REGULAMENTUL (CE) NR. 1224/2009 AL CONSILIULUI
din 20 noiembrie 2009
de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 şi de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 şi (CE) nr. 1966/2006
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 37,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (2),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
având în vedere avizul Autorităţii Europene pentru Protecţia Datelor (4),
întrucât:
(1)
Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului, astfel cum este prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea şi exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (5) este acela de a asigura o exploatare a resurselor acvatice vii care să ofere condiţii economice, de mediu şi sociale durabile.
(2)
Dat fiind faptul că succesul politicii comune în domeniul pescuitului presupune punerea în aplicare a unui sistem eficient de control, măsurile prevăzute de prezentul regulament vizează instituirea unui sistem comunitar de control, inspecţie şi asigurare a respectării normelor, cu o abordare globală şi integrată în conformitate cu principiul proporţionalităţii, astfel încât să se garanteze respectarea tuturor normelor politicii comune în domeniul pescuitului, în scopul unei exploatări durabile a resurselor acvatice vii prin acoperirea tuturor dimensiunilor acestei politici.
(3)
Experienţa dobândită în urma aplicării Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului (6) a arătat că sistemul actual de control nu mai este suficient pentru a asigura respectarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(4)
Dispoziţiile actuale în materie de control sunt cuprinse într-un număr mare de texte juridice complexe şi care se suprapun. Unele părţi ale sistemului de control sunt puse în aplicare inadecvat de către statele membre, ceea ce determină adoptarea de măsuri insuficiente şi divergente ca răspuns la încălcările normelor politicii comune în domeniul pescuitului, subminând astfel crearea unui cadru echitabil în care pescarii din întreaga Comunitate să îşi desfăşoare activitatea. În consecinţă, regimul existent şi toate obligaţiile conţinute în acesta ar trebui să fie consolidate, raţionalizate şi simplificate, în special prin reducerea dublei reglementări şi a sarcinilor administrative.
(5)
Având în vedere amploarea diminuării resurselor acvatice marine, este vitală adoptarea de către Comunitate a măsurilor necesare de dezvoltare a unei culturi a respectării de către toţi operatorii a normelor politicii comune în domeniul pescuitului şi a obiectivelor stabilite de Reuniunea mondială la nivel înalt privind dezvoltarea durabilă din 2002, precum şi de Strategia pentru dezvoltare durabilă a Consiliului European. Pentru îndeplinirea acestui obiectiv, normele de control, inspecţie şi asigurare a respectării măsurilor privind conservarea şi gestionarea resurselor, a măsurilor structurale şi a celor privind organizarea comună a pieţei ar trebui să fie sprijinite, armonizate şi consolidate.
(6)
Dat fiind faptul că Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea şi eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat şi nereglementat (7) obligă statele membre să adopte măsuri corespunzătoare pentru a asigura eficienţa combaterii pescuitului ilegal, nedeclarat şi nereglementat („INN”) şi a activităţilor asociate acestuia şi dat fiind faptul că Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 privind autorizaţiile pentru activităţi de pescuit ale navelor de pescuit comunitare în afara apelor comunitare şi accesul navelor ţărilor terţe în apele comunitare (8) stabileşte dispoziţii privind autorizaţiile acordate navelor de pescuit comunitare în vederea angajării în activităţi de pescuit în afara apelor comunitare şi autorizaţiile acordate navelor de pescuit din ţări terţe în vederea angajării în activităţi de pescuit în apele comunitare, prezentul regulament ar trebui să fie complementar regulamentelor respective şi să garanteze absenţa oricărei discriminări între resortisanţii statelor membre şi cei ai ţărilor terţe.
(7)
Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere nici dispoziţiilor speciale cuprinse în acorduri internaţionale sau aplicabile în cadrul organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului şi nici dispoziţiilor naţionale de control care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dar depăşesc dispoziţiile sale minime, cu condiţia ca astfel de dispoziţii naţionale să fie în conformitate cu legislaţia comunitară.
(8)
Tehnologiile moderne, precum sistemul de monitorizare a navelor, sistemul de detectare a navelor şi sistemul de identificare automată, ar trebui exploatate, întrucât acestea permit o monitorizare efectivă, verificări încrucişate sistematice şi automate într-o manieră rapidă şi facilitează procedurile administrative atât pentru autorităţile naţionale, cât şi pentru operatori, permiţând astfel analize de risc prompte şi evaluări globale ale tuturor informaţiilor pertinente privind controlul. Sistemul de control ar trebui, prin urmare, să permită statelor membre să combine utilizarea diferitelor instrumente de control pentru a asigura cea mai eficientă metodă de control.
(9)
Este necesară introducerea unei abordări noi, comune cu privire la controlul pescuitului, care să includă o monitorizare amplă a capturilor, în scopul asigurării unui cadru echitabil în sectorul pescuitului, care să ţină cont de diferenţele existente între segmentele flotei. În acest scop, ar trebui stabilite criterii comune pentru implementarea controlului pescuitului şi, în special, a unor proceduri de inspecţie standardizate şi coordonate pe mare, pe uscat şi în lanţul de comercializare. Ca parte a noii abordări, ar trebui clarificate responsabilităţile statelor membre, ale Comisiei şi ale Agenţiei Comunitare pentru Controlul Pescuitului.
(10)
Gestionarea resurselor piscicole la nivel comunitar se bazează în special pe capturile totale admisibile (TAC), pe cote, pe regimuri de gestionare a efortului de pescuit şi pe măsuri tehnice. Ar trebui luate măsuri adecvate pentru a asigura adoptarea de către statele membre a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a acestor măsuri de gestionare într-o manieră eficientă.
(11)
Activităţile şi metodele de control ar trebui să se bazeze pe gestionarea riscurilor, prin utilizarea de către statele membre a procedurilor de control încrucişat într-o manieră sistematică şi cuprinzătoare. De asemenea, este necesar schimbul de informaţii între statele membre.
(12)
Cooperarea şi coordonarea între statele membre, Comisie şi Agenţia Comunitară pentru Controlul Pescuitului ar trebui să fie intensificate în scopul promovării respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(13)
Pentru a se asigura faptul că activităţile de pescuit se desfăşoară numai cu respectarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului, aceste activităţi ar trebui să facă obiectul unei licenţe de pescuit şi, atunci când se aplică condiţii specifice, al unei autorizaţii de pescuit. De asemenea, ar trebui să se aplice norme privind marcarea şi identificarea vaselor de pescuit şi a uneltelor acestora.
(14)
Pentru asigurarea unui control eficient, statele membre ar trebui să utilizeze un sistem de monitorizare a navelor, iar navele de pescuit cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare ar trebui să fie echipate cu un dispozitiv care să permită statelor membre să le localizeze şi să le identifice automat. În plus, navele de pescuit ar trebui să fie echipate cu un sistem de identificare automată în conformitate cu Directiva 2002/59/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unui sistem comunitar de monitorizare şi informare privind traficul navelor maritime (9), iar statele membre ar trebui să utilizeze datele oferite de un astfel de sistem în scopul verificărilor încrucişate.
(15)
Ar trebui consolidată cooperarea între agenţiile comunitare şi între autorităţile statelor membre. În acest scop, ar trebui să fie posibilă transmiterea datelor provenite de la sistemul de monitorizare a navelor, de la sistemul de identificare automată şi de la sistemul de detectare a navelor către agenţiile comunitare şi autorităţile competente ale statelor membre angajate în operaţiuni de supraveghere în scopul siguranţei şi securităţii maritime, efectuării controalelor la frontieră, protejării mediului marin şi asigurării respectării legii în general.
(16)
Consiliul ar trebui să decidă privind utilizarea pe viitor a dispozitivelor de monitorizare electronică şi a instrumentelor de trasabilitate, cum ar fi analiza genetică şi alte tehnologii de control al pescuitului, dacă aceste tehnologii duc la o mai bună respectare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor.
(17)
Statele membre ar trebui să monitorizeze activităţile propriilor nave de pescuit în interiorul şi în afara apelor comunitare. Pentru a facilita o monitorizare eficientă, comandanţii navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 10 metri sau mai mare ar trebui să aibă obligaţia de a ţine un jurnal de pescuit şi de a transmite declaraţii de debarcare şi de transbordare. Pentru a utiliza tehnologiile moderne, pentru navele cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare, jurnalul de pescuit ar trebui să fie în format electronic, iar declaraţiile de debarcare şi de transbordare ar trebui să fie transmise în formă electronică.
(18)
Informaţiile conţinute în jurnalele de pescuit ale navelor de pescuit ar trebui să fie verificate în momentul debarcării. În consecinţă, persoanelor implicate în debarcarea şi comercializarea peştelui şi a produselor pescăreşti ar trebui să li se solicite declararea cantităţilor debarcate, transbordate, oferite spre comercializare sau achiziţionate.
(19)
În cazul navelor mici de pescuit, cu o lungime totală mai mică de 10 metri, obligaţia de a menţine un jurnal de pescuit sau de a completa o declaraţie de debarcare ar constitui o sarcină disproporţionată comparativ cu capacitatea de pescuit a acestora. În scopul asigurării unui nivel adecvat de control asupra acestor nave, statele membre ar trebui să le monitorizeze activităţile prin punerea în aplicare a unui plan de sondaj.
(20)
Transbordările pe mare se sustrag oricărui control corespunzător efectuat de către statele de pavilion sau costiere şi constituie, prin urmare, un posibil mod prin care operatorii transportă capturi ilegale. Pentru îmbunătăţirea activităţii de control, operaţiunile de transbordare în Comunitate ar trebui să fie autorizate doar în porturi desemnate.
(21)
Autorităţile din statele membre ar trebui să aibă capacitatea de a monitoriza debarcările în propriile porturi. În acest sens, navele de pescuit care pescuiesc din stocuri supuse unui plan multianual, care au obligaţia de a înregistra electronic date în jurnalul de pescuit, ar trebui să fie obligate să notifice în prealabil autorităţilor respective intenţia de a debarca în porturile acestora. Ar trebui să li se permită statelor membre să refuze accesul dacă informaţiile solicitate nu sunt complete.
(22)
Întrucât gestionarea resurselor piscicole se bazează pe posibilităţile de pescuit, ar trebui să se asigure înregistrarea corectă a capturilor şi a efortului depus şi scăderea acesora din cotele şi efortul alocat statului membru de pavilion. Pescuitul ar trebui oprit dacă cota sau efortul alocat s-a epuizat.
(23)
Având în vedere cerinţele de capacitate aplicabile la flota de pescuit comunitară prevăzute la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, în Regulamentul (CE) nr. 639/2004 al Consiliului din 30 martie 2004 privind gestionarea flotelor de pescuit înregistrate în regiunile ultraperiferice ale Comunităţii (10), în Regulamentul (CE) nr. 1438/2003 al Comisiei din 12 august 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare a politicii comunitare în domeniul flotei definite la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului (11) şi în Regulamentul (CE) nr. 2104/2004 al Comisiei din 9 decembrie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 639/2004 al Consiliului (12), se recomandă introducerea de instrumente pentru controlul capacităţii flotei care ar trebui să includă monitorizarea puterii motorului şi a utilizării uneltelor de pescuit. Din acest motiv, statele membre ar trebui să adopte măsuri care să garanteze că capacitatea totală a licenţelor de pescuit nu depăşeşte nivelurile maxime de capacitate şi să se asigure că puterea de propulsie a motoarelor navelor de pescuit nu depăşeşte puterea certificată a motoarelor acelor nave de pescuit. În acest sens, statele membre ar trebui să certifice puterea de propulsie a motorului pentru navele de pescuit ale căror motoare au o putere de propulsie mai mare de 120 kW şi, de asemenea, ar trebui să verifice, pe baza unui plan de sondaj, concordanţa puterii motorului cu alte informaţii disponibile.
(24)
În cazul planurilor multianuale, ar trebui să se aplice măsuri speciale, ca o formă specială de protecţie a stocurilor vizate. Transbordarea capturilor de stocuri care fac obiectul unui plan multianual ar trebui permisă numai în porturi desemnate şi numai dacă acele capturi au fost cântărite.
(25)
Ar trebui să se prevadă dispoziţii speciale pentru a se utiliza numai uneltele admise şi pentru a se recupera uneltele pierdute.
(26)
Ar trebui să se aplice norme speciale pentru zonele în care pescuitul este restricţionat. Ar trebui clarificată procedura pentru introducerea şi suspendarea închiderilor în timp real ale zonelor de pescuit.
(27)
Deoarece pescuitul recreativ poate avea un impact semnificativ asupra resurselor piscicole, statele membre ar trebui să se asigure că acesta se desfăşoară într-un mod compatibil cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului. Pentru stocurile care fac obiectul unui plan de refacere, statele membre ar trebui să colecteze date privind capturile din pescuitul recreativ. În cazul în care acest pescuit are un impact semnificativ asupra resurselor, Consiliul ar trebui să aibă posibilitatea de a decide cu privire la măsuri specifice de gestionare.
(28)
În scopul instituirii unui regim de control complet, întregul lanţ de producţie şi comercializare ar trebui să fie acoperit de un astfel de regim. Acesta ar trebui să includă un sistem coerent de trasabilitate care să completeze dispoziţiile Regulamentului (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor şi a cerinţelor generale ale legislaţiei alimentare, de instituire a Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară şi de stabilire a procedurilor în domeniul siguranţei produselor alimentare (13), precum şi un control îmbunătăţit al organizaţiilor producătoare. Acesta ar trebui, de asemenea, să protejeze interesele consumatorilor prin furnizarea de informaţii privind denumirea comercială, metoda de producţie şi zona de capturare în toate etapele comercializării, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2065/2001 al Comisiei din 22 octombrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului privind informarea consumatorilor cu privire la produsele pescăreşti şi de acvacultură (14). Acesta ar trebui să asigure monitorizarea organizaţiilor producătoare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2508/2000 al Comisiei din 15 noiembrie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului privind programele operaţionale din sectorul pescuitului (15).
(29)
Pentru a se asigura că toate capturile sunt controlate corespunzător, statele membre ar trebui să se asigure că toate produsele pescăreşti sunt comercializate sau înregistrate prima dată la un centru de vânzare prin licitaţie, la cumpărătorii înregistraţi sau la organizaţiile producătoare. Deoarece este necesară cunoaşterea greutăţii exacte a capturilor pentru a continua utilizarea cotelor, statele membre ar trebui să se asigure că toate produsele pescăreşti sunt cântărite, exceptând cazul în care sunt aplicate planuri de sondaj bazate pe o metodologie comună.
(30)
Pentru a urmări traseul capturii şi pentru a putea verifica coerenţa cu datele privind capturile, cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane autorizate de statele membre ar trebui să transmită note de vânzare. Dacă aceştia au o cifră de afaceri anuală pentru prima vânzare de produse pescăreşti mai mare de 200 000 EUR, notele de vânzare ar trebui transmise în format electronic.
