DECIZIA COMISIEI
din 23 ianuarie 2009
de instituire a Comitetului autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2009/77/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
întrucât:
(1)
În cadrul așa-numitului proces Lamfalussy, Comisia a adoptat Decizia 2001/527/CE din 6 iunie 2001 de instituire a Comitetului autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare (1) (denumit în continuare „comitetul”). Comitetul și-a început activitatea la data de 7 iunie 2001, acționând ca organism independent pentru reflecție, dezbatere și consultanță în favoarea Comisiei în domeniul valorilor mobiliare.
(2)
Respectând dispozițiile Directivei 2005/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2005 de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 85/611/CEE, 91/675/CEE, 92/49/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului, precum și a Directivelor 94/19/CE, 98/78/CE, 2000/12/CE, 2001/34/CE, 2002/83/CE și 2002/87/CE, în scopul instituirii unei noi structuri de organizare pentru comitetele competente din domeniul serviciilor financiare (2), Comisia a întreprins o reexaminare a procesului Lamfalussy în 2007 și a prezentat evaluarea sa într-o comunicare din 20 noiembrie 2007 intitulată „Reexaminarea procesului Lamfalussy - Consolidarea convergenței practicilor de supraveghere prudențială” (3).
(3)
În comunicarea respectivă, Comisia a evidențiat importanța Comitetului autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare, a Comitetului european al inspectorilor bancari și a Comitetului european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale (în continuare, „comitetele de supraveghetori”) pe o piață financiară europeană din ce în ce mai integrată. S-a considerat necesară crearea unui cadru clar pentru activitățile acestor comitete în domeniul convergenței și cooperării în materie de supraveghere.
(4)
Pe parcursul reexaminării funcționării procesului Lamfalussy, Consiliul a invitat Comisia să clarifice rolul comitetelor de supraveghetori și să ia în considerare toate opțiunile diferite de consolidare a activității acestor comitete, fără dezechilibrarea structurii instituționale actuale sau reducerea responsabilității supraveghetorilor (4).
(5)
La reuniunea sa din 13 și 14 martie 2008, Consiliul European a solicitat îmbunătățiri rapide ale funcționării comitetelor de supraveghetori (5).
(6)
La data de 14 mai 2008 (6), Consiliul a invitat Comisia să revizuiască deciziile Comisiei de instituire a comitetelor de supraveghetori pentru a garanta coerența și consecvența mandatelor și sarcinilor acestora, precum și pentru a consolida contribuțiile lor la cooperarea și convergența în materie de supraveghere. Consiliul a menționat că sarcini specifice ar putea fi atribuite în mod expres comitetelor pentru promovarea cooperării și convergenței în materie de supraveghere și pentru extinderea rolului acestora în evaluarea riscurilor pentru stabilitatea financiară. Prin urmare, trebuie asigurat un cadru juridic consolidat cu privire la rolul și sarcinile comitetului în acest sens.
(7)
Comitetul trebuie să acționeze ca un grup consultativ independent al Comisiei în domeniul valorilor mobiliare.
(8)
Comitetul trebuie să contribuie, de asemenea, la implementarea comună și uniformă, cotidiană, a legislației comunitare și la aplicarea omogenă a acesteia de către autoritățile de supraveghere.
(9)
Comitetul nu deține atribuții de reglementare la nivel comunitar. Acesta trebuie să efectueze evaluări inter pares, să promoveze cele mai bune practici și să emită orientări, recomandări și standarde neobligatorii pentru a spori convergența în cadrul întregii Comunități.
(10)
Cooperarea bilaterală și multilaterală extinsă în materie de supraveghere depinde de înțelegerea și încrederea reciprocă a autorităților de supraveghere. Comitetul trebuie să contribuie la îmbunătățirea acestei cooperări.
(11)
Comitetul trebuie să promoveze, de asemenea, convergența în materie de supraveghere în cadrul întregii Comunități. Pentru clarificarea acestui obiectiv, trebuie întocmită o listă orientativă și deschisă a sarcinilor care urmează a fi îndeplinite de către comitet.
(12)
Pentru soluționarea litigiilor de natură transfrontalieră dintre autoritățile de supraveghere, în special în cadrul colegiilor de supraveghere, comitetul trebuie să asigure un mecanism de mediere voluntar și facultativ.
(13)
Pentru a beneficia de expertiza dobândită de comitet și fără a aduce atingere atribuțiilor autorităților de supraveghere, acestea din urmă trebuie să fie în măsură să sesizeze comitetul cu privire la anumite cazuri în vederea obținerii avizului său neobligatoriu.
