31994R3254
L 346/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 3254/94 AL COMISIEI
din 19 decembrie 1994
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), în special articolul 249,
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2193/94 (3), stabilește anumite dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92;
întrucât Comunitatea a decis să acorde țărilor în curs de dezvoltare un nou sistem de preferințe generalizate (SPG) pentru perioada 1995-1997, ca urmare, în special, a comunicării adresate de Comisie Consiliului și Parlamentului European cu privire la viitorul rol al SPG în perioada 1995-2004, care menționa, printre altele, importanța includerii unui element al țărilor donatoare în vederea favorizării integrării industriale a acestor țări în cadrul comunității;
întrucât este necesar să se îmbunătățească coerența între toate sistemele, respectând totuși caracterul specific al fiecărui sistem de reguli de origine, în parte în vederea facilitării clarității globale și în mod special pentru regulile de origine autonome conținute în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93;
întrucât decizia GATT adoptată în cadrul Rundei Uruguay cu privire la cazurile în care administrațiile vamale au motive de a se îndoi de veridicitatea sau exactitatea valorii declarate trebuie aplicată prin intermediul unei modificări la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93;
întrucât este oportună modificarea dispozițiilor referitoare la documentele necesare pentru a stabili statutul comunitar al mărfurilor prin introducerea unui element de flexibilitate care să țină seama de documentele însoțitoare pentru circulația în regim de suspendare a accizelor a produselor care fac obiectul accizării astfel cum se prevede în Regulamentului (CEE) nr. 2719/92 al Comisiei (4), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2225/93 (5);
întrucât este oportun să se țină seama de practicile comerciale pentru a reduce sarcina fiscală asupra operatorilor economici;
întrucât, datorită unei creșteri semnificative a cazurilor de fraudă în cadrul operațiilor de tranzit comunitar, este necesară extinderea aplicabilității articolului 360 și a articolului 361 punctul 2 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 și introducerea unei flexibilități suplimentare în aplicarea articolului 361, prin modificarea acelor articole și eliminarea anexei în care figurează lista mărfurilor sensibile, precum și alinierea la dispozițiile corespunzătoare ale articolului 368 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) 2454/93;
întrucât condițiile care reglementează funcționarea unui antrepozit vamal sau utilizarea regimului de antrepozit vamal într-un antrepozit de tip E ar trebui să împiedice utilizarea acestui regim în scopul vânzării cu amănuntul, lăsându-se loc, în același timp, pentru anumite derogări;
întrucât este permis ca mărfurile de import care sunt depozitate într-un antrepozit vamal, o zonă liberă sau un antrepozit liber să facă obiectul anumitor operațiuni de manipulare pe perioada în care sunt depozitate;
întrucât, în vederea armonizărilor practicilor cu privire la formele uzuale de manipulare, ele ar trebui definite mai clar prin elaborarea unei liste;
întrucât este necesar să se aducă un număr de corecturi Regulamentului (CEE) nr. 2454/93;
întrucât, din considerente practice, este necesar să se ia măsuri prin care să se asigure că exemplarul nr. 3 al declarației de export este returnat numai în cazul în care este într-adevăr necesar pentru export;
întrucât este de dorit să se precizeze că mărfurile aflate sub regimuri cu suspendare a accizelor care circulă pe teritoriul vamal comunitar cu documentul însoțitor prevăzut de reglementările privind accizele nu trebuie să fie însoțite de exemplarul nr. 3 al declarației de export atunci când se transferă de la biroul vamal de export la biroul vamal de ieșire;
întrucât articolul 890 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 prevede rambursarea sau remiterea drepturilor în cazul importurilor eligibile pentru tratament comunitar sau tratament tarifar preferențial, în cazul în care a apărut o datorie vamală ca rezultat al punerii în liberă circulație;
întrucât există, de asemenea, cazuri în care importatorul poate furniza un document care să probeze că are dreptul de a beneficia de un astfel de tratament preferențial, dar datoria vamală a apărut din alte motive decât cele de punere în liberă circulație; întrucât obligația de plată a drepturilor vamale în astfel de situații, în care nu este vorba de intenția de înșelătorie sau de neglijențe evidente, este disproporționată în raport cu funcția de protecție pe care Tariful Vamal Comun are rolul să o asigure;
întrucât este necesar să se adopte dispoziții care să le acorde autorităților vamale ale statelor membre puterea de decizie, în conformitate cu articolul 899 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, cu privire la solicitările de rambursare sau remitere a drepturilor în astfel de cazuri; întrucât ar fi oportun ca astfel de dispoziții să intre în vigoare de la 1 ianuarie 1994;
întrucât este necesar să se prelungească cu încă un an obligația de returnare către statul membru unde exportatorul își are sediul a unei copii a declarației de export care a fost acceptată de unul dintre birourile vamale menționate la articolul 791 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93;
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 969/93 al Consiliului (6) a înlăturat posibilitatea de inserare a subdiviziunilor statistice naționale după Nomenclatura Combinată; întrucât regulamentul respectiv a prevăzut utilizarea de coduri TARIC adiționale de patru caractere în scopul punerii în aplicare a reglementărilor comunitare specifice care nu au fost încă codificate sau nu au fost încă codificate până la a noua sau a zecea cifră; întrucât datele introduse în a doua subdiviziune a rubricii 33 din documentul administrativ unic ar trebui, în consecință, reduse la două caractere, iar cele introduse în a treia subdiviziune a rubricii ar trebui mărite la patru caractere; întrucât aceste dispoziții ar trebui puse în aplicare la 1 ianuarie 1996;
întrucât lista zonelor libere existente în cadrul Comunității și a celor în funcțiune trebuie actualizată în urma unei comunicări din partea autorităților din Regatul Unit;
întrucât măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
Partea I titlul IV capitolul 2 secțiunea 1 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 66
În sensul acestui capitol, prin:
(a)
«fabricare» se înțelege orice fel de prelucrare sau transformare, inclusiv asamblare sau operații specifice;
(b)
«material» se înțelege orice ingredient, materie primă, componentă sau piesă etc., folosite la fabricarea produsului;
(c)
«produs» se înțelege produsul care este fabricat, chiar dacă este destinat unei utilizări ulterioare în cadrul altei operațiuni de fabricare;
(d)
«mărfuri» se înțeleg atât materiale, cât și produse;
(e)
«valoare» în listele din anexele 15, 19 și 20 se înțelege valoarea în vamă la momentul importului a materialelor neoriginare utilizate sau, în cazul în care aceasta nu este cunoscută și nu poate fi stabilită, primul preț verificabil plătit pentru aceste materiale în cadrul Comunității (pentru sistemul de preferințe generalizate din secțiunea 1) sau în țara beneficiară interesată. În cazul în care trebuie stabilită valoarea materialelor originare utilizate, dispozițiile acestei litere se aplică mutatis mutandis;
(f)
«preț franco fabrică» din listele anexelor 15, 19 și 20 se înțelege prețul plătit producătorului în a cărui întreprindere se efectuează ultima prelucrare sau transformare, cu condiția ca prețul să includă valoarea tuturor materialelor folosite la fabricare, minus cheltuielile interne, care sunt sau ar putea fi rambursate atunci când produsul obținut va fi exportat;
(g)
«valoarea în vamă» se înțelege valoarea în vamă determinată în conformitate cu articolele 28 și 36 din cod (Acord privind aplicarea articolului VII din Acordul General pentru Tarife și Comerț elaborat la Geneva la 12 aprilie 1979);
(h)
«capitole» și «poziții» se înțeleg capitolele și pozițiile tarifare (coduri de patru cifre) utilizate în nomenclatura care constituie Sistemul Armonizat;
(i)
«clasificat» se înțelege clasificarea unui produs sau a unui material într-o anumită poziție;
(j)
«transport de mărfuri» se înțeleg produse care sunt trimise împreună de la același exportator la același destinatar sau expediate cu un singur document de transport de la exportator la destinatar ori, în absența unui astfel de document, care fac obiectul unei singure facturi.
Secțiunea 1
Sistem de preferințe generalizate
Subsecțiunea 1
Definirea conceptului de produse originare
Articolul 67
(1) În sensul aplicării dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare generalizate acordate de Comunitate anumitor produse provenind din țările în curs de dezvoltare (denumite în continuare «țări beneficiare») și sub rezerva dispozițiilor alineatului (3), următoarele produse sunt considerate ca având originea într-o țară beneficiară:
(a)
produse obținute integral în țara respectivă, în înțelesul articolului 68;
(b)
produse obținute în țara respectivă, la fabricarea cărora se utilizează alte produse decât cele menționate la litera (a), cu condiția ca respectivele produse să fie supuse unor prelucrări sau transformări suficiente în înțelesul articolului 69.
(2) În sensul acestei secțiuni, produsele originare din cadrul Comunității, în înțelesul alineatului (3), care sunt supuse, într-o țară beneficiară, unor prelucrări sau transformări peste limitele descrise în articolul 70, sunt considerate ca având originea în acea țară beneficiară.
(3) Alineatul (1) se aplică mutatis mutandis în vederea stabilirii originii produselor obținute în cadrul Comunității.