(31)
În scopul asigurării respectării măsurilor comunitare comerciale şi de conservare, ar trebui să se adopte măsuri care să solicite ca toate produsele pescăreşti pentru care nu s-a transmis nici o notă de vânzare, nici o declaraţie de primire şi care sunt transportate către un alt loc decât cel de debarcare să fie însoţite de un document de transport care să le identifice natura, originea şi greutatea, cu excepţia cazului în care un document de transport a fost transmis electronic înainte de efectuarea transportului.
(32)
Statele membre ar trebui să efectueze controale regulate ale organizaţiilor producătoare, pentru a se asigura că acestea îndeplinesc cerinţele legale. Acestea ar trebui, de asemenea, să efectueze controale regulate cu privire la regimurile de preţ şi de intervenţie.
(33)
Statele membre ar trebui să desfăşoare activităţi de supraveghere în apele comunitare şi să adopte măsurile necesare dacă o reperare sau o detectare nu corespunde informaţiilor aflate la dispoziţia lor.
(34)
Conceptul şi sarcinile observatorilor însărcinaţi cu controlul ar trebui clarificate pentru viitoarele programe de observare cu rol de control. În acelaşi timp, ar trebui stabilite norme privind desfăşurarea inspecţiilor.
(35)
Pentru a asigura coerenţa şi eficacitatea acţiunilor în justiţie în cazul încălcărilor, ar trebui să existe dispoziţii care să permită ca rapoartele de inspecţie şi de supraveghere ale funcţionarilor Comisiei, ale inspectorilor comunitari şi ale funcţionarilor statelor membre să fie utilizate în acelaşi mod ca rapoartele naţionale. În acelaşi timp, statele membre ar trebui să înfiinţeze o bază de date electronică cuprinzând rapoartele de inspecţie şi de supraveghere ale funcţionarilor proprii.
(36)
Pentru a consolida nivelul comun de control în apele comunitare, ar trebui să se alcătuiască o listă a inspectorilor comunitari şi ar trebui să se clarifice sarcinile şi competenţele acestora. Din acelaşi motiv, ar trebui să fie posibile, în anumite condiţii, inspecţii ale navelor de pescuit în afara apelor statului membru responsabil cu inspecţia.
(37)
În cazul unei încălcări, ar trebui să se asigure faptul că se iau măsurile adecvate pentru a putea urmări încălcarea în mod eficient, indiferent de locul în care are loc încălcarea. În anumite cazuri de încălcări grave, ar trebui să existe o monitorizare sporită pentru a permite investigarea sa imediată. În această privinţă, statele membre ar trebui, de asemenea, să fie obligate să ia măsurile corespunzătoare în cazul în care o încălcare a fost descoperită de un inspector comunitar. În anumite condiţii, procedurile ar trebui să poată fi transferate în statul membru de pavilion sau în statul membru de cetăţenie al contravenientului.
(38)
Resortisanţii statelor membre ar trebui să fie descurajaţi de la încălcarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului. Deoarece măsurile luate în urma încălcării normelor în cauză diferă considerabil de la un stat membru la altul, generând astfel discriminare şi denaturări ale concurenţei între pescari, şi având în vedere faptul că absenţa sancţiunilor disuasive, proporţionale şi efective în anumite state membre reduce eficienţa controalelor, este necesară introducerea de sancţiuni administrative, în combinaţie cu un sistem de puncte pentru încălcările grave, care să constituie o măsură de descurajare reală.
(39)
Persistenţa unui număr mare de încălcări grave ale normelor politicii comune în domeniul pescuitului în apele comunitare sau de către operatori comunitari poate fi atribuită, într-o mare măsură, nivelului nedisuasiv al sancţiunilor pentru încălcări grave ale respectivelor norme prevăzute în legislaţia naţională. Această situaţie este agravată de discrepanţele existente la nivelul sancţiunilor prevăzute de statele membre, ceea ce încurajează operatorii ilegali să îşi desfăşoare activitatea în apele sau pe teritoriul statelor membre în care nivelul sancţiunilor este cel mai scăzut. Prin urmare, este necesară completarea nivelurilor maxime ale sancţiunilor pentru încălcări grave ale normelor politicii comune în domeniul pescuitului, astfel cum se prevede la articolul 44 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008, cu sancţiuni disuasive, ţinând seama de natura daunei, de valoarea produselor pescăreşti obţinute prin comiterea încălcării grave, de situaţia economică a contravenientului şi de orice recidivă. De asemenea, ar trebui stabilite măsuri imediate de asigurare a respectării legislaţiei, precum şi măsuri complementare.
(40)
Stabilirea unor sancţiuni ar trebui completată de un sistem de puncte pentru încălcările grave, pe baza căruia ar trebui să fie suspendată licenţa de pescuit, dacă a fost atribuit un anumit număr de puncte titularului unei licenţe de pescuit în urma impunerii unor sancţiuni pentru încălcări grave. Dacă licenţele de pescuit au fost suspendate de cinci ori pe baza acestui sistem, iar numărul respectiv de puncte a fost atribuit din nou, licenţele de pescuit ar trebui retrase definitiv. În acest context, statele membre ar trebui să introducă într-un registru naţional toate încălcările normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(41)
Pentru a garanta îndeplinirea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului, Comisia ar trebui să aibă capacitatea de a adopta măsuri corective efective; în acest scop, este necesară consolidarea capacităţii de management a Comisiei, precum şi a capacităţii acesteia de a interveni într-o manieră proporţională cu gradul de nerespectare al unui stat membru. Comisia ar trebui să fie împuternicită să efectueze inspecţii inopinate şi independente, în scopul verificării operaţiunilor de control desfăşurate de către autorităţile competente ale statelor membre.
(42)
În scopul protejării intereselor financiare ale Comunităţii şi al garantării interesului superior al conservării resurselor piscicole, asistenţa financiară acordată în cadrul Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul European pentru Pescuit (16) şi al Regulamentului (CE) nr. 861/2006 al Consiliului din 22 mai 2006 de stabilire a măsurilor financiare comunitare privind punerea în aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului şi în domeniul dreptului mării (17) ar trebui condiţionată de respectarea de către statele membre a obligaţiilor care le revin în domeniul controlului pescuitului şi de aceea suspendarea şi anularea asistenţei financiare ar trebui prevăzute în cazurile de punere în aplicare inadecvată de către statele membre a normelor PCP, ceea ce afectează eficienţa măsurilor finanţate.
(43)
Comisia ar trebui să aibă competenţele necesare pentru a închide o anumită zonă piscicolă atunci când se epuizează cota unui stat membru sau TAC. Comisia ar trebui, de asemenea, să fie împuternicită să deducă cote şi efortul alocat pentru a se asigura că limitările privind posibilităţile de pescuit sunt respectate pe deplin. De asemenea, Comisia ar trebui să aibă capacitatea de a adopta măsuri de urgenţă dacă există dovezi că activităţile de pescuit sau măsurile adoptate de un stat membru subminează măsurile de conservare şi de gestionare din cadrul planurilor de gestionare sau pun în pericol ecosistemul marin.
(44)
Ar trebui să se asigure schimbul de date în format electronic cu alte state membre şi cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta. Comisia sau organismul desemnat de aceasta ar trebui să aibă posibilitatea de a accesa în mod direct datele statelor membre în domeniul pescuitului, pentru a verifica dacă acestea îşi respectă obligaţiile şi pentru a interveni în cazurile în care sunt identificate neconcordanţe.
(45)
Pentru o mai bună comunicare, autorităţile competente ale statelor membre ar trebui să creeze pagini de internet care să ofere informaţii generale într-o parte accesibilă publicului şi informaţii operaţionale într-o parte securizată. De asemenea, ar trebui să se asigure că autorităţile competente ale statelor membre pentru punerea în aplicare a prezentului regulament cooperează între ele, cu Comisia şi cu organismul desemnat de aceasta, precum şi cu autorităţile competente ale ţărilor terţe.
(46)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei (18). Toate măsurile adoptate de Comisie în scopul punerii în aplicare a prezentului regulament ar trebui să respecte principiul proporţionalităţii.
(47)
Mandatul Agenţiei Comunitare pentru Controlul Pescuitului ar trebui adaptat şi extins pentru a sprijini punerea în aplicare uniformă a sistemului de control din cadrul politicii comune în domeniul pescuitului, pentru a asigura organizarea cooperării operaţionale, pentru a oferi asistenţă statelor membre şi pentru a-i permite acesteia să înfiinţeze o unitate de urgenţă pentru cazurile în care se identifică un risc serios pentru politica comună în domeniul pescuitului. De asemenea, aceasta ar trebui să aibă competenţa de a-şi asigura echipamentul necesar pentru aplicarea planurilor de desfăşurare comune şi pentru a coopera la punerea în aplicare a politicii maritime integrate a UE.
(48)
Datele colectate care fac obiectul schimburilor în cadrul prezentului regulament are trebui tratate în conformitate cu normele aplicabile privind confidenţialitatea. Directiva 95/46/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecţia persoanelor fizice în ceea ce priveşte prelucrarea datelor cu caracter personal şi libera circulaţie a acestor date (19) ar trebui să se aplice activităţilor de prelucrare a datelor cu caracter personal desfăşurate de către statele membre în aplicarea prezentului regulament. Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecţia persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituţiile şi organele comunitare şi privind libera circulaţie a acestor date (20) ar trebui să reglementeze activităţile de prelucrare a datelor cu caracter personal efectuate de către Comisie în aplicarea prezentului regulament.
(49)
În scopul armonizării legislaţiei comunitare cu prezentul regulament, anumite regulamente care cuprind dispoziţii privind controlul ar trebuie să fie modificate.
(50)
Deoarece prezentul regulament va stabili un regim de control nou şi cuprinzător, Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, Regulamentul (CE) nr. 1627/94 al Consiliului din 27 iunie 1994 de stabilire a dispoziţiilor generale privind permisele de pescuit speciale (21) şi Regulamentul (CE) nr. 1966/2006 al Consiliului din 21 decembrie 2006 privind înregistrarea şi comunicarea electronică a datelor referitoare la activităţile de pescuit şi dispozitivele de teledetecţie (22) ar trebui să fie abrogate.
(51)
Pentru a oferi statelor membre timpul necesar pentru a se adapta la unele dintre noile obligaţii stabilite prin prezentul regulament, este util să se amâne aplicarea anumitor dispoziţii până la o dată ulterioară,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
DISPOZIŢII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament instituie un sistem comunitar de control, inspecţie şi asigurare a respectării normelor (denumit în continuare „sistemul de control comunitar”), pentru a asigura conformitatea cu normele politicii comune în domeniul pescuitului.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică tuturor activităţilor reglementate de politica comună în domeniul pescuitului şi desfăşurate pe teritoriul statelor membre sau în apele comunitare sau de către nave de pescuit comunitare sau, fără a aduce atingere responsabilităţii principale a statului membru de pavilion, de către resortisanţi ai statelor membre.
(2) Activităţilor care se desfăşoară în apele maritime ale ţărilor şi teritoriilor de peste mări menţionate în anexa II la tratat li se aplică acelaşi regim ca şi celor care se desfăşoară în apele maritime ale ţărilor terţe.
Articolul 3
Raportul cu dispoziţiile naţionale şi internaţionale
(1) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere dispoziţiilor speciale conţinute în acordurile de pescuit încheiate între Comunitatea Europeană şi ţări terţe sau aplicabile în cadrul organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului sau în cadrul unor acorduri similare la care Comunitatea este parte contractantă sau parte cooperantă necontractantă.
(2) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere măsurilor naţionale de control care depăşesc dispoziţiile minime ale acestuia, cu condiţia ca acestea să respecte dispoziţiile legale comunitare şi să fie conforme cu politica comună în domeniul pescuitului. La solicitarea Comisiei, statele membre notifică măsurile de control în cauză.
Articolul 4
Definiţii
În sensul prezentului regulament, se aplică definiţiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. De asemenea, se aplică următoarele definiţii:
1.
„activitate de pescuit” înseamnă activităţile legate de localizarea peştelui, lansarea, fixarea, remorcarea şi tractarea uneltelor de pescuit, ridicarea capturii la bord, transbordarea, păstrarea la bord, prelucrarea la bord, transferul, plasarea în cuşti, îngrăşarea şi debarcarea peştelui şi a produselor pescăreşti;
2.
„normele politicii comune în domeniul pescuitului” înseamnă legislaţia comunitară privind conservarea, gestionarea şi exploatarea resurselor acvatice vii, acvacultura şi prelucrarea, transportul şi comercializarea produselor pescăreşti şi de acvacultură;
3.
„control” înseamnă monitorizare şi supraveghere;
4.
„inspecţie” înseamnă orice control efectuat de către funcţionari pentru a verifica respectarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului şi consemnat într-un raport de inspecţie;
5.
„supraveghere” înseamnă observarea activităţilor de pescuit pe baza reperării navelor de către navele de inspecţie sau de către aeronavele oficiale şi metode tehnice de detectare şi identificare;
6.
„funcţionar” înseamnă o persoană autorizată de o autoritate naţională, de Comisie sau de Agenţia Comunitară pentru Controlul Pescuitului în vederea realizării unei inspecţii;
7.
„inspectori comunitari” înseamnă funcţionari ai unui stat membru, ai Comisiei sau ai organismului desemnat de aceasta, ale căror nume figurează pe lista stabilită în conformitate cu articolul 79;
8.
„observator însărcinat cu controlul” înseamnă o persoană autorizată de o autoritate naţională să urmărească punerea în aplicare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului;
9.
„licenţă de pescuit” înseamnă un document oficial care conferă titularului său dreptul, astfel cum este determinat de normele naţionale, de a utiliza o anumită capacitate de pescuit în scopul exploatării comerciale a resurselor acvatice vii. Aceasta conţine cerinţele minime privind identificarea, caracteristicile tehnice şi echiparea unei nave de pescuit comunitare;
10.
„autorizaţie de pescuit” înseamnă o autorizaţie de pescuit eliberată pentru o navă de pescuit comunitară, pe lângă licenţa de pescuit, care o autorizează să desfăşoare activităţi specifice de pescuit pentru o perioadă specificată, într-o anumită zonă sau pentru o anumită zonă de pescuit în anumite condiţii;
11.
„sistem de identificare automată” înseamnă un sistem de identificare şi monitorizare a navelor, autonom şi permanent, prin care navele comunică pe cale electronică, atât navelor situate în apropiere, cât şi autorităţilor de pe uscat, date privind identificarea, poziţia, cursul şi viteza;
12.
„date din sistemul de monitorizare a navelor” înseamnă datele privind identificarea navelor de pescuit, poziţia geografică, data, ora, cursul şi viteza, transmise de dispozitive de urmărire prin satelit instalate la bordul navelor de pescuit către centrul de monitorizare a pescuitului din statul membru de pavilion;
13.