(14)
Schimbul de informații dintre autoritățile de supraveghere este fundamental pentru funcțiile acestora. El este esențial pentru supravegherea eficientă a piețelor valorilor mobiliare și pentru stabilitatea financiară. În timp ce legislația din domeniul valorilor mobiliare impune autorităților de supraveghere obligații legale clare cu privire la cooperare și schimbul de informații, comitetul trebuie să faciliteze schimbul de informații concret, cotidian, între acestea, cu respectarea dispozițiilor de confidențialitate corespunzătoare stabilite de legislația aplicabilă.
(15)
Pentru a reduce duplicarea sarcinilor de supraveghere și a simplifica astfel procesul de supraveghere, precum și pentru a diminua povara impusă participanților de pe piață, comitetul trebuie să faciliteze delegarea sarcinilor între autoritățile de supraveghere, în special în cazurile precizate de legislația relevantă.
(16)
Pentru a promova convergența și consecvența între colegiile de supraveghere și a asigura astfel condiții de concurență echitabilă, comitetul trebuie să monitorizeze funcționarea acestora fără a restrânge independența membrilor colegiului.
(17)
Calitatea, comparabilitatea și consecvența activității de raportare în scopuri de supraveghere sunt esențiale pentru eficiența din punct de vedere al costurilor a mecanismelor comunitare de supraveghere și pentru povara conformității impusă instituțiilor transfrontaliere. Comitetul trebuie să contribuie pentru a asigura eliminarea suprapunerii și duplicării, precum și comparabilitatea și calitatea adecvată a datelor de raportare.
(18)
Sistemele financiare din cadrul Comunității sunt strâns legate între ele, iar evenimentele dintr-un stat membru pot avea un impact semnificativ asupra instituțiilor și piețelor financiare din alte state membre. Apariția continuă a conglomeratelor financiare și ștergerea deosebirilor dintre activitățile derulate de firme în sectorul bancar, al valorilor mobiliare și al asigurărilor generează provocări suplimentare în materie de supraveghere la nivel național și comunitar. Pentru a proteja stabilitatea financiară, este necesar un sistem la nivelul comitetului, al Comitetului european al inspectorilor bancari și al Comitetului european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale în vederea identificării potențialelor riscuri, transfrontaliere și intersectoriale, într-o fază incipientă și, dacă este necesar, în vederea informării Comisiei și a celorlalte comitete. De asemenea, este esențială asigurarea de către Comitet a informării ministerelor de finanțe și a băncilor centrale naționale ale statelor membre. În acest sens, comitetul deține propriul rol prin identificarea riscurilor din sectoarele valorilor mobiliare și raportarea cu regularitate a rezultatelor către Comisie. Consiliul trebuie, de asemenea, să fie informat cu privire la aceste evaluări. În plus, comitetul trebuie să coopereze, de asemenea, cu Parlamentul European și să-i furnizeze informații periodice cu privire la situația din sectorul valorilor mobiliare. În acest context, comitetul nu trebuie să dezvăluie informații despre entitățile individuale supravegheate.
(19)
Pentru tratarea adecvată a problemelor intersectoriale, activitățile comitetului trebuie coordonate cu cele ale Comitetului european al inspectorilor bancari, ale Comitetului european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale și ale Comitetului de supraveghere bancară al Sistemului European al Băncilor Centrale. Acest aspect are o importanță deosebită în abordarea eventualelor riscuri intersectoriale pentru stabilitatea financiară.
(20)
Pentru a evita duplicarea activității, pentru a preveni discrepanțele, pentru a menține comitetul la curent cu desfășurarea evenimentelor și pentru a-i oferi ocazia de a face schimb de informații cu Comitetul european al inspectorilor bancari și cu Comitetul european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale în ceea ce privește supravegherea conglomeratelor financiare, comitetul se poate alătura Comitetului comun pentru conglomerate financiare.
(21)
Având în vedere globalizarea serviciilor financiare și importanța sporită a standardelor internaționale, comitetul trebuie să promoveze, de asemenea, dialogul și cooperarea cu autorități de supraveghere din afara Comunității.
(22)
Responsabilitatea comitetului față de instituțiile comunitare are o importanță capitală și trebuie să fie la nivelul unui standard bine stabilit, respectând, totodată, independența autorităților de supraveghere.
(23)
Comitetul trebuie să își întocmească propriul regulament de procedură și să respecte pe deplin prerogativele instituțiilor și echilibrul instituțional stabilite în tratat. Consolidarea cadrului activităților comitetului trebuie însoțită de procese de lucru îmbunătățite. În acest scop, dacă nu se poate ajunge la un consens, deciziile trebuie adoptate prin majoritate calificată de voturi corespunzător normelor stabilite în tratat.