Articolul 68
(1) Următoarele produse sunt considerate ca fiind obținute integral într-o țară beneficiară sau în cadrul Comunității:
(a)
produse minerale extrase din solul sau din fundul mărilor sau fundul oceanic al țării respective;
(b)
produse ale regnului vegetal recoltate în țara respectivă;
(c)
animale vii născute și crescute în țara respectivă;
(d)
produse obținute de la animale vii în țara respectivă;
(e)
produse obținute din vânătoare și pescuit în țara respectivă;
(f)
produse rezultate din pescuitul marin și alte produse obținute din mare de navele țării respective;
(g)
produse fabricate la bordul navelor-fabrică ale țării respective exclusiv din produsele menționate la litera (f);
(h)
articole uzate colectate în țara respectivă și care se pot utiliza numai în scopul recuperării materiilor prime;
(i)
resturi și deșeuri rezultate din procesele de fabricație desfășurate în țara respectivă;
(j)
produse extrase din solul sau subsolul marin situat în afara apelor sale teritoriale, cu condiția să dețină drepturi de exploatare în exclusivitate;
(k)
produse fabricate în țara respectivă exclusiv din produsele menționate la literele (a)-(j).
(2) Termenii «navele țării respective» și «navele fabrică ale țării respective», utilizați la alineatul (1) literele (f) și (g), se aplică numai navelor și navelor-fabrică:
-
care sunt înmatriculate sau înregistrate în țara beneficiară sau într-un stat membru;
-
care navighează sub pavilionul unei țări beneficiare sau al unui stat membru;
-
care sunt deținute în proporție de cel puțin 50 % de resortisanți ai țării beneficiare sau ai unui stat membru, sau de o societate cu sediul central într-un stat membru sau în țara beneficiară, în care administratorul sau administratorii, președintele Consiliului de administrație sau al consiliului de supraveghere, precum și majoritatea membrilor unor astfel de consilii sunt resortisanți ai unui stat membru sau ai țării respective și în care, în cazul societăților de persoane sau al societăților cu răspundere limitată, cel puțin jumătate din capital este deținut de un stat membru sau de țara respectivă sau de organisme publice sau resortisanți ai unui stat membru sau ai țării respective;
-
al căror comandant și ai căror ofițeri sunt toți resortisanți ai țării beneficiare sau ai statelor membre, precum și
-
al căror echipaj este compus în proporție de cel puțin 75 % din resortisanții țării beneficiare sau ai statelor membre.
(3) Termenii «țară beneficiară» și «Comunitate» includ, de asemenea, și apele teritoriale ale acelei țări sau ale statelor membre.
(4) Navele care navighează în marea liberă, inclusiv navele-fabrică la bordul cărora se efectuează prelucrarea sau transformarea produselor de pescuit capturate sunt considerate ca făcând parte din teritoriul țării beneficiare sau al statului membru de care aparțin, cu condiția să îndeplinească condițiile prezentate la alineatul (2).
Articolul 69
(1) În sensul articolului 67, materialele neoriginare sunt considerate a fi făcut obiectul unei prelucrări sau transformări suficiente atunci când produsul obținut este clasificat într-o poziție tarifară care este diferită de aceea în care sunt clasificate toate materialele neoriginare utilizate la fabricarea sa, sub rezerva îndeplinirii dispozițiilor alineatului (2).
(2) Pentru un produs menționat în coloanele 1 și 2 ale listei prezentate în anexa 15, în locul normei de la alineatul (1) trebuie să fie îndeplinite condițiile stipulate în coloana 3 pentru produsul respectiv.
În cazul în care în lista prezentată la anexa 15 se aplică o regulă procentuală pentru a stabili statutul originii unui produs obținut în Comunitate sau într-o țară beneficiară, valoarea adăugată prin prelucrare sau transformare trebuie să corespundă prețului franco fabrică al produsului obținut, minus valoarea în vamă a materialelor importate în Comunitate sau într-o țară beneficiară din țări terțe.
Articolul 70
Următoarele operațiuni de prelucrare sau transformare se consideră a fi insuficiente pentru a conferi produselor originea, indiferent dacă sunt sau nu îndeplinite cerințele articolului 69 alineatul (1):
(a)
operațiuni destinate să asigure conservarea produselor în bună stare pe durata transportului și a depozitării (aerisire, vânturare, uscare, refrigerare, plasarea în saramură, dioxid de sulf sau alte soluții apoase, îndepărtarea părților deteriorate și alte operațiuni similare);
(b)
operațiuni simple constând din îndepărtarea prafului, separare, sortare, clasificare, asortare (inclusiv realizarea seturilor de articole), spălare, vopsire, debitare;
(c)
(i)
schimbări de ambalaje, împărțirea și regruparea coletelor;
(ii)
ambalarea simplă în sticle, recipiente, saci, cutii, fixarea pe carton sau scânduri etc. și toate celelalte operațiuni simple de ambalare;
(d)
aplicarea de mărci, etichete sau alte semne distinctive similare direct pe produse sau pe ambalajele acestora;
(e)
simpla amestecare a produselor, de același tip sau diferite, în cazul în care unul sau mai mulți componenți ai amestecului nu întrunesc condițiile stabilite în prezentul capitol pentru a le permite să fie considerate produse originare;
(f)
asamblarea simplă a diferitelor părți ale produselor pentru a constitui un produs complet;
(g)
o combinație de două sau mai multe operațiuni specificate la literele (a)-(f);
(h)
abatorizarea animalelor.
Articolul 71
Pentru a stabili dacă un produs își are originea într-o țară beneficiară sau în Comunitate, nu este necesar să se stabilească dacă energia și combustibilul, instalațiile și echipamentele, mașinile și uneltele folosite pentru obținerea unui astfel de produs sau materialele folosite la fabricarea sa și care nu rămân și nici nu se intenționează să se regăsească în forma finală a produsului sunt originare din țări terțe.
Articolul 72
(1) Sub rezerva dispozițiilor articolului 69, se pot utiliza materiale neoriginare la fabricarea unui produs dat, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 5 % din prețul franco fabrică al produsului final și sub rezerva condițiilor formulate în nota 3.4 din anexa 14.
(2) Dispozițiile alineatului (1) nu se aplică produselor cuprinse în capitolele 50-63 din Sistemul Armonizat.
Articolul 73
(1) Prin derogare de la articolul 67, pentru a stabili dacă un produs fabricat într-o țară beneficiară care este membră a unui grup regional provine din acea țară în înțelesul articolului respectiv, produsele având originea în oricare dintre țările acelui grup regional și utilizate în procese de fabricație ulterioare într-o altă țară din grup se consideră a fi originare din țara unde are loc fabricarea ulterioară (cumul regional).
(2) Țara de origine a produsului final se stabilește în conformitate cu articolul 73a.
(3) Cumulul regional se aplică în cazul a trei grupuri regionale de țări care beneficiază de sistemul de preferințe generalizate:
(a)
Asociația Națiunilor din Asia de Sud-Est (ASEAN) (Brunei-Darussalam, Indonezia, Malaezia, Filipine, Singapore, Thailanda);
(b)
Piața Comună Central Americană (PCCA) (Costa Rica, Honduras, Guatemala, Nicaragua, Salvador);
(c)
Pactul andin (Bolivia, Columbia, Ecuador, Peru, Venezuela).
(4) Prin sintagma «grup regional» se înțelege ASEAN, PCCA sau Pactul andin, după caz.
Articolul 73a
(1) Atunci când mărfurile originare dintr-o țară membră a unui grup regional sunt prelucrate sau transformate într-o altă țară din cadrul aceluiași grup regional, ele își au originea în țara aparținând grupului regional unde s-a efectuat ultima prelucrare sau transformare, cu următoarele condiții:
(a)
valoarea adăugată în țara respectivă, definită la alineatul (3), este mai mare decât valoarea cea mai ridicată în vamă pentru produsele utilizate originare din oricare dintre celelalte țări ale grupului regional și
(b)
prelucrările sau transformările efectuate în țara respectivă le depășesc pe cele stabilite în articolul 70 precum și, în cazul produselor textile, acele operații menționate în anexa 16.
(2) Atunci când nu sunt îndeplinite condițiile de origine de la alineatul (1) literele (a) și (b), produsul își are originea în țara din grupul regional de unde sunt originare produsele cu cea mai mare valoare în vamă dintre produsele originare utilizate provenite din alte țări ale grupului regional.
(3) Prin «valoarea adăugată» se înțelege prețul franco fabrică minus valoarea în vamă a fiecărui produs încorporat care provine dintr-o altă țară a grupului regional.
(4) Produsele originare dintr-o țară a grupului regional, care sunt exportate către Comunitate dintr-o altă țară a aceluiași grup regional în care produsele nu au suferit nici o prelucrare sau transformare, își au originea în țara unde și-au dobândit inițial statutul de origine.
