REGULAMENTUL (CE) NR. 1249/2008 AL COMISIEI
din 10 decembrie 2008
de stabilire a normelor de aplicare a grilelor comunitare de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine și privind raportarea prețurilor acestora
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 43 litera (m), coroborat cu articolul 4,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 204 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, regulamentul menționat se aplică, în ceea ce privește grilele comunitare de clasificare a carcaselor, începând cu data de 1 ianuarie 2009. În consecință, normele de aplicare a grilelor comunitare în cauză și normele privind raportarea prețurilor stabilite pe baza acestora de către statele membre ar trebui adoptate și aplicate de la 1 ianuarie 2009.
(2)
Normele de aplicare a grilelor comunitare de clasificare a carcaselor sunt stabilite până în prezent într-o serie de acte, în special în Regulamentele (CEE) nr. 563/82 al Comisiei din 10 martie 1982 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1208/81 de stabilire a prețurilor de piață pentru bovinele adulte pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor (2), (CEE) nr. 2967/85 al Comisiei din 24 octombrie 1985 privind stabilirea modalităților de aplicare a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de porc (3), (CEE) nr. 344/91 al Comisiei din 13 februarie 1991 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1186/90 al Consiliului de extindere a domeniului de aplicare al grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte (4), (CE) nr. 295/96 al Comisiei din 16 februarie 1996 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1892/87 al Consiliului privind înregistrarea prețurilor de pe piață pentru bovinele adulte, pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor (5), (CE) nr. 103/2006 al Comisiei din 20 ianuarie 2006 de stabilire a unor dispoziții suplimentare pentru aplicarea grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte (6), (CE) nr. 908/2006 al Comisiei din 20 iunie 2006 de stabilire a listei piețelor reprezentative pentru sectorul cărnii de porc în Comunitate (7), (CE) nr. 1128/2006 al Comisiei din 24 iulie 2006 privind etapa de comercializare la care se referă prețul mediu pentru carcasele de porc (8), (CE) nr. 1319/2006 al Comisiei din 5 septembrie 2006 privind schimbul de anumite informații referitoare la carnea de porc între statele membre și Comisie (9), (CE) nr. 710/2008 al Comisiei din 24 iulie 2008 de stabilire a coeficienților de ponderare care trebuie folosiți pentru calculul prețului comunitar de piață al carcaselor de porc pentru anul de piață 2008/2009 (10), (CE) nr. 22/2008 al Comisiei din 11 ianuarie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de ovine (11) și în Decizia 83/471/CEE a Comisiei din 7 septembrie 1983 privind Comitetul de inspecție comunitară pentru aplicarea grilei de clasificare a carcaselor de bovine adulte (12). Din motive de claritate și raționalitate, regulamentele și decizia menționate ar trebui înlocuite de un act unic.
(3)
Articolul 42 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că grilele comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte și de porc se aplică în conformitate cu anumite norme prevăzute în anexa V la regulamentul în cauză, în timp ce statele membre pot aplica, de asemenea, o grilă comunitară de clasificare a carcaselor de ovine.
(4)
Articolul 42 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că grila comunitară de clasificare a carcaselor din sectorul cărnii de vită și mânzat se aplică carcaselor de bovine adulte. Partea IV punctul 2 din anexa III la regulamentul în cauză definește o bovină adultă în raport cu greutatea animalului viu. Fără a aduce atingere definiției și pentru a asigura o aplicare uniformă, este necesar să li se permită statelor membre să facă obligatorie aplicarea grilei comunitare pentru carcasele de bovine în funcție de o vârstă specifică determinată pe baza sistemului de identificare și înregistrare pus la dispoziție de Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și a produselor din carne de vită (13). Sistemul de identificare și înregistrare ar trebui folosit, de asemenea, pentru împărțirea carcaselor în categoriile A și B menționate la punctul A.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(5)
Cu scopul de a asigura clasificarea uniformă a carcaselor de bovine adulte și ovine în Comunitate, este necesar să se definească cu o mai mare precizie clasele de conformație și clasele de acoperire cu grăsime menționate la punctele A.III și C.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(6)
Punctul A.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede o clasă de conformație S pentru carcasele de bovine cu mușchi dublu. Dat fiind faptul că respectiva clasă de conformație reflectă caracteristicile specifice ale șeptelului bovin din anumite state membre, este oportun să se garanteze statelor membre opțiunea de a utiliza clasa de conformație S.
(7)
În conformitate cu articolul 43 litera (m) punctul (iii) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, pot fi acordate derogări de la obligația generală privind clasificarea carcaselor de bovine adulte statelor membre care solicită acest lucru pentru anumite unități mici. Pe baza experienței acumulate odată cu punerea în aplicare a grilei comunitare de clasificare, statele membre consideră oportună o astfel de derogare pentru abatoarele care nu sacrifică mai mult de 75 de bovine adulte pe săptămână în medie anuală. Comisia consideră că derogarea în cauză este justificată, luând în considerare volumul limitat al producției din abatoarele în cauză. Din aceleași considerente, o astfel de derogare a fost, de asemenea, prevăzută la articolul 2 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 344/91. În consecință, cu scopul de a simplifica aplicarea articolului 43 litera (m) punctul (iii) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, este necesar să li se permită statelor membre să acorde derogarea în cauză.
(8)
Articolul 43 litera (m) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că statelor membre ar trebui să li se permită să nu pună în aplicare grila de clasificare a carcaselor de porc. Dispoziția ar trebui să se aplice în special abatoarelor mici care, în medie, nu sacrifică mai mult de 200 de porci pe săptămână.
(9)
Pentru a asigura aplicarea exactă a grilelor comunitare de clasificare, condițiile și metodele practice de clasificare, cântărire și identificare a carcaselor de bovine adulte, porc și ovine ar trebui specificate în vederea îmbunătățirii transparenței pieței.
(10)
Cu toate acestea, ar trebui să fie prevăzute anumite derogări de la acestea, în special cu privire la limita de timp pentru clasificarea și cântărirea carcaselor în caz de defecțiuni ale tehnicilor de clasificare automatizată, locul ștampilelor sau al etichetelor de identificare a clasificării de pe carcase și abatoarele care dezosează singure toate carcasele. În ceea ce privește carcasele de porc, greutatea ar trebui să facă referire la greutatea carcaselor reci, aplicând la rezultatul obținut un coeficient de prelucrare. Coeficientul poate varia în funcție de perioada cuprinsă între cântărirea și sacrificarea porcului. În consecință, ar trebui autorizată o ajustare a coeficientului.
(11)
Persoanele fizice sau juridice care se ocupă cu activități de sacrificare a bovinelor trebuie informate cu privire la rezultatul clasificării animalelor trimise în vederea sacrificării. Comunicarea în cauză trebuie să includă, de asemenea, anumite informații suplimentare cu scopul de a asigura o transparență totală față de furnizori.
(12)
Pentru a asigura precizia și fiabilitatea clasificării carcaselor de bovine adulte și ovine, aceasta trebuie realizată de către un personal ale cărui calificări necesare sunt certificate prin licență sau aprobare.
(13)
În vederea autorizării metodelor alternative privind evaluarea vizuală directă a conformației și acoperirii cu grăsime a carcaselor de bovine adulte, pot fi introduse tehnici de clasificare automatizată atunci când acestea au la bază metode de estimare confirmate statistic. Autorizarea tehnicilor de clasificare automatizată ar trebui să facă obiectul anumitor condiții și cerințe, precum și cu o toleranță maximă de eroare statistică de estimare care trebuie să fie specificată.
(14)
Ar trebui să fie prevăzută posibilitatea de modificare, după acordarea unei licențe, a specificațiilor de ordin tehnic referitoare la tehnicile de clasificare automatizată cu privire la clasificarea carcaselor de bovine adulte în vederea îmbunătățirii preciziei acestora. Cu toate acestea, astfel de modificări ar trebui să necesite acordul prealabil al autorităților competente care să garanteze că modificările au cel puțin același grad de precizie.
