DIRECTIVA 2009/147/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 30 noiembrie 2009
privind conservarea păsărilor sălbatice
(versiune codificată)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (3) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (4). Este necesar, din motive de claritate și de coerență, să se codifice directiva menționată.
(2)
Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (5) impune acțiuni specifice pentru biodiversitate, inclusiv pentru protecția păsărilor și a habitatelor acestora.
(3)
Se constată o scădere, uneori chiar foarte rapidă, a efectivului dintr-un mare număr de specii de păsări sălbatice care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre. Acest declin reprezintă o amenințare gravă pentru conservarea mediului natural, în special din cauza echilibrelor biologice care sunt astfel amenințate.
(4)
Speciile de păsări sălbatice care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre sunt în majoritate specii migratoare. Astfel de specii constituie un patrimoniu comun și protecția eficientă a păsărilor este o problemă transfrontalieră tipică legată de mediu, care implică responsabilități comune.
(5)
Este necesar să se asigure conservarea speciilor de păsări sălbatice care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre, în vederea îndeplinirii obiectivelor comunitare privind îmbunătățirea condițiilor de viață și dezvoltarea durabilă.
(6)
Măsurile care trebuie luate se aplică diferiților factori care pot afecta efectivele de păsări, și anume consecințelor activităților umane, în special distrugerii și poluării habitatelor păsărilor, capturării și omorârii de către om și comerțului care rezultă din astfel de practici. Stringența acestor măsuri trebuie adaptată la situația diferitelor specii în cadrul politicii de conservare.
(7)
Prin conservare se urmărește protecția și gestionarea pe termen lung a resurselor naturale ca parte integrantă a patrimoniului popoarelor europene. Prin conservare se pot controla resursele naturale, precum și utilizarea acestora pe baza măsurilor necesare pentru menținerea și adaptarea pe cât este posibil a echilibrelor naturale dintre specii.
(8)
Conservarea, menținerea sau restaurarea unei diversități suficiente și a unei suprafețe suficiente pentru habitate este esențială pentru conservarea tuturor speciilor de păsări. Pentru anumite specii de păsări trebuie să se prevadă măsuri de conservare speciale în privința habitatelor acestora pentru a li se asigura supraviețuirea și reproducerea în aria de răspândire. Astfel de măsuri trebuie să ia în considerare și speciile migratoare și trebuie să fie coordonate în vederea stabilirii unui cadru coerent.
(9)
Pentru a împiedica interesele comerciale să exercite o presiune nocivă la nivelul exploatării, este necesar să se introducă o interdicție generală de comercializare, iar orice derogare să se limiteze numai la acele specii a căror situație biologică o permite, luându-se în considerare condițiile specifice din fiecare regiune.
(10)
Datorită efectivului populației, a distribuției geografice și a ratei de reproducere pe întreg teritoriul Comunității, anumite specii pot face obiectul vânătorii, ceea ce constituie un tip acceptabil de exploatare, în măsura în care se stabilesc și se respectă anumite limite, astfel de acțiuni de vânătoare trebuind să fie compatibile cu menținerea populației din speciile respective la un nivel satisfăcător.
(11)
Mijloacele, dispozitivele sau metodele de capturare sau de omorâre pe scară largă sau în mod neselectiv, precum și vânarea din anumite mijloace de transport trebuie interzise din cauza presiunii excesive pe care o exercită sau o pot exercita asupra efectivelor din speciile respective.
(12)
În funcție de importanța care poate fi acordată unor situații specifice, trebuie să se prevadă posibilitatea acordării de derogări în anumite condiții și sub rezerva monitorizării de către Comisie.
(13)
Conservarea păsărilor și, în special, a păsărilor migratoare prezintă încă probleme care impun continuarea cercetării științifice. Această cercetare oferă și posibilitatea de a evalua eficiența măsurilor luate.
(14)
Trebuie să se urmărească, prin consultare cu Comisia, că introducerea de orice specii de păsări sălbatice care nu se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre nu dăunează florei și faunei locale.
(15)
Comisia pregătește și transmite statelor membre, la intervale de trei ani, un raport de sinteză pe baza informațiilor furnizate de către statele membre cu privire la aplicarea unor prevederi de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive.
