31998L0041
L 188/35
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 98/41/CE A CONSILIULUI
din 18 iunie 1998
privind înregistrarea persoanelor care călătoresc la bordul navelor de pasageri care operează în porturile de destinație sau de plecare din statele membre ale Comunității
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 84 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189c din tratat (3),
(1)
întrucât este necesar, în cadrul politicii comune privind transporturile, să se ia măsuri suplimentare pentru creșterea securității transporturilor maritime;
(2)
întrucât Comunitatea este serios preocupată de accidentele maritime în care au fost implicate nave de pasageri și care s-au soldat cu pierderi grele de vieți omenești, în special accidentele navelor „Herald of Free Entreprise” și „Estonia”; întrucât persoanele care utilizează în Comunitate navele de pasageri de mare viteză sunt îndreptățite să se aștepte și să poată conta pe un nivel corespunzător de securitate, precum și pe un sistem adecvat de informare care facilitează operațiunile de căutare și salvare și rezolvarea eficientă a consecințelor unui accident;
(3)
întrucât este necesar să se garanteze că numărul de pasageri îmbarcați la bordul unei nave de pasageri nu depășește numărul de locuri pentru care au fost autorizate nava și echipamentele de securitate ale acesteia; întrucât companiile trebuie să fie în măsură să informeze serviciile de căutare și de salvare cu privire la numărul de persoane implicate într-un accident;
(4)
întrucât este necesar să se adune informațiile privind pasagerii și echipajul pentru a facilita operațiunile de căutare și de salvare și rezolvarea eficientă a consecințelor unui accident, adică identificarea persoanelor implicate, o mai mare claritate privind chestiunile juridice aferente și acordarea de îngrijiri medicale mai bine adaptate nevoilor persoanelor care sunt asistate; întrucât astfel de informații permit evitarea situației în care rudele sau alte persoane interesate se neliniștesc inutil în legătură cu persoanele care se găsesc la bordul navelor de pasageri implicate în accidente maritime care se produc în apele aflate sub jurisdicția statelor membre, în conformitate cu Convenția internațională din 1979 privind căutarea și salvarea pe mare (SAR);
(5)
întrucât, prin urmare, pasagerii trebuie să fie numărați și înregistrați înainte de plecarea navei;
(6)
întrucât capitolul III din Convenția internațională din 1974 privind salvarea vieții oamenilor pe mare (Convenția SOLAS) prevede numărarea și înregistrarea tuturor persoanelor care călătoresc la bordul tuturor navelor de pasageri care efectuează călătorii internaționale începând cu 1 iulie 1997 și respectiv 1 ianuarie 1999, autorizând în același timp administrațiile să scutească de aceste obligații navele de pasageri care navighează în apele la care se referă aceste prevederi, dacă orarul stabilit pentru aceste nave este de asemenea natură încât acestora le este imposibil în practică să redacteze astfel de documente; întrucât acest capitol din Convenția SOLAS nu se aplică și călătoriilor naționale și lasă importante puncte de interpretare la discreția diferitelor state membre;
(7)
întrucât prezenta directivă respectă dreptul statelor membre de a impune navelor de pasageri care călătoresc cu destinația sau cu plecarea din porturile lor anumite exigențe mai stricte decât cele fixate în Convenția SOLAS;
(8)
întrucât, ținând cont mai ales de importanța transportului maritim de pasageri pentru piața internă, luarea de măsuri la nivelul Comunității constituie mijlocul cel mai eficient de instituire a unui nivel de securitate minim comun navelor din Comunitate;
(9)
întrucât, având în vedere principiul proporționalității, o directivă a Consiliului este instrumentul juridic potrivit în măsura în care ea oferă un cadru care permite aplicarea unitară și obligatorie a normelor de securitate de către statele membre, lăsând în același timp fiecărui stat membru dreptul de a decide asupra mijloacelor de punere în aplicare cel mai bine adaptate sistemului său intern;
(10)