(15)
Valoarea unei carcase de porc se stabilește în special în funcție de conținutul de carne macră în raport cu greutatea. Pentru a garanta obiectivitatea aprecierii privind conținutul de carne macră, evaluarea trebuie efectuată prin măsurarea anumitor părți anatomice ale carcasei pe baza metodelor autorizate și confirmate statistic. În timp ce numeroase metode pot fi aplicate pentru evaluarea conținutului de carne macră al unei carcase de porc, este necesar să se asigure că alegerea metodei nu influențează conținutul estimat de carne macră. Pentru a determina valoarea comercială a carcasei de porc, utilizarea criteriilor de evaluare altele decât greutatea și conținutul estimat de carne macră necesită, de asemenea, să fie autorizate.
(16)
Punctul C.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că carcasele de ovine ar trebui clasificate în diferite clase în funcție de conformație și gradul de acoperire cu grăsime. Cu toate acestea, pot fi utilizate alte criterii, în special greutatea, culoarea cărnii și gradul de acoperire cu grăsime pentru carcasele de miel care cântăresc sub 13 kg.
(17)
Fiabilitatea clasificării carcaselor de bovine adulte, porc și ovine ar trebui verificată prin intermediul controalelor periodice la fața locului, desfășurate de organisme independente de unitățile inspectate. Ar trebui stabilite condiții și cerințe minime pentru astfel de controale, inclusiv raportul asupra controalelor efectuate, precum și posibile acțiuni de supraveghere. În cazul în care clasificarea carcaselor de bovine adulte se desfășoară pe baza tehnicilor de clasificare automatizată, trebuie stabilite anumite norme suplimentare privind controalele la fața locului care să includă, de asemenea, o frecvență sporită a acestora în perioada inițială ulterioară acordării licenței.
(18)
În scopul obținerii unor prețuri comparabile la carcasele de bovine, porc și ovine în Comunitate, este necesar să se prevadă că înregistrarea prețurilor trebuie să facă trimitere la un stadiu al comercializării bine definit. În plus, trebuie stabilită prezentarea de referință UE a carcaselor de bovine adulte și ovine. Anumiți factori de corecție sunt necesari în vederea adaptării prezentărilor utilizate în unele state membre la prezentarea de referință UE.
(19)
Pentru a garanta faptul că prețurile înregistrate ale carcaselor sunt reprezentative pentru producția statelor membre în sectorul cărnii de vită, porc și oaie, este necesară definirea categoriilor și a claselor, precum și a anumitor criterii care să stabilească unitățile sau persoanele pentru care înregistrarea prețurilor este obligatorie.
(20)
În scopul raportării prețurilor la carcasele de bovine, statele membre ar trebui să fie autorizate să hotărască dacă teritoriul acestora este sau nu divizat și, în caz afirmativ, în câte regiuni. Este recomandabil ca raportarea prețurilor din Regatul Unit să facă trimitere la două regiuni, și anume Regatul Unit și Irlanda de Nord.
(21)
În cazul în care statele membre au numit comitete regionale care stabilesc prețurile carcaselor de bovine adulte, ar trebui să fie prevăzut faptul ca afilierea acestora să asigure o abordare echilibrată și obiectivă și ca prețurile stabilite de comitetele în cauză să fie luate în considerare în cadrul procesului de calculare a prețurilor la nivel național.
(22)
În cazul în care sunt efectuate plăți suplimentare către furnizorii de bovine adulte, unitățile sau persoanele obligate să înregistreze prețurile ar trebui să fie obligate să facă anumite corecții în ceea ce privește prețurile cu scopul de a evita denaturări ale calculării prețurilor naționale medii.
(23)
Ar trebui prevăzută o metodă practică de calculare a prețurilor săptămânale medii de către statele membre. Prețurile ar trebui comunicate Comisiei săptămânal, servind drept bază pentru determinarea prețurilor medii ponderate la nivel comunitar.
(24)
În vederea monitorizării raportării prețurilor pentru carcasele de bovine adulte, porc și ovine, statele membre ar trebui să fie obligate să comunice periodic anumite informații Comisiei.
(25)
Pentru a asigura o aplicare uniformă a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine și ovine pe teritoriul Comunității, articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede efectuarea de controale la fața locului de către un comitet de inspecție comunitară format din experți ai Comisiei și experți numiți de statele membre. Ar trebui prevăzute norme de aplicare privind alcătuirea și modul de funcționare al comitetului.
(26)
Este necesar să se prevadă obligativitatea statelor membre de a întreprinde anumite măsuri cu scopul de a asigura punerea corectă în aplicare a grilei comunitare de clasificare, acuratețea prețurilor raportate și penalizarea oricăror încălcări. În plus, statele membre ar trebui să fie obligate să informeze Comisia în legătură cu măsurile în cauză.
(27)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DOMENIU DE APLICARE
Articolul 1
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament stabilește normele de aplicare a grilelor comunitare de clasificare a carcaselor de bovine, de porcine și de ovine și privind raportarea prețurilor de piață ale acestora, în conformitate cu dispozițiile articolului 43 litera (m) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
CAPITOLUL II
SECTORUL CĂRNII DE VITĂ
Articolul 2
Domeniu de aplicare și dispoziții generale
(1) Grila comunitară de clasificare a carcaselor din sectorul cărnii de vită și mânzat se aplică carcaselor de bovine adulte.
(2) Fără a aduce atingere părții IV punctul 2 din anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre pot hotărî să aplice grila comunitară menționată la alineatul (1) carcaselor de animale bovine sacrificate la vârsta de 12 luni sau mai mult.
(3) În scopul aplicării punctului A.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, carcasele de masculi tineri necastrați cu vârsta sub doi ani (categoria A) și carcasele altor masculi necastrați (categoria B) se disting în funcție de vârsta animalului.
(4) Vârsta animalelor bovine menționată la alineatele (2) și (3) se verifică pe baza informațiilor disponibile în sistemul de identificare și înregistrare a bovinelor instituit în fiecare stat membru în conformitate cu titlul I din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000.
Articolul 3
Dispoziții suplimentare privind clasele de conformație și de acoperire cu grăsime
În anexa I la prezentul regulament se stabilesc dispoziții detaliate suplimentare cu privire la definirea claselor de conformație și de acoperire cu grăsime menționate la punctul A.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 4
Clasa de conformație S
Clasa de conformație S menționată la punctul A.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 poate fi utilizată de către statele membre pentru a lua în considerare caracteristicile specifice ale șeptelului bovin propriu.
Articolul 5
Derogare de la clasificarea obligatorie a carcaselor
Statele membre pot hotărî ca cerințele privind clasificarea carcaselor de bovine adulte menționate la punctul A.V din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 să nu fie obligatorii pentru unitățile aprobate care nu sacrifică mai mult de 75 de bovine adulte pe săptămână în medie anuală.
Articolul 6
Clasificare și identificare
(1) Clasificarea și identificarea menționate la punctul A.V din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se desfășoară în cadrul abatorului.
(2) Clasificarea, identificarea și cântărirea unei carcase au loc cel târziu la o oră de la înjunghierea animalului.
Cu toate acestea, în cazurile în care nu se reușește clasificarea carcaselor prin tehnicile de clasificare automatizată menționate la articolul 9, clasificarea și identificarea acestora trebuie să se desfășoare în ziua sacrificării.
(3) Identificarea carcaselor se realizează cu ajutorul unui marcaj care trebuie să indice categoria, clasa de conformație și de acoperire cu grăsime menționate la punctele A.II și III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Marcajul se efectuează prin ștampilare la suprafața exterioară a carcasei, folosindu-se o cerneală care nu se șterge și nu este toxică, conform unei metode aprobate de autoritățile competente; literele și cifrele trebuie să aibă o înălțime de cel puțin doi centimetri.
Marcajele se aplică pe sferturile posterioare la nivelul vrăbioarei anterioare la înălțimea celei de-a patra vertebre lombare și pe sferturile anterioare la nivelul pieptului, la 10-30 de centimetri de la tăietura sternului. Cu toate acestea, statele membre pot determina și alte amplasări pe fiecare sfert, cu condiția să informeze în prealabil Comisia.