Articolul 73b
(1) Articolele 73 și 73a se aplică numai în cazul în care:
(a)
normele care reglementează schimburile comerciale în contextul cumulului regional, cum ar fi între țările grupului regional, sunt identice cu acelea expuse în prezenta secțiune;
(b)
fiecare țară din cadrul grupului regional s-a angajat să respecte sau să asigure respectarea dispozițiilor acestei secțiuni și să asigure cooperarea administrativă necesară atât pentru Comunitate, cât și pentru celelalte țări ale grupului regional în vederea asigurării eliberării corecte a certificatelor de origine formularul A și a verificării acestora din urmă, precum și a formularelor APR.
Acest angajament este transmis Comisiei prin intermediul secretariatului grupului regional.
Secretariatele sunt următoarele:
-
Secretariatul General al ASEAN,
-
Secretariatul permanent al PCCA,
-
Junta del Acuerdo de Cartagena,
după caz.
(2) Atunci când au fost îndeplinite condițiile stabilite la alineatul (1) în cazul fiecărui grup regional, Comisia informează statele membre cu privire la aceasta.
(3) Articolul 78 alineatul (1) litera (b) nu se aplică produselor originare din oricare dintre țările grupului regional atunci când ele traversează teritoriul oricărei alte țări a grupului regional, indiferent dacă sunt supuse sau nu unor prelucrări sau transformări ulterioare în țara respectivă.
Articolul 74
Accesoriile, piesele de schimb și sculele expediate împreună cu un echipament, o mașină, un aparat sau un vehicul și care fac parte din echipamentul standard și sunt incluse în preț sau nu sunt facturate separat sunt considerate ca făcând parte integrantă din echipamentul, mașina, aparatul sau vehiculul respectiv(ă).
Articolul 75
Seturile de produse, în înțelesul regulii generale 3 a Sistemului Armonizat, se consideră ca fiind originare în cazul în care articolele componente sunt produse originare. Cu toate acestea, în cazul în care un set este alcătuit din produse originare și neoriginare, setul se consideră originar în ansamblul său cu condiția ca valoarea articolelor neoriginare să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.
Articolul 76
(1) Se pot acorda derogări de la dispozițiile prezentei secțiuni în favoarea celor mai puțin dezvoltate țări care beneficiază de sistemul de preferințe generalizate atunci când se aduce argumentul dezvoltării industriilor existente sau creării de industrii noi. Țările beneficiare cel mai puțin dezvoltate sunt enumerate în regulamentele CE și în decizia CECO care aplică preferințele tarifare generalizate pentru anul curent. În acest scop, țara interesată înaintează Comunităților o cerere de derogare împreună cu motivele cererii, în concordanță cu alineatul (3).
(2) Examinarea cererilor ține seama în mod special de:
(a)
cazurile în care aplicarea regulilor de origine existente afectează semnificativ capacitatea unei industrii existente în țara în cauză de a-și continua exporturile către Comunitate, cu referire specială la cazurile în care aceasta ar putea conduce la încetarea activității;
(b)
cazurile specifice în care se poate demonstra fără dubiu că investițiile semnificative într-o industrie ar putea fi sistate de regulile privind originea și în care o derogare care să încurajeze punerea în practică a programului de investiții ar permite îndeplinirea eșalonată a regulii;
(c)
impactul social și economic al deciziei care urmează a fi adoptată, în special cu privire la ocuparea forței de muncă în țările beneficiare și în Comunitate.
(3) În vederea facilitării examinării cererilor de derogare, țara care depune cererea furnizează, în sprijinul cererii sale, informații cât mai complete posibil, referitoare în mod special la punctele prezentate mai jos:
-
descrierea produsului finit;
-
natura și cantitatea materialelor originare dintr-o țară terță;
-
procesul de fabricație;
-
valoarea adăugată;
-
numărul de salariați ai întreprinderii în cauză;
-
volumul preconizat al exporturilor către Comunitate;
-
alte posibile surse de aprovizionare cu materii prime;
-
justificarea duratei solicitate;
-
alte observații.
(4) Dispozițiile alineatelor (1), (2) și (3) se aplică tuturor cererilor de prelungire.
Subsecțiunea 2
Dovada originii
Articolul 77
(1) Produsele originare în înțelesul prezentei secțiuni sunt eligibile, la importul în Comunitate, să beneficieze de tarifele preferențiale menționate la articolul 67 în cazul în care au fost transportate direct în Comunitate în înțelesul articolului 78 și se prezintă un certificat de origine formularul A, al cărui model este prezentat în anexa 17, eliberat de autoritățile vamale sau de alte autorități guvernamentale competente ale țării exportatoare beneficiare, cu condiția ca această din urmă țară menționată:
-
să fi comunicat Comisiei informațiile solicitate de articolul 92 și
-
să fi furnizat asistență Comunității permițând autorităților vamale ale statelor membre să verifice autenticitatea documentului sau exactitatea informațiilor privitoare la originea reală a produselor în cauză.
(2) Certificatul de origine formularul A poate fi eliberat numai în cazul în care acesta poate servi ca mijloc de probă documentară necesar în scopul aplicării tarifelor preferențiale menționate la articolul 67.
(3) Certificatul de origine formularul A se eliberează numai pe baza unei cereri scrise din partea exportatorului sau a reprezentantului său autorizat.
(4) Exportatorul sau reprezentantul său autorizat prezintă odată cu cererea orice documente justificative utile care să ateste că produsele destinate exportului sunt eligibile pentru eliberarea unui certificat de origine formularul A.
(5) Certificatul se eliberează de autoritatea guvernamentală competentă a țării beneficiare în cazul în care produsele care urmează a fi exportate pot fi considerate ca fiind originare în înțelesul subsecțiunii 1. Certificatul este pus la dispoziția exportatorului de îndată ce exportul a avut loc sau a fost angajat.
(6) Pentru a verifica dacă au fost îndeplinite condițiile menționate la alineatul (5), autoritatea guvernamentală competentă are dreptul să solicite orice mijloc de probă documentară sau să efectueze orice verificare pe care o consideră necesară.
(7) Autoritatea guvernamentală competentă a țării beneficiare are responsabilitatea de a se asigura că certificatele și cererile sunt completate corespunzător.
(8) Completarea rubricii 2 din certificatul de origine formularul A este facultativă. Rubrica 12 trebuie completată corespunzător cu mențiunea «Comunitatea Europeană» sau cu indicarea unuia dintre statele membre.
(9) Data eliberării formularului A al certificatului de origine trebuie indicată în rubrica 11. Semnătura care trebuie înscrisă în această casetă, care este rezervată autorităților guvernamentale ce au eliberat certificatul, trebuie să fie olografă.
Articolul 78
(1) Următoarele mărfuri sunt considerate ca fiind transportate direct din țara exportatoare beneficiară către Comunitate sau din Comunitate către țara beneficiară:
(a)
mărfuri transportate fără traversarea teritoriului unei alte țări, cu excepția teritoriului unei alte țări din același grup regional, în cazul aplicării articolului 73;
(b)
mărfuri care constituie un singur transport de mărfuri ce traversează teritoriul altor țări decât cel al țării exportatoare beneficiare sau al Comunității, după caz cu transbordare sau antrepozitare temporară în țările respective, cu condiția ca mărfurile în cauză să fi rămas sub supravegherea autorităților vamale din țara de tranzit sau de antrepozitare și să nu fi fost supuse altor operații decât descărcarea, reîncărcarea sau orice alte operații destinate conservării lor în bună stare;
(c)
mărfuri transportate prin teritoriul Norvegiei sau al Elveției și ulterior reexportate integral sau parțial către Comunitate sau către țara beneficiară, cu condiția ca mărfurile să fi rămas sub supravegherea autorităților vamale din țara de tranzit sau de antrepozitare și să nu fi fost supuse altor operații decât descărcarea, reîncărcarea sau orice alte operații destinate conservării lor în bună stare;
(d)
produse transportate prin conductă de-a lungul teritoriului altei țări decât țara exportatoare beneficiară.
(2) Documentele care probează îndeplinirea condițiilor specificate la alineatul (1) literele (b) și (c) sunt furnizate prin prezentarea către autoritățile vamale competente a următoarelor:
(a)
un conosament direct emis în țara exportatoare beneficiară care garantează traversarea țării de tranzit
sau
(b)
un certificat eliberat de autoritățile vamale ale țării de tranzit care:
-
prezintă o descriere exactă a mărfurilor;
-
menționează data descărcării și a reîncărcării mărfurilor sau a îmbarcării sau a debarcării acestora, cu indicarea navelor sau a altor mijloace de transport utilizate și
-
confirmă condițiile în care mărfurile au rămas în țara de tranzit sau
(c)
în lipsa acestora, orice documente de probă.
Articolul 79
Condițiile formulate în prezenta secțiune în legătură cu dobândirea statutului de origine trebuie îndeplinite fără întrerupere în țara beneficiară sau în Comunitate.
În cazul în care produsele originare exportate din țara beneficiară sau din Comunitate către altă țară sunt reintroduse, ele trebuie considerate ca fiind neoriginare, cu excepția cazului în care se poate demonstra în mod satisfăcător autorităților competente că:
-
mărfurile reintroduse sunt aceleași mărfuri cu cele exportate și
-
nu au fost supuse nici unei operațiuni în afara celor necesare pentru conservarea lor în bună stare pe durata staționării în țara respectivă.