întrucât un stat membru se poate asigura că navele de pasageri care navighează sub pavilionul său și companiile care le exploatează se conformează regulilor de securitate aplicabile; întrucât aceste reguli nu trebuie să fie impuse navelor care operează între porturile din țări terțe; întrucât dispozițiile Convenției SOLAS se aplică acestui trafic;
(11)
întrucât singurul mijloc pentru statele membre de a asigura securitatea și rezolvarea eficientă a consecințelor accidentelor pentru toate navele de pasageri, oricare ar fi pavilionul sub care acestea navighează, care efectuează sau doresc să efectueze călătorii având ca destinație sau punct de plecare porturile lor, constă în impunerea drept condiție de exploatare la plecarea din porturile lor respectarea regulilor aplicabile; întrucât acordarea de derogări de la aceste reguli nu poate depinde doar de statul sub pavilionul căruia se navighează, dat fiind faptul că numai statul în portul căruia se ajunge este în măsură să stabilească exigențele cele mai potrivite în materie de căutare și salvare pentru navele de pasageri aflate în cursă;
(12)
întrucât, în vederea armonizării măsurilor de securitate asigurate și evitării dezechilibrelor determinate de concurență, statele membre nu ar trebui să acorde, din motive altele decât cele menționate în prezenta directivă, dispense sau derogări de la dispozițiile Convenției SOLAS privind „informațiile referitoare la pasageri” pentru călătoriile având porturile Comunității drept punct de destinație sau de plecare;
(13)
întrucât, din motive practice și pentru a evita denaturarea concurenței, trebuie adoptată o abordare unitară în ceea ce privește stabilirea călătoriilor pentru care înregistrarea persoanelor de la bord trebuie să fie obligatorie; întrucât limita de 20 de mile rezultă din luarea în considerare a principiilor generale și a preocupărilor specifice aprobate de toate statele membre;
(14)
întrucât, datorită condițiilor de exploatare specifice, numărarea persoanelor de la bordul navelor de pasageri care traversează strâmtoarea Messina poate, pentru o perioadă limitată de timp, să se efectueze într-un mod mai simplu decât prin numărarea individuală; întrucât statele membre trebuie să aibă posibilitatea să simplifice într-o oarecare măsură obligația de a comunica la țărm numărul de persoane pentru navele de pasageri care asigură în mod exclusiv în zonele maritime protejate servicii regulate de scurtă durată, așa cum sunt definite în directivă; întrucât navele de pasageri care navighează exclusiv în zonele maritime protejate prezintă mai puține riscuri și trebuie, prin urmare, să beneficieze de posibilitatea unei scutiri; întrucât, în anumite împrejurări, poate fi extrem de dificil pentru companiile de transport maritim să înregistreze persoanele de la bord și întrucât o derogare de la obligația de înregistrare poate fi deci acordată în împrejurări speciale și în condiții bine definite;
(15)
întrucât colectarea și prelucrarea datelor privind persoanele înregistrate nominal trebuie să se efectueze în conformitate cu principiile protecției datelor definite în Directiva 95/46/CE (4); întrucât persoanele ar trebui, în special, să fie bine informate, în momentul colectării datelor, cu privire la destinația datelor primite și la faptul că acestea nu trebuie păstrate decât pentru foarte puțin timp, care nu trebuie în nici un caz să depășească timpul necesar în sensul prezentei directive;
(16)
întrucât este necesar ca un comitet format din reprezentanți ai statelor membre să asiste Comisia în vederea aplicării efective a directivei; întrucât comitetul creat în conformitate cu articolul 12 din Directiva 93/75/CEE (5) poate asigura această funcție;
(17)
întrucât anumite dispoziții ale directivei pot fi adaptate de către acest comitet pentru a ține cont de viitoarele modificări ale Convenției SOLAS care vor intra în vigoare,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Prezenta directivă are drept scop întărirea securității și posibilităților de salvare a pasagerilor și a membrilor echipajului prezenți la bordul navelor de pasageri care sunt aflate în cursă către sau dinspre porturi ale statelor membre din Comunitate și asigurarea unei mai mari eficacități în ceea ce privește căutarea și salvarea, precum și consecințele unui accident.