(24)
Din motive de siguranță și claritate legislativă, Decizia 2001/527/CE trebuie abrogată,
DECIDE:
Articolul 1
Prin prezenta este instituit un grup consultativ independent în domeniul valorilor mobiliare în cadrul Comunității, denumit „Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare” (denumit în continuare „comitetul”).
Articolul 2
Comitetul emite avize pentru Comisie, din inițiativă proprie sau la solicitarea acesteia, în special în ceea ce privește elaborarea de proiecte de măsuri de punere în aplicare în domeniul valorilor mobiliare, inclusiv cele care au legătură cu organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM).
În situațiile în care Comisia solicită avize din partea comitetului, aceasta poate stabili un termen în care comitetul trebuie să furnizeze respectivul aviz. Un astfel de termen se stabilește ținând cont de urgența chestiunii.
Articolul 3
Comitetul îndeplinește sarcinile care i-au fost atribuite și contribuie la implementarea comună și uniformă și aplicarea omogenă a legislației comunitare prin emiterea de orientări, recomandări și standarde neobligatorii.
Articolul 4
(1) Comitetul ameliorează cooperarea dintre autoritățile naționale de supraveghere din domeniul valorilor mobiliare și promovează convergența practicilor și abordărilor în materie de supraveghere ale statelor membre în cadrul întregii Comunități. În acest sens, el îndeplinește cel puțin următoarele sarcini:
(a)
medierea sau facilitarea medierii între autoritățile de supraveghere în cazurile precizate de legislația relevantă sau la solicitarea unei autorități de supraveghere;
(b)
furnizarea de avize către autoritățile de supraveghere în cazurile precizate de legislația relevantă sau la solicitarea acestora;
(c)
promovarea unui schimb de informații bilateral și multilateral eficient între autoritățile de supraveghere cu respectarea dispozițiilor de confidențialitate în vigoare;
(d)
facilitarea delegării de sarcini între autoritățile de supraveghere, în special prin identificarea sarcinilor care pot fi delegate și prin promovarea celor mai bune practici;
(e)
contribuirea la garantarea funcționării eficiente și consecvente a colegiilor de supraveghere, în special prin stabilirea de orientări pentru funcționarea operațională a colegiilor, prin monitorizarea coerenței practicilor diferitelor colegii și prin partajarea celor mai bune practici;
(f)
contribuirea la elaborarea de standarde de raportare de înaltă calitate și comune în scopuri de supraveghere;
(g)
reexaminarea aplicării concrete a orientărilor, a recomandărilor și a standardelor neobligatorii emise de către comitet.
(2) Comitetul reexaminează practicile de supraveghere ale statelor membre și evaluează convergența acestora în mod continuu. Comitetul raportează anual cu privire la progresele înregistrate și identifică obstacolele rămase.
(3) Comitetul elaborează noi instrumente de convergență practice pentru promovarea abordărilor comune în materie de supraveghere.
Articolul 5
(1) Comitetul monitorizează și evaluează evoluțiile care se produc în sectorul valorilor mobiliare și, dacă este necesar, informează Comitetul european al inspectorilor bancari, Comitetul european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale și Comisia. Comitetul asigură informarea ministerelor de finanțe și a băncilor centrale naționale ale statelor membre cu privire la probleme potențiale sau iminente.
(2) Comitetul furnizează Comisiei, de cel puțin două ori pe an, evaluări ale tendințelor microprudențiale, ale potențialelor riscuri și vulnerabilități din sectorul valorilor mobiliare.
Comitetul include în aceste evaluări o clasificare a principalelor riscuri și vulnerabilități și indică în ce măsură aceste riscuri și vulnerabilități reprezintă o amenințare la adresa stabilității financiare, iar dacă este necesar, propune acțiuni de prevenire sau de remediere.
Consiliul este informat cu privire la aceste evaluări.
(3) Comitetul instituie proceduri care să permită autorităților de supraveghere să reacționeze prompt. Comitetul facilitează, dacă este cazul, o evaluare comună în rândul autorităților de supraveghere din cadrul Comunității cu privire la riscurile și vulnerabilitățile care pot avea efecte negative asupra stabilității sistemului financiar al Comunității.
(4) Comitetul asigură o acoperire adecvată a evoluțiilor intersectoriale, a riscurilor și a vulnerabilităților prin cooperarea strânsă cu Comitetul european al inspectorilor bancari, cu Comitetul european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale și cu Comitetul de supraveghere bancară al Sistemului European al Băncilor Centrale.