Articolul 80
Întrucât certificatul de origine formularul A constituie mijlocul de probă pentru aplicarea dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 67, este responsabilitatea autorității guvernamentale competente a țării exportatoare să ia orice măsuri necesare pentru a verifica originea produselor și celelalte declarații din certificat.
Articolul 81
Produsele originare în înțelesul prezentei secțiuni sunt eligibile, la importul în interiorul Comunității, să beneficieze de preferințele tarifare menționate la articolul 67 prin prezentarea unui certificat de origine formularul A înlocuitor eliberat de autoritățile vamale din Norvegia și Elveția, pe baza unui certificat de origine formularul A eliberat de autoritățile competente ale țării exportatoare beneficiare, cu condiția respectării condițiilor stabilite în articolul 78 și cu condiția ca Norvegia și Elveția să asiste Comunitatea permițând autorităților lor vamale să verifice autenticitatea și exactitatea certificatelor de origine formularul A. Procedura de verificare stabilită în articolul 94 se aplică mutatis mutandis. Termenul-limită stabilit în articolul 94 alineatul (3) se prelungește la opt luni.
Articolul 82
(1) Un certificat de origine formularul A trebuie prezentat, în decurs de 10 luni de la data eliberării de către autoritatea guvernamentală competentă a țării exportatoare beneficiare, autorităților vamale ale statului membru importator în care sunt introduse produsele.
(2) Certificatele de origine formularul A care sunt prezentate autorităților vamale comunitare după expirarea termenului de valabilitate stipulat la alineatul (1) pot fi totuși acceptate în scopul aplicării preferințelor tarifare menționate la articolul 67, cu condiția ca nerespectarea acestui termen-limită să se datoreze unui caz de forță majoră sau unor împrejurări excepționale.
(3) În alte cazuri de întârziere a prezentării, autoritățile vamale ale statelor membre importatoare pot accepta aceste certificate în cazul în care produsele le-au fost prezentate în intervalul de timp stabilit în alineatul (1).
Articolul 83
Certificatul de origine formularul A este prezentat autorităților vamale ale statului membru importator în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 62 din cod. Autoritățile respective pot solicita o traducere a certificatului. Ele pot solicita, de asemenea, ca declarația de punere în liberă circulație să fie însoțită de o declarație din partea importatorului în care să se ateste că produsele îndeplinesc condițiile cerute pentru aplicarea preferințelor tarifare menționate la articolul 67.
Articolul 84
(1) În cazuri excepționale, certificatul de origine formularul A se poate elibera după exportul efectiv al produselor la care se referă, în cazul în care neeliberarea sa la data exportului se datorează erorilor sau omisiunilor comise involuntar sau a altor circumstanțe speciale și cu condiția ca mărfurile să nu fi fost exportate înainte de a comunica Comisiei informațiile cerute de articolul 92.
(2) Autoritatea guvernamentală competentă poate elibera un certificat retroactiv numai după ce a verificat dacă datele incluse în cererea exportatorului corespund cu cele menționate în documentele de export corespunzătoare și că nu s-a emis nici un certificat de origine formularul A la exportul produselor în cauză.
(3) Rubrica 4 din certificatele de origine formularul A eliberate retroactiv trebuie să conțină mențiunea «Délivré a posteriori» sau «Issued retrospectively».
Articolul 85
(1) În eventualitatea furtului, a pierderii sau a distrugerii certificatului de origine formularul A, exportatorul poate solicita autorității guvernamentale competente un duplicat, întocmit pe baza documentelor de export aflate în posesia lor. Rubrica 4 din duplicatul formularului A eliberat în acest mod trebuie să conțină mențiunea «Duplicata» sau «Duplicate», împreună cu data eliberării și seria certificatului original.
(2) În sensul articolului 82, duplicatul începe să aibă efect de la data eliberării originalului.
Articolul 85a
(1) Înlocuirea unuia sau a mai multor certificate de origine formularul A cu unul sau mai multe astfel de certificate este posibilă în orice moment, cu condiția ca aceasta să se efectueze la biroul vamal din Comunitate responsabil cu controlul mărfurilor.
(2) Certificatul înlocuitor eliberat prin aplicarea alineatului (1) sau a articolului 81 este considerat certificat de origine definitiv pentru produsele la care face referire. Certificatul înlocuitor se întocmește pe baza unei cereri scrise a reexportatorului. Data eliberării și seria certificatului de origine original formularul A trebuie indicate la rubrica 4.
(3) Rubrica din partea dreaptă sus a certificatului înlocuitor trebuie să indice denumirea țării intermediare unde este eliberat.
Rubrica 4 trebuie să cuprindă una dintre următoarele mențiuni: «certificat de remplacement» sau «replacement certificate», precum și data eliberării certificatului de origine original și seria acestuia.
Numele reexportatorului trebuie să fie menționat în rubrica 1.
Numele destinatarului final poate fi menționat în rubrica 2.
Toate datele privind produsele reexportate care figurează în certificatul original trebuie transferate în rubricile 3-9.
Datele de referință ale facturii reexportatorului trebuie menționate în rubrica 10.
Viza autorității vamale care a eliberat certificatul de înlocuire trebuie să figureze în rubrica 11. Responsabilitatea autorității se limitează la eliberarea certificatului de înlocuire.
Datele din rubrica 12 privitoare la țara de origine și țara de destinație sunt preluate din certificatul original. Această rubrică este semnată de reexportator. Un reexportator care semnează această rubrică cu bună credință nu este responsabil pentru exactitatea informațiilor înscrise în certificatul original.
(4) Biroul vamal care este solicitat să efectueze operațiunea trebuie să consemneze pe certificatul original greutatea, numărul și natura mărfurilor expediate și să indice seriile certificatului sau ale certificatelor de înlocuire corespunzătoare. Biroul vamal păstrează certificatul original pe o perioadă de cel puțin trei ani.
(5) La certificatul înlocuitor se poate anexa o fotocopie a certificatului original.
Articolul 86
(1) Sub rezerva dispozițiilor alineatului (4) din prezentul articol, în rubrica 7 a certificatului de origine formularul A se menționează certificatele de autenticitate prevăzute la articolul 1 alineatul (4) din Regulamentul (CEE) nr. 3833/90 al Consiliului (7), astfel cum se prevede în prezenta secțiune.
(2) Certificatele menționate la alineatul (1) constau din descrierea mărfurilor enumerate la alineatul (3), urmată de ștampila autorității guvernamentale competente, precum și de semnătura olografă a funcționarului autorizat să certifice autenticitatea descrierii mărfurilor înscrise în rubrica 7.
(3) Descrierea mărfurilor de la rubrica 7 a certificatului de origine formularul A se formulează după cum urmează, în funcție de produsul în cauză:
-
«unmanufactured flue-cured tobacco Virginia type» sau «tabac brut ou non-fabriqué du type Virginia „flue-cured”»;
-
«agave brandy „tequila” , in containers holding two litres or less» sau «eau-de-vie d'agave „tequila” en récipients contenant deux litres ou moins»;
-
«spirits produced from grapes, called „Pisco” in containers holding two litres or less» sau «eau-de-vie à base de raisins, appelée „Pisco”, en récipients contenant deux litres ou moins»;
-
«spirits produced from grapes, called „Singani” in containers holding two litres or less» sau «eau-de-vie à base de raisins, appelée „Singani”, en récipients contenant deux litres ou moins».
(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatelor (1) și (2) și fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (3), ștampila autorității competente să certifice autenticitatea descrierii mărfurilor menționate la alineatul (3) nu se aplică în rubrica 7 a certificatului de origine formularul A în cazul în care autoritatea guvernamentală abilitată să elibereze certificatul de origine este aceeași cu autoritatea guvernamentală abilitată să elibereze certificatul de autenticitate.
Articolul 87
(1) Produsele expediate dintr-o țară beneficiară în vederea prezentării în cadrul unei expoziții organizate într-o altă țară și vândute pentru import în cadrul Comunității beneficiază la import de preferințele tarifare menționate la articolul 67, cu condiția ca produsele să îndeplinească cerințele stabilite în prezenta secțiune care le îndreptățesc să fie recunoscute ca având originea în țara exportatoare beneficiară și cu condiția să se demonstreze în mod satisfăcător autorităților vamale comunitare competente că:
(a)
exportatorul a expediat produsele din teritoriul unei țări exportatoare beneficiare direct către țara unde se organizează expoziția;
(b)
exportatorul a vândut produsele sau a renunțat la ele în favoarea unui destinatar din cadrul Comunității;
(c)
produsele au fost expediate către Comunitate în starea în care au fost trimise spre a fi expuse și
(d)
întrucât au fost expediate pentru a fi expuse, produsele nu au fost utilizate decât în scop demonstrativ în cadrul expoziției.
(2) Certificatul de origine formularul A trebuie prezentat autorităților vamale comunitare în maniera obișnuită. Este necesar să se indice denumirea și adresa expoziției. După caz, se pot solicita mijloace de probă suplimentare privind natura produselor și condițiile în care au fost expuse.