Articolul 2
În înțelesul prezentei directive:
-
„persoane” înseamnă toate persoanele care se găsesc la bord, indiferent de vârstă;
-
„navă de pasageri” înseamnă o navă maritimă și o ambarcațiune maritimă de mare viteză care transportă mai mult de doisprezece pasageri;
-
„navă de mare viteză” înseamnă o navă de mare viteză așa cum este ea definită în regula 1 din capitolul X al Convenției SOLAS din 1974, așa cum se aplică aceasta în momentul adoptării prezentei directive;
-
„companie” înseamnă proprietarul unei nave de pasageri sau orice alt organism sau orice altă persoană, precum administratorul sau navlositorul navei nude, căruia proprietarul i-a încredințat responsabilitatea exploatării navei de pasageri;
-
„cod ISM” înseamnă Codul internațional de gestiune pentru securitatea exploatării navelor și pentru prevenirea poluării, adoptat de OMI prin Rezoluția A.741 (18) a reuniunii din 4 noiembrie 1993;
-
„agent însărcinat cu înregistrarea pasagerilor” înseamnă persoana responsabilă la țărm, desemnată de o companie în vederea îndeplinirii obligațiilor impuse de Codul ISM sau o altă persoană de la țărm numită de companie, care răspunde de păstrarea informațiilor privind persoanele îmbarcate la bordul unei nave de pasageri a companiei;
-
„autoritate desemnată” înseamnă autoritatea competentă a statului membru responsabilă cu operațiunile de căutare și de salvare sau responsabilă cu rezolvarea consecințelor unui accident;
-
„o milă” înseamnă 1 852 de metri;
-
„zonă maritimă protejată” înseamnă o zonă maritimă aflată la adăpost de efectele din largul mării, în care o navă nu se găsește în nici un moment îndepărtată cu mai mult de 6 mile de un refugiu unde persoanele naufragiate pot să ajungă la țărm și în care se asigură proximitatea instalațiilor de căutare și salvare;
-
„serviciu regulat” înseamnă o serie de curse organizate pentru a asigura o legătură între două porturi sau mai multe:
(a)
conform unui orar publicat sau
(b)
prin efectuarea unor curse cu regularitate sau cu frecvență de natură să constituie o serie sistematică identificabilă;
-
„țară terță” înseamnă orice țară care nu este stat membru.
Articolul 3
Prezenta directivă se aplică navelor de pasageri cu excepția:
-
navelor de război sau a navelor care transportă trupe și
-
ambarcațiunilor de agrement, cu condiția ca acestea să nu fie în prezent sau ulterior armate și să nu transporte mai mult de doisprezece pasageri în scopuri comerciale.
Articolul 4
(1) Toate persoanele de la bordul unei nave de pasageri care pleacă dintr-un port situat într-un stat membru trebuie să fie numărate înainte de plecarea navei.
(2) Înainte de plecarea navei de pasageri, numărul de persoane se comunică atât căpitanului navei, cât și agentului companiei însărcinat cu înregistrarea pasagerilor sau unei unități a companiei aflată la țărm și având aceeași funcție.
Articolul 5
(1) Informațiile de mai jos se înregistrează în legătură cu fiecare navă de pasageri care pleacă dintr-un port situat într-un stat membru pentru a efectua o călătorie pe o distanță mai mare de 20 de mile de la punctul de plecare:
-
numele de familie al persoanelor de la bord;
-
prenumele sau inițialele lor;
-
sexul;
-
menționarea categoriei de vârstă (adult, copil sau nou născut) căreia îi aparține persoana sau vârsta sau anul nașterii;
-
la cererea unui pasager, informații privind anumite nevoi speciale de îngrijire sau de asistență în caz de urgență.
(2) Aceste informații se strâng înainte de plecare și se comunică în maxim 30 de minute de la plecarea navei către agentul companiei însărcinat cu înregistrarea sau către o unitate a companiei aflată la țărm și având aceeași funcție.
Articolul 6
(1) Pentru orice navă de pasageri care circulă sub pavilionul său, care pleacă dintr-un port situat în afara Comunității spre un port din Comunitate, fiecare stat membru solicită companiei să se preocupe de furnizarea informațiilor menționate la articolul 4 alineatul (1) și articolul 5 alineatul (1), după cum se precizează la articolul 4 alineatul (2) și articolul 5 alineatul (2).