(16)
Trebuie adoptate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (6).
(17)
Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să modifice anumite anexe în funcție de progresele științifice și tehnice. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(18)
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul național a directivelor menționate în anexa VI partea B,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Prezenta directivă se referă la conservarea tuturor speciilor de păsări care se găsesc în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre în care este aplicabil tratatul. Directiva reglementează protejarea, gestionarea și controlul asupra acestor specii și stabilește normele pentru exploatarea acestora.
(2) Prezenta directivă se aplică păsărilor, precum și ouălor, cuiburilor și habitatelor acestora.
Articolul 2
Statele membre iau măsurile necesare pentru a menține populația speciilor menționate la articolul 1 la un nivel care să îndeplinească condițiile ecologice, științifice și culturale, ținând seama în același timp de condițiile economice și de recreere sau pentru a adapta populația acestor specii la nivelul respectiv.
Articolul 3
(1) Ținând seama de cerințele articolului 2, statele membre iau măsurile care se impun pentru a conserva, menține sau restabili o diversitate și o suprafață pentru habitate suficientă pentru toate speciile de păsări menționate la articolul 1.
(2) Conservarea, menținerea și restabilirea biotopurilor și a habitatelor presupun în primul rând următoarele măsuri:
(a)
crearea unor arii protejate;
(b)
întreținerea și gestionarea habitatelor situate în interiorul și în afara zonelor de protecție, conform imperativelor ecologice;
(c)
restabilirea biotopurilor distruse;
(d)
crearea de biotopuri.
Articolul 4
(1) Speciile menționate în anexa I constituie obiectul unor măsuri speciale de conservare a habitatelor acestora pentru a li se asigura supraviețuirea și reproducerea în aria de răspândire.
În acest context, se ține seama de următoarele specii de păsări:
(a)
specii pe cale de dispariție;
(b)
specii vulnerabile la anumite schimbări ale habitatului lor;
(c)
specii considerate rare din cauza efectivului redus al populațiilor sau a distribuției locale limitate;
(d)
alte specii care necesită o atenție specială din cauza naturii specifice a habitatului lor.
Tendințele și variațiile efectivului populațiilor sunt luate în considerare ca bază pentru evaluare.
Statele membre clasifică în special cele mai adecvate teritorii, ca număr și suprafață, ca arii de protecție specială pentru conservarea acestor specii, ținând seama de condițiile de protecție din zona geografică maritimă și de uscat în care se aplică prezenta directivă.
(2) Statele membre iau măsuri similare pentru speciile migratoare care apar în mod regulat și nu sunt cuprinse în anexa I, având în vedere nevoia acestora de protecție în zona geografică maritimă și de uscat în care se aplică prezenta directivă, în ceea ce privește zonele de înmulțire, arealul de schimbare a penelor și zonele de hibernare a acestor specii, precum și punctele de popas de-a lungul rutelor lor de migrare. În acest scop, statele membre acordă o atenție specială protecției zonelor umede, în special zonelor umede de importanță internațională.
(3) Statele membre transmit Comisiei toate informațiile relevante pentru ca aceasta să poată lua inițiativele corespunzătoare în vederea coordonării necesare pentru ca zonele menționate anterior la alineatele (1) și (2) să formeze un tot unitar care să îndeplinească cerințele de protecție pentru acele specii în zona geografică maritimă și de uscat în care se aplică prezenta directivă.
(4) Statele membre iau măsurile corespunzătoare pentru a evita, în zonele de protecție menționate la alineatele (1) și (2), poluarea sau deteriorarea habitatelor sau orice alt efect negativ asupra păsărilor, în măsura în care acestea au relevanță în contextul obiectivelor prezentului articol. Statele membre depun eforturi pentru a evita poluarea sau deteriorarea habitatelor și în afara zonelor de protecție.
Articolul 5
Fără a se aduce atingere articolelor 7 și 9, statele membre iau măsurile impuse pentru a stabili un sistem de protecție pentru toate speciile de păsări menționate la articolul 1, interzicând în special următoarele:
(a)
omorârea sau capturarea deliberată a speciilor respective, indiferent de metoda utilizată;
(b)
distrugerea sau producerea de daune în mod deliberat asupra cuiburilor sau ouălor sau eliminarea cuiburilor;
(c)
culegerea ouălor din natură și păstrarea acestora, chiar dacă sunt goale;
(d)
perturbarea deliberată a acestor păsări, în special în perioada de reproducere sau de maturizare, dacă o astfel de perturbare este relevantă în contextul obiectivelor prezentei directive;
(e)
ținerea în captivitate a păsărilor din specii a căror vânare și capturare este interzisă.