„sistem de detectare a navelor” înseamnă o tehnologie prin satelit de detectare de la distanţă care poate identifica navele şi le poate detecta poziţiile pe mare;
14.
„zonă în care pescuitul este restricţionat” înseamnă orice zonă marină aflată sub jurisdicţia unui stat membru care a fost definită de Consiliu şi în care activităţile de pescuit sunt fie restricţionate, fie interzise;
15.
„centru de monitorizare a pescuitului” înseamnă un centru operaţional înfiinţat de un stat membru de pavilion şi echipat cu tehnica de calcul şi programele care să le permită recepţionarea şi prelucrarea automată a datelor şi transmiterea electronică a datelor;
16.
„transbordare” înseamnă descărcarea parţială sau totală a produselor pescăreşti sau de acvacultură aflate la bordul unei nave, pe o altă navă;
17.
„risc” înseamnă un eveniment care ar putea avea loc şi ar putea constitui o încălcare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului;
18.
„gestionarea riscului” înseamnă identificarea sistematică a riscurilor şi punerea în aplicare a tuturor măsurilor necesare pentru a limita producerea acestora. Aceasta include activităţi precum colectarea de date şi informaţii, analizarea şi evaluarea riscurilor, elaborarea şi adoptarea de măsuri, precum şi monitorizarea şi revizuirea periodică a procesului şi rezultatelor sale, pe baza surselor şi strategiilor internaţionale, comunitare şi naţionale;
19.
„operator” înseamnă persoana fizică sau juridică care operează sau deţine o întreprindere care desfăşoară oricare dintre activităţile caracteristice etapelor lanţului de producţie, prelucrare, comercializare, distribuţie şi vânzare cu amănuntul a produselor pescăreşti şi de acvacultură;
20.
„lot” înseamnă o cantitate de produse pescăreşti şi de acvacultură dintr-o anumită specie prezentată în acelaşi mod şi care provine din aceeaşi zonă geografică relevantă şi de la aceeaşi navă de pescuit sau de la acelaşi grup de nave de pescuit sau din aceeaşi unitate de producţie de acvacultură;
21.
„prelucrare” înseamnă procesul prin care produsul a fost pregătit pentru prezentare. Aceasta include filetarea, ambalarea, punerea în conserve, congelarea, afumarea, sărarea, prepararea, murarea, uscarea sau pregătirea peştelui pentru comercializare în orice altă manieră;
22.
„debarcare” înseamnă descărcarea iniţială a oricărei cantităţi de produse pescăreşti de la bordul unei nave de pescuit pe uscat;
23.
„comerţ cu amănuntul” înseamnă manipularea şi/sau prelucrarea produselor din resurse acvatice vii şi depozitarea acestora la punctul de vânzare sau de livrare către consumatorul final şi include distribuţia;
24.
„planuri multianuale” înseamnă planurile de refacere menţionate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, planurile de gestionare prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, precum şi alte dispoziţii comunitare adoptate în temeiul articolului 37 din tratat, care prevăd măsuri specifice de gestionare pentru o durată de câţiva ani pentru anumite rezerve piscicole;
25.
„stat costier” înseamnă statul în porturile căruia sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia căruia se desfăşoară o activitate;
26.
„asigurarea respectării normelor” înseamnă orice măsuri adoptate pentru asigurarea conformităţii cu normele politicii comune în domeniul pescuitului;
27.
„puterea certificată a motorului” înseamnă puterea maximă continuă a motorului care poate fi obţinută la flanşa de ieşire a unui motor în conformitate cu certificatul emis de autorităţile statului membru sau de întreprinderile de clasificare sau de alţi operatori desemnaţi de acestea;
28.
„pescuit de agrement” înseamnă activităţi necomerciale de pescuit care exploatează resursele acvatice marine vii în scop recreativ, turistic sau sportiv;
29.
„relocalizare” înseamnă operaţiuni de pescuit în cadrul cărora întreaga captură sau o parte a acesteia este transferată sau mutată din uneltele de pescuit comune într-o navă sau din cala sau uneltele de pescuit ale unei nave de pescuit pentru a menţine în afara navei plasa, recipientul sau cuşca în care captura în viu este păstrată până la debarcare;
30.
„zonă geografică relevantă” înseamnă o zonă maritimă considerată unitară în scopul clasificării geografice în domeniul pescuitului, exprimată prin trimitere la o subzonă, diviziune sau subdiviziune FAO sau, după caz, la un dreptunghi statistic ICES, zona efortului de pescuit sau zona economică delimitată de coordonate geografice;
31.
„navă de pescuit” înseamnă orice navă echipată în vederea exploatării comerciale a resurselor acvatice vii;
32.
„posibilităţi de pescuit” înseamnă un drept legal de a pescui, cuantificat, exprimat în capturi şi/sau efort de pescuit.
TITLUL II
PRINCIPII GENERALE
Articolul 5
Principii generale
(1) Statele membre controlează activităţile desfăşurate de către orice persoană fizică sau juridică în sfera politicii comune în domeniul pescuitului pe teritoriul lor sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia lor, în special activităţile de pescuit, transbordare, transfer al peştelui în cuşti sau instalaţii de acvacultură, inclusiv instalaţii de îngrăşare, debarcare, import, transport, prelucrare, comercializare şi depozitare a produselor pescăreşti şi de acvacultură.
(2) Statele membre controlează, de asemenea, căile de acces la ape, resursele şi activităţile din afara apelor comunitare desfăşurate de către navele de pescuit comunitare care le arborează pavilionul şi, fără a aduce atingere responsabilităţii principale a statului membru de pavilion, de resortisanţii acestora.
(3) Statele membre adoptă măsuri adecvate, alocă resurse financiare, umane şi tehnice corespunzătoare şi creează structurile administrative şi tehnice necesare pentru asigurarea controlului, inspectării şi executării activităţilor desfăşurate în sfera politicii comune în domeniul pescuitului. Acestea pun la dispoziţia autorităţilor şi funcţionarilor lor competenţi toate mijloacele adecvate pentru a le permite să îşi exercite atribuţiile.
(4) Fiecare stat membru garantează că activităţile de control, inspecţie şi asigurare a respectării normelor se desfăşoară pe criterii nediscriminatorii în ceea ce priveşte sectoarele, navele şi persoanele, precum şi pe baza gestionării riscului.
(5) În fiecare stat membru, o autoritate unică coordonează activităţile de control ale tuturor autorităţilor naţionale de control. Aceasta este responsabilă, de asemenea, pentru coordonarea colectării, tratamentului şi certificării informaţiilor privind activităţile de pescuit şi pentru raportarea, cooperarea şi asigurarea transmiterii informaţiilor către Comisie, către Agenţia Comunitară pentru Controlul Pescuitului instituită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 768/2005 (23) către alte state membre şi, după caz, către ţări terţe.
(6) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 103, plata contribuţiilor de la Fondul European pentru Pescuit în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului şi a contribuţiilor financiare comunitare pentru măsurile menţionate la articolul 8 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 861/2006 este condiţionată de respectarea de către statele membre a obligaţiei de a asigura conformitatea cu şi respectarea normelor din cadrul politicii comune în domeniul pescuitului care sunt legate de măsurile finanţate sau au un efect asupra eficienţei acestora şi de a coordona şi menţine în acest scop un sistem eficace de control, inspecţie şi asigurare a respectării normelor.
(7) În conformitate cu responsabilităţile lor, Comisia şi statele membre garantează că obiectivele prezentului regulament sunt atinse în ceea ce priveşte gestionarea şi controlul asistenţei financiare comunitare.
TITLUL III
CONDIŢII GENERALE PENTRU ACCESUL LA APE ŞI RESURSE
Articolul 6
Licenţa de pescuit
(1) O navă de pescuit comunitară poate fi utilizată pentru exploatarea comercială a resurselor acvatice vii doar dacă deţine o licenţă de pescuit valabilă.
(2) Statul membru de pavilion garantează că informaţiile conţinute în licenţa de pescuit sunt exacte şi conforme cu cele conţinute în registrul comunitar al flotei de pescuit menţionat la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.
(3) Statul membru de pavilion suspendă temporar licenţa de pescuit a unei nave supuse unei imobilizări temporare decise de către statul membru respectiv sau căreia i-a fost suspendată autorizaţia de pescuit în conformitate cu articolul 45 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
(4) Statul membru de pavilion retrage permanent licenţa de pescuit a unei nave care face obiectul unei măsuri de ajustare a capacităţii prevăzute la articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 sau a cărei autorizaţie de pescuit a fost retrasă în conformitate cu articolul 45 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
(5) Statul membru de pavilion eliberează, gestionează şi retrage licenţa de pescuit în conformitate cu normele detaliate adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 7
Autorizaţia de pescuit
(1) O navă de pescuit comunitară care operează în apele comunitare este autorizată să desfăşoare activităţi de pescuit specifice doar în măsura în care acestea sunt menţionate într-o autorizaţie de pescuit valabilă în cazul în care pescuitul sau zonele de pescuit în care activităţile sunt autorizate fac obiectul:
(a)
unui regim de gestionare a efortului de pescuit;
(b)
unui plan multianual;
(c)
unei zone în care pescuitul este restricţionat;
(d)
pescuitului în scopuri ştiinţifice;
(e)
altor situaţii prevăzute în legislaţia comunitară.
(2) Atunci când un stat membru utilizează o anumită schemă naţională de autorizare a pescuitului, acesta transmite Comisiei, la solicitarea acesteia, un rezumat al informaţiilor conţinute în autorizaţia eliberată şi cifrele agregate conexe privind efortul de pescuit.
(3) Dacă statul membru de pavilion a adoptat dispoziţii naţionale sub forma unei scheme naţionale de autorizare a pescuitului pentru alocarea către nave individuale a posibilităţilor de pescuit care îi sunt disponibile, acesta transmite Comisiei, la solicitarea acesteia, informaţii privind navele de pescuit autorizate să desfăşoare activităţi de pescuit într-o anumită zonă de pescuit, în special cu privire la numărul de identificare externă, numele navelor de pescuit vizate şi posibilităţile de pescuit alocate fiecăreia dintre acestea.
(4) Nu se eliberează o autorizaţie de pescuit dacă nava de pescuit în cauză nu deţine o licenţă de pescuit obţinută în conformitate cu articolul 6 sau dacă licenţa de pescuit a acesteia a fost suspendată sau retrasă. O autorizaţie de pescuit se retrage automat dacă licenţa de pescuit a navei a fost retrasă permanent. Aceasta se suspendă dacă licenţa de pescuit a fost suspendată temporar.
(5) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 8
Marcarea uneltelor de pescuit
(1) Comandantul unei nave de pescuit respectă condiţiile şi restricţiile referitoare la marcarea şi identificarea navelor de pescuit şi a uneltelor acestora.
(2) Normele detaliate pentru marcarea şi identificarea navelor de pescuit şi a uneltelor acestora se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 9
Sistemul de monitorizare a navelor
(1) Statele membre operează un sistem de monitorizare a navelor prin satelit, pentru a asigura o monitorizare eficientă a activităţilor de pescuit ale navelor de pescuit care le abordează pavilionul, indiferent de poziţia navelor respective şi de activităţile de pescuit din apele acestora.
(2) Fără a aduce atingere dispoziţiilor specifice incluse în planurile multianuale, o navă de pescuit cu o lungime totală de cel puţin 12 metri asigură instalarea la bord a unui dispozitiv complet operaţional care permite navei să fie localizată şi identificată automat prin sistemul de monitorizare a navelor, prin transmiterea de date referitoare la poziţie la intervale regulate. Acesta permite, de asemenea, centrului de monitorizare a pescuitului din statul membru de pavilion să identifice nava de pescuit. Pentru navele de pescuit cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare, dar cu o lungime totală mai mică de 15 metri, prezentul articol se aplică începând de la 1 ianuarie 2012.
(3) În cazul în care o navă de pescuit se află în apele unui alt stat membru, statul membru de pavilion pune la dispoziţie datele sistemului de monitorizare a navelor referitoare la nava în cauză prin transmiterea automată către centrele de monitorizare a pescuitului aparţinând statelor membre costiere. De asemenea, datele sistemului de monitorizare a navelor se pun, pe bază de solicitare, la dispoziţia statelor membre în ale căror porturi îşi poate debarca captura o navă de pescuit sau în ale căror ape este probabil ca aceasta să îşi continue activităţile de pescuit.
(4) Dacă o navă de pescuit comunitară operează în apele unei ţări terţe sau în marea liberă, unde resursele piscicole sunt gestionate de către o organizaţie internaţională şi dacă acordul cu ţara terţă în cauză sau normele în vigoare ale organizaţiei internaţionale în cauză prevăd acest lucru, datele respective se pun de asemenea la dispoziţia ţării sau organizaţiei respective.
(5) Un stat membru poate scuti navele de pescuit comunitare cu lungime totală mai mică de 15 metri care arborează pavilionul acesteia de obligaţia de a echipa navele cu un sistem de monitorizare a navelor, dacă acestea:
(a)
operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion; sau
(b)
nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării şi cel al întoarcerii în port.
(6) La bordul navelor de pescuit ale ţărilor terţe cu o lungime totală de cel puţin 12 metri şi al navelor de pescuit auxiliare ale ţărilor terţe angajate în activităţi conexe activităţilor de pescuit care operează în apele comunitare se instalează un dispozitiv complet operaţional care permite localizarea şi identificarea automată a navei de către sistemul de monitorizare a navelor prin transmiterea informaţiilor despre poziţie la intervale regulate, într-o manieră similară celei adoptate de către navele comunitare.
(7) Statele membre stabilesc şi operează centre de monitorizare a pescuitului, care monitorizează activităţile şi efortul de pescuit. Centrul de monitorizare a pescuitului dintr-un anumit stat membru monitorizează navele de pescuit care le arborează pavilionul, oricare ar fi apele în care acestea operează sau portul în care se află, precum şi navele de pescuit comunitare care arborează pavilionul altor state membre şi navele de pescuit din ţări terţe cărora li se aplică un sistem de monitorizare a navelor, care operează în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia statului membru în cauză.
(8) Fiecare stat membru de pavilion numeşte autorităţile competente responsabile pentru centrul de monitorizare a pescuitului şi adoptă măsurile adecvate pentru a garanta că centrul său de monitorizare a pescuitului deţine resursele de personal adecvate şi tehnica de calcul şi programele care să le permită prelucrarea automată şi transmiterea electronică a datelor. Statele membre stabilesc proceduri de salvare şi recuperare a informaţiilor în cazul în care apar probleme tehnice. Statele membre pot exploata un centru comun de monitorizare a pescuitului.
(9) Un stat membru poate obliga sau autoriza orice nave de pescuit care le arborează pavilionul să se echipeze cu un sistem de monitorizare a navelor.