(2) Pentru orice navă de pasageri care circulă sub pavilionul unei țări terțe, care pleacă dintr-un port situat în afara Comunității spre un port din Comunitate, fiecare stat membru cere companiei să se preocupe ca informațiile menționate la articolul 4 alineatul (1) și articolul 5 alineatul (1) să fie adunate și păstrate în așa fel încât acestea să fie disponibile pentru autoritatea desemnată atunci când sunt necesare în scop de investigare și salvare și în urma unui accident.
(3) Atunci când, în conformitate cu dispozițiile aplicabile ale Convenției SOLAS, un stat membru acordă navelor care arborează pavilionul propriu și care sosesc în porturi comunitare din porturi necomunitare, scutiri sau derogări privind informațiile referitoare la pasageri, acesta este obligat să respecte condițiile prevăzute în prezenta directivă pentru scutiri sau derogări.
Articolul 7
Căpitanul se asigură înainte de plecare că numărul de persoane îmbarcate la bordul unei nave de pasageri care părăsește un port situat într-un stat membru nu depășește numărul de pasageri pe care nava este autorizată să-l transporte.
Articolul 8
Orice companie care răspunde de exploatarea unei nave de pasageri trebuie, dacă este cazul în temeiul articolelor 4 și 5:
-
să instituie un sistem de înregistrare a informațiilor privind pasagerii. Acest sistem trebuie să respecte criteriile stabilite la articolul 11;
-
să numească un agent însărcinat cu înregistrarea pasagerilor, păstrarea informațiilor și transmiterea lor, în caz de urgență sau în urma unui accident.
Compania se asigură că informațiile cerute în temeiul prezentei directive sunt în orice moment disponibile pentru a fi comunicate autorității desemnate în scopul căutării și salvării în caz de urgență sau în urma unui accident
Informațiile cu caracter personal colectate în conformitate cu dispozițiile articolului 5 nu se păstrează mai mult timp decât este necesar conform prezentei directive.
Compania se asigură că informațiile comunicate de persoanele care au declarat a avea nevoi speciale de îngrijire sau de asistență în situații de urgență se consemnează corect și se transmit căpitanului înainte de plecarea navei de pasageri.
Articolul 9
(1) Un stat membru a cărui navă de pasageri părăsește portul poate să reducă pragul de 20 de mile prevăzut la articolul 5.
Orice decizie prin care se reduce pragul de 20 de mile pentru călătorii între două porturi din state membre diferite se iau în comun de cele două state.
(2)
(a)
La aplicarea articolului 4 alineatul (1), Republica Italiană poate să adopte, în cazul unor servicii regulate de traversare a strâmtorii Messina, dispozițiile necesare pentru luarea în evidență a numărului maxim de persoane care pot fi transportate la bordul unei nave de pasageri care transportă vagoane de cale ferată pentru călători și vehicule rutiere pe baza numărului maxim autorizat de persoane care pot fi transportate de vagoanele de cale ferată și de alte vehicule îmbarcate pe navă. Aplicarea acestei dispoziții este limitată la o perioadă de patru ani. Orice prelungire se decide în conformitate cu alineatul (3), în lumina experienței căpătate;
(b)
un stat membru poate dispensa navele de pasageri care pleacă dintr-un port situat pe teritoriul său și care asigură exclusiv într-o zonă maritimă protejată servicii regulate, cu timpul parcursului între escale mai mic de 1 oră, de obligația prevăzută la articolul 4 alineatul (2) de a comunica numărul de persoane care se găsesc la bord agentului responsabil cu înregistrarea pasagerilor sau unei unități a companiei aflată la țărm, cu aceeași funcție;
(c)
un stat membru poate scuti de obligațiile stabilite la articolul 5 navele de pasageri care, efectuând călătorii fără escală între două porturi sau călătorii care au ca punct de plecare sau destinație același port, navighează exclusiv în zone maritime protejate.
(3) Procedura de mai jos se aplică în cazurile menționate la alineatul (2):
(a)
statul membru informează fără întârziere Comisia cu privire la dispensele și derogările acordate în ceea ce privește dispozițiile pertinente din articolele 4 și 5 și motivează aceste decizii invocând motive de fond;
(b)
dacă, într-un termen de șase luni de la notificare, Comisia estimează că această decizie nu se justifică sau ar putea avea repercusiuni concurențiale defavorabile, ea poate, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13, să ceară statului membru să-și modifice sau să-și anuleze decizia.
