătorilor.
(5) Suma ajutorului pentru depozitare privată nu poate depăși suma costurilor tehnice și dobânda pentru o perioadă de maximum trei luni. Această sumă este fixată în fiecare lună degresiv.
(6) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, inclusiv fixarea prețului de vânzare menționat la alineatul (1), se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
CAPITOLUL 3
TON DESTINAT PRELUCRĂRII
Articolul 26
Prețul comunitar de producție
(1) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, fixează, pentru fiecare din produsele enumerate în anexa III, un preț comunitar de producție înainte de începerea sezonului de pescuit. Aceste prețuri se stabilesc în conformitate cu prima și a doua liniuță de la articolul 18 alineatul (2).
La fixarea prețului se va ține cont, de asemenea, de nevoia:
-
de a lua în considerare condițiile de aprovizionare ale industriei comunitare de prelucrare;
-
de a contribui la sprijinirea veniturilor producătorilor;
-
de a evita formarea de excedente la nivelul Comunității.
Aceste prețuri sunt valabile la nivelul Comunității și se fixează pentru fiecare sezon de pescuit.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către Statele membre prețurile medii înregistrate pe piețele lor en gros sau în porturile lor pentru produsele originare din Comunitate, menționate la alineatul (1) și definite în caracteristicile lor comerciale.
(3) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, în special stabilirea factorilor de schimb pentru diverse specii, mărimi și forme de prezentare ale tonului, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 27
Alocație pentru organizațiile producătorilor
(1) Organizațiilor producătorilor li se poate acorda o alocație pentru cantitățile de produse enumerate în anexa III, capturate de membrii lor, vândute și livrate apoi industriilor de prelucrare înființate pe teritoriul vamal al Comunității și destinate fabricării industriale de produse incluse în codul NC 1604. Această alocație se acordă dacă pentru un anumit trimestru calendaristic:
-
prețul mediu de vânzare înregistrat pe piața comunitară
și
-
prețul de import menționat la articolul 29 alineatul (3) litera (d)
sunt ambele sub o limită de declanșare echivalentă cu 87 % din prețul comunitar de producție pentru produsul în cauză.
Statul membru pregătește o actualizare și comunică Comisiei o listă cu industriile ce intră sub incidența prezentului alineat, înainte de începerea fiecărui sezon de pescuit.
(2) În nici un caz valoarea alocației nu poate depăși:
-
nici diferența dintre limita de declanșare și prețul mediu de vânzare pentru produsul în cauză pe piața comunitară;
-
nici o sumă forfetară echivalentă cu 12 % din această limită.
(3) Cantitatea totală maximă pentru fiecare dintre produsele eligibile pentru acordarea alocației este limitată la o cantitate egală cu media cantităților vândute și livrate, în condițiile prevăzute la alineatul (1), în același trimestru al celor trei sezoane de pescuit precedente trimestrului pentru care se plătește alocația.
(4) Valoarea alocației acordată fiecărei organizații a producătorilor este egală cu:
-
limita stabilită la alineatul (2) pentru cantitățile din produsul în cauză care sunt desfăcute în conformitate cu alineatul (1) și care nu depășesc media cantităților vândute și livrate în aceleași condiții de membrii săi, în același trimestru al celor trei sezoane de pescuit de dinaintea trimestrului pentru care se plătește alocația.
-
50 % din limita stabilită la alineatul (2) pentru cantitățile din produsul în cauză care depășesc cantitățile prevăzute la prima liniuță și care sunt egale cu excedentul ce rezultă din repartizarea cantităților eligibile în conformitate cu alineatul (3) între organizațiile producătorilor.
Repartizarea între organizațiile producătorilor în cauză se face proporțional cu producția lor medie în același trimestru al celor trei sezoane de pescuit de dinaintea trimestrului pentru care se plătește alocația.
(5) Organizațiile producătorilor repartizează alocația acordată membrilor lor proporțional cu cantitățile produse de aceștia, vândute și livrate în conformitate cu alineatul (1).