(10) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 10
Sistemul de identificare automată
(1) În conformitate cu anexa II partea I punctul 3 din Directiva 2002/59/CE, o navă de pescuit cu o lungime totală mai mare de 15 metri este echipată şi menţine în funcţiune un sistem de identificare automată care corespunde standardelor de performanţă elaborate de Organizaţia Maritimă Internaţională, în conformitate cu capitolul V Norma 19 secţiunea 2.4.5 din Convenţia SOLAS 1974.
(2) Alineatul (1) se aplică:
(a)
începând cu 31 mai 2014 pentru navele de pescuit comunitare cu o lungime totală de 15 metri sau mai mare, dar mai mică de 18 metri;
(b)
începând cu 31 mai 2013 pentru navele de pescuit comunitare cu o lungime totală de 18 metri sau mai mare, dar mai mică de 24 de metri;
(c)
începând cu 31 mai 2012 pentru navele de pescuit comunitare cu o lungime totală de 24 de metri sau mai mare, dar mai mică de 45 de metri.
(3) Statele membre pot utiliza datele provenite de la sistemul de identificare automată atunci când aceste date sunt disponibile, în scopul verificării încrucişate cu alte date disponibile în conformitate cu articolele 109 şi 110. În acest scop, statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că datele provenite de la sistemul de identificare automată pentru navele de pescuit care le arborează pavilioanele sunt puse la dispoziţia autorităţilor naţionale de control în domeniul pescuitului din statele respective.
Articolul 11
Sistemul de detectare a navelor
În cazul în care statele membre au dovezi clare referitoare la beneficiile în privinţa costurilor în raport cu mijloacele tradiţionale de control în detectarea navelor de pescuit, acestea utilizează un sistem de detectare a navelor care le permite să coroboreze poziţiile obţinute cu ajutorul imaginilor prin teledetecţie, transmise prin satelit sau prin alte sisteme echivalente, cu datele recepţionate de sistemul de monitorizare a navelor sau sistemul de identificare automată, în scopul stabilirii prezenţei navelor de pescuit în zonă. Statele membre garantează că centrele de monitorizare a pescuitului posedă capacitatea tehnică de a utiliza un sistem de detectare a navelor.
Articolul 12
Transmiterea datelor pentru operaţiuni de supraveghere
Datele provenite din sistemul de monitorizare a navelor, sistemul de identificare automată şi sistemul de detectare a navelor colectate în cadrul prezentului regulament pot fi transmise agenţiilor comunitare şi autorităţilor competente din statele membre angajate în operaţiuni de supraveghere în scopul siguranţei şi securităţii maritime, efectuării controalelor la frontieră, protejării mediului marin şi asigurării respectării legii în general.
Articolul 13
Noile tehnologii
(1) Consiliul poate decide, în temeiul articolului 37 din tratat, în privinţa obligaţiei de utilizare a dispozitivelor electronice de monitorizare şi a instrumentelor de trasabilitate, precum analiza genetică. În scopul evaluării tehnologiei care urmează a fi utilizată, statele membre, din proprie iniţiativă sau în colaborare cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta, desfăşoară, înainte de 1 iunie 2013, proiecte-pilot privind instrumentele de trasabilitate, precum analiza genetică.
(2) Consiliul poate decide, în temeiul articolului 37 din tratat, în privinţa introducerii altor noi tehnologii de control al pescuitului, în cazul în care tehnologiile respective conduc la o mai bună respectare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, într-o manieră eficientă din punct de vedere al costurilor.
TITLUL IV
CONTROLUL PESCUITULUI
CAPITOLUL I
Controlul utilizării posibilităţilor de pescuit
Secţiunea 1
Dispoziţii generale
Articolul 14
Completarea şi transmiterea jurnalului de pescuit
(1) Fără a aduce atingere dispoziţiilor specifice din planurile multianuale, comandanţii navelor comunitare de pescuit cu o lungime totală de 10 metri sau mai mare ţin un jurnal de pescuit privind operaţiunile lor, indicând în mod specific toate cantităţile din fiecare specie capturate şi stocate la bord care depăşesc 50 kg echivalent greutate în viu.
(2) Jurnalul de pescuit menţionat la alineatul (1) conţine în special următoarele informaţii:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit;
(b)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(c)
data capturilor;
(d)
data plecării din port şi data sosirii în port, precum şi durata ieşirii în larg;
(e)
tipul de unealtă, mărimea ochiurilor şi dimensiunea;
(f)
cantităţile estimate din fiecare specie în kilograme exprimate în echivalent greutate în viu sau, după caz, numărul de indivizi;
(g)
numărul de operaţiuni de pescuit.
(3) Marja de toleranţă permisă în estimările înregistrate în jurnalul de pescuit cu privire la cantităţile în kilograme de peşte păstrate la bord este de 10 % pentru toate speciile.
(4) Comandanţii navelor de pescuit comunitare înregistrează, de asemenea, în jurnalul de pescuit toate estimările de capturi aruncate înapoi în mare care depăşesc 50 kg echivalent greutate în viu pentru orice specie.
(5) În cadrul activităţilor de pescuit care fac obiectul unui regim comunitar de gestionare a efortului de pescuit, comandanţii navelor de pescuit comunitare înregistrează şi contabilizează în jurnalele de pescuit perioada petrecută într-o zonă, după cum urmează:
(a)
în privinţa uneltelor de pescuit remorcate:
(i)
intrarea şi ieşirea în şi din portul aflat în zona respectivă;
(ii)
fiecare intrare şi ieşire în şi din zonele maritime în care se aplică norme specifice privind accesul la ape şi resurse;
(iii)
captura păstrată la bord clasificată pe specii, în kilograme de greutate în viu, în momentul ieşirii din acea zonă sau înaintea intrării într-un port aflat în acea zonă;
(b)
în privinţa uneltelor de pescuit fixe:
(i)
intrarea şi ieşirea în şi din portul aflat în zona respectivă;
(ii)
fiecare intrare şi ieşire în şi din zonele maritime în care se aplică norme specifice privind accesul la ape şi resurse;
(iii)
data şi ora instalării şi reinstalării uneltelor de pescuit fixe în aceste zone;
(iv)
data şi ora finalizării operaţiunilor de pescuit cu utilizarea uneltelor de pescuit fixe;
(v)
captura păstrată la bord clasificată pe specii, în kilograme de greutate în viu, în momentul ieşirii din acea zonă sau înaintea intrării într-un port aflat în acea zonă.
(6) Comandanţii navelor de pescuit comunitare transmit informaţiile din jurnalul de pescuit în cel mai scurt timp posibil şi nu mai târziu de 48 de ore după debarcare:
(a)
propriului stat membru de pavilion; şi
(b)
dacă debarcarea a avut loc într-un port din alt stat membru, autorităţilor competente din statul membru al portului în cauză.
(7) Pentru a transforma greutatea peştelui stocat sau prelucrat în greutate de peşte în viu, comandanţii navelor de pescuit comunitare aplică un factor de conversie stabilit în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(8) Comandanţii navelor de pescuit din ţări terţe care operează în apele comunitare înregistrează informaţiile menţionate în prezentul articol într-o manieră similară cu cea a comandanţilor navelor de pescuit comunitare.
(9) Responsabilitatea pentru exactitatea datelor înregistrate în jurnalul de pescuit revine comandantului.
(10) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 15
Completarea electronică şi transmiterea datelor din jurnalul de pescuit
(1) Comandanţii unor nave de pescuit comunitare cu lungime totală de 12 metri sau mai mare înregistrează prin mijloace electronice informaţiile la care se face trimitere la articolul 14 şi le transmite prin mijloace electronice autorităţii competente din statul membru de pavilion cel puţin o dată pe zi.
(2) Comandanţii unor nave de pescuit comunitare cu lungime totală de 12 metri sau mai mare transmit informaţiile menţionate la articolul 14 la solicitarea autorităţii competente a statului membru de pavilion şi, în orice caz, acesta transmite datele relevante din jurnalul de pescuit după încheierea ultimei operaţiuni de pescuit şi înainte de intrarea în port.
(3) Alineatul (1) se aplică:
(a)
începând cu 1 ianuarie 2012 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare, dar mai mică de 15 metri;
(b)
începând cu 1 iulie 2011 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 15 metri sau mai mare, dar mai mică de 24 de metri; şi
(c)
începând cu 1 ianuarie 2010 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 24 de metri sau mai mare.
(4) Un stat membru poate scuti comandanţii navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mică de 15 metri care arborează pavilionul acesteia de la aplicarea alineatului (1), dacă aceştia:
(a)
operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion; sau
(b)
nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării şi cel al întoarcerii în port.
(5) Comandanţii navelor de pescuit comunitare care înregistrează şi transmit electronic date privind activităţile lor de pescuit sunt scutiţi de obligaţia de a completa pe hârtie un jurnal de pescuit, o declaraţie de debarcare şi o declaraţie de transbordare.
(6) Statele membre pot încheia acorduri bilaterale privind utilizarea sistemelor de transmitere electronică a datelor de către navele care pescuiesc sub pavilioanele lor în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia lor. Navele care intră în sfera de aplicare a unor astfel de acorduri sunt scutite de obligaţia de a ţine un jurnal de pescuit pe suport de hârtie pentru pescuitul în apele acelor state membre.
(7) Un stat membru îi poate obliga sau autoriza pe comandanţii navelor de pescuit care îi arborează pavilionul ca de la 1 ianuarie 2010 să înregistreze şi să transmită pe cale electronică datele menţionate la articolul 14.
(8) Autorităţile competente ale unui stat membru costier acceptă rapoartele electronice primite de la statul membru de pavilion care includ date de la navele de pescuit menţionate la alineatele (1) şi (2).
(9) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 16
Navele de pescuit care nu fac obiectul cerinţelor privind jurnalul de pescuit
(1) Fiecare stat membru monitorizează, prin sondaj, activităţile navelor de pescuit care nu fac obiectul cerinţelor specificate la articolele 14 şi 15 în scopul asigurării respectării de către navele în cauză a normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(2) În scopul monitorizării menţionate la alineatul (1), fiecare stat membru stabileşte un plan de sondaj având la bază metodologia adoptată de către Comisie în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119 şi îl transmite Comisiei până la data de 31 ianuarie a fiecărui an, indicând metodele utilizate pentru stabilirea planului. Planurile de sondaj sunt, în limita posibilităţilor, stabile în timp şi standardizate în cadrul zonelor geografice relevante.
(3) Statele membre care le impun navelor de pescuit cu o lungime totală mai mică de 10 metri aflate sub pavilionul lor să transmită jurnalele de pescuit menţionate la articolul 14, în conformitate cu legislaţia naţională, sunt scutite de obligaţiile prevăzute la alineatele (1) şi (2) din prezentul articol.
(4) Prin derogare de la alineatele (1) şi (2) din prezentul articol, notele de vânzare transmise în conformitate cu articolele 62 şi 63 sunt admise ca o măsură alternativă la planurile de sondaj.
Articolul 17
Notificarea prealabilă
(1) Comandanţii navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de cel puţin 12 metri angajaţi în activităţi de pescuit privind stocuri care fac obiectul unui plan multianual şi care sunt obligaţi să înregistreze electronic datele din jurnalul de pescuit, în conformitate cu dispoziţiile articolului 15, notifică autorităţilor competente din statul membru de pavilion, cu cel puţin 4 ore înainte de ora estimată de sosire în port, următoarele informaţii:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit;
(b)
numele portului de destinaţie şi scopul escalei, cum ar fi debarcarea, transbordarea sau accesul la servicii;
(c)
datele între care are loc ieşirea în larg şi zonele geografice relevante în care s-au efectuat capturi;
(d)
data şi ora estimată a sosirii în port;
(e)
cantităţile din fiecare specie înregistrate în jurnalul de pescuit;
(f)
cantităţile din fiecare specie care vor fi debarcate sau transbordate.
(2) Atunci când o navă de pescuit comunitară intenţionează să intre într-un port în alt stat membru decât statul membru de pavilion, autorităţile competente din statul membru de pavilion, după primirea notificării prealabile, o transmit imediat, prin mijloace electronice, autorităţilor competente din statul membru costier respectiv.
(3) Autorităţile competente ale statului membru costier pot acorda permisiunea pentru o intrare devansată în port.
(4) Datele electronice din jurnalul de pescuit menţionate la articolul 15 şi notificarea prealabilă în format electronic pot fi trimise în cadrul aceleiaşi transmisii electronice.
(5) Responsabilitatea pentru exactitatea datelor înregistrate în notificarea prealabilă în format electronic revine comandantului.
(6) Comisia, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, poate scuti anumite categorii de nave de pescuit de obligaţiile stabilite la alineatul (1) pentru o perioadă limitată de timp, cu posibilitate de prelungire, sau poate prevedea o altă perioadă de notificare având în vedere, inter alia, tipul produselor pescăreşti, distanţa dintre zonele de pescuit, locurile de debarcare şi porturile în care sunt înregistrate navele respective.
Articolul 18
Notificarea prealabilă de debarcare într-un alt stat membru
(1) Comandanţii navelor de pescuit comunitare care nu sunt supuşi obligaţiei de a înregistra pe cale electronică datele din jurnalul de pescuit până la intrarea în vigoare a dispoziţiilor prevăzute la articolul 15 alineatul (3) şi care intenţionează să utilizeze un port sau facilităţile de debarcare ale unui stat membru costier, altul decât statul membru de pavilion, notifică autorităţilor competente din statul membru costier, cu cel puţin patru ore înainte de ora estimată de sosire în port, informaţiile menţionate la articolul 17 alineatul (1).
(2) Autorităţile competente ale statului membru costier pot acorda permisiunea pentru o intrare devansată.
Articolul 19
Autorizaţia de acces în port
Autorităţile competente ale statului membru costier pot refuza accesul în port al navelor de pescuit dacă informaţiile menţionate la articolele 17 şi 18 nu sunt complete, cu excepţia cazurilor de forţă majoră.
Articolul 20
Operaţiunile de transbordare
(1) Transbordările în larg sunt interzise în apele comunitare. Acestea sunt permise doar dacă sunt autorizate şi în condiţiile prevăzute de prezentul regulament în porturi sau locuri apropiate de ţărmul statelor membre, desemnate în acest scop, şi în conformitate cu condiţiile prevăzute la articolul 43 alineatul (5).
(2) Dacă operaţiunea de transbordare este întreruptă, este posibil să li se solicite obţinerea permisiunii înaintea reluării acesteia.
(3) În sensul prezentului articol, activităţile de relocalizare, traul îngemănat şi operaţiunile de pescuit care implică acţiunea comună a două sau mai multe nave de pescuit comunitare nu sunt considerate transbordare.
Articolul 21
Completarea şi transmiterea declaraţiei de transbordare
(1) Fără a aduce atingere dispoziţiilor specifice din planurile multianuale, comandanţii navelor comunitare de pescuit cu o lungime totală de cel puţin 10 metri implicaţi într-o operaţiune de transbordare completează o declaraţie de transbordare, indicând în mod specific toate cantităţile din fiecare specie transbordată sau primită mai mari de 50 kg echivalent greutate în viu.