(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 4 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1669/2006 al Comisiei (14) și punctului I litera (a) din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 826/2008 al Comisiei (15), statele membre pot autoriza înlocuirea marcării prin etichetare în următoarele condiții:
(a)
etichetele nu pot fi depozitate și aplicate decât în unitățile aprobate unde se sacrifică animalele; dimensiunile acestora nu pot fi mai mici de 50 cm2;
(b)
în plus față de cerințele prevăzute la alineatul (3), etichetele trebuie să indice numărul autorizației abatorului, numărul de identificare sau de sacrificare al animalului, data sacrificării și greutatea carcasei și, după caz, faptul că pentru clasificare s-au utilizat tehnici de clasificare automatizată;
(c)
indicațiile menționate la litera (b) trebuie să fie perfect lizibile, nefiind autorizate modificări ulterioare, cu excepția cazurilor în care acestea sunt marcate clar pe etichetă și se efectuează sub supravegherea autorităților competente și în conformitate cu condițiile practice stabilite de acestea;
(d)
etichetele trebuie să fie inviolabile, rezistente la rupere și să fie bine atașate pe fiecare sfert în locurile prevăzute la alineatul (3) al treilea paragraf.
În cazul în care clasificarea este realizată utilizându-se tehnicile de clasificare automatizată menționate la articolul 11, utilizarea etichetelor este obligatorie.
(5) Marcajele și etichetele menționate la alineatele (3) și (4) nu trebuie îndepărtate înaintea dezosării sferturilor.
(6) Indicarea categoriei se face în conformitate cu punctul A.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și cu dispozițiile articolului 2 alineatele (3) și (4) din prezentul regulament.
Indicarea subclaselor sau, după caz, defalcarea pe categorii de vârstă se realizează cu ajutorul unor simboluri diferite de cele utilizate pentru clasificare.
(7) Obligațiile privind identificarea carcaselor prevăzute la alineatele (3)-(6) nu se aplică în cazul unităților aprobate care realizează ele însele dezosarea tuturor carcaselor obținute.
Articolul 7
Comunicarea rezultatelor clasificării
(1) Rezultatele clasificării realizate în conformitate cu punctul A.V din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se comunică în scris sau prin mijloace electronice persoanei fizice sau juridice care se ocupă de operațiunile de sacrificare.
(2) În scopul comunicării rezultatelor clasificării, factura sau un alt document atașat acesteia, adresat furnizorului de animale sau, în lipsa acestuia, persoanei fizice sau juridice responsabile de operațiunile de sacrificare, indică pentru fiecare carcasă următoarele:
(a)
categoria, precum și clasa de conformație și de acoperire cu grăsime, cu ajutorul literelor și al cifrelor corespunzătoare prevăzute la punctele A.II și III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(b)
greutatea carcasei stabilită în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din prezentul regulament, specificându-se dacă se raportează la greutatea carcasei calde sau reci;
(c)
prezentarea carcasei în momentul cântăririi și al clasificării pe cârlig;
(d)
după caz, faptul că pentru clasificare s-au utilizat tehnici de clasificare automatizată.
(3) Statele membre pot impune includerea în comunicarea menționată la alineatul (2) litera (a) a unor subclase de conformație și de acoperire cu grăsime, atunci când sunt disponibile astfel de informații.
Indicarea prezentării carcaselor menționată la alineatul (2) litera (c) nu este obligatorie în cazul în care este autorizată doar o singură prezentare de carcasă în temeiul legislației adoptate la nivel național.
Articolul 8
Clasificarea de către clasificatori calificați
Statele membre asigură efectuarea clasificării de către clasificatori calificați, care au obținut o autorizație în acest scop. Autorizația poate fi înlocuită de un atestat acordat de statul membru în cazurile în care un astfel de atestat corespunde recunoașterii unei calificări.
Articolul 9
Autorizarea tehnicilor de clasificare automatizată
(1) Statele membre pot acorda o licență de autorizare a tehnicilor de clasificare automatizată în vederea aplicării pe teritoriul național sau într-o parte a acestuia.
Autorizația este subordonată respectării condițiilor și a cerințelor minime privind testul de omologare prevăzute în anexa II partea A.
Cu cel puțin două luni înainte de începerea testului de omologare, statele membre furnizează Comisiei informațiile menționate în anexa II partea B. Statele membre desemnează un organism independent care analizează rezultatele testului de omologare. În termen de două luni de la încheierea testului de omologare, statele membre furnizează Comisiei informațiile menționate în anexa II partea C.
(2) În urma acordării unei licențe de autorizare a tehnicilor de clasificare automatizată pe baza testului de omologare în cadrul căruia s-a utilizat mai mult de o prezentare de carcase, diferențele dintre prezentările de carcase nu conduc la diferențe în ceea ce privește rezultatele clasificării.
(3) În urma informării Comisiei, statele membre pot acorda o licență de autorizare a tehnicilor de clasificare automatizată în vederea aplicării pe teritoriul național sau într-o parte a acestuia fără a organiza testul de omologare, cu condiția ca licența respectivă să fie deja acordată pentru aceleași tehnici de clasificare automatizată în vederea aplicării într-o altă parte a statului membru în cauză sau pe teritoriul unui alt stat membru pe baza unui test de omologare a unui eșantion de carcase pe care îl consideră la fel de reprezentativ, în ceea ce privește categoria, clasele de conformație și de acoperire cu grăsime, pentru bovinele adulte sacrificate în statul membru în cauză sau într-o parte a acestuia.
(4) Modificările specificațiilor tehnice ale tehnicilor de clasificare automatizată pentru care s-a acordat o licență nu sunt permise decât cu acordul prealabil al autorităților competente din statul membru în cauză și cu condiția dovedirii faptului că astfel de modificări permit să se obțină cel puțin același nivel de precizie ca cel obținut în timpul testului de omologare.
Statele membre informează Comisia în legătură cu orice astfel de modificare pentru care și-au dat acordul.
Articolul 10
Clasificarea cu ajutorul tehnicilor de clasificare automatizată
(1) Unitățile care efectuează clasificarea utilizând tehnici de clasificare automatizată:
(a)
identifică categoria carcasei; în acest scop, se recurge la sistemul de identificare și înregistrare a bovinelor menționat în titlul I din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000;
(b)
păstrează rapoarte zilnice de control cu privire la funcționarea tehnicilor de clasificare automatizată, incluzând, în special, orice deficiențe constatate și măsurile luate, dacă este necesar.
(2) Clasificarea cu ajutorul tehnicilor de clasificare automatizată este valabilă doar dacă:
(a)
prezentarea carcasei este identică cu prezentarea utilizată în timpul testului de omologare; sau
(b)
se demonstrează, într-un mod considerat acceptabil de către autoritățile competente ale statului membru în cauză, că utilizarea unei prezentări diferite a carcasei nu influențează rezultatul clasificării cu ajutorul tehnicilor de clasificare automatizată.
Articolul 11
Controale la fața locului
(1) Rezultatele clasificatorilor menționați la articolul 8, precum și clasificarea și identificarea carcaselor în unitățile care intră sub incidența punctului A.V din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 fac obiectul controalelor inopinate la fața locului, efectuate de către un organism independent față de agențiile de clasificare și față de unități.
Cu toate acestea, cerința privind independența față de agențiile de clasificare nu se aplică în cazul în care însăși autoritatea competentă este cea care efectuează astfel de controale.
(2) Controalele trebuie efectuate cel puțin de două ori pe trimestru în toate unitățile aprobate care sacrifică peste 75 de bovine adulte pe săptămână în medie anuală. Fiecare control trebuie să se raporteze la cel puțin 40 de carcase selectate aleatoriu.
Cu toate acestea, în unitățile aprobate care sacrifică maximum 75 de bovine adulte pe săptămână în medie anuală, statele membre determină frecvența controalelor și numărul minim de carcase care trebuie controlate pe baza evaluării riscurilor, luând în considerare în special numărul bovinelor adulte sacrificate în abatoarele în cauză și constatările controalelor anterioare desfășurate în abatoarele respective.
Statele membre notifică Comisiei măsurile adoptate în vederea aplicării dispozițiilor de la al doilea paragraf cel târziu până la 1 iulie 2009 și, ulterior, în termen de o lună de la orice modificare a informațiilor care trebuie notificate.