(4) Pentru servicii efectuate cu regularitate într-o zonă unde probabilitatea anuală de a se produce valuri cu o înălțime mai mare de 2 metri este sub 10 % și:
-
atunci când distanța parcursă nu depășește aproximativ 30 de mile de la punctul de plecare sau
-
atunci când obiectivul prioritar al acestui serviciu este de a crea legături constante cu comunitățile periferice,
un stat membru din portul căruia navele de pasageri pleacă în călătorie în apele naționale sau două state membre între porturile cărora navighează navele de pasageri pot solicita Comisiei, dacă estimează că este imposibil pentru companii să înregistreze informațiile menționate la articolul 5 alineatul (1), să obțină derogări totale sau parțiale de la această cerință.
În acest scop, imposibilitatea practică trebuie să fie dovedită. De asemenea, trebuie adusă proba că în zona în care circulă aceste nave există la țărm un sistem de ghidaj al navigației și previziuni meteorologice fiabile și că sunt disponibile echipamente suficiente de căutare și de salvare. Derogările acordate conform prezentului alineat nu trebuie să împiedice concurența.
O decizie se adoptă în conformitate cu procedura stabilită la articolul 13.
(5) În temeiul prezentei directive, un stat membru nu poate să acorde scutiri sau derogări pentru navele de pasageri care părăsesc porturile sale și care arborează pavilionul unei țări terțe care este parte la Convenția SOLAS și care, în temeiul dispozițiilor SOLAS în acest domeniu, nu este de acord cu aplicarea unor astfel de scutiri.
Articolul 10
Sistemele de înregistrare înființate în temeiul articolului 8 se aprobă de statele membre.
Statele membre verifică cel puțin prin sondaj buna funcționare a sistemelor de înregistrare înființate în temeiul prezentei directive pe teritoriile lor.
Statele membre desemnează autoritatea căreia trebuie să i se transmită informațiile cerute de prezenta directivă de către companiile menționate la articolul 8.
Articolul 11
(1) Sistemele de înregistrare trebuie, în sensul prezentei directive, să îndeplinească următoarele criterii funcționale:
(i)
lizibilitate
datele cerute trebuie să fie consemnate într-un format ușor de citit;
(ii)
disponibilitate
datele cerute trebuie să fie ușor disponibile autorităților desemnate pentru care informațiile înregistrate în sistem au relevanță;
(iii)
operativitate
sistemul trebuie să fie conceput în așa fel încât să evite orice întârziere inutilă pentru pasagerii care se îmbarcă sau debarcă;
(iv)
securitate
datele trebuie protejate corespunzător împotriva distrugerilor sau pierderilor accidentale sau ilegale sau împotriva oricărei modificări, divulgări sau a oricărui acces neautorizat.
(2) Se va evita multiplicarea sistemelor pe rute identice sau similare.
Articolul 12
Fără a se aduce atingere procedurilor de modificare a Convenției SOLAS, prezenta directivă poate fi modificată în conformitate cu procedura definită la articolul 13 astfel încât să se asigure aplicarea, în sensul prezentei directive și fără să se extindă domeniul acesteia de aplicare, modificărilor ulterioare aduse Convenției SOLAS privind sistemele de înregistrare intrate în vigoare după adoptarea prezentei directive.
Articolul 13
Comisia este asistată de un comitet înființat în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) din Directiva 93/75/CEE. Comitetul acționează în conformitate cu procedura prevăzută la alineatele (2) și (3) din articolul respectiv.
Articolul 14
Statele membre stabilesc sistemele de sancțiuni privind încălcarea dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru ca aceste sancțiuni să fie aplicate. Sancțiunile prevăzute sunt efective, proporționale și descurajatoare.
Articolul 15
(1) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 1 ianuarie 1999 și informează imediat Comisia cu privire la aceasta. Articolul 5 se aplică nu mai târziu de 1 ianuarie 2000.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
(3) Statele membre comunică imediat Comisiei toate dispozițiile de drept intern pe care le adoptă în domeniul în care acționează prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
Articolul 16
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 17
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 18 iunie 1998.