(2) Declaraţia de transbordare menţionată la alineatul (1) conţine cel puţin următoarele informaţii:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navelor de transbordare şi ale navelor de pescuit receptoare;
(b)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(c)
cantităţile estimate din fiecare specie în kilograme în greutate de produs, defalcate în funcţie de tipul de prezentare a produsului sau, după caz, în funcţie de numărul de indivizi;
(d)
portul de destinaţie al navei de pescuit receptoare;
(e)
portul desemnat al transbordării.
(3) Marja de toleranţă permisă în estimările înregistrate în declaraţia de transbordare cu privire la cantităţile în kilograme de peşte transbordate sau primite este de 10 % pentru toate speciile.
(4) Comandantul navei transbordoare şi comandantul navei de pescuit receptoare prezintă fiecare câte o declaraţie de transbordare, cât mai curând posibil şi nu mai târziu de 48 de ore după transbordare:
(a)
propriului (propriilor) stat (state) membru (membre) de pavilion; şi,
(b)
dacă transbordarea a avut loc într-un port din alt stat membru, autorităţilor competente din statul membru al portului în cauză.
(5) Atât comandantul navei transbordoare, cât şi comandantul navei de pescuit receptoare sunt responsabili pentru exactitatea datelor înregistrate în declaraţiile lor de transbordare.
(6) Comisia, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, poate scuti anumite categorii de nave de pescuit de obligaţiile prevăzute la alineatul (1) pentru o perioadă limitată, cu posibilitate de prelungire, sau poate prevedea altă perioadă de notificare având în vedere, inter alia, tipul de produse pescăreşti şi distanţa dintre zonele de pescuit, locurile de transbordare şi porturile în care sunt înregistrate navele respective.
(7) Procedurile şi formularele privind declaraţia de transbordare se stabilesc în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 22
Completarea şi transmiterea electronică a datelor din declaraţia de transbordare
(1) Comandantul unei nave de pescuit comunitare cu o lungime totală de cel puţin 12 metri înregistrează prin mijloace electronice informaţiile prevăzute la articolul 21 şi le transmite prin mijloace electronice autorităţii competente din statul membru de pavilion în maximum 24 ore de la încheierea operaţiunii de transbordare.
(2) Alineatul (1) se aplică:
(a)
începând cu 1 ianuarie 2012 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare, dar mai mică de 15 metri;
(b)
începând cu 1 iulie 2011 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 15 metri sau mai mare, dar mai mică de 24 de metri; şi
(c)
începând cu 1 ianuarie 2010 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 24 de metri sau mai mare.
(3) Un stat membru poate scuti comandanţii navelor de pescuit comunitare cu lungime totală mai mică de 15 metri care arborează pavilionul acestuia de la alineatul (1), dacă aceştia:
(a)
operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion; sau
(b)
nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării şi cel al întoarcerii în port.
(4) Autorităţile competente ale unui stat membru costier acceptă rapoartele electronice primite de la statul membru de pavilion care includ date de la navele de pescuit menţionate la alineatele (1) şi (2).
(5) Atunci când o navă de pescuit comunitară îşi transbordează capturile într-un stat membru diferit de statul membru de pavilion, autorităţile competente ale statului membru de pavilion transmit imediat după primire, pe cale electronică, datele din declaraţia de transbordare către autorităţile competente din statul membru în care a fost debarcată captura şi căruia îi este destinată captura.
(6) Un stat membru îi poate obliga sau autoriza pe comandanţii navelor de pescuit care îi arborează pavilionul ca de la 1 ianuarie 2010 să înregistreze şi să transmită pe cale electronică datele menţionate la articolul 21.
(7) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 23
Completarea şi transmiterea declaraţiei de debarcare
(1) Fără a aduce atingere dispoziţiilor specifice din planurile multianuale, comandantul unei nave de pescuit comunitare cu lungimea totală de cel puţin 10 metri sau reprezentantul acestuia completează o declaraţie de debarcare, indicând în mod specific toate cantităţile din fiecare specie debarcată.
(2) Declaraţia de debarcare menţionată la alineatul (1) conţine cel puţin următoarele informaţii:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit;
(b)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(c)
cantităţile din fiecare specie în kilograme în greutate de produs, defalcate în funcţie de tipul de prezentare a produsului sau, după caz, în funcţie de numărul de indivizi;
(d)
portul de debarcare.
(3) Comandantul unei nave de pescuit comunitare sau reprezentantul acestuia depune declaraţia de debarcare în cel mai scurt timp posibil şi nu mai târziu de 48 de ore de la încheierea debarcării:
(a)
propriului stat membru de pavilion; şi,
(b)
dacă debarcarea a avut loc într-un port din alt stat membru, autorităţilor competente din statul membru al portului în cauză.
(4) Responsabilitatea pentru exactitatea datelor înregistrate în declaraţia de debarcare revine comandantului.
(5) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 24
Completarea şi transmiterea electronică a datelor din declaraţia de debarcare
(1) Comandantul unei nave de pescuit comunitare cu o lungime totală de cel puţin 12 metri sau reprezentantul acestuia înregistrează prin mijloace electronice informaţiile prevăzute la articolul 23 şi le transmite prin mijloace electronice autorităţii competente din statul membru de pavilion în maximum 24 ore de la încheierea operaţiunii de debarcare.
(2) Alineatul (1) se aplică:
(a)
începând cu 1 ianuarie 2012 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare, dar mai mică de 15 metri;
(b)
începând cu 1 iulie 2011 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 15 metri sau mai mare, dar mai mică de 24 de metri; şi
(c)
începând cu 1 ianuarie 2010 navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală de 24 de metri sau mai mare.
(3) Un stat membru poate scuti comandanţii navelor de pescuit comunitare cu lungime totală mai mică de 15 metri care arborează pavilionul acestuia de la aplicarea alineatului (1), dacă acştia:
(a)
operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion; sau
(b)
nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării şi cel al întoarcerii în port.
(4) Atunci când o navă de pescuit comunitară îşi debarcă capturile într-un stat membru diferit de statul membru de pavilion, autorităţile competente ale statului membru de pavilion transmit imediat după primire, pe cale electronică, datele din declaraţia de debarcare către autorităţile competente din statul membru în care a fost debarcată captura.
(5) Comandantul unei nave de pescuit comunitare sau reprezentantul acestuia, care înregistrează prin mijloace electronice informaţiile prevăzute la articolul 23 şi care îşi debarcă captura în alt stat membru decât cel de pavilion, sunt scutiţi de obligaţia de a transmite o declaraţie de debarcare statului membru costier.
(6) Un stat membru îi poate obliga sau autoriza pe comandanţii navelor de pescuit care îi arborează pavilionul ca de la 1 ianuarie 2010 să înregistreze şi să transmită pe cale electronică datele menţionate la articolul 23.
(7) Autorităţile competente ale unui stat membru costier acceptă rapoartele electronice primite de la statul membru de pavilion care includ date de la navele de pescuit menţionate la alineatele (1) şi (2).
(8) Procedurile şi formularele pentru declaraţia de debarcare se întocmesc în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 25
Nave care nu fac obiectul cerinţelor privind declaraţia de debarcare
(1) Fiecare stat membru monitorizează, prin sondaj, activităţile navelor de pescuit care nu fac obiectul cerinţelor privind declaraţia de debarcare specificate la articolele 23 şi 24, în scopul asigurării respectării de către navele în cauză a normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(2) În scopul monitorizării menţionate la alineatul (1), fiecare stat membru stabileşte un plan de sondaj bazat pe metodologia adoptată de Comisie, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, pe care îl transmite Comisiei în fiecare an, până la data de 31 ianuarie, indicând metodele utilizate pentru stabilirea planului. Planurile de sondaj sunt, în limita posibilităţilor, stabile în timp şi standardizate în cadrul zonelor geografice relevante.
(3) Statele membre care le impun navelor de pescuit cu o lungime totală mai mică de 10 metri aflate sub pavilionul lor să transmită declaraţiile de debarcare prevăzute la articolul 23, în conformitate cu legislaţia naţională, sunt scutite de obligaţiile prevăzute la alineatele (1) şi (2) din prezentul articol.
(4) Prin derogare de la alineatele (1) şi (2), notele de vânzare transmise în conformitate cu articolele 62 şi 63 sunt acceptate ca o măsură alternativă la planurile de sondaj.
Secţiunea 2
Controlul efortului de pescuit
Articolul 26
Monitorizarea efortului de pescuit
(1) Statele membre controlează respectarea regimurilor de gestionare a efortului de pescuit în zonele geografice în care se aplică efortul de pescuit maxim admisibil. Acestea se asigură că navele de pescuit care le arborează pavilionul sunt prezente într-o zonă geografică care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit atunci când deţin la bord sau, după caz, utilizează o unealtă de pescuit sau unelte de pescuit care fac obiectul respectivului regim sau, după caz, care operează într-o zonă de pescuit care face obiectul respectivului regim numai dacă nu au atins efortul de pescuit maxim admisibil pentru statul membru în cauză şi dacă efortul disponibil pentru respectiva navă de pescuit nu a fost epuizat.
(2) Fără a se aduce atingere normelor speciale, atunci când o navă de pescuit care deţine la bord sau, după caz, utilizează o unealtă de pescuit sau unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit sau operează într-o zonă de pescuit care face obiectul respectivului regim intră în aceeaşi zi în două sau mai multe zone geografice care fac obiectul respectivului regim de gestionare a efortului de pescuit, efortul de pescuit realizat va fi scăzut din efortul de pescuit maxim admisibil aferent uneltei de pescuit respective sau zonei de pescuit respective şi zonei geografice în care a petrecut cea mai lungă perioadă de timp în cursul zilei respective.
(3) Atunci când un stat membru a autorizat o navă de pescuit în conformitate cu articolul 27 alineatul (2) să utilizeze mai multe unelte de pescuit sau unelte aparţinând mai multor grupe de unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit în cursul unei anumite ieşiri în larg într-o zonă geografică care face obiectul regimului respectiv, efortul de pescuit realizat în cursul ieşirii în larg se scade simultan din efortul de pescuit maxim admisibil pentru statul membru în cauză şi aferent fiecăreia dintre uneltele sau grupurile de unelte de pescuit respective şi zonei geografice respective.
(4) Atunci când aceste unelte de pescuit aparţin aceluiaşi grup de unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, efortul de pescuit realizat într-o zonă geografică de navele de pescuit, atunci când deţin uneltele respective la bord, se scad o singură dată din efortul de pescuit maxim admisibil aferent grupului respectiv de unelte de pescuit sau zonei geografice respective.
(5) Statele membre reglementează efortul de pescuit al flotei lor în zonele geografice care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, atunci când navele deţin la bord sau, după caz, când utilizează o unealtă sau unelte de pescuit care fac obiectul regimului respectiv sau când operează într-o zonă de pescuit care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, întreprinzând acţiuni corespunzătoare, dacă efortul de pescuit maxim admisibil este pe cale de a fi atins, pentru a se asigura că efortul de pescuit realizat nu depăşeşte limitele stabilite.
(6) O zi de prezenţă într-o zonă înseamnă orice perioadă neîntreruptă de 24 de ore sau o parte a acesteia, în decursul căreia o navă de pescuit este prezentă în zona geografică şi absentă din port sau, după caz, utilizează uneltele sale de pescuit. Ora de la care este măsurată perioada neîntreruptă de o zi de prezenţă în zonă rămâne la latitudinea statului membru de pavilion al navei de pescuit în cauză. O zi de absenţă din port înseamnă orice perioadă neîntreruptă de 24 de ore sau o parte a acesteia în decursul căreia nava de pescuit nu se află în port.
Articolul 27
Notificarea uneltelor de pescuit
(1) Fără a aduce atingere normelor specifice, în zonele geografice relevante care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, în care se aplică restricţii privind uneltele sau în care efortul de pescuit maxim admisibil a fost stabilit pentru diferite unelte sau grupuri de unelte de pescuit, comandantul navei de pescuit sau reprezentantul acestuia informează autorităţile competente ale statului membru de pavilion, înaintea unei perioade în care se aplică efortul de pescuit maxim admisibil, cu privire la unealta de pescuit sau, după caz, unelte de pescuit pe care intenţionează să le utilizeze în perioada următoare. Până la transmiterea unei astfel de notificări, nava de pescuit nu are dreptul să pescuiască în zonele geografice care fac obiectul regimului de gestionare a efortului de pescuit.
(2) Atunci când un regim de gestionare a efortului de pescuit permite utilizarea uneltelor aparţinând mai multor grupuri de unelte de pescuit într-o zonă geografică, utilizarea mai multor unelte de pescuit în cursul unei ieşiri în larg face obiectul unei autorizări prealabile din partea statului membru de pavilion.
Articolul 28
Raportul privind efortul de pescuit
(1) Atunci când Consiliul decide astfel în cazul navelor de pescuit comunitare care nu sunt echipate cu un sistem de monitorizare a navelor funcţional, astfel cum se prevede la articolul 9, sau care nu transmit electronic datele din jurnalul de pescuit, astfel cum se prevede la articolul 15, şi care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, comandanţii acestor nave de pescuit comunică prin telex, prin fax, prin mesaj telefonic sau prin poştă electronică, recepţionat corespunzător de destinatar, sau prin radio, prin intermediul unei staţii radio aprobate în temeiul normelor comunitare, autorităţilor competente ale statului său membru de pavilion şi, după caz, statului membru costier, imediat înainte de fiecare intrare şi ieşire în şi dintr-o zonă geografică care face obiectul respectivului regim de gestionare a efortului de pescuit, următoarele informaţii sub forma unui raport privind efortul de pescuit:
(a)
numele, marca de identificare externă, indicativul radio şi numele comandantului navei de pescuit;
(b)
poziţia geografică a navei de pescuit la care se referă comunicarea;
(c)
data şi ora fiecărei intrări sau ieşiri din zonă şi, după caz, din părţi ale acesteia;
(d)
captura păstrată la bord clasificată pe specii, în kilograme de greutate în viu.
(2) Statele membre, cu acordul statelor membre vizate de activitatea de pescuit a navelor acestora dintâi, pot pune în aplicare măsuri de control alternative pentru a asigura respectarea obligaţiilor de raportare a efortului. Aceste măsuri sunt la fel de eficiente şi de transparente ca şi obligaţiile de raportare prevăzute la alineatul (1) şi sunt notificate Comisiei înainte de a fi puse în aplicare.
Articolul 29
Derogări
(1) O navă de pescuit care deţine la bord unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit poate tranzita o zonă geografică care face obiectul regimului respectiv dacă nu este autorizată să opereze în zona în cauză sau dacă a notificat în prealabil autorităţilor competente intenţia sa de a o tranzita. Cât timp nava de pescuit se află în zona geografică respectivă, orice unealtă de pescuit care face obiectul regimului de gestionare a efortului de pescuit în cauză, deţinută la bord, este strânsă şi arimată în conformitate cu dispoziţiile prevăzute la articolul 47.