(3) În toate unitățile aprobate care realizează clasificarea cu ajutorul tehnicilor de clasificare automatizată trebuie efectuate cel puțin șase controale pe trimestru în primele 12 luni de la acordarea licenței menționate la articolul 9 alineatul (1). Ulterior, controalele trebuie efectuate cel puțin de două ori pe trimestru în toate unitățile aprobate care realizează clasificarea cu ajutorul tehnicilor de clasificare automatizată. Fiecare control trebuie să se raporteze la cel puțin 40 de carcase selectate aleatoriu. Controalele verifică, în special:
(a)
categoria carcasei;
(b)
precizia tehnicilor de clasificare automatizată cu ajutorul sistemului de puncte și limite menționat în anexa II partea A punctul 3;
(c)
prezentarea carcasei;
(d)
calibrarea zilnică, precum și orice alte aspecte tehnice ale tehnicilor de clasificare automatizată care permit garantarea faptului că nivelul de precizie obținut prin utilizarea tehnicilor de clasificare automatizată este cel puțin la fel de bun ca cel obținut în timpul testului de omologare;
(e)
rapoartele zilnice de control menționate la articolul 10 alineatul (1) litera (b).
(4) Atunci când organismul responsabil de controale nu se află în subordinea unui organism public, controalele prevăzute la alineatele (2) și (3) trebuie efectuate sub supravegherea fizică a unui organism public în aceleași condiții și cel puțin o dată pe an. Organismul public este informat periodic cu privire la rezultatele obținute de organismul responsabil de controale.
Articolul 12
Rapoarte de inspecție și măsuri ulterioare
(1) Rapoartele privind controalele menționate la articolul 11 se întocmesc și se păstrează de către organismele naționale de control. Aceste rapoarte includ în special numărul de carcase verificate și numărul celor incorect clasificate sau identificate. Rapoartele furnizează, de asemenea, toate detaliile privind modurile de prezentare a carcaselor utilizate și, după caz, privind conformitatea acestora cu normele comunitare.
(2) În cazul în care se constată un număr semnificativ de clasificări incorecte sau de identificări neconforme în timpul controalelor menționate la articolul 11:
(a)
se măresc numărul carcaselor examinate și frecvența controalelor;
(b)
autorizațiile sau atestatele prevăzute la articolul 8 și la articolul 9 alineatul (1) pot fi retrase.
Articolul 13
Prețul de piață care trebuie înregistrat
(1) Prețul de piață care trebuie stabilit pe baza grilei comunitare de clasificare, menționate la articolul 42 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, este prețul plătit furnizorului pentru animal în momentul livrării la abator, fără TVA. Prețul menționat se exprimă pe 100 kg de carcasă prezentată în conformitate cu alineatul (3) al prezentului articol, cântărită și clasificată pe cârlig la abator.
(2) Greutatea care trebuie luată în considerare este greutatea carcasei calde, la cel târziu o oră de la înjunghierea animalului.
Greutatea carcasei reci corespunde greutății la cald menționate la primul paragraf minus 2 %.
(3) În scopul stabilirii prețurilor pieței, carcasa trebuie prezentată fără înlăturarea grăsimii exterioare, gâtul fiind tăiat în conformitate cu cerințele veterinare:
(a)
fără rinichi;
(b)
fără grăsime perirenală;
(c)
fără grăsime pelviană;
(d)
fără pilierii diafragmatici;
(e)
fără diafragmă;
(f)
fără coadă;
(g)
fără măduva spinării;
(h)
fără grăsime testiculară;
(i)
fără grăsime pe interiorul părții superioare;
(j)
fără vena jugulară și grăsimea adiacentă.
(4) În vederea aplicării punctului A.V al doilea paragraf din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și prin derogare de la alineatul (3) al prezentului articol, înlăturarea grăsimii exterioare implică în mod exclusiv înlăturarea parțială a grăsimii exterioare:
(a)
de pe pulpă, mușchi și coastele din mijloc;
(b)
de pe capătul pieptului, zona anogenitală exterioară și coadă;
(c)
de pe partea superioară a coapsei.
(5) În cazul în care prezentarea carcasei, la momentul cântăririi și al clasificării pe cârlig, diferă de prezentarea prevăzută la alineatul (3), greutatea carcasei se ajustează prin aplicarea factorilor de corecție precizați în anexa III cu scopul de a trece de la prezentarea respectivă la prezentarea de referință. În acest caz, prețul pentru fiecare 100 kg de carcasă se ajustează în consecință.
Atunci când ajustările menționate la primul paragraf sunt aceleași pe întreg teritoriul unui stat membru, acestea se calculează la nivel național. Atunci când aceste ajustări variază de la un abator la altul, acestea se calculează în mod individual.
Articolul 14
Categorii și clase de înregistrare a prețurilor de piață
(1) Înregistrarea națională și comunitară a prețurilor de piață pe baza grilei comunitare de clasificare menționate la articolul 42 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se efectuează săptămânal și se referă la următoarele clase de conformație și de acoperire cu grăsime pentru cele cinci categorii menționate la punctul A.II din anexa V la regulamentul menționat:
(a)
carcase de masculi tineri necastrați în vârstă de până la doi ani: U2, U3, R2, R3, O2, O3;
(b)
carcase de alți masculi necastrați: R3;
(c)
carcase de masculi castrați: U2, U3, U4, R3, R4, O3, O4;
(d)
carcase de femele care au fătat: R3, R4, O2, O3, O4, P2, P3;
(e)
carcase de alte femele: U2, U3, R2, R3, R4, O2, O3, O4.
(2) Statele membre hotărăsc dacă teritoriul lor cuprinde o singură regiune sau dacă se împarte în mai multe regiuni. Această hotărâre se ia pe baza:
(a)
dimensiunii teritoriului acestora;
(b)
existenței, după caz, a unor diviziuni administrative;
(c)
variațiilor geografice ale prețurilor.
Cu toate acestea, Regatul Unit cuprinde cel puțin două regiuni, și anume Regatul Unit și Irlanda de Nord, care pot fi subdivizate pe baza criteriilor menționate la primul paragraf.
Articolul 15
Prețuri reprezentative
(1) Următorii sunt obligați să înregistreze prețurile:
(a)
exploatantul oricărui abator care sacrifică anual cel puțin 20 000 de bovine adulte din crescătoriile proprii sau crescute în numele său și/sau pe care le-a achiziționat;
(b)
exploatantul oricărui abator care este desemnat de către statul membru și care sacrifică anual mai puțin de 20 000 de bovine adulte din crescătoriile proprii sau crescute în numele său și/sau pe care le-a achiziționat;
(c)
orice persoană fizică sau juridică care trimite anual cel puțin 10 000 de bovine adulte pentru sacrificare unui abator; și
(d)
orice persoană fizică sau juridică care este desemnată de statul membru și care trimite anual mai puțin de 10 000 de bovine adulte pentru sacrificare unui abator.
Statul membru asigură că prețurile sunt înregistrate pentru cel puțin:
(a)
25 % din sacrificările din regiunile sale care acoperă împreună cel puțin 75 % din sacrificările totale din respectivul stat membru; și
(b)
30 % din bovinele adulte sacrificate pe teritoriul său.
(2) Prețurile înregistrate în temeiul alineatului (1) corespund prețurilor pentru bovinele adulte sacrificate în perioada de înregistrare în cauză, pe baza greutății carcasei reci menționate la articolul 13 alineatul (2) al doilea paragraf.
În cazul unui abator care sacrifică bovine adulte din crescătoriile proprii sau crescute în numele său, prețul înregistrat este prețul mediu plătit pentru carcase de categorie și clasă echivalente, sacrificate în aceeași săptămână în abatorul în cauză.
Prețurile înregistrate pentru fiecare clasă menționată la articolul 14 alineatul (1) indică greutatea medie a carcasei la care se raportează și dacă au fost sau nu corectate pentru a lua în considerare fiecare dintre elementele menționate la articolul 13.