(6) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, în special cuantumul și condițiile de acordare a alocației, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
TITLUL V
RELAȚIILE COMERCIALE CU ȚĂRI TERȚE
CAPITOLUL 1
REGIMUL VAMAL
Articolul 28
(1) Pentru a asigura aprovizionarea adecvată a pieței comunitare cu materii prime destinate industriilor de prelucrare, se suspendă autonom, total sau parțial, tarifele vamale pentru anumite produse, pentru o perioadă nedefinită, în conformitate cu anexa VI din prezentul regulament.
(2) Pentru a împiedica suspendările prevăzute la alineatul (1) să pericliteze măsurile de stabilizare menționate la articolele 20, 21, 22, 23, 25 și 26, se acordă calificarea pentru această suspendare dacă produsele în cauză sunt importate, cu condiția respectării prețului fixat în conformitate cu articolul 29.
(3) Dacă, într-un moment oarecare, piața este perturbată grav, în ciuda respectării prețului menționat la alineatul (2), Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, suspendă măsurile menționate la alineatul (1).
CAPITOLUL 2
PREȚURI DE REFERINȚĂ
Articolul 29
(1) Prețurile de referință valabile pentru Comunitate pot fi fixate anual, pe categorii de produse, pentru produsele menționate la articolul 1, care intră sub incidența:
(a)
unui regim de reducere sau suspendare, în cazurile în care dispozițiile obligatorii din cadrul OMC prevăd respectarea unui preț de referință;
(b)
uneia dintre măsurile menționate la articolul 28 alineatul (1)
sau
(c)
unui regim, altul decât cele menționate la litera (a) sau (b), care prevede respectarea unui preț de referință și care este conform cu angajamentele internaționale ale comunității.
(2) Dacă valoarea declarată în vamă a unui anumit produs importat dintr-o țară terță în cadrul uneia dintre măsurile menționate la alineatul (1) este mai mică decât prețul de referință, cantitățile respective nu se califică pentru regimul vamal în cauză.
Statele membre informează imediat Comisia despre cazurile în care se aplică măsurile prevăzute la prezentul alineat.
(3) Prețurile de referință adoptate:
(a)
pentru produsele enumerate în anexa I părțile A și B, sunt egale cu prețul de retragere fixat în conformitate cu articolul 20 alineatul (1);
(b)
pentru produsele menționate în anexa I partea C, sunt egale cu prețul comunitar de vânzare fixat în conformitate cu articolul 22;
(c)
pentru produsele menționate în anexa II, sunt egale cu prețul comunitar de vânzare fixat în conformitate cu articolul 25 alineatul (1);
(d)
pentru alte produse, este fixat, în special, pe baza mediei ponderate a valorilor vamale înregistrate pe piețele de import sau în porturile de import din statele membre în ultimii trei ani imediat anteriori datei la care se fixează prețul de referință, ținând cont de nevoia de a asigura reflectarea situației pieței de către prețuri.
(4) Statele membre comunică la Comisie în mod regulat prețurile și cantitățile importate din produsele enumerate în anexele I-IV, înregistrate pe piețele sau în porturile lor. Aceste prețuri sunt egale cu valoarea în vamă a produselor respective.
(5) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, inclusiv fixarea prețurilor de referință, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
CAPITOLUL 3
MĂSURI DE PROTECȚIE
Articolul 30
(1) În cazurile în care, din cauza importurilor sau exporturilor, piața comunitară a unuia sau mai multora dintre produsele menționate la articolul 1 este afectată sau amenințată de perturbări ce ar putea periclita atingerea obiectivelor stabilite la articolul 33 din Tratat, se pot aplica măsuri corespunzătoare în relațiile comerciale cu țări terțe, până la încetarea perturbării sau a amenințării de perturbare.
(2) Măsurile prevăzute la alineatul (1) se aplică în conformitate cu procedurile de la articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3285/94 (14).