Articolul 6
(1) Comitetul contribuie la elaborarea de practici comune de supraveghere în domeniul valorilor mobiliare, precum și la nivel intersectorial în strânsă cooperare cu Comitetul european al inspectorilor bancari și cu Comitetul european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale.
(2) În acest scop, acesta instituie, în special, programe de formare sectoriale și intersectoriale, facilitează schimburile de personal și încurajează autoritățile competente să intensifice utilizarea schemelor de detașare, a echipelor mixte de inspecție și a vizitelor în scopuri de supraveghere, precum și a altor instrumente.
(3) Comitetul elaborează, după caz, noi instrumente pentru promovarea elaborării de practici comune de supraveghere.
(4) Comitetul îmbunătățește cooperarea cu autoritățile de supraveghere din țări terțe, în special prin participarea acestora în cadrul programelor de formare comune.
Articolul 7
(1) Comitetul este format din reprezentanți la nivel înalt ai autorităților publice naționale competente în domeniul valorilor mobiliare, inclusiv OPCVM. Fiecare stat membru desemnează un reprezentant la nivel înalt din cadrul autorităților sale competente pentru a participa la întrunirile comitetului.
(2) Comisia este prezentă la întrunirile comitetului și desemnează un reprezentant la nivel înalt care să participe la dezbaterile acestuia.
(3) Comitetul alege un președinte din rândul membrilor săi.
(4) Comitetul poate invita experți și observatori să participe la întrunirile sale.
Articolul 8
(1) Li se solicită membrilor comitetului să nu divulge informații care fac obiectul obligației de secret profesional. Toți participanții la discuții sunt obligați să respecte normele aplicabile privind secretul profesional.
(2) În cazul în care discutarea unui punct de pe ordinea de zi presupune schimbul de informații confidențiale privind o instituție supravegheată, participarea la o astfel de discuție poate fi limitată la membrii implicați direct.
Articolul 9
(1) Comitetul informează cu regularitate Comisia cu privire la rezultatele activităților sale. Acesta este periodic în contact cu Comitetul european pentru valori mobiliare instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (7) și cu comisia de specialitate a Parlamentului European.
(2) Comitetul asigură consecvența intersectorială a activităților din sectoarele serviciilor financiare printr-o cooperare regulată și strânsă cu Comitetul european al inspectorilor bancari și cu Comitetul european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale.
(3) Președintele Comitetului este periodic în contact cu președinții Comitetului european al inspectorilor bancari și ai Comitetului european al inspectorilor pentru asigurări și pensii ocupaționale, cel puțin o dată pe lună.
Articolul 10
Comitetul poate înființa grupuri de lucru. Comisia este invitată la întrunirile grupurilor de lucru în calitate de observator.
Articolul 11
Comitetul poate face parte din Comitetul comun pentru conglomerate financiare.
Articolul 12
Înainte de a transmite Comisiei avizul său, comitetul consultă pe larg, într-un stadiu incipient, în mod deschis și transparent, participanții de pe piață, consumatorii și utilizatorii finali. Comitetul publică rezultatele consultărilor, cu excepția cazului în care respondentul solicită contrariul.
Articolul 13
Comitetul stabilește un program anual de lucru și îl transmite Consiliului, Parlamentului European și Comisiei până la sfârșitul lunii octombrie a fiecărui an. Comitetul informează periodic, cel puțin o dată pe an, Consiliul, Parlamentul European și Comisia cu privire la realizarea activităților stabilite în cadrul programului de lucru.
Articolul 14
Comitetul funcționează prin consensul membrilor săi. Dacă nu se poate ajunge la un consens, deciziile sunt adoptate prin majoritate calificată. Voturile reprezentanților membrilor comitetului corespund voturilor statelor membre conform dispozițiilor de la articolul 205 alineatele (2) și (4) din tratat.
Membrii comitetului care nu respectă orientările, recomandările, standardele și alte măsuri agreate de comitet trebuie să fie pregătiți să-și justifice alegerea.
Articolul 15
Comitetul își adoptă propriul regulament de procedură și își organizează propriile mecanisme de funcționare.
În ceea ce privește deciziile referitoare la modificările regulamentului de procedură și la alegerile pentru și destituirile din consiliul comitetului, regulamentul de procedură poate prevedea proceduri decizionale diferite de cele stabilite la articolul 14.
Articolul 16
Decizia 2001/527/CE se abrogă.
Articolul 17
Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 23 ianuarie 2009.