Articolul 6
(1) Fără a se aduce atingere dispozițiilor alineatelor (2) și (3), statele membre interzic, pentru toate speciile de păsări menționate la articolul 1, vânzarea, transportul în scopul vânzării, păstrarea în scopul vânzării și oferirea spre vânzare a păsărilor vii sau moarte și a oricăror părți ale păsărilor sau produselor aviare ușor de recunoscut.
(2) Activitățile prevăzute la alineatul (1) nu sunt interzise în cazul speciilor menționate în anexa III partea A, cu condiția ca păsările să fi fost omorâte ori capturate prin mijloace legale sau să fi fost obținute prin mijloace legale.
(3) În cazul speciilor menționate în anexa III partea B, statele membre pot permite desfășurarea pe teritoriul lor a activităților menționate la alineatul (1), stabilind anumite restricții, cu condiția ca păsările să fi fost omorâte ori capturate prin mijloace legale sau să fi fost obținute prin mijloace legale.
Statele membre care doresc să acorde astfel de autorizații consultă în prealabil Comisia pentru a verifica, împreună cu aceasta, dacă comercializarea exemplarelor din aceste specii va duce sau se poate anticipa în mod rezonabil că ar putea duce la amenințarea efectivelor de populație, a distribuției geografice sau a ratei de reproducere a acestor specii pe întreg teritoriul Comunității. În cazul în care, în urma analizării, se arată că autorizația preconizată ar duce, în opinia Comisiei, la o astfel de amenințare asupra uneia dintre speciile menționate anterior sau la posibilitatea ca aceasta să fie astfel amenințată, Comisia înaintează statului membru respectiv o recomandare argumentată corespunzător, exprimându-și opoziția față de comercializarea speciilor în cauză. În cazul în care consideră că nu există astfel de riscuri, Comisia informează statul membru cu privire la aceasta.
Recomandarea Comisiei se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Statele membre care acordă autorizația în baza prezentului alineat verifică la intervale regulate dacă sunt îndeplinite în continuare condițiile care reglementează acordarea acestei autorizații.
Articolul 7
(1) Datorită efectivului populației, a distribuției geografice și a ratei de reproducere pe întreg teritoriul Comunității, speciile menționate în anexa II pot face obiectul vânătorii în cadrul legislației naționale. Statele membre se asigură că vânarea acestor specii nu aduce atingere eforturilor de conservare în aria lor de răspândire.
(2) Speciile menționate în anexa II partea A pot fi vânate în zona geografică maritimă și de uscat în care se aplică prezenta directivă.
(3) Speciile menționate în anexa II partea B pot fi vânate numai în statele membre în dreptul cărora sunt indicate.
(4) Statele membre se asigură că practicarea vânătorii, inclusiv a vânătorii cu șoimi, desfășurată conform măsurilor de drept intern în vigoare, respectă principiile de utilizare rațională și de control echilibrat ecologic al speciilor de păsări respective și că această practică este compatibilă cu măsurile ce decurg din articolul 2, cu privire la populațiile acestor specii, în special ale speciilor migratoare.
Statele membre se asigură în special că speciile cărora li se aplică legislația privind vânătoarea nu sunt vânate în perioada de maturizare, nici în diferitele etape de reproducere și de dependență.
În cazul speciilor migratoare, statele membre se asigură în special că speciile cărora li se aplică reglementările asupra vânătorii nu sunt vânate în perioada lor de reproducere sau pe parcursul rutei de întoarcere spre locurile de cuibărire.
Statele membre transmit Comisiei toate informațiile relevante privind punerea în aplicare efectivă a reglementărilor lor legislative asupra vânătorii.