(2) Un stat membru poate decide să nu scadă din efortul de pescuit maxim admisibil activitatea unei nave de pescuit care desfăşoară alte activităţi decât cele de pescuit într-o zonă geografică care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, cu condiţia ca nava de pescuit respectivă să informeze mai întâi statul membru de pavilion în legătură cu intenţia sa, cu natura activităţii sale şi cu faptul că îşi predă autorizaţia de pescuit pe parcursul perioadei respective. Astfel de nave de pescuit nu trebuie să transporte la bord unelte de pescuit sau peşte în perioada respectivă.
(3) Un stat membru poate decide să nu scadă din efortul de pescuit maxim admisibil activitatea unei nave de pescuit care a fost prezentă într-o zonă geografică care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, dar nu a putut să desfăşoare activităţi de pescuit pentru că a asistat o altă navă de pescuit care a solicitat ajutor de urgenţă sau pentru că a transportat o persoană rănită în vederea acordării primului ajutor. În termen de o lună de la luarea acestei decizii, statul membru de pavilion informează Comisia şi face dovada ajutorului de urgenţă acordat.
Articolul 30
Epuizarea efortului de pescuit
(1) Fără a se aduce atingere articolelor 29 şi 31, într-o zonă geografică în care uneltele de pescuit fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, o navă de pescuit care deţine la bord o astfel de unealtă sau astfel de unelte de pescuit rămâne în port sau în afara zonei geografice pe durata restantă a perioadei în care se aplică acest regim de gestionare a efortului de pescuit, dacă:
(a)
a epuizat partea care i-a fost repartizată din efortul de pescuit maxim admisibil aferent unei astfel de zone geografice şi unei astfel de unelte de pescuit sau unor astfel de unelte de pescuit; sau
(b)
efortul de pescuit maxim admisibil aferent unei astfel de zone geografice şi unei astfel de unelte de pescuit sau unor astfel de unelte de pescuit, pus la dispoziţia statului membru de pavilion, a fost epuizat.
(2) Fără a aduce atingere articolului 29, într-o zonă geografică în care o zonă de pescuit face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, o navă de pescuit nu operează în zona de pescuit din zona respectivă, dacă:
(a)
a epuizat partea care i-a fost repartizată din efortul de pescuit maxim admisibil aferent zonei geografice şi zonei de pescuit respective; sau
(b)
efortul de pescuit maxim admisibil aferent zonei geografice şi zonei de pescuit respective, pus la dispoziţia statului membru de pavilion, a fost epuizat.
Articolul 31
Nave de pescuit care nu se supun aplicării unui regim de gestionare a efortului de pescuit
Prezenta secţiune nu se aplică navelor de pescuit în măsura în care acestea sunt scutite de aplicarea unui regim de gestionare a efortului de pescuit.
Articolul 32
Norme detaliate
Normele detaliate de aplicare a prezentei secţiuni pot fi adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Secţiunea 3
Înregistrarea şi schimbul de date de către statele membre
Articolul 33
Înregistrarea capturilor şi a efortului de pescuit
(1) Fiecare stat membru de pavilion înregistrează toate datele relevante privind posibilităţile de pescuit prevăzute în prezentul capitol, în special datele menţionate la articolele 14, 21, 23, 28 şi 62, atât cu privire la debarcări, cât şi, după caz, la efortul de pescuit, şi păstrează versiunile originale ale informaţiilor pentru o perioadă de trei ani sau mai lungă, în conformitate cu normele naţionale.
(2) Fără a se aduce atingere normelor specifice prevăzute în legislaţia comunitară, înaintea datei de 15 a fiecărei luni, fiecare stat membru de pavilion notifică Comisiei sau organismului desemnat de aceasta, pe cale electronică, datele agregate:
(a)
pentru cantităţile din fiecare stoc sau grup de stocuri care fac obiectul capturilor totale admisibile (TAC) sau al cotelor, debarcate în cursul lunii precedente; şi
(b)
pentru efortul de pescuit realizat în cursul lunii precedente pentru fiecare zonă de pescuit care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit sau, după caz, pentru fiecare zonă piscicolă care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit.
(3) Prin derogare de la alineatul (2) litera (a), pentru cantităţile debarcate între 1 ianuarie 2010 şi 31 decembrie 2010, statele membre înregistrează cantităţile debarcate de navele de pescuit ale altor state membre în porturile lor şi le notifică Comisiei în conformitate cu procedurile prevăzute în prezentul articol.
(4) Fiecare stat membru de pavilion comunică Comisiei pe cale electronică, înainte de încheierea primei luni a fiecărui trimestru calendaristic, cantităţile de stocuri, într-o formă agregată, altele decât cele menţionate la alineatul (2), care au fost debarcate în cursul trimestrului precedent.
(5) Toate capturile dintr-unul stoc sau dintr-un grup de stocuri care fac obiectul unei cote realizate de navele de pescuit comunitare sunt scăzute din cotele aplicabile statului membru de pavilion pentru stocul sau stocurile respective, indiferent de locul de debarcare.
(6) Capturile efectuate în cadrul cercetării ştiinţifice şi apoi comercializate sau vândute se scad din cota aplicabilă statului membru de pavilion în măsura în care acestea depăşesc 2 % din cotele vizate. Articolul 12 alineatul(2) din Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului din 25 februarie 2008 privind instituirea unui cadru comunitar pentru colectarea, gestionarea şi utilizarea datelor din sectorul pescuitului şi sprijinirea consultanţei ştiinţifice cu privire la politica comună în domeniul pescuitului (24) nu se aplică ieşirilor în larg pentru cercetare ştiinţifică pe parcursul cărora sunt efectuate astfel de capturi.
(7) Fără a aduce atingere dispoziţiilor titlului XII, statele membre pot desfăşura, până la 30 iunie 2011, proiecte-pilot cu Comisia şi cu organismul desemnat de aceasta privind accesul de la distanţă în timp real la datele statelor membre înregistrate şi validate conform prezentului regulament. Formatul şi procedura pentru accesul la date sunt luate în considerare şi testate. Statele membre informează Comisia înainte de 1 ianuarie 2011 dacă intenţionează să desfăşoare proiecte-pilot. După 1 ianuarie 2012 Consiliul poate decide asupra unei modalităţi şi frecvenţe diferite a transmiterii datelor de către statele membre către Comisie.
(8) Cu excepţia efortului realizat de navele de pescuit cărora nu li se aplică respectivul regim de gestionare a efortului de pescuit, tot efortul de pescuit realizat de navele de pescuit comunitare atunci când deţin la bord sau, după caz, utilizează o unealtă sau unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit sau atunci când operează într-o zonă de pescuit care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit într-o zonă geografică care face obiectul regimului în cauză se scade din efortul de pescuit maxim admisibil pentru statul membru de pavilion, aferent unei astfel de zone geografice şi unei astfel de unelte de pescuit sau zone de pescuit.
(9) Efortul de pescuit realizat în cadrul cercetării ştiinţifice de o navă care deţine o unealtă de pescuit sau unelte de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit sau care operează într-o zonă de pescuit care face obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit într-o zonă geografică care face obiectul regimului în cauză se scade din efortul de pescuit maxim admisibil pentru statul membru al cărui pavilion îl arborează, aferent unei astfel de unelte sau unor astfel de unelte de pescuit sau unei astfel de zone de pescuit şi unei astfel de zone geografice, dacă capturile realizate în cursul acestui efort sunt comercializate sau vândute în măsura în care acestea depăşesc 2 % din efortul de pescuit alocat. Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 199/2008 nu se aplică ieşirilor în larg pentru cercetare ştiinţifică pe parcursul cărora sunt efectuate astfel de capturi.
(10) Comisia poate adopta formate pentru transmiterea datelor prevăzute în prezentul articol, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 34
Date privind epuizarea posibilităţilor de pescuit
(1) Un stat membru informează Comisia fără întârziere, dacă a constatat că:
(a)
capturile dintr-un stoc sau grup de stocuri care fac obiectul unei cote, realizate de navele de pescuit care îi arborează pavilionul, sunt considerate a fi epuizat 80 % din cota respectivă; sau
(b)
se consideră atins 80 % din nivelul efortului maxim de pescuit aferent unei unelte de pescuit sau unei zone de pescuit şi unei zone geografice, aplicabil tuturor navelor de pescuit care îi arborează pavilionul sau unui grup de astfel de nave.
(2) În astfel de cazuri, statul membru furnizează Comisiei, la solicitarea acesteia, informaţii mai detaliate şi mai frecvente decât cele prevăzute la articolul 33.
Secţiunea 4
Încheierea activităţilor de pescuit
Articolul 35
Încheierea activităţilor de pescuit de către statele membre
(1) Fiecare stat membru stabileşte o dată de la care:
(a)
capturile dintr-un stoc sau grup de stocuri, care fac obiectul unei cote, realizate de către nave care îi arborează pavilionul sunt considerate a fi epuizat cota respectivă;
(b)
se consideră atins efortul de pescuit maxim admisibil aferent unei unelte de pescuit sau unei zone de pescuit şi unei zone geografice, aplicabil tuturor navelor de pescuit care îi arborează pavilionul sau unui grup de astfel de nave.
(2) Începând cu data prevăzută la alineatul (1), statul membru în cauză interzice pescuitul, fie din stocul sau din grupurile de stocuri pentru care cotele au fost epuizate, în zona de pescuit relevantă, fie atunci când unealta de pescuit respectivă este deţinută la bord în zona geografică în care a fost atins nivelul maxim admisibil al efortului de pescuit, de către toate sau o parte dintre navele de pescuit care îi arborează pavilionul, şi, în special, păstrarea la bord, transbordarea, relocalizările şi debarcarea peştelui pescuit după această dată şi stabileşte o dată până la care sunt permise transbordarea, transferul şi debarcarea sau declaraţiile definitive privind capturile.
(3) Decizia menţionată la alineatul (2) se face publică de către statul membru în cauză şi se comunică imediat Comisiei. Aceasta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria C) şi pe pagina de internet a Comisiei accesibilă publicului. Începând cu data la care decizia a fost făcută publică de către statul membru în cauză, statele membre garantează că în apele sau pe teritoriul acestora nu au loc păstrări la bord, transbordări, relocalizări şi debarcări, fie din stocurile relevante de peşte, fie atunci când uneltele de pescuit relevante sunt deţinute la bord în zonele geografice în cauză, desfăşurate de către toate navele de pescuit care arborează pavilionul statului membru în cauză sau de către un grup de astfel de nave.
(4) Comisia pune la dispoziţia statelor membre, pe cale electronică, notificările primite în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 36
Încheierea activităţilor de pescuit de către Comisie
(1) În cazul în care Comisia descoperă că un stat membru nu şi-a respectat obligaţia de a notifica datele lunare privind posibilităţile de pescuit prevăzute la articolul 33 alineatul (2), aceasta poate stabili data la care 80 % din posibilităţile de pescuit ale statului membru în cauză sunt considerate a fi fost epuizate şi poate stabili data estimată la care posibilităţile de pescuit sunt considerate a fi fost epuizate.
(2) Pe baza informaţiilor prevăzute la articolul 35 sau din proprie iniţiativă, în cazul în care Comisia descoperă că posibilităţile de pescuit ale Comunităţii, ale unui stat membru sau ale unui grup de state membre sunt considerate a fi fost epuizate, Comisia informează statele membre interesate şi interzice activităţile de pescuit în zona respectivă, uneltele de pescuit, stocul, grupul de stocuri sau flota implicată în activităţile de pescuit în cauză.
Articolul 37
Măsuri corective
(1) În cazul în care Comisia a interzis activităţile de pescuit ca urmare a presupusei epuizări a posibilităţilor de pescuit de care dispune un stat membru sau un grup de state membre sau Comunitatea şi se dovedeşte că un stat membru nu şi-a epuizat de fapt posibilităţile de pescuit, se aplică prezentul articol.
(2) Dacă nu a fost eliminat prejudiciul suferit de statul membru pentru care pescuitul a fost interzis înaintea epuizării posibilităţilor de pescuit, se adoptă măsuri în vederea reparării în mod corespunzător a prejudiciului adus, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119. Măsurile pot include efectuarea unor deduceri din posibilităţile de pescuit ale oricărui stat membru care şi-a depăşit cota şi alocarea cantităţilor astfel deduse în mod corespunzător statelor membre ale căror activităţi de pescuit au fost interzise înainte de epuizarea posibilităţilor de pescuit care le reveneau.
(3) Deducerile menţionate la alineatul (2) şi alocările corespunzătoare se realizează ţinându-se seama, în funcţie de prioritate, de speciile şi de zonele geografice relevante pentru care au fost stabilite posibilităţi de pescuit. Acestea pot fi făcute în cursul anului în care s-a produs prejudiciul sau în cursul anului sau anilor următori.
(4) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol, în special pentru determinarea cantităţilor vizate, se adoptă conform procedurii menţionate la articolul 119.
CAPITOLUL II
Controlul gestionării flotei
Secţiunea 1
Capacitatea de pescuit
Articolul 38
Capacitatea de pescuit
(1) Statele membre răspund de verificările necesare ale capacităţii totale corespunzătoare licenţelor de pescuit eliberate de către un stat membru, în GT şi în kW, pentru a garanta că aceasta nu depăşeşte nivelurile maxime de capacitate stabilite pentru statul membru respectiv în conformitate cu:
(a)
articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;
(b)
Regulamentul (CE) nr. 639/2004;
(c)
Regulamentul (CE) nr. 1438/2003; şi
(d)
Regulamentul (CE) nr. 2104/2004.
(2) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol referitoare, în special, la:
(a)
înregistrarea navelor de pescuit;
(b)
verificarea puterii motorului navelor de pescuit;
(c)
verificarea tonajului navelor de pescuit;
(d)
verificarea tipului, numărului şi caracteristicilor uneltelor de pescuit
pot fi adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(3) Statele membre informează Comisia, în cadrul raportului menţionat la articolul 118, cu privire la metodele de verificare utilizate, precum şi la numele şi adresele organismelor însărcinate cu desfăşurarea verificărilor menţionate la alineatul (2) din prezentul articol.
Secţiunea 2
Puterea motorului
Articolul 39
Monitorizarea puterii motorului
(1) Este interzis pescuitul cu o navă de pescuit echipată cu un motor a cărui putere depăşeşte puterea înscrisă în licenţa de pescuit.
(2) Statele membre se asigură că puterea certificată a motorului nu este depăşită. Statele membre informează Comisia, în raportul prevăzut la articolul 118, în privinţa măsurilor de control adoptate pentru a garanta că puterea certificată a motorului nu este depăşită.
(3) Statele membre pot imputa operatorilor navelor de pescuit, parţial sau integral, costurile generate de certificarea puterii motorului.