(3) Alineatul (1) se aplică tuturor expozițiilor, târgurilor sau prezentărilor publice similare cu profil comercial, industrial, agricol sau meșteșugăresc, care nu sunt organizate cu caracter privat în spații comerciale sau sedii ale societăților comerciale în scopul vânzării produselor de origine străină și pe durata cărora produsele rămân sub control vamal.
Articolul 87a
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 70, în cazul în care, la cererea unei persoane care declară mărfurile în vamă, un articol neasamblat sau dezasamblat care se încadrează în capitolele 84 sau 85 ale Sistemului Armonizat este importat în mai multe tranșe în condițiile stabilite de autoritățile competente, se consideră că acesta constituie un articol unic și se prezintă un singur certificat de origine formularul A pentru întregul articol la importul primei tranșe.
Articolul 87b
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 77, în cazul produselor care fac obiectul expedierilor poștale (inclusiv coletele poștale), dovada statutului de origine în înțelesul prezentei secțiuni poate fi furnizată prin intermediul unui formular APR, al cărui model este prezentat în anexa 18, cu condiția ca asistența menționată la articolul 77 alineatul (1) să se aplice și în cazul acestui formular.
(2) Emiterea formularului APR este condiționată de următoarele:
(a)
transporturile trebuie să conțină numai produse originare a căror valoare să nu depășească 3 000 ECU de fiecare transport;
(b)
formularul APR trebuie completat și semnat de exportator sau, pe răspunderea sa, de reprezentantul său autorizat. Semnătura din rubrica 6 trebuie să fie olografă;
(c)
pentru fiecare transport poștal se completează un formular APR;
(d)
după completarea și semnarea formularului, exportatorul îl anexează, în cazul expedițiilor prin serviciile de coletărie poștală, la avizul de expediție. În cazul expedițiilor prin corespondență, exportatorul introduce formularul în interiorul ambalajului;
(e)
în cazul în care mărfurile incluse în transport au fost deja supuse unui control în țara exportatoare în conformitate cu definiția produselor originare, exportatorul poate face o trimitere la acest control în rubrica 7, «Observații», din formularul APR.
Aceste dispoziții nu îi exceptează pe exportatori de la îndeplinirea oricăror altor formalități prevăzute de regulamentele vamale sau poștale.
Articolul 88
(1) Produsele trimise sub formă de colete mici de către persoane particulare către alte persoane particulare sau care fac parte din bagajul personal al călătorilor sunt admise ca produse originare și beneficiază de preferințele tarifare menționate la articolul 67 fără a fi necesară prezentarea unui certificat de origine formularul A sau completarea unui formular APR, cu condiția ca astfel de importuri să nu fie de natură comercială și să fi fost declarate ca îndeplinind cerințele necesare pentru aplicarea prezentului articol și în cazul în care nu există dubii asupra veridicității unei astfel de declarații.
(2) Importurile ocazionale și care constau în exclusivitate în produse pentru uzul personal al destinatarilor, al călătorilor sau al familiilor lor se consideră ca fiind de natură necomercială dacă reiese în mod evident din natura și cantitatea lor că aceste produse nu se importă în scop comercial.
De asemenea, valoarea totală a produselor nu trebuie să depășească 215 ECU în cazul coletelor mici sau 600 ECU în ceea ce privește conținutul bagajului personal al călătorilor.
Articolul 89
(1) Dovada statutului de produs originar pentru produsele comunitare, în înțelesul articolului 67 alineatul (2), este reprezentată de un certificat de circulație EUR. 1, al cărui model este prezentat în anexa 21.
(2) Exportatorul sau reprezentantul autorizat al acestuia completează rubrica 2 din certificatul de circulație EUR. 1 cu mențiunile «GSP beneficiary countries» și «EC» sau «pays bénéficiaires du SPG» și «CE».
(3) Dispozițiile prezentei secțiuni referitoare la eliberarea, utilizarea și verificarea ulterioară a certificatelor de origine formularul A se aplică mutatis mutandis certificatelor de circulație EUR. 1.
Articolul 90
(1) Atunci când se aplică articolul 67 alineatele (2) și (3), autoritățile competente ale țării beneficiare solicitate să elibereze un certificat de origine formularul A pentru produsele la fabricarea cărora s-au utilizat materiale originare din Comunitate iau în considerare certificatul de circulație EUR. 1.
(2) Rubrica 4 din certificatul de origine formularul A eliberat în cazurile menționate la alineatul (1) trebuie să conțină mențiunea «cumul CE» sau «EC cumulation».
Articolul 91
Constatarea unor mici discrepanțe între declarațiile din certificat și cele din documentele prezentate biroului vamal în vederea îndeplinirii formalităților de import al produselor nu conduce ipso facto la declararea certificatului ca fiind nul de drept, cu condiția să se stabilească fără dubii că certificatul corespunde cu produsele în cauză.
Erorile de formă evidente, cum ar fi erori de tehnoredactare, din certificatul de origine formularul A sau certificatul de circulație EUR. 1 nu constituie cauze de respingere a respectivelor certificate, în cazul în care aceste erori nu ridică dubii cu privire la corectitudinea declarațiilor făcute în certificat.
Subsecțiunea 3
Metode de cooperare administrativă
Articolul 92
(1) Țările beneficiare comunică Comisiei denumirile și adresele autorităților guvernamentale situate pe teritoriul lor care sunt abilitate să elibereze certificate de origine formularul A, împreună cu specimenele de ștampile pe care le utilizează. Comisia transmite aceste informații autorităților vamale ale statelor membre.
(2) De asemenea, țările beneficiare informează Comisia cu privire la denumirile și adresele autorităților guvernamentale, situate pe teritoriul lor, care sunt abilitate să elibereze certificatele de autenticitate menționate la articolul 86, împreună cu specimenele de ștampile pe care le utilizează. Comisia transmite aceste informații autorităților vamale ale statelor membre.
(3) Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene (seria C) data la care noile țări beneficiare în înțelesul articolului 97 au îndeplinit obligațiile stabilite la alineatele (1) și (2).
(4) Comisia trimite țărilor beneficiare specimenele de ștampile utilizate de autoritățile vamale ale statelor membre la eliberarea certificatelor de circulație EUR. 1.
Articolul 93
În scopul aplicării dispozițiilor referitoare la preferințele tarifare menționate la articolul 67, fiecare țară beneficiară respectă regulile privind originea mărfurilor sau asigură respectarea acestora, întocmirea și eliberarea certificatelor de origine formularul A, precum și respectarea condițiilor de utilizare a formularului APR și a celor privind cooperarea administrativă.
Articolul 94
(1) Verificările ulterioare ale certificatelor de origine formularul A și ale formularelor APR se efectuează prin sondaj sau ori de câte ori autoritățile comunitare au motive întemeiate să se îndoiască de autenticitatea unui document sau de exactitatea informațiilor privind adevărata origine a produselor în cauză.
(2) În sensul alineatului (1), autoritățile vamale comunitare înapoiază o copie a certificatului de origine formularul A sau formularul APR autorității guvernamentale competente din țara exportatoare beneficiară, furnizând, după caz, motivele de formă sau de conținut pentru care s-au efectuat verificările. Dacă s-a emis factură, această factură sau o copie a acesteia se anexează la copia certificatului de origine formularul A sau la formularul APR, precum și orice alte documente relevante. Autoritățile vamale furnizează, de asemenea, orice informații care au putut fi obținute și care sugerează că mențiunile din certificatul sau formularul în cauză sunt inexacte.
În cazul în care decid să suspende preferințele tarifare menționate la articolul 67 în așteptarea rezultatelor verificării, autoritățile amintite propun acordarea liberului de vamă al produselor către importator, luând toate măsurile de prevedere pe care le consideră necesare.
(3) Atunci când se face o cerere de verificare ulterioară în conformitate cu alineatul (1), se efectuează o astfel de verificare și rezultatele ei se comunică autorităților vamale comunitare în termen de cel mult șase luni. Rezultatele verificării trebuie să poată să stabilească dacă certificatul de origine formularul A sau formularul APR aflate sub semnul întrebării se referă într-adevăr la produsele exportate și dacă aceste produse sunt cu adevărat eligibile să beneficieze de preferințele tarifare menționate la articolul 67.
(4) În cazul certificatelor de origine formularul A eliberate în conformitate cu articolul 90, răspunsul include o copie (copii) a(le) certificatului EUR. 1 luat în considerare.
(5) În cazurile în care există motive întemeiate de suspiciune și în absența unui răspuns în termenul de șase luni specificat în alineatul (3) sau în cazul în care răspunsul nu conține informații suficiente care să ateste autenticitatea documentului în cauză sau adevărata origine a produselor, se adresează o a doua înștiințare către autoritățile competente. În cazul în care nici după cea de a doua înștiințare rezultatele verificării nu sunt comunicate în termen de patru luni autorităților care au solicitat verificarea sau în cazul în care aceste rezultate nu confirmă autenticitatea documentelor verificate sau originea reală a produselor, autoritățile care au solicitat verificarea pot refuza, cu excepția unor situații excepționale, dreptul la măsurile tarifare preferențiale.
Dispozițiile primului paragraf se aplică între țările care fac parte din același grup regional în scopul unor controale a posteriori privind certificatele de origine formularul A sau a formularele APR întocmite în conformitate cu dispozițiile prezentei secțiuni.