Articolul 8
(1) În privința vânării, a capturării sau a omorârii păsărilor care intră sub incidența prezentei directive, statele membre interzic utilizarea oricăror mijloace, sisteme sau metode folosite pentru capturarea sau omorârea pe scară largă sau neselectivă a păsărilor sau care pot produce dispariția pe plan local a unei specii, în special a uneia dintre speciile menționate în anexa IV litera (a).
(2) În afară de aceasta, statele membre interzic vânarea din mijloace de transport și în condițiile menționate în anexa IV litera (b).
Articolul 9
(1) Statele membre pot aplica derogări de la prevederile articolelor 5-8, în cazul în care nu există altă soluție satisfăcătoare, din următoarele motive:
(a)
-
în interesul siguranței și sănătății publice;
-
în interesul securității aeriene;
-
pentru a preveni daune considerabile asupra recoltelor, șeptelului, pădurilor, pescăriilor și apelor;
-
pentru protecția florei și faunei;
(b)
în scopul cercetării și învățământului, repopulării sau reintroducerii, precum și creșterii în legătură cu aceste acțiuni;
(c)
pentru a permite, în condiții strict controlate și pe bază selectivă, capturarea, păstrarea sau alte utilizări judicioase ale anumitor păsări în număr mic.
(2) Derogările menționate la alineatul (1) trebuie să specifice următoarele:
(a)
speciile care fac obiectul derogărilor;
(b)
mijloacele, sistemele sau metodele autorizate pentru capturare sau sacrificare;
(c)
condițiile de risc și circumstanțele de timp și spațiu sub rezerva cărora pot fi acordate astfel de derogări;
(d)
autoritatea împuternicită să declare că sunt îndeplinite condițiile impuse și să decidă mijloacele, sistemele sau metodele care pot fi utilizate, în ce limite și de către cine;
(e)
controalele care trebuie efectuate.
(3) În fiecare an, statele membre înaintează Comisiei un raport asupra punerii în aplicare a alineatelor (1) și (2).
(4) Pe baza informațiilor pe care le deține și, în special, pe baza informațiilor care îi sunt comunicate în temeiul alineatului (3), Comisia se asigură permanent că derogările menționate la alineatul (1) nu produc consecințe incompatibile cu prezenta directivă. Comisia ia măsurile necesare în acest scop.
Articolul 10
(1) Statele membre încurajează cercetarea și orice activitate necesară ca fundament pentru protecția, gestionarea și utilizarea populațiilor din toate speciile de păsări menționate la articolul 1. O atenție specială este acordată cercetării și activității asupra subiectelor menționate în anexa V.
(2) Statele membre transmit Comisiei toate informațiile solicitate pentru a-i da posibilitatea să ia măsurile necesare pentru coordonarea cercetării și a activităților menționate la alineatul (1).
Articolul 11
Statele membre se asigură că introducerea speciilor de păsări care nu se găsesc în mod natural în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre nu prejudiciază flora și fauna locală. Statele membre consultă Comisia în această privință.
Articolul 12
(1) Statele membre înaintează Comisiei, la intervale de trei ani, începând de la data de 7 aprilie 1981, un raport asupra punerii în aplicare a prevederilor legislative interne adoptate în temeiul prezentei directive.
(2) La intervale de trei ani, Comisia pregătește un raport de sinteză pe baza informațiilor prevăzute la alineatul (1). Acea parte a proiectului de raport care conține informațiile furnizate de un stat membru este transmisă autorităților statului membru respectiv pentru verificare. Versiunea finală a raportului este înaintată statelor membre.
Articolul 13
Punerea în aplicare a măsurilor luate în baza prezentei directive nu poate duce la o deteriorare a situației actuale în ceea ce privește conservarea speciilor de păsări menționate la articolul 1.
Articolul 14
Statele membre pot introduce măsuri de protecție mai stricte decât cele prevăzute de prezenta directivă.
Articolul 15
Se adoptă modificările necesare pentru adaptarea anexelor I și V la progresele tehnice și științifice. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 16 alineatul (2).
Articolul 16
(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru adaptarea la progresul tehnic și științific.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, cu respectarea dispozițiilor articolului 8 al acesteia.
Articolul 17
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 18
Directiva 79/409/CEE, astfel cum a fost modificată prin actele menționate în anexa VI partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa VI partea B.
Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VII.
Articolul 19
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 20
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2009.