Articolul 40
Certificarea puterii motorului
(1) Statele membre sunt responsabile de certificarea puterii motorului şi de emiterea certificatelor pentru motoarele navelor comunitare de pescuit ale căror putere de propulsie depăşeşte 120 kilowaţi (kW), cu excepţia navelor care utilizează exclusiv unelte fixe sau echipament de dragare, a navelor auxiliare şi a navelor utilizate exclusiv în acvacultură.
(2) Un motor de propulsie nou, un motor de propulsie de rezervă şi un motor de propulsie care a fost modificat tehnic ale navelor de pescuit menţionate la alineatul (1) se certifică oficial de către autorităţile competente ale statelor membre cu privire la faptul că nu au capacitatea de a dezvolta o putere maximă continuă a motorului superioară celei înscrise în certificatul motorului. Certificatul se eliberează doar dacă motorul nu are capacitatea de a dezvolta o putere superioară puterii maxime continue a motorului declarate.
(3) Autorităţile competente ale statelor membre pot atribui sarcina certificării puterii motoarelor unor întreprinderi de clasificare sau altor operatori care deţin expertiza necesară pentru a efectua controlul tehnic al puterii motorului. Întreprinderile de clasificare respective sau alţi operatori certifică doar faptul că un motor de propulsie nu are capacitatea de a depăşi puterea declarată oficial dacă nu există posibilitatea creşterii performanţelor motorului de propulsie peste puterea certificată.
(4) Se interzice utilizarea unui motor de propulsie nou, a unui motor de propulsie de rezervă sau a unui motor de propulsie modificat tehnic dacă acesta nu a fost certificat oficial de statul membru în cauză.
(5) Prezentul articol se aplică navelor de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit începând cu 1 ianuarie 2012. Pentru alte nave de pescuit, acesta se aplică începând cu 1 ianuarie 2013.
(6) Normele detaliate de aplicare a prezentei secţiuni se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 41
Verificarea puterii motorului
(1) Ca urmare a unei analize de risc, statele membre efectuează verificări de date, stabilite în funcţie de un plan de sondaj având la bază metodologia adoptată de către Comisie în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, ale consecvenţei puterii motorului, utilizând toate informaţiile de care dispune administraţia privind caracteristicile tehnice ale navei în cauză. În special acestea verifică informaţiile incluse în:
(a)
înregistrările din sistemul de monitorizare a navelor;
(b)
jurnalul de pescuit;
(c)
certificatul internaţional de prevenire a poluării atmosferei de către motor (EIAPP) eliberat pentru motor în conformitate cu anexa VI la Convenţia MARPOL 73/78;
(d)
certificatele de clasă emise de către o organizaţie recunoscută abilitată să efectueze inspecţia şi supravegherea navelor, în sensul Directivei 94/57/CE;
(e)
certificatul de testare maritimă;
(f)
registrul comunitar al flotei de pescuit; şi
(g)
orice alte documente care furnizează informaţii relevante privind puterea navei sau orice alte caracteristici tehnice similare.
(2) Ca urmare a analizării informaţiilor la care se face trimitere la alineatul (1), atunci când există indicaţii conform cărora puterea motorului unei nave de pescuit este superioară puterii înscrise în licenţa de pescuit a acesteia, statele membre efectuează verificarea fizică a puterii motorului.
CAPITOLUL III
Controlul planurilor multianuale
Articolul 42
Transbordarea în port
(1) Navele de pescuit angajate în activităţi de pescuit care fac obiectul unui plan multianual nu îşi transbordează capturile la bordul unei alte nave într-un port desemnat sau în locuri apropiate de ţărm dacă nu au fost cântărite în conformitate cu articolul 60.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), navele de pescuit pot transborda capturi din specii pelagice care fac obiectul unui plan multianual şi care nu au fost cântărite, în porturi desemnate sau în locuri apropiate de ţărm, cu condiţia ca un observator însărcinat cu controlul sau un funcţionar să fie prezent la bordul navei receptoare sau ca o inspecţie să se fi desfăşurat înainte de plecarea navei receptoare după încheierea transbordării. Comandantul navei receptoare răspunde de informarea autorităţilor competente ale statului membru costier cu 24 de ore înainte de plecarea estimată a navei receptoare. Observatorul însărcinat cu controlul sau funcţionarul este desemnat de autorităţile competente ale statului membru de pavilion al navei receptoare. Dacă nava receptoare se angajează în activităţi de pescuit înainte sau după primirea unor astfel de capturi, la bordul acesteia se află un asemenea observator sau funcţionar până la debarcarea capturilor primite. Nava receptoare debarcă capturile primite într-un port dintr-un stat membru desemnat în acest scop în conformitate cu condiţiile prevăzute la articolul 43 alineatul (4) în cazul în care captura este cântărită în conformitate cu articolele 60 şi 61.
Articolul 43
Porturi desemnate
(1) Consiliul poate decide, în momentul adoptării unui plan multianual, stabilirea unui prag aplicabil greutăţii în viu a speciilor care fac obiectul unui plan multianual, depăşirea acestuia conducând la obligaţia navei de pescuit de a-şi debarca capturile într-un port desemnat sau într-un loc desemnat apropiat de ţărm.
(2) Atunci când este necesară debarcarea unei cantităţi de peşte care depăşeşte pragul menţionat la alineatul (1), comandantul navei de pescuit comunitare se asigură că debarcarea se efectuează exclusiv într-un port desemnat sau într-un loc desemnat apropiat de ţărm în Comunitate.
(3) În cazul în care planul multianual se aplică în cadrul unei organizaţii regionale de gestionare a pescuitului, debarcările sau transbordările pot avea loc în portul unei părţi contractante sau al unei părţi cooperante necontractante al organizaţiei respective, în conformitate cu normele stabilite de respectiva organizaţie regională de gestionare a pescuitului.
(4) Fiecare stat membru desemnează porturile sau locurile apropiate de ţărm în care au loc debarcările menţionate la alineatul (2).
(5) Pentru ca un port sau un loc apropiat de ţărm să devină port desemnat, trebuie întrunite următoarele condiţii:
(a)
stabilirea orarelor de debarcare sau transbordare;
(b)
stabilirea locurilor de debarcare sau transbordare;
(c)
stabilirea procedurilor de inspecţie şi de supraveghere.
(6) În cazul în care s-a stabilit ca un port sau un loc apropiat de ţărm să devină port desemnat pentru debarcarea unei anumite specii care face obiectul unui plan multianual, acesta poate fi utilizat pentru debarcarea oricărei alte specii.
(7) Statele membre sunt scutite de dispoziţiile prevăzute la alineatul (5) litera (c) dacă programul naţional de acţiuni de control adoptat în conformitate cu articolul 46 cuprinde un plan privind modalităţile de desfăşurare a controlului în porturile desemnate, asigurând acelaşi nivel de control din partea autorităţilor competente. Planul este considerat satisfăcător dacă obţine acordul Comisiei, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 44
Arimarea separată a speciilor demersale care fac obiectul unor planuri multianuale
(1) Toate capturile din stocuri demersale care fac obiectul unui plan multianual şi care sunt păstrate la bordul unei nave de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mare de 12 metri sunt plasate în cutii, compartimente sau recipiente, fiecare astfel de stoc fiind plasat separat, astfel încât să poată fi identificate separat faţă de alte cutii, compartimente sau recipiente.
(2) Comandanţii navelor de pescuit comunitare păstrează capturile din stocurile demersale care fac obiectul unui plan multianual conform unui plan de arimare care descrie amplasarea speciilor diferite în cale.
(3) Se interzice păstrarea la bordul unei nave de pescuit comunitare a oricărei cantităţi de capturi din stocuri demersale care fac obiectul unui plan multianual, în orice cutie, compartimente sau recipient, împreună cu alte produse pescăreşti.
Articolul 45
Utilizarea cotelor în timp real
(1) Atunci când capturile acumulate din stocurile care fac obiectul unui plan multianual au atins un anumit prag din cotele naţionale, datele privind capturile sunt transmise mai frecvent Comisiei.
(2) Consiliul decide cu privire la pragul relevant care trebuie aplicat şi la frecvenţa comunicării datelor menţionate la alineatul (1).
Articolul 46
Programe naţionale de acţiuni de control
(1) Statele membre definesc un program naţional de acţiuni de control aplicabil fiecărui plan multianual. Toate programele naţionale de acţiuni de control sunt comunicate Comisiei sau sunt puse la dispoziţie în partea securizată a paginii de internet a statelor membre, în conformitate cu articolul 115 litera (a).
(2) Statele membre stabilesc criterii de inspecţie specifice în conformitate cu anexa I. Criteriile se stabilesc în conformitate cu gestionarea riscului şi se revizuiesc periodic, după efectuarea unei analize a rezultatelor obţinute. Criteriile de inspecţie evoluează progresiv până la atingerea criteriilor-ţintă prevăzute în anexa I.
CAPITOLUL IV
Controlul măsurilor tehnice
Secţiunea 1
Utilizarea uneltelor de pescuit
Articolul 47
Unelte de pescuit
În activităţile de pescuit în care nu este permisă utilizarea mai multor tipuri de unelte, toate celelalte unelte se strâng şi se arimează astfel încât să nu fie disponibile pentru utilizare imediată, în conformitate cu următoarele condiţii:
(a)
plasele, greutăţile şi uneltele similare sunt detaşate de la panourile traulului şi de la cablurile şi frânghiile de tractare şi ridicare;
(b)
plasele care sunt pe punte sau deasupra punţii sunt bine fixate şi arimate;
(c)
paragatele se arimează pe punţile inferioare.
Articolul 48
Recuperarea uneltelor pierdute
(1) O navă de pescuit comunitară are la bord echipamentul necesar pentru a recupera uneltele pierdute.
(2) Comandantul unei nave de pescuit comunitare care şi-a pierdut o unealtă sau o parte din aceasta încearcă să o recupereze cât mai curând posibil.
(3) Dacă unealta pierdută nu mai poate fi recuperată, comandantul navei informează autoritatea competentă din statul membru al cărui pavilion îl arborează, care, la rândul ei, informează autoritatea competentă din statul membru costier în termen de 24 de ore în legătură cu următoarele:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit;
(b)
tipul uneltei pierdute;
(c)
ora la care a fost pierdută unealta;
(d)
poziţia navei în momentul pierderii uneltei;
(e)
măsurile întreprinse pentru recuperarea uneltei.
(4) Dacă unealta recuperată de autorităţile competente din statele membre nu a fost declarată pierdută, respectivele autorităţi pot recupera costurile de la comandantul navei de pescuit care a pierdut unealta.
(5) Un stat membru poate scuti comandanţii navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mică de 12 metri care arborează pavilionul acestuia de la cerinţa prevăzută la alineatul (1):
(a)
dacă aceştia operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion; sau
(b)
dacă aceştia nu se află niciodată pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării şi cel al întoarcerii în port.
Articolul 49
Componenţa capturilor
(1) Dacă capturile care au fost păstrate la bordul unei nave de pescuit comunitare au fost ridicate cu plase cu dimensiuni minime diferite ale ochiurilor de plasă în timpul aceleiaşi ieşiri în larg, componenţa speciilor se calculează pentru fiecare parte a capturii care a fost ridicată în condiţii diferite. În acest scop, toate modificările dimensiunilor ochiurilor de plasă utilizate anterior, precum şi componenţa capturilor aflate la bord în momentul unei astfel de modificări se introduc în jurnalul de pescuit.
(2) Fără a se aduce atingere dispoziţiilor articolului 44, se pot adopta, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, norme detaliate privind păstrarea la bord a unui plan de depozitare a produselor prelucrate, pe specii, care să indice localizarea acestora în cală.
Secţiunea 2
Controlul zonelor în care pescuitul este restricţionat
Articolul 50
Controlul zonelor în care pescuitul este restricţionat
(1) Activităţile de pescuit ale navelor de pescuit comunitare şi ale navelor de pescuit din ţări terţe în zonele de pescuit în care a fost stabilită de către Consiliu o zonă în care pescuitul este restricţionat sunt controlate de centrul de monitorizare a pescuitului din statul membru costier, care deţine un sistem de detecţie şi înregistrare a intrării, tranzitului şi ieşirii navelor din zonele în care pescuitul este restricţionat.
(2) Pe lângă dispoziţiile menţionate la alineatul (1), Consiliul stabileşte o dată de la care navele de pescuit trebuie să deţină la bord un sistem operaţional care să avertizeze comandantul navei că urmează să intre într-o zonă în care pescuitul este restricţionat sau să iasă din aceasta.
(3) Datele se transmit cel puţin o dată la fiecare 30 de minute atunci când o navă de pescuit intră în zonele în care pescuitul este restricţionat.
(4) Tranzitul printr-o zonă în care pescuitul este restricţionat este permis tuturor navelor de pescuit care nu sunt autorizate să pescuiască în astfel de zone, în următoarele condiţii:
(a)
toate uneltele aflate la bord sunt strânse şi arimate în timpul tranzitului; şi
(b)
viteza de deplasare în timpul tranzitului nu este mai mică de 6 noduri, cu excepţia cazurilor de forţă majoră sau a condiţiilor nefavorabile. În astfel de cazuri, comandantul informează imediat centrul de monitorizare a pescuitului din statul membru de pavilion, care, la rândul său, informează autoritatea competentă din statul membru costier.
(5) Prezentul articol se aplică pentru navele de pescuit comunitare şi pentru navele de pescuit din ţări terţe cu o lungime totală de 12 metri sau mai mare.
Secţiunea 3
Încheierea în timp real a activităţilor de pescuit
Articolul 51
Dispoziţii generale
(1) Atunci când se atinge nivelul de capturi dintr-o anumită specie sau grup de specii declanşator, definit în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, zona în cauză se închide temporar pentru activităţile de pescuit relevante, în conformitate cu prezenta secţiune.
(2) Nivelul de capturi declanşator se calculează pe baza unei metodologii de sondaj adoptate de Comisie în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, ca procentul sau greutatea unei anumite specii sau ale unui grup de specii în raport cu captura totală la o lansare pentru peştii în cauză.
(3) Normele detaliate de aplicare a prezentei secţiuni pot fi adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 52
Atingerea nivelului de capturi declanşator la două lansări
(1) Atunci când cantitatea de capturi depăşeşte nivelul de capturi declanşator la două lansări consecutive, nava schimbă zona de pescuit cu cel puţin cinci mile nautice sau cu două mile nautice în cazul navelor cu o lungime totală mai mică de 12 metri din poziţia capturii anterioare înainte de a continua pescuitul şi informează fără întârziere autorităţile competente ale statului membru costier.
(2) În conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, Comisia poate modifica distanţele menţionate la alineatul (1), din proprie iniţiativă sau la solicitarea statului membru în cauză.
Articolul 53
Închiderea în timp real de către statele membre
(1) Atunci când un funcţionar, un observator însărcinat cu controlul sau o platformă de cercetare constată că a fost atins nivelul de capturi declanşator, funcţionarul sau observatorul însărcinat cu controlul care reprezintă statul membru costier sau persoana care participă la o operaţiune comună desfăşurată în cadrul unui plan de desfăşurare comun informează fără întârziere autorităţile competente ale statului membru costier.