Articolul 16
Calcularea prețurilor săptămânale
(1) Prețurile înregistrate în conformitate cu articolul 15 de luni până duminică:
(a)
se raportează în scris sau prin mijloace electronice autorității competente a statului membru de către exploatantul abatorului sau de către persoana fizică sau juridică în cauză până la termenul fixat de statul membru; sau
(b)
la alegerea statului membru, se pun la dispoziția autorității competente a statului membru la abator sau la sediul persoanei fizice sau juridice.
Cu toate acestea, în cazul în care un stat membru a constituit o comisie pentru determinarea prețurilor pentru o regiune și în cazul în care membrii comisiei reprezintă în egală măsură cumpărătorii și vânzătorii de bovine adulte și de carcase ale acestora, președintele fiind angajat de către autoritatea competentă, statul membru în cauză poate prevedea transmiterea prețurilor și a indicațiilor direct către președintele comisiei din regiunea vizată. În eventualitatea în care statul membru nu adoptă o astfel de dispoziție, autoritatea competentă transmite prețurile și indicațiile președintelui respectivei comisii. Președintele se asigură că proveniența niciunuia dintre prețuri nu poate fi identificată la comunicarea acestora către membrii comisiei.
(2) Prețurile raportate sunt prețurile medii per clasă.
(3) Abatoarele sau persoanele fizice sau juridice menționate la articolul 15 alineatul (1) primul paragraf care fac plăți suplimentare furnizorilor de bovine adulte sau de carcase ale acestora, plățile nefiind luate în considerare în prețurile raportate, notifică autoritatea competentă a statului membru în cauză cu privire la ultima plată suplimentară efectuată și la perioada la care se referă aceasta. În continuare, aceștia notifică statul membru cu privire la valoarea oricărei plăți suplimentare de fiecare dată când are loc o astfel de plată.
(4) Autoritatea competentă a statului membru determină prețurile regionale medii pentru fiecare clasă menționată la articolul 14 alineatul (1) pe baza prețurilor care îi sunt raportate în conformitate cu alineatul (1) al prezentului articol.
Comisiile menționate la alineatul (1) al doilea paragraf din prezentul articol determină prețurile medii regionale pentru fiecare clasă menționată la articolul 14 alineatul (1) pe baza prețurilor care le sunt raportate în conformitate cu alineatul (1) al prezentului articol și le raportează autorității competente a statului membru.
(5) În cazul achizițiilor forfetare, atunci când carcasele dintr-un lot fac parte din cel mult trei clase consecutive de conformație și trei clase consecutive de acoperire cu grăsime în cadrul aceleiași categorii, se ia în considerare prețul la determinarea prețurilor în temeiul alineatului (4) pentru clasa de conformație în care se înscrie cel mai mare număr de carcase sau, în cazul în care carcasele se împart în mod egal între clase, pentru clasa de mijloc, în cazul în care aceasta există. În toate celelalte cazuri, prețul nu se ia în considerare.
Cu toate acestea, în cazul în care achizițiile forfetare reprezintă mai puțin de 35 % din sacrificările totale de bovine adulte din statul membru, acesta poate hotărî să nu ia în considerare prețurile pentru astfel de achiziții în calculele menționate la alineatul (4).
(6) În continuare, autoritatea competentă calculează un preț național inițial pentru fiecare clasă prin ponderarea prețurilor regionale pentru a ține seama de importanța sacrificărilor din regiunea la care se raportează acestea pentru categoria în cauză față de numărul total al sacrificărilor din statul membru pentru respectiva categorie.
(7) Autoritatea competentă corectează prețul național inițial per clasă menționat la alineatul (6):
(a)
pentru a ține seama de fiecare dintre elementele menționate la articolul 13, în cazul în care o astfel de corectare nu a fost deja realizată;
(b)
pentru a garanta că prețul este calculat pe baza greutății carcasei reci menționate la articolul 13 alineatul (2) al doilea paragraf;
(c)
pentru a ține seama de plățile suplimentare efectuate, menționate la alineatul (3), în cazul în care corectarea este de cel puțin 1 % din prețul pentru clasa în cauză.
La efectuarea corectării prevăzute la litera (c), autoritatea competentă împarte plățile suplimentare totale efectuate în sectorul cărnii de vită în statul membru în cauză în exercițiul financiar anterior la producția totală anuală exprimată în tone de bovine adulte pentru care sunt raportate prețurile.
(8) În cazul în care, în opinia autorității competente a statului membru, prețurile care îi sunt raportate:
(a)
se referă la un număr nesemnificativ de carcase, aceasta nu ia în considerare prețurile respective;
(b)
nu par a fi fiabile, aceasta le ia în considerare doar dacă s-a asigurat că sunt fiabile.
Articolul 17
Raportarea săptămânală a prețurilor către Comisie
(1) Conform articolului 36, Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre prețurile calculate în conformitate cu articolul 16 alineatele (4)-(7). Statele membre nu comunică aceste prețuri niciunui alt organism înainte de a le fi comunicat Comisiei.
(2) În cazul în care, în circumstanțe excepționale sau din cauza caracterului sezonier al ofertei, într-un stat membru sau într-o regiune nu se pot înregistra prețurile în raport cu un număr semnificativ de carcase din una sau mai multe clase menționate la articolul 14 alineatul (1), Comisia poate utiliza ultimele prețuri înregistrate pentru clasa sau clasele în cauză înaintea apariției unei astfel de situații; în cazul în care această situație continuă mai mult de două săptămâni consecutive, Comisia poate decide eliminarea temporară a clasei sau a claselor în cauză în scopul raportării prețurilor și redistribuirea temporară a ponderării sau a poderărilor alocate claselor respective.
Articolul 18
Prețuri medii comunitare
(1) Pentru o categorie dată:
(a)
prețul mediu comunitar pentru fiecare dintre clasele de conformație și de acoperire cu grăsime enumerate la articolul 14 alineatul (1) este media ponderată a prețurilor pe piața națională înregistrate pentru clasa în cauză. Ponderarea se bazează pe proporția cantităților din clasa respectivă sacrificate în fiecare stat membru în raport cu totalul sacrificărilor comunitare din clasa în cauză;
(b)
prețul mediu comunitar pentru fiecare clasă de conformație este media ponderată a prețurilor medii comunitare pentru clasele de acoperire cu grăsime care constituie respectiva clasă de conformație. Ponderarea se bazează pe proporția sacrificărilor din fiecare clasă de grăsime în raport cu totalul sacrificărilor comunitare din clasa de conformație în cauză;
(c)
prețul mediu comunitar este media ponderată a prețurilor medii comunitare menționate la litera (a). Ponderarea se bazează pe proporția cantităților sacrificate din fiecare clasă menționată la litera (a) în raport cu totalul sacrificărilor comunitare din categoria respectivă.
(2) Prețul mediu comunitar pentru toate categoriile luate împreună este media ponderată a prețurilor medii menționate la alineatul (1) litera (c). Ponderarea se bazează pe proporția fiecărei categorii în raport cu numărul total de sacrificări de bovine adulte din Comunitate.
Articolul 19
Notificarea anuală din partea statelor membre prezentată Comisiei
Statele membre prezintă Comisiei, cel târziu la data de 15 aprilie a fiecărui an:
(a)
o listă confidențială a abatoarelor care înregistrează prețurile, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (a) sau (b), indicând numărul de bovine adulte sacrificate pentru fiecare abator, exprimat în număr de capete și, dacă este posibil, în tone de greutate în carcasă, în anul calendaristic anterior;
(b)
o listă confidențială a persoanelor fizice sau juridice care înregistrează prețurile, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (c) sau (d), indicând numărul de bovine adulte exprimat, de asemenea, dacă este posibil, în tone de greutate în carcasă, trimis spre sacrificare de către acestea în anul calendaristic anterior;
(c)
o listă a regiunilor pentru care sunt înregistrate prețurile și ponderarea atribuită fiecăreia dintre acestea în conformitate cu articolul 16 alineatul (6).
CAPITOLUL III
SECTORUL CĂRNII DE PORC
Articolul 20
Clasificarea obligatorie a carcaselor și derogări
(1) Grila comunitară de clasificare a carcaselor de porc menționată la articolul 42 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se utilizează în toate abatoarele pentru clasificarea tuturor carcaselor cu scopul de a permite o plată echitabilă a producătorilor pe baza greutății și compoziției porcilor pe care i-au livrat la abator.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre pot hotărî ca aplicarea grilei să nu fie obligatorie în abatoarele:
(a)
pentru care statele membre în cauză fixează un număr maxim de sacrificări; acest număr nu poate depăși 200 de porci pe săptămână în medie anuală;
(b)
care nu sacrifică decât porci născuți și îngrășați în propriile unități de creștere și care tranșează totalitatea carcaselor obținute.
Statele membre în cauză notifică Comisiei decizia menționată la primul paragraf, specificând numărul maxim de sacrificări care pot fi efectuate în fiecare abator scutit de aplicarea grilei comunitare.
Articolul 21
Cântărire, clasificare și marcare
(1) Carcasele de porc se clasifică, în conformitate cu clasificarea definită la punctul B.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, la momentul cântăririi.
În ceea ce privește porcii sacrificați pe teritoriul lor, statele membre pot fi autorizate să permită clasificarea înaintea cântăririi, în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(2) În conformitate cu articolul 43 litera (m) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, dispozițiile de la punctul B.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și de la alineatul (1) al prezentului articol nu exclud, în ceea ce privește porcii sacrificați pe teritoriul unui stat membru, utilizarea unor criterii de evaluare în plus față de greutate și conținutul estimat de carne macră.
(3) Imediat după clasificare, carcasele de porc sunt marcate cu litera majusculă care desemnează clasa carcasei sau cu procentul care exprimă conținutul estimat de carne macră conform punctului B.II din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Literele sau cifrele trebuie să aibă o înălțime de cel puțin doi centimetri. Marcarea se efectuează cu o cerneală care nu este toxică, nu se șterge și care rezistă la căldură sau cu orice alt mijloc de marcare permanentă, autorizat în prealabil de către autoritățile naționale competente.
Fără a aduce atingere primului paragraf, pe carcasă se pot marca indicații care să precizeze greutatea carcasei sau orice alte indicații considerate adecvate.
Jumătățile de carcasă se marchează pe șoriciul gambei din spate sau al pulpei.
De asemenea, se consideră drept marcare corespunzătoare aplicarea de etichete, astfel încât să nu fie posibilă îndepărtarea acestora fără a le deteriora.
(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (3), statele membre pot prevedea că nu este necesară marcarea carcaselor de porc atunci când se întocmește un proces-verbal care cuprinde, pentru fiecare carcasă, cel puțin:
(a)
identificarea individuală a carcasei prin orice mijloace nealterabile;
(b)
greutatea carcasei calde; și
(c)
conținutul estimat de carne macră.
Procesul-verbal trebuie să se păstreze timp de șase luni și să fie autentificat drept original în ziua încheierii acestuia, de către o persoană însărcinată cu această funcție de control.
Cu toate acestea, pentru a fi comercializate ca atare într-un alt stat membru, carcasele trebuie să fie marcate în conformitate cu clasa corespunzătoare prevăzută la punctul B.II din anexa V din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în conformitate cu procentul care exprimă conținutul de carne macră.
(5) Fără a aduce atingere punctului B.III al doilea paragraf din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, nu se permite înlăturarea de pe carcase a țesuturilor adipoase, musculare sau de alt tip înaintea cântăririi, a clasificării și a marcării.
Articolul 22
Greutatea carcasei
(1) În sensul aplicării articolului 42 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, greutatea se raportează la carcasa rece prezentată în conformitate cu punctul B.III din anexa V la regulamentul în cauză.
(2) Carcasa se cântărește cât de repede posibil după sacrificare și în maximum 45 de minute de la înjunghierea porcului.
Greutatea carcasei reci corespunde greutății la cald înregistrate după cum se menționează la primul paragraf minus 2 %.
Dacă, într-un abator dat, intervalul de 45 de minute cuprins între înjunghierea și cântărirea porcului nu poate fi, în general, respectat, autoritățile competente ale statului membru în cauză pot autoriza depășirea acestui interval cu condiția ca reducerea de 2 % menționată la paragraful al doilea să fie diminuată cu 0,1 puncte pentru fiecare sfert de oră suplimentar de depășire, chiar dacă acest interval de timp încă nu a trecut.
(3) Prin derogare de la dispozițiile alineatelor (1) și (2), greutatea carcasei reci se poate calcula prin scădere, în valoare absolută, după un barem de reducere prestabilit de către statele membre conform caracteristicilor prezentate de efectivele de porcine ale acestora și comunicat Comisiei. Folosirea unui astfel de barem este autorizată conform procedurii prevăzute la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, cu condiția ca reducerile prevăzute pe categorii de greutate să corespundă, pe cât posibil, deducerii rezultate din alineatele (1) și (2).
Articolul 23
Conținutul de carne macră al carcaselor de porc
(1) În sensul aplicării punctului B.IV din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, conținutul de carne macră al unei carcase de porc este raportul între:
-
greutatea totală a mușchilor roșii striați, cu condiția ca aceștia să poată fi separați cu ajutorul unui cuțit; și
-
greutatea carcasei.
Greutatea totală a mușchilor roșii striați se obține fie prin disecția totală sau parțială a carcasei, fie prin combinarea disecției totale sau parțiale cu o metodă națională rapidă care are la bază metode statistice confirmate, adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
De asemenea, disecția menționată la paragraful al doilea poate fi înlocuită cu o estimare a procentului de carne macră cu ajutorul unui aparat de tomografie computerizată care efectuează o disecție totală, cu condiția să fie furnizate rezultate comparative corespunzătoare.
(2) Metoda statistică standard de estimare a conținutului de carne macră al carcaselor de porc care este autorizată ca metodă de clasificare în sensul punctului B.IV din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 este fie metoda celor mai mici pătrate, fie metoda rangului redus, dar pot fi folosite și alte metode confirmate statistic.
Metoda se aplică pe un eșantion reprezentativ din producția porcină națională sau regională în cauză. Acesta cuprinde cel puțin 120 de carcase, al căror conținut de carne macră a fost determinat în conformitate cu metoda de disecție descrisă în anexa IV la prezentul regulament. În cazul în care se procedează la o eșantionare multiplă, referința se calculează pe baza unui număr minim de 50 de carcase, cu o precizie cel puțin egală cu cea obținută prin metoda statistică standard aplicată la un eșantion de 120 de carcase conform metodei descrise în anexa IV.
(3) Sunt autorizate numai metodele de clasificare pentru care eroarea medie pătratică a predicției (RMSEP), calculată cu ajutorul unei tehnici de validare prin contingență completă sau al unui test de validare pe un eșantion reprezentativ de cel puțin 60 de carcase, este mai mică de 2,5. În plus, orice valoare aberantă este inclusă în calculul RMSEP.
(4) Statele membre informează Comisia, printr-un protocol, cu privire la metodele de clasificare pe care doresc să le autorizeze în vederea aplicării pe teritoriul lor, descriind testul de disecție, precizând principiile pe care se bazează aceste metode și ecuațiile utilizate pentru estimarea procentului de carne macră. Protocolul are două părți și include elementele prevăzute în anexa V. Prima parte a protocolului este prezentată Comisiei înainte de începerea testului de disecție.
Aplicarea metodelor de clasificare pe teritoriul unui stat membru este autorizată în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pe baza protocolului.
(5) Aplicarea metodelor de clasificare trebuie să corespundă sub toate aspectele descrierii cuprinse în decizia comunitară de autorizare.
Articolul 24
Controale la fața locului
(1) Clasificarea, cântărirea și marcarea carcaselor de porc în unitățile menționate la articolul 20 fac obiectul controalelor inopinate la fața locului, efectuate de către un organism independent față de agențiile de clasificare și față de unități.
Cu toate acestea, cerința privind independența față de agențiile de clasificare nu se aplică în cazul în care însăși autoritatea competentă este cea care efectuează astfel de controale.
(2) Controalele trebuie efectuate cel puțin de două ori pe trimestru în toate unitățile aprobate care sacrifică cel puțin 200 de porci pe săptămână în medie anuală.
Cu toate acestea, în cazul unităților aprobate care sacrifică mai puțin de 200 de porci pe săptămână în medie anuală, statele membre determină frecvența controalelor.
(3) În vederea aplicării dispozițiilor de la alineatele (1) și (2), statele membre:
(a)
stabilesc domeniul de aplicare al controalelor pe baza evaluării riscurilor, luând în considerare în special numărul porcilor sacrificați în abatoarele în cauză și constatările controalelor anterioare desfășurate în abatoarele respective;
(b)
notifică Comisiei măsurile adoptate în vederea aplicării acestor dispoziții cel târziu până la 1 iulie 2009 și, ulterior, în termen de o lună de la orice modificare a informațiilor care trebuie notificate.
(4) Atunci când organismul responsabil de controale nu se află în subordinea unui organism public, controalele prevăzute la alineatele (1) și (2) trebuie efectuate sub supravegherea fizică a unui organism public în aceleași condiții și cel puțin o dată pe an. Organismul public este informat periodic cu privire la rezultatele obținute de organismul responsabil de controale.
Articolul 25
Prețul de piață pentru carcasele de porc în statele membre
(1) Prețul de piață pentru carcasele de porc într-un stat membru este egal cu media cotațiilor pentru carcasele de porc înregistrate pe piețele reprezentative sau la centrele de cotație din statul membru în cauză.
(2) Prețul menționat la alineatul (1) se determină pe baza cotațiilor înregistrate pentru carcasele care cântăresc:
-
de la 60 până sub 120 kg grad E;
-
de la 120 până sub 180 kg grad R.
Alegerea categoriilor de greutate, precum și eventuala ponderare a acestora rămâne la latitudinea statelor membre în cauză; acestea informează Comisia în acest sens.
(3) Statele membre notifică Comisiei piețele reprezentative sau centrele de cotație menționate la alineatul (1) cel târziu până la 1 iulie 2009 și, ulterior, în termen de o lună de la orice modificare a informațiilor care trebuie notificate.
Comisia comunică celorlalte state membre notificările menționate la primul paragraf.
Articolul 26
Prețul mediu comunitar
(1) Prețul mediu comunitar pentru carcasele de porc, menționat la articolele 17 și 37 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se determină pe baza prețurilor la intrarea în abator, fără TVA, plătite furnizorilor de porci vii.
(2) Prețurile determinate în temeiul alineatului (1) includ valoarea organelor comestibile neprelucrate și a resturilor animale și se exprimă pe 100 kg de carcasă rece de porc:
-
prezentată în conformitate cu forma de prezentare de referință prevăzută la punctul B.III primul paragraf din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007; și
-
cântărită și clasificată pe cârlig la abator, greutatea înregistrată fiind convertită în greutate de carcasă rece, în conformitate cu metodele prevăzute la articolul 22 din prezentul regulament.
(3) În vederea calculării prețului comunitar prevăzut la alineatul (1), prețurile înregistrate în fiecare stat membru sunt ponderate cu ajutorul coeficienților care exprimă mărimea relativă a populației de porci din fiecare stat membru.
Coeficienții menționați la primul paragraf sunt stabiliți pe baza numărului de porci înregistrați anual la începutul lunii decembrie în conformitate cu Directiva 93/23/CEE a Consiliului (16).
Articolul 27
Raportarea săptămânală a cotațiilor către Comisie
(1) Conform articolului 36, statele membre comunică Comisiei:
(a)
cotațiile stabilite în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) și articolul 26 alineatele (1) și (2);
(b)
cotațiile reprezentative pe cap de purcel cu o greutate medie în viu de aproximativ 20 kg.
(2) În cazul în care una sau mai multe cotații nu ajung la Comisie, aceasta ia în considerare ultima cotație disponibilă. În cazul în care una sau mai multe cotații lipsesc pentru a treia săptămână consecutiv, Comisia nu mai ia în considerare cotația sau cotațiile în cauză.
(3) La solicitarea Comisiei, statele membre comunică următoarele informații, în măsura în care dispun de acestea, privind produsele reglementate de partea XVII din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007:
(a)
prețurile de piață practicate în statele membre pentru produsele importate din țări terțe;
(b)
prețurile practicate pe piețele reprezentative din țări terțe.
CAPITOLUL IV
SECTORUL CĂRNII DE OAIE
Articolul 28
Criterii de definire a carcaselor de miei ușori
(1) În sensul aplicării criteriilor menționate la punctul C.III.2 din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se aplică normele prevăzute în anexa VI la prezentul regulament.
(2) Culoarea cărnii, menționată în anexa VI, se determină pe flanc la nivelul mușchiului rectus abdominis prin raportare la o hartă standardizată a culorilor.
Articolul 29
Dispoziții suplimentare privind clasele de conformație și de acoperire cu grăsime, greutatea carcasei și culoarea cărnii
În anexa VII la prezentul regulament se stabilesc dispoziții suplimentare cu privire la definirea claselor de conformație și de acoperire cu grăsime menționate la punctul C.III din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 30
Clasificare și identificare
(1) Clasificarea și identificarea menționate la punctele C.III și C.V din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se desfășoară în cadrul abatorului.
(2) Clasificarea, identificarea și cântărirea carcaselor au loc cel târziu la o oră de la înjunghierea animalului.
(3) Identificarea carcaselor sau a semicarcaselor clasificate conform grilei menționate la articolul 42 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 în unitățile participante se realizează cu ajutorul unui marcaj care trebuie să indice categoria, clasa de conformație și de acoperire cu grăsime.
Marcarea se efectuează prin ștampilare, folosindu-se o cerneală care nu se șterge și nu este toxică, conform unei metode aprobate de autoritățile naționale competente.
Categoriile se desemnează după cum urmează:
(a)
L: carcase de ovine sub vârsta de douăsprezece luni (miel);
(b)
S: carcase de alte ovine.
(4) Statele membre pot autoriza înlocuirea marcajului cu o etichetă nealterabilă și bine atașată.
Articolul 31
Clasificarea de către clasificatori calificați
Statele membre asigură efectuarea clasificării de către clasificatori calificați în mod corespunzător. Statele membre determină aceste persoane printr-o procedură de autorizare sau prin desemnarea unui organism responsabil în acest sens.
Articolul 32
Controale la fața locului
(1) Rezultatele clasificatorilor menționați la articolul 31, precum și clasificarea și identificarea carcaselor în unitățile participante fac obiectul controalelor inopinate la fața locului, efectuate de către un organism desemnat de statul membru în cauză și independent față de agențiile de clasificare și față de unitatea participantă.
Cu toate acestea, cerința privind independența față de agențiile de clasificare nu se aplică în cazul în care însăși autoritatea competentă este cea care efectuează astfel de controale.
Atunci când organismul responsabil de controale nu se află în subordinea unui organism public, controalele prevăzute la primul paragraf trebuie efectuate sub supravegherea fizică a unui organism public în aceleași condiții și cel puțin o dată pe an. Organismul public este informat periodic cu privire la rezultatele obținute de organismul responsabil de controale.
(2) Controalele trebuie efectuate cel puțin o dată pe trimestru în toate unitățile participante care clasifică și sacrifică cel puțin 80 de ovine pe săptămână în medie anuală. Fiecare control trebuie să se raporteze la cel puțin 40 de carcase selectate aleatoriu.
Cu toate acestea, în cazul unităților participante care sacrifică mai puțin de 80 de ovine pe săptămână în medie anuală, statele membre determină frecvența controalelor și numărul minim de carcase care trebuie controlate pe baza evaluării riscurilor, luând în considerare în special numărul ovinelor sacrificate în abatoarele în cauză și constatările controalelor anterioare desfășurate în abatoarele respective.
Articolul 33
Înregistrarea prețului de piață
(1) Prețul de piață care urmează să fie stabilit pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor de ovine, prevăzută la articolul 42 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, este prețul la intrarea în abator, fără TVA, plătit furnizorului pentru miei de origine comunitară. Acest preț se exprimă pe 100 de kg de carcasă, prezentată în conformitate cu forma de prezentare de referință prevăzută la punctul C.IV din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, cântărită și clasificată pe cârlig la abator.