(6) În cazurile în care procedura de verificare sau orice alte informații existente par să indice că sunt încălcate dispozițiile prezentei secțiuni, țara exportatoare beneficiară, din proprie inițiativă sau la cererea Comunității, efectuează verificările necesare și ia de urgență măsurile necesare pentru identificarea și prevenirea unor astfel de încălcări.
(7) În scopul verificării ulterioare a certificatelor de origine formularul A, copiile certificatelor, precum și orice alte documente de export se păstrează pe o durată de cel puțin trei ani de către autoritatea guvernamentală competentă a țării exportatoare beneficiare.
Articolul 95
Dispozițiile articolului 78 alineatul (1) litera (c) și ale articolului 81 sunt aplicabile atât timp cât Norvegia și Elveția aplică dispoziții similare cu cele ale Comunității pentru garantarea preferințelor tarifare acordate de aceste țări pentru anumite produse originare din țări în curs de dezvoltare.
Comisia informează autoritățile vamale ale statelor membre cu privire la adoptarea unor astfel de dispoziții de către țara sau țările în cauză și le aduce la cunoștință data la care intră în vigoare dispozițiile articolului 78 alineatul (1) litera (c) și ale articolului 81, precum și dispozițiile similare adoptate de țara sau țările în cauză.
Subsecțiunea 4
Ceuta și Melilla
Articolul 96
(1) Termenul «Comunitate» utilizat în prezenta secțiune nu include Ceuta și Melilla. Termenul «produse originare din Comunitate» nu include produsele provenind din Ceuta și Melilla.
(2) Dispozițiile prezentei secțiuni se aplică mutatis mutandis pentru a stabili dacă produsele importate în Ceuta și Melilla pot fi considerate ca fiind originare din țara exportatoare care beneficiază de sistemul de preferințe generalizate sau ca fiind originare din Ceuta și Melilla.
(3) Ceuta și Melilla sunt considerate ca formând un singur teritoriu.
(4) Dispozițiile prezentei secțiuni referitoare la eliberarea, utilizarea și verificarea ulterioară a certificatelor de circulație EUR. 1 se aplică mutatis mutandis produselor originare din Ceuta și Melilla.
(5) Autoritățile vamale spaniole sunt responsabile de aplicarea prezentei secțiuni în Ceuta și Melilla.
Subsecțiunea 5
Dispoziții finale
Articolul 97
Atunci când o țară sau un teritoriu este admis sau readmis ca beneficiar al sistemului SPG, în ceea ce privește produsele menționate în regulamentele CE sau în deciziile CECO, mărfurile originare din această țară sau acest teritoriu pot beneficia de SPG, cu condiția ca exporturile să se facă din țara sau teritoriul beneficiar(ă) la data menționată la articolul 92 alineatul (3) sau după această dată.
2.
Articolul 100 se modifică după cum urmează:
(a)
al doilea paragraf al alineatului (1) se înlocuiește cu următorul text:
„Se aplică articolul 66 și anexa 14.”;
(b)
alineatul (2) literele (a) și (b) se elimină;
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În sensul articolului 98 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și litera (b) punctul (ii), operațiunile menționate la articolul 70 se consideră a fi operațiuni de prelucrare sau transformare insuficiente pentru a conferi statutul de produse originare, indiferent dacă sunt sau nu îndeplinite cerințele articolului 69 alineatul (1).”
3.
Articolul 102 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 102
Dispozițiile articolelor 74 și 75 se aplică prezentei secțiuni.”
4.
Articolul 113 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 113
Fără a aduce atingere articolului 100 alineatul (3), în cazul în care, la cererea declarantului, un produs livrat în stare neasamblată sau dezasamblată care se încadrează în capitolele 84 sau 85 din Sistemul Armonizat este importat în mai multe tranșe, în condițiile stabilite de autoritățile vamale, se consideră că acesta constituie un articol unic și se poate prezenta un singur certificat de circulație EUR. 1 pentru întregul articol la importul primei tranșe.”
5.
Articolul 119 alineatul (4) al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Dispozițiile primului paragraf al alineatului (5) de la articolul 94 se aplică prezentului alineat.”
6.
Articolul 121 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Articolele menționate la articolul 68 alineatul (1) se consideră ca fiind integral obținute într-o republică beneficiară sau în Comunitate.”;
(b)
teza introductivă de la alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„Termenul «navele țării respective» care figurează în articolul 68 alineatul (1) litera (f) se aplică numai navelor:”.
7.
Articolul 122 se modifică după cum urmează:
-
al doilea paragraf al alineatului (1) se înlocuiește cu următorul text:
„Se aplică dispozițiile articolului 66 și ale anexei 14.”
-
literele (b) și (c) de la alineatul (2) se elimină;
-
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În sensul alineatelor (1) și (2), operațiunile menționate la articolul 70 se consideră ca operațiuni de prelucrare sau transformare insuficiente pentru a conferi statutul de produse originare, indiferent dacă sunt sau nu îndeplinite cerințele articolului 69 alineatul (1).”
8.
Articolul 124 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 124
Dispozițiile articolelor 74 și 75 se aplică prezentei secțiuni.”
9.
Se inserează următorul articol 181a:
„Articolul 181a
(1) Nu este necesar ca autoritățile vamale să determine valoarea în vamă a mărfurilor importate pe baza metodei valorii de tranzacție, în cazul în care, în conformitate cu procedura descrisă la alineatul (2), au îndoieli întemeiate că valoarea declarată nu reprezintă suma totală, plătită sau plătibilă, menționată la articolul 29 din cod.
(2) Atunci când autoritățile vamale au suspiciuni, precum cele descrise la alineatul (1), ele pot solicita informații suplimentare în conformitate cu articolul 178 alineatul (4). În cazul în care aceste îndoieli persistă, înainte de a lua o decizie finală, autoritățile vamale trebuie să informeze persoana în cauză, în scris, dacă se solicită acest lucru, cu privire la motivele pe care se întemeiază aceste îndoieli și să îi acorde acesteia un termen rezonabil de răspuns. Decizia finală și motivațiile acesteia sunt comunicate în scris persoanei interesate.”
10.
La articolul 313 alineatul (2) litera (e), între a treia și a patra liniuță se inserează următoarea liniuță:
„-
la bordul unei nave sosite dintr-o țară terță pe care mărfurile au fost transbordate de pe o altă navă sosită dintr-un port comunitar;”.
11.
Articolul 314 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În cazurile menționate la articolul 313 alineatul (2) literele (a), (b), (c) și (e), caracterul comunitar al mărfurilor se stabilește:
-
prin intermediul unuia din documentele prevăzute la articolele 315-318 sau
-
pe baza procedurilor prevăzute la articolele 319-323 sau
-
prin intermediul unui document însoțitor prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 2719/92.”;
(b)
la alineatul (2) litera (d), se adaugă următorul alineat:
„-
mărfurile transportate, după transbordare într-o țară terță, cu un alt mijloc de transport decât cel în care au fost inițial încărcate. În astfel de cazuri, noul document de transport este însoțit de un duplicat al documentului de transport original eliberat pentru transportul mărfurilor din statul membru din care se face expedierea către statul membru de destinație. Autoritățile vamale de la biroul de destinație, în cadrul cooperării administrative dintre statele membre, efectuează controale a posteriori având drept scop confruntarea datelor conținute în copia prezentată cu cele din documentul original.”
12.
La articolul 360, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care operațiunile de tranzit comunitar extern cuprinzând mărfuri care au făcut sau trebuie să facă obiectul unor informări speciale, în special în baza aplicării dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 1468/81 al Consiliului (8), prezintă riscuri crescute de fraudă, administrațiile vamale ale statelor membre, de acord cu Comisia, iau măsuri specifice în scopul de a interzice temporar utilizarea garanției globale.
13.
Articolul 361 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 361
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 360, nivelul garanției globale se determină după cum urmează:
1.
Cuantumul garanției se stabilește la cel puțin 30 % din drepturile vamale și alte impuneri care trebuie plătite în conformitate cu procedurile prevăzute la punctul 4.
2.
Garanția globală se fixează la un nivel egal cu cuantumul total al drepturilor vamale și al altor impuneri care trebuie plătite în conformitate cu dispozițiile de la punctul 4, atunci când se urmărește acoperirea operațiunilor de tranzit comunitar extern referitoare la mărfurile:
-
care au făcut obiectul unei informări speciale ale Comisiei privind operațiunile de tranzit care prezintă risc sporit de fraudă, în conformitate în special cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 1468/81 și
-
care au făcut obiectul unei comunicări a Comisiei către statele membre, după efectuarea unei examinări de către Comitet în conformitate cu articolul 248 din cod.
Cu toate acestea, autoritățile vamale pot stabili cuantumul garanției la 50 % din valoarea drepturilor vamale și a altor impuneri exigibile pentru persoanele:
-
care sunt stabilite pe teritoriul statului membru în care se constituie garanția;
-
care folosesc în mod regulat sistemul de tranzit comunitar;
-
a căror situație financiară le permite să își onoreze angajamentele și
-
care nu au săvârșit nici o încălcare gravă a legislației vamale și fiscale.