TITLUL VI
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 31
În cazul în care se constată creșteri ale prețurilor și probleme cu aprovizionarea pe piața comunitară la unul sau mai multe produse dintre cele menționate la articolul 1, astfel încât atingerea obiectivelor articolul 33 din Tratat ar putea fi periclitată, și în cazul în care situația respectivă ar putea să persiste, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, adoptă măsurile necesare pentru remedierea situației.
Articolul 32
Fără a aduce atingere unor prevederi contrare adoptate în conformitate cu articolele 36 și 37 din Tratat, articolele 87, 88 și 89 din Tratat se aplică producției și comercializării produselor menționate la articolul 1.
Articolul 33
Fără a aduce atingere altor dispoziții comunitare, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că toate navele de pescuit care arborează steagul unuia dintre statele membre au acces egal în porturi și la instalațiile de primă introducere pe piață, precum și la toate echipamentele și instalațiile tehnice asociate.
Articolul 34
(1) Statele membre și Comisia își comunică reciproc informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament. În acest sens, ele pun la punct sistemele de comunicare și de transmitere a informațiilor necesare și suportă costurile asociate.
O parte a costurilor pentru sistemele menționate la primul paragraf va fi suportată din bugetul Comunității.
(2) Modalitatea de aplicare a prezentului articol, inclusiv stabilirea cheltuielilor care se acoperă din bugetul Comunității, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 35
(1) Cheltuielile făcute cu efectuarea plăților prevăzute de prezentul regulament sunt considerate ca relative la măsurile de intervenție în sensul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999.
(2) Finanțarea cheltuielilor menționate la alineatul (1) se face pentru produsele dintr-un stoc sau un grup de stocuri doar până la limita cantităților alocate statului membru respectiv din volumul total de capturi permise pentru stocul sau grupul de stocuri în cauză.
(3) Modalitatea de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 36
Statele membre adoptă măsuri corespunzătoare pentru a asigura respectarea prezentului regulament și pentru a împiedica sau a reprima orice fraudă. În acest scop:
-
efectuează regulat verificări ale beneficierilor asistenței financiare;
-
dacă se impune efectuarea unor verificări prin prelevare de probe, garantează, pe baza analizei riscurilor, că frecvența controalelor și metodele utilizate corespund pe întregul lor teritoriu măsurii verificate și sunt adecvate volumului de produse comercializate sau deținute în scopul comercializării.
Articolul 37
Măsurile necesare pentru aplicarea prezentului regulament în ceea ce privește aspectele prevăzute la articolele 2-7, 9, 10, 12, 13, 16, 17, 19-21, 23-27, 29, 34 și 35 se adoptă în conformitate cu procedura de gestionare prevăzută la articolul 38 alineatul (2).
Articolul 38
(1) Comisia este asistată de Comitetul de gestiune pentru produse pescărești, denumit în continuare „comitet”.
(2) Dacă se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este stabilită la o lună.
(3) Comitetul își adoptă regulamentul de funcționare.
Articolul 39
Comitetul poate examina orice altă problemă înaintată de președintele său, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
Articolul 40
Prezentul regulament este astfel aplicat încât să se țină seama, în același timp, în mod corespunzător, de obiectivele stabilite la articolele 33 și 131 din Tratat.
Articolul 41
Comisia trimite Consiliului și Parlamentului un raport de evaluare asupra rezultatelor aplicării prezentului regulament până cel târziu la 31 decembrie 2005.
Articolul 42
(1) Regulamentele (CEE) nr. 3759/92, (CEE) nr. 105/76 și (CEE) nr. 1772/82 se abrogă cu începere de la 1 ianuarie 2001.
(2) Trimiterile la Regulamentul abrogat (CEE) nr. 3759/92 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc conform tabelului de corespondență din anexa VIII.
Articolul 43
Prezentul regulament intră în vigoare în a 20-a zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2001, cu excepția articolului 4, care se aplică începând cu 1 ianuarie 2002.
Toate dispozițiile prezentului regulament au caracter obligatoriu și sunt direct aplicabile în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 1999.