(2) Greutatea care trebuie luată în considerare este greutatea carcasei calde, ajustată pentru a se ține seama de greutatea pierdută la refrigerare. Statele membre informează Comisia cu privire la factorii de corecție folosiți.
(3) În cazul în care forma de prezentare a carcaselor după cântărirea și clasificarea pe cârlig diferă de forma de prezentare de referință, statele membre ajustează greutatea carcasei prin aplicarea factorilor de corecție prevăzuți la punctul C.IV al doilea paragraf din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Statele membre informează Comisia în legătură cu factorii de corecție folosiți.
Articolul 34
Raportarea prețurilor către Comisie
(1) Statele membre a căror producție de carne de oaie depășește 200 de tone pe an prezintă Comisiei lista confidențială a abatoarelor sau a altor unități care participă la stabilirea prețurilor în conformitate cu grila comunitară (denumite în continuare „unități participante”), împreună cu indicarea aproximativă a volumului de producție anual al acestor unități participante.
(2) Conform articolului 36, Comisiei i se comunică de către statele membre menționate la alineatul (1) prețul mediu pentru fiecare calitate de miel din grilele comunitare, constatat la toate unitățile participante, împreună cu o indicație privind ponderea fiecărei calități. Cu toate acestea, pentru o calitate care reprezintă mai puțin de 1 % din total, nu este necesară raportarea prețurilor. Statele membre informează, de asemenea, Comisia cu privire la prețul mediu în funcție de greutate pentru toți mieii clasificați după fiecare grilă utilizată în scopul raportării prețurilor.
Cu toate acestea, statele membre sunt autorizate să subdividă prețurile raportate pentru fiecare dintre clasele de conformație și gradele de acoperire cu grăsime prevăzute la punctul C.III.1 din anexa V la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în funcție de greutate. Termenul „calitate” semnifică o combinație între clasa de conformație și de acoperire cu grăsime.
Articolul 35
Prețuri medii comunitare
În vederea calculării prețului mediu comunitar pentru carcasele de miel, prețurile menționate la articolul 34 alineatul (2) sunt ponderate cu ajutorul coeficienților care exprimă volumul relativ al producției de carne de oaie în fiecare stat membru în raport cu producția comunitară totală de carne de oaie.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII COMUNE ȘI FINALE
Articolul 36
Raportarea săptămânală a prețurilor către Comisie
(1) Statele membre comunică Comisiei, în fiecare zi de miercuri, nu mai târziu de ora 12:00 (ora Bruxelles-ului), prețurile de piață sau cotațiile menționate la articolul 17 alineatul (1), articolul 27 alineatul (1) și articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament.
Prețurile sau cotațiile corespund perioadei de luni până duminică care precede săptămâna în care sunt comunicate informațiile.
Prețurile sau cotațiile comunicate sunt exprimate în euro sau, după caz, în moneda națională.
(2) Comunicările menționate la alineatul (1) sunt realizate prin mijloace electronice utilizându-se formularul pus la dispoziția statelor membre de către Comisie.
Articolul 37
Revizuirea periodică a coeficienților de ponderare
(1) Coeficienții de ponderare menționați la articolul 18, articolul 26 alineatul (3) și articolul 35 din prezentul regulament se revizuiesc periodic pentru a se ține seama de tendințele înregistrate la nivel național și comunitar.
(2) Pentru fiecare revizuire menționată la alineatul (1), Comisia comunică statelor membre coeficienții de ponderare revizuiți.
Articolul 38
Comitetul comunitar de inspecție
(1) Comitetul comunitar de inspecție menționat la articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, denumit în continuare „comitetul”, este responsabil de desfășurarea inspecțiilor la fața locului privind:
(a)
aplicarea dispozițiilor cu privire la grilele comunitare de clasificare a carcaselor de bovine și ovine;
(b)
înregistrarea prețurilor de piață în conformitate cu grilele de clasificare menționate;
(c)
clasificarea, identificarea și marcarea produselor în cadrul achizițiilor prin intervenție publică în sectorul cărnii de vită și mânzat, menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(2) Comitetul este format din maximum:
(a)
trei experți ai Comisiei, dintre care unul are funcția de președinte al comitetului;
(b)
un expert al statului membru în cauză;
(c)
opt experți din alte state membre.
Statele membre desemnează experții pe baza independenței și a competenței acestora, în special în ceea ce privește clasificarea carcaselor și înregistrarea prețurilor de piață, precum și natura specifică a activităților care urmează a fi desfășurate.
Experții nu utilizează în scopuri personale și nici nu divulgă, în nicio împrejurare, informațiile obținute în legătură cu activitățile comitetului.
(3) Inspecțiile se efectuează în abatoare, în piețe de carne, în centre de intervenție, în centre de cotație a prețurilor și la serviciile regionale și centrale implicate în punerea în aplicare a dispozițiilor menționate la alineatul (1).
(4) Inspecțiile se efectuează la intervale regulate în statele membre, iar frecvența acestora poate varia în special în funcție de volumul relativ al producției de carne de vită și de oaie în statele membre vizitate sau de problemele referitoare la aplicarea grilelor de clasificare.
Programul inspecțiilor este stabilit de Comisie, în urma consultării statelor membre. La inspecții pot participa reprezentanți ai statelor membre vizitate.
Fiecare stat membru organizează vizitele care urmează a fi efectuate pe teritoriul său conform cerințelor formulate de Comisie. În acest scop, statul membru prezintă Comisiei, cu 30 de zile înaintea vizitei, programul detaliat al inspecțiilor propuse. Comisia poate solicita orice modificare a programului.
Comisia informează statele membre, cu cât mai mult timp înaintea fiecărei vizite, cu privire la programul și desfășurarea acesteia.
(5) La încheierea fiecărei vizite, membrii comitetului și reprezentanții statului membru vizitat se întâlnesc pentru a evalua rezultatele. Membrii comitetului emit concluziile vizitei în ceea ce privește aspectele prevăzute la alineatul (1).
Președintele comitetului întocmește un raport privind inspecțiile efectuate, care cuprinde și concluziile menționate la primul paragraf. Raportul se transmite cât mai repede posibil statului membru inspectat și, ulterior, celorlalte state membre.
Atunci când raportul menționat la al doilea paragraf constată anumite deficiențe în diferite domenii de activitate care au făcut obiectul verificărilor sau formulează recomandări în vederea îmbunătățirii operațiunilor, statele membre informează Comisia în legătură cu toate modificările prevăzute sau care au avut loc în termen de cel mult trei luni de la data transmiterii raportului.
(6) Cheltuielile de deplasare și de ședere ale membrilor comitetului sunt suportate de Comisie în conformitate cu reglementările aplicabile rambursării cheltuielilor de deplasare și de ședere pentru persoanele care nu aparțin de Comisie și care sunt solicitate de aceasta în calitate de experți.
Articolul 39
Măsuri care trebuie luate de către statele membre
(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru:
(a)
a asigura aplicarea dispozițiilor prezentului regulament;
(b)
a asigura exactitatea prețurilor raportate în conformitate cu articolul 17 alineatul (1), articolul 27 alineatul (1) și articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament;
(c)
a penaliza orice încălcăre a dispozițiilor, precum, în special, falsificarea și utilizarea frauduloasă a ștampilelor și a etichetelor sau clasificarea efectuată de persoane neautorizate.
(2) Statele membre informează Comisia în legătură cu măsurile menționate la alineatul (1) cât mai rapid posibil.
Articolul 40
Regulamentele (CEE) nr. 563/82, (CEE) nr. 2967/85, (CEE) nr. 344/91, (CE) nr. 295/96, (CE) nr. 103/2006, (CE) nr. 1128/2006, (CE) nr. 908/2006, (CE) nr. 1319/2006, (CE) nr. 710/2008, (CE) nr. 22/2008 și Decizia 83/471/CEE se abrogă.
Trimiterile la regulamentele și decizia abrogate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VIII.
Articolul 41
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2009.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 10 decembrie 2008.