În cazul în care se aplică al doilea paragraf, biroul de garanție completează rubrica 7 din certificatul de garanție, prevăzut la articolul 362 alineatul (3), cu una din următoarele indicații:
-
«aplicación del segundo párrafo del punto 2 del artículo 361 del Reglamento (CEE) No 2454/93»;
-
«anvendelse af Artikel 361, nr. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 2454/93»;
-
«Anwendung von Artikel 361, Nummer 2, zweiter Unterabsatz der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93»;
-
«εφαρμογή του άρθρου 361, σημείο 2, δεύτερο εδάφιο, του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93»;
-
«application of the second subparagraph of Article 361 (2) of Regulation (EEC) No 2454/93»;
-
«application de l'article 361, point 2, deuxième alinéa du règlement (CEE) no 2454/93»;
-
«applicazione dell'articolo 361, punto 2, secondo comma del regolamento (CEE) n. 2454/93»;
-
«toepassing artikel 361, punt 2, tweede alinea, van Verordening (EEG) nr. 2454/93»;
-
«aplicação do ponto 2, segundo parágrafo, do artigo 361 do Regulamento (CEE) n.o 2454/93».
3.
În cazul în care declarația de tranzit comunitar cuprinde alte mărfuri în afara celor care intră în domeniul de aplicare al alineatului (2), se aplică dispozițiile referitoare la cuantumul garanției globale ca și cum cele două categorii de mărfuri ar face obiectul unor declarații distincte.
Cu toate acestea, nu se ține seama de prezența mărfurilor din oricare din cele două categorii în cazul în care valoarea sau cantitatea acestora este relativ nesemnificativă.
4.
În scopul aplicării prezentului articol, biroul de garanții efectuează o evaluare pe parcursul unei săptămâni privind:
-
expedițiile efectuate;
-
drepturile vamale și alte impuneri plătibile, ținând seama de nivelul cel mai ridicat de impunere într-una din țările în cauză.
Această evaluare se efectuează pe baza evidențelor comerciale și contabile ale persoanei interesate referitoare la mărfurile transportate în cursul anului precedent, cuantumul obținut astfel împărțindu-se apoi la 52.
În cazul comercianților noi în acest tip de operațiuni, biroul de garanții, în colaborare cu persoana interesată, estimează cantitatea, valoarea și impunerile aplicabile mărfurilor care se transportă în decursul unei perioade date, pe baza datelor deja existente. Prin extrapolare, biroul de garanții stabilește valoarea probabilă și taxele aferente mărfurilor transportate în decurs de o săptămână.
Biroul de garanție trebuie să efectueze anual o analiză a cuantumului garanției globale, în special pe baza informațiilor primite de la birourile de plecare și, după caz, ajustează acest cuantum.
5.
Comisia publică, atunci când este necesar, dar cel puțin o dată pe an, lista mărfurilor cărora li se aplică dispozițiile alineatului (2) în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, seria C.
Comisia stabilește periodic, dar cel puțin o dată pe an, după examinarea efectuată de către Comitet, în conformitate cu articolul 248 din cod, dacă trebuie continuate sau nu măsurile luate în conformitate cu alineatul (2).”
14.
Articolul 368 se modifică după cum urmează:
(a)
Alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazul în care, din cauza circumstanțelor specifice, un transport de mărfuri prezintă riscuri sporite și, din acest motiv, garanția de 7 000 ECU este evident insuficientă, biroul de plecare solicită o garanție cerută cu o valoare mai mare în multipli de 7 000 ECU în scopul garantării drepturilor vamale și a altor impuneri aferente cantității totale de mărfuri ce urmează a fi expediată.
În special, se consideră că o operațiune de transport prezintă risc sporit atunci când implică mărfuri cărora li se aplică dispozițiile articolului 360 sau ale articolului 361 alineatul (2), în ceea ce privește utilizarea garanției globale.”
(b)
Primul paragraf al alineatului (3) se înlocuiește cu următorul text:
„De asemenea, transportul de mărfuri enumerate în anexa 52 conduce la creșterea cuantumului garanției forfetare atunci când cantitatea mărfurilor transportate depășește cantitatea corespunzătoare sumei forfetare de 7 000 ECU.”
15.
La articolul 510 se inserează următorul alineat (3):
„(3) Fără a aduce atingere derogărilor prevăzute la anexa 69a, nu este autorizată vânzarea cu amănuntul în incinta, zona de depozitare sau în alte spații definite ale unui antrepozit vamal. Această interdicție se aplică și mărfurilor plasate sub regim de antrepozit vamal într-un antrepozit de tip E.”
16.
Articolul 522 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 522
(1) Manevrele uzuale de manipulare menționate la articolul 109 alineatul (4) din cod sunt cele definite în anexa 69.
(2) La cererea declarantului, în cazurile în care se aplică articolul 112 alineatul (2) din cod, se poate elibera fișa de informații INF 8 atunci când mărfurilor plasate sub regimul de antrepozit vamal și care au fost supuse unei forme uzuale de manipulare li se atribuie alte destinații vamale.
Fișa de informații INF 8 se completează în două exemplare (un original și o copie) pe un formular conform cu modelul și dispozițiile din anexa 70.
Fișa de informații INF 8 are rolul de a stabili elementele de impozitare care trebuie luate în considerare.
În acest scop, biroul de supraveghere furnizează informațiile cerute în rubricile 11, 12 și 13, vizează rubrica 15 și returnează originalul fișei de informații INF 8 declarantului.”
17.
Articolul 523 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Cererile de autorizare a efectuării manevrelor uzuale de manipulare trebuie să furnizeze toate datele necesare pentru aplicarea dispozițiilor care reglementează regimul de antrepozit vamal.
În cazul aprobării cererii, biroul de supraveghere acordă autorizația prin vizarea și ștampilarea cererii. În acest caz articolul 502 se aplică mutatis mutandis.”
18.
Articolul 526 alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) În cazul în care mărfurile care trebuie transferate au făcut obiectul unor manevre uzuale de manipulare și se aplică articolul 112 alineatul (2) din cod, documentul menționat la alineatul (1) precizează natura, valoarea în vamă și cantitatea mărfurilor transferate care ar fi luate în considerare în eventualitatea contractării unei datorii vamale, dacă mărfurile respective nu ar fi fost supuse manipulărilor amintite.”
19.
Articolul 676 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 676
(1) În sensul articolului 674 alineatul (4) litera (a), prin «instituții autorizate» se înțelege, în ceea ce privește materialele didactice, instituțiile de învățământ sau de formare profesională, de stat sau particulare, care au în esență un caracter nonprofit și au fost autorizate de către autoritățile competente ale statului membru care a eliberat autorizația de a primi materiale didactice în regim de admitere temporară.
(2) În sensul articolului 674 alineatul (4) litera (a), prin «instituții autorizate» se înțelege, în ceea ce privește echipamentele științifice, instituțiile științifice sau de învățământ, de stat sau particulare, care au în esență un caracter nonprofit și au fost autorizate de către autoritățile competente ale statului membru care a eliberat autorizația de a primi echipamente științifice în regim de admitere temporară.”
20.
Articolul 683 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 683
Regimul de admitere temporară cu scutire totală de drepturi de import se acordă pentru:
(a)
filmele cinematografice, impresionate și developate, pozitive, și alte suporturi de imagine înregistrate destinate vizionării anterior comercializării;
(b)
filmele, benzile magnetice, filmele magnetizate și alte suporturi de sunet sau de imagine, pe care urmează a fi înregistrată coloana sonoră sau care urmează a fi dublate sau reproduse;
(c)
filme cu caracter demonstrativ în care este prezentată natura sau modul de funcționare a(l) echipamentelor sau a(l) produselor fabricate în alte țări, cu condiția să nu fie destinate unei proiecții publice contra cost;
(d)
suporturile de date, înregistrate, trimise cu titlu gratuit pentru a fi utilizate în prelucrarea automată a datelor;
(e)
articole (inclusiv vehicule) care, prin natura lor, nu sunt utilizabile decât pentru reclama anumitor produse sau pentru publicitate într-un anume scop.”
21.
Articolul 694 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) La eliberarea autorizației, autoritățile vamale desemnate specifică intervalul în care mărfurilor importate trebuie să li se atribuie o destinație vamală, ținând seama de termenele prevăzute la articolul 140 alineatul (2) din cod și la articolele 674, 679, 681, 682 și 684, precum și de intervalul necesar pentru realizarea obiectivului admiterii temporare.”
22.
Articolul 698 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Atunci când este implicat un cuantum ridicat al drepturilor de import și ale altor impuneri, alineatul (1) nu se aplică în ceea ce privește efectele personale și mărfurile importate în scopuri sportive.”
23.
Articolul 709 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Alineatul (1) nu se aplică în cazul punerii în liberă circulație a mărfurilor care au fost plasate în prealabil sub regim de admitere temporară în conformitate cu articolele 673, 678, 682 și 684a sau atunci când cuantumul dobânzilor compensatorii, calculate în conformitate cu alineatul (3), un depășește 20 ECU pentru fiecare declarație de punere în liberă circulație a mărfurilor.”