(2) Pe baza informaţiilor primite în conformitate cu alineatul (1), statul membru costier decide, fără întârziere, închiderea în timp real a zonei în cauză. De asemenea, acesta poate utiliza informaţiile primite în conformitate cu articolul 52 sau orice informaţii disponibile pentru luarea acestei decizii. Decizia de stabilire a închiderii în timp real defineşte în mod clar zona geografică în care se află zona de pescuit afectată, durata închiderii şi condiţiile de exercitare a activităţilor de pescuit în zona respectivă în perioada în care aceasta este închisă.
(3) Dacă în zona menţionată la alineatul (2) se suprapun mai multe jurisdicţii, statul membru vizat informează fără întârziere statul membru costier învecinat cu privire la constatări şi la decizia de închidere. Statul membru costier învecinat închide fără întârziere partea sa de zonă.
(4) Închiderea în timp real la care se face trimitere la alineatul (2) are caracter nediscriminatoriu şi se aplică numai navelor de pescuit care sunt echipate pentru a prinde speciile în cauză şi/sau au o autorizaţie de a pescui în respectiva zonă de pescuit.
(5) Statul membru costier informează fără întârziere Comisia, toate statele membre şi ţările terţe ale căror nave de pescuit sunt autorizate să opereze în zona în cauză cu privire la decizia unei închideri în timp real.
(6) Comisia poate solicita în orice moment statului membru să anuleze sau să modifice închiderea în timp real cu efect imediat, dacă statul membru în cauză nu furnizează informaţii suficiente privind atingerea nivelului de capturi declanşator în conformitate cu articolul 51.
(7) Activităţile de pescuit din zona la care se face trimitere la alineatul (2) sunt interzise în conformitate cu decizia de stabilire a închiderii în timp real.
Articolul 54
Închiderea în timp real de către Comisie
(1) Pe baza informaţiilor care demonstrează atingerea unui nivel de capturi declanşator, Comisia poate decide închiderea temporară a unei zone dacă statul membru costier nu a stabilit o astfel de măsură.
(2) Comisia informează fără întârziere toate statele membre şi ţările terţe ale căror nave de pescuit operează în zona închisă şi pune la dispoziţie fără întârziere pe pagina sa de internet oficială o hartă cu coordonatele zonei închise temporar, menţionând durata închiderii şi condiţiile care guvernează activităţile de pescuit în zona în cauză.
CAPITOLUL V
Controlul pescuitului de agrement
Articolul 55
Pescuitul de agrement
(1) Statele membre se asigură că pescuitul de agrement pe teritoriul lor şi în apele comunitare se desfăşoară într-un mod compatibil cu obiectivele şi normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(2) Se interzice comercializarea capturilor rezultate în urma pescuitului de agrement.
(3) Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 199/2008, statele membre monitorizează, prin sondaj, capturile din stocurile care fac obiectul unor planuri de redresare prin activităţi de pescuit de agrement desfăşurate de navele aflate sub pavilionul acestora şi de nave din ţări terţe, în ape aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia lor. Pescuitul de pe ţărm nu este inclus.
(4) Comitetul ştiinţific, tehnic şi economic pentru pescuit (STECF) evaluează impactul biologic al pescuitului de agrement menţionat la alineatul (3). În cazul în care se descoperă că pescuitul de agrement are un impact semnificativ, Consiliul poate decide, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 37 din tratat, să supună pescuitul de agrement menţionat la alineatul (3) unor măsuri specifice de gestionare, precum autorizaţiile de pescuit şi declaraţiile privind capturile.
(5) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
TITLUL V
CONTROLUL COMERCIALIZĂRII
CAPITOLUL I
Dispoziţii generale
Articolul 56
Principii pentru controlul comercializării
(1) Fiecare stat membru este responsabil pentru controlul pe teritoriul său al aplicării normelor politicii comune în domeniul pescuitului în toate etapele comercializării produselor pescăreşti şi de acvacultură, de la prima vânzare până la vânzarea cu amănuntul, incluzând transportul.
(2) În cazul în care s-a stabilit o dimensiune minimă pentru o anumită specie în legislaţia comunitară, operatorii responsabili de achiziţionare, vânzare, depozitare sau transport trebuie să poată demonstra zona geografică relevantă de origine a produselor.
(3) Statele membre se asigură că toate produsele pescăreşti şi de acvacultură provenite în urma capturării sau a recoltării sunt plasate în loturi înaintea primei vânzări.
(4) Cantităţile mai mici de 30 kg pe specie provenite din aceeaşi zonă de gestionare, de la multe nave de pescuit, pot fi plasate în loturi de către organizaţia de producători din care face parte operatorul navei de pescuit sau de un cumpărător înregistrat înaintea primei vânzări. Organizaţia de producători şi cumpărătorul înregistrat ţin, cel puţin timp de trei ani, evidenţa originii conţinutului loturilor în care sunt plasate capturi provenite de la mai multe nave de pescuit.
Articolul 57
Standarde comune de comercializare
(1) Statele membre garantează că produsele pentru care se aplică standarde comune de comercializare sunt expuse pentru prima vânzare, oferite spre vânzare pentru prima dată, vândute sau comercializate pe alte căi doar dacă respectă standardele în cauză.
(2) Produsele retrase de pe piaţă în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 104/2000 respectă standardele comune de comercializare, în special categoriile de prospeţime.
(3) Operatorii responsabili pentru achiziţionarea, vânzarea, depozitarea sau transportul loturilor de produse pescăreşti şi de acvacultură trebuie să poată dovedi că produsele respectă standardele minime de comercializare în toate etapele.
Articolul 58
Trasabilitatea
(1) Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 178/2002, toate loturile de produse pescăreşti şi de acvacultură pot fi urmărite în toate etapele de producţie, prelucrare şi distribuţie, din stadiu de capturare şi recoltare până în stadiul de vânzare cu amănuntul.
(2) Produsele pescăreşti şi de acvacultură plasate pe piaţă sau susceptibile de a fi plasate pe piaţă în Comunitate sunt etichetate în mod corespunzător pentru a se asigura trasabilitatea fiecărui lot.
(3) Loturile de produse pescăreşti şi de acvacultură pot fi puse în comun sau divizate după prima vânzare numai dacă este posibil să se asigure trasabilitatea acestora până în stadiul de capturare sau de recoltare.
(4) Statele membre se asigură că operatorii instituie sisteme şi proceduri care să permită identificarea fiecărui operator de la care au fost aprovizionaţi cu loturi de produse pescăreşti şi de acvacultură şi a fiecărui operator căruia i-au fost furnizate produsele respective. Aceste informaţii sunt puse la dispoziţia autorităţilor competente la cerere.
(5) Cerinţele minime privind etichetarea şi informaţiile pentru toate loturile de produse pescăreşti şi de acvacultură cuprind:
(a)
numărul de identificare al fiecărui lot;
(b)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit sau numele unităţii de producţie de acvacultură;
(c)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii;
(d)
data capturilor sau data producţiei;
(e)
cantităţile estimate din fiecare specie în kilograme exprimate în echivalent greutate netă sau, după caz, numărul de indivizi;
(f)
numele şi adresa furnizorilor;
(g)
informaţiile furnizate consumatorilor, prevăzute la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2065/2001: denumirea comercială, denumirea ştiinţifică, zona geografică relevantă şi metoda de producţie;
(h)
dacă produsele pescăreşti au fost congelate anterior sau nu.
(6) Statele membre se asigură că informaţiile prevăzute la alineatul (5) literele (g) şi (h) sunt puse la dispoziţia consumatorului în stadiul vânzării cu amănuntul.
(7) Informaţiile prevăzute la alineatul (5) literele (a)-(f) nu se aplică produselor pescăreşti şi de acvacultură importate în Comunitate ale căror certificate de captură sunt transmise în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
(8) Statele membre pot scuti de cerinţele prevăzute în prezentul articol cantităţi mici de produse vândute direct din vasele de pescuit către consumatori, cu condiţia ca acestea să nu depăşească valoarea de 50 EUR pe zi. Orice modificare a acestui prag se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(9) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol sunt adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
CAPITOLUL II
Activităţile postdebarcare
Articolul 59
Prima vânzare a produselor pescăreşti
(1) Statele membre se asigură că toate produsele pescăreşti sunt comercializate sau înregistrate prima dată la un centru de vânzare prin licitaţie sau pentru cumpărătorii înregistraţi sau pentru organizaţiile producătoare.
(2) Cumpărătorul produselor pescăreşti de pe o navă de pescuit aflate la prima vânzare trebuie să fie înregistrat la autorităţile competente ale statului membru în care are loc prima vânzare. Pentru înregistrare, fiecare cumpărător este identificat după numărul său TVA, după numărul de identificare fiscală sau după alt element unic de identificare din bazele de date naţionale.
(3) Un cumpărător care achiziţionează produse pescăreşti în greutate de până la 30 kg care nu sunt plasate ulterior pe piaţă, ci sunt utilizate exclusiv pentru consum propriu este exceptat de la dispoziţiile prezentului articol. Orice modificare a acestui prag se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 60
Cântărirea produselor pescăreşti
(1) Un stat membru se asigură că toate cantităţile de produse pescăreşti sunt cântărite pe sisteme aprobate de autorităţile competente, cu excepţia cazului în care acesta a adoptat un plan de sondaj aprobat de Comisie şi bazat pe metodologia în funcţie de risc adoptată de Comisie în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(2) Fără a aduce atingere dispoziţiilor specifice, cântărirea se efectuează la debarcare, înainte de stocarea şi transportarea sau vânzarea produselor pescăreşti.
(3) Prin derogare de la dispoziţiile alineatului (2), statele membre pot permite cântărirea produselor pescăreşti la bordul navei de pescuit, sub rezerva adoptării unui plan de sondaj, astfel cum se prevede la alineatul (1).
(4) Cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane responsabile de prima comercializare a produselor pescăreşti într-un stat membru sunt responsabile de acurateţea operaţiunilor de cântărire, cu excepţia cazului în care, în conformitate cu alineatul (3), operaţiunea de cântărire se desfăşoară la bordul unei nave, caz în care responsabilitatea îi revine comandantului.
(5) Cifra care rezultă din cântărire este utilizată pentru completarea declaraţiilor de debarcare, a documentului de transport, a notelor de vânzare şi a declaraţiilor de primire.
(6) Autorităţile competente dintr-un stat membru pot solicita cântărirea oricărei cantităţi de produse pescăreşti debarcate pentru prima dată în statul membru respectiv în prezenţa funcţionarilor, înaintea transportării acesteia de la locul de debarcare.
(7) Normele detaliate privind metodologia în funcţie de risc şi procedura de cântărire se stabilesc în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 61
Cântărirea produselor pescăreşti după transportarea de la locul de debarcare
(1) Prin derogare de la articolul 60 alineatul (2), statele membre pot permite cântărirea produselor pescăreşti după transportarea de la locul de debarcare, cu condiţia ca acestea să fie transportate către o destinaţie de pe teritoriul statului membru în cauză şi ca statul membru în cauză să fi adoptat un plan de control aprobat de Comisie şi bazat pe metodologia în funcţie de risc adoptată de Comisie, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), autorităţile competente ale statului membru în care sunt debarcate produsele pescăreşti pot permite transportarea acestor produse înainte de cântărire către cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane care sunt responsabile de prima comercializare a produselor pescăreşti în alt stat membru. Această permisiune este sub rezerva existenţei unui program comun de control între statele membre în cauză, menţionat la articolul 94, aprobat de Comisie şi bazat pe metodologia în funcţie de risc adoptată de Comisie, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 62
Completarea şi depunerea notelor de vânzare
(1) Cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane autorizate de statele membre cu o cifră de afaceri anuală din primele vânzări de produse pescăreşti de până la 200 000 EUR, care sunt responsabile de prima comercializare a produselor pescăreşti debarcate într-un stat membru, depun în format electronic, dacă este posibil, în termen de 48 de ore de la prima vânzare, o notă de vânzare către autorităţile competente din statul membru pe teritoriul căruia are loc prima vânzare. Responsabilitatea pentru exactitatea notei de vânzare revine respectivilor cumpărători, licitaţii, organisme sau persoane.
(2) Un stat membru poate obliga sau autoriza cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane autorizate de statele membre cu o cifră de afaceri anuală în primele vânzări de produse pescăreşti de până la 200 000 EUR să înregistreze şi să transmită pe cale electronică datele menţionate la articolul 64 alineatul (1).
(3) Dacă statul membru pe teritoriul căruia are loc prima vânzare nu este statul membru de pavilion al navei de pescuit care a debarcat peştele, acesta asigură transmiterea unui exemplar al notei de vânzare în format electronic, dacă este posibil, către autorităţile competente ale statului membru de pavilion, în momentul primirii informaţiilor relevante.
(4) Dacă prima comercializare a produselor pescăreşti nu are loc în statul membru în care au fost debarcate produsele, statul membru responsabil de controlul primei comercializări asigură transmiterea unui exemplar al notei de vânzare, în format electronic dacă este posibil, către autorităţile competente însărcinate cu controlul debarcării produselor în cauză şi către autorităţile competente ale statului membru de pavilion al navei de pescuit la primirea notei de vânzare.
(5) Dacă debarcarea are loc în afara Comunităţii şi prima vânzare are loc într-o ţară terţă, comandantul navei de pescuit sau reprezentantul acestuia transmite, în format electronic dacă este posibil, un exemplar al notei de vânzare sau orice document echivalent care conţine acelaşi nivel de informaţii autorităţilor competente ale statului membru de pavilion în termen de 48 de ore de la prima vânzare.
(6) În cazul în care o notă de vânzare nu corespunde cu factura sau documentul ce o înlocuieşte, astfel cum se menţionează la articolele 218 şi 219 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (25), statul membru în cauză adoptă dispoziţiile necesare pentru a se asigura că informaţiile privind preţul, care nu includ taxa de livrare a bunurilor către cumpărător, sunt identice cu cele indicate pe factură. Statele membre adoptă dispoziţiile necesare pentru a asigura că informaţiile privind preţul, care nu includ taxa de livrare a bunurilor către cumpărător, sunt identice cu cele indicate pe factură.
Articolul 63
Completarea şi transmiterea electronică a datelor din nota de vânzare
(1) Cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane autorizate de statele membre cu o cifră de afaceri anuală din primele vânzări de produse pescăreşti de peste 200 000 EUR înregistrează prin mijloace electronice informaţiile menţionate la articolul 64 alineatul (1) şi le transmit prin mijloace electronice autorităţilor competente ale statului membru pe teritoriul căruia are loc prima comercializare, în termen de 24 ore de la prima vânzare.
(2) Statele membre transmit, în acelaşi mod, prin mijloace electronice, informaţiile privind notele de