24.
Articolul 710a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 710a
În cazul punerii în liberă circulație a mărfurilor într-un alt stat membru decât cel în care au fost plasate sub regim, statul membru respectiv va colecta drepturile de import ținând seama de drepturile care sunt menționate în fișa de informații INF 6 prevăzută la articolul 715 alineatul (3), în conformitate cu indicațiile corespunzătoare.”
25.
Se inserează următorul articol 711a:
„Articolul 711a
În cazul în care se aplică articolul 90 din cod, autoritățile competente care aprobă acest transfer adnotează autorizația în consecință.
Un astfel de transfer duce la încheierea regimului în ceea ce îl privește pe titularul anterior.”
26.
Articolul 793 se modifică după cum urmează:
(a)
primul paragraf al alineatului (3) se înlocuiește cu următorul text:
„Biroul vamal de ieșire se asigură că mărfurile prezentate corespund celor declarate și supraveghează plecarea lor fizică. În cazul în care declarantul înscrie mențiunea «RET- EXP» în rubrica 44 sau își exprimă în alt mod intenția de a-i fi returnat exemplarul nr. 3, biroul amintit certifică plecarea fizică a mărfurilor printr-o viză aplicată pe versoul exemplarului nr. 3, pe care îl înmânează persoanei care l-a prezentat sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, unui intermediar menționat în rubrica 50 și stabilit în circumscripția biroului de ieșire, în vederea restituirii acestuia către declarant. Viza constă dintr-o ștampilă pe care figurează denumirea biroului și data.”;
(b)
se inserează următorul alineat (6a):
„(6a) În cazul în care mărfuri aflate sub regim cu suspendarea accizelor sunt trimise într-o țară terță cu un document însoțitor prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 2719/92, biroul vamal de export vizează exemplarul nr. 3 al documentului administrativ unic în conformitate cu alineatul (3) și îl restituie declarantului după completarea cu roșu a cuvântului «export» și aplicarea ștampilei menționate la alineatul (3) pe toate exemplarele documentului însoțitor.
Pe exemplarul nr. 3 al documentului administrativ unic se face trimitere la documentul însoțitor și vice-versa.
Biroul vamal de ieșire supraveghează plecarea fizică a mărfurilor și restituie exemplarul documentului însoțitor în conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului (9).
În cazul în care se aplică alineatul (4), adnotările se completează pe documentul de accizare însoțitor.
27.
Articolul 817 alineatul (3) se modifică după cum urmează:
(a)
litera (f) se înlocuiește cu următorul text:
„(f)
în cazul în care introducerea mărfurilor într-o zonă liberă sau într-un antrepozit liber duce la încheierea unui regim de perfecționare activă sau de admitere temporară sau a unui regim de tranzit comunitar extern care, la rândul său, a avut rolul de a încheia unul din aceste regimuri, mențiunile prevăzute respectiv la:
-
articolul 610 alineatul (1) și articolul 644 alineatul (1),
-
articolul 711;”
(b)
litera (g) se elimină.
28.
Articolul 818 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 818
(1) Manevrele uzuale de manipulare menționate la articolul 173 primul paragraf litera (b) din cod sunt cele definite în anexa 69.
(2) La cererea declarantului, în cazul în care se aplică articolul 178 alineatul (2) din cod, se poate elibera fișa de informații INF 8 atunci când mărfurile plasate într-o zonă liberă sau într-un antrepozit liber, care au fost supuse manevrelor uzuale de manipulare, sunt declarate pentru destinații vamale.
Fișa de informații INF 8 se completează în două exemplare (un original și o copie) pe un formular care este conform cu modelul și dispozițiile care figurează în anexa 70.
Fișa de informații INF 8 poate fi utilizată pentru determinarea elementelor de impozitare care trebuie luate în calcul.
În acest scop, biroul de supraveghere furnizează informațiile menționate în rubricile 11, 12 și 13, vizează rubrica 15 și returnează declarantului originalul fișei de informații INF 8.”
29.
La articolul 900 alineatul (1) se adaugă următoarea literă (o):
„(o)
datoria vamală a fost contractată altfel decât în baza articolului 201 din cod și persoana interesată poate să prezinte un certificat de origine, un certificat de circulație, un document de tranzit comunitar intern sau orice alt document adecvat care atestă că, dacă mărfurile importate ar fi fost declarate în vederea punerii în liberă circulație, ar fi fost eligibile pentru un tratament comunitar sau un tratament tarifar preferențial, cu condiția să fi fost îndeplinite celelalte condiții menționate în articolul 890.”
30.
Al treilea paragraf al articolului 915 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 791 alineatul (2) încetează să se aplice de la 1 ianuarie 1996.”
31.
Anexa 14 se înlocuiește cu anexa 1 la prezentul regulament.
32.
Anexa 15 se modifică după cum urmează:
(a)
nota de subsol (1) de la paginile 273 și 274 se înlocuiește cu următorul text:
„(1) A se vedea nota introductivă 7 din anexa 14.”;
(b)
nota de subsol (3) de la pagina 276 se înlocuiește cu următorul text:
„(3) A se vedea nota introductivă 7 din anexa 14.”;
(c)
„la pagina 286 se inserează următoarea dispoziție referitoare la produsele de la codul 6217:
(1)
(2)
(3)
ex 6217
Întărituri pentru gulere și manșete, croite
Fabricare în care:
-
toate materialele utilizate trebuie clasificate la alte poziții tarifare decât produsul
și
-
valoarea tuturor materialelor utilizate nu trebuie să depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.”
33.
Anexa 19 se modifică după cum urmează:
(a)
nota de subsol (1) de la paginile 331-337 se înlocuiește cu următorul text:
„(1)
Pentru condițiile speciale referitoare la produsele confecționate dintr-o combinație de materiale textile, a se vedea nota introductivă 5 din anexa 14.”;
(b)
nota de subsol (2) de la pagina 336 se înlocuiește cu următorul text:
„(2)
A se vedea nota introductivă 6 din anexa 14.”;
(c)
nota de subsol (3) de la pagina 337 se înlocuiește cu următorul text:
„(3)
A se vedea nota introductivă 6 din anexa 14.”
34.
Anexa 20 se modifică după cum urmează:
(a)
nota de subsol (1) de la paginile 363, 364 și 367 se înlocuiește cu următorul text:
„(1)
A se vedea nota introductivă 7 din anexa 14.”;
(b)
nota de subsol (1) de la paginile 372-376 și de la pagina 378, precum și nota de subsol (2) de la pagina 377 se înlocuiesc cu următorul text:
„Pentru condițiile speciale referitoare la produsele confecționate dintr-o combinație de materiale textile, a se vedea nota introductivă 5 din anexa 14.”;
(c)
nota de subsol (1) de la paginile 377 și 379 se înlocuiește cu următorul text:
„(1)
A se vedea nota introductivă 6 din anexa 14.”;
(d)
ultima parte a notei de subsol (2) de la pagina 378 se înlocuiește cu următorul text:
„A se vedea nota introductivă 6 din anexa 14.”;
(e)
nota de subsol (3) de la pagina 378 se înlocuiește cu următorul text:
„(3)
A se vedea nota introductivă 6 din anexa 14.”
35.
Anexele 31, 32, 33, 34 și 38 se modifică în conformitate cu anexa 2 la prezentul regulament.
36.
Anexa 37 se modifică după cum urmează:
(a)
la titlul I secțiunea B punctul 1 prima liniuță se inserează cifra „50”;
(b)
la titlul II secțiunea A punctul 50 se adaugă următorul alineat:
„Pentru operațiunile de export, declarantul sau reprezentantul acestuia pot indica numele și adresa unui intermediar stabilit în zona de competență a biroului de ieșire, căruia să i se poată restitui exemplarul nr. 3 vizat de biroul amintit.”
37.
Anexa 53 se elimină.
38.
Anexa 69 se înlocuiește cu anexa 3 la prezentul regulament.
39.
Se inserează anexa 69a care figurează în anexa 4 la prezentul regulament.
40.
Anexa 96 se înlocuiește cu textul anexei 5 la prezentul regulament.
41.
În Anexa 108, textul care urmează după „REGATUL UNIT” se înlocuiește cu următorul text:
„Birmingham Airport Free Zone
Humberside Free Zone (Hull)
Liverpool Free Zone
Prestwick Airport Free Zone (Scotland)
Ronaldsway Airport Free Zone (Isle of Man)
Southampton Free Zone
Port of Tilbury Free Zone.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 1 alineatul (9) se aplică de la 1 ianuarie 1995.
Autorizațiile existente eliberate în condiții incompatibile cu articolul 1 alineatul (15) pot rămâne în vigoare pentru o perioadă nu mai mare de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 1 alineatul (29) se aplică de la 1 ianuarie 1994.
Articolul 1 alineatul (35) se aplică de la 1 ianuarie 1996. Noul model de formular se poate utiliza imediat după intrarea în vigoare a prezentului regulament. Formularele utilizate înainte de această dată se vor putea utiliza până la epuizarea stocurilor, dar numai până la 31 decembrie 1996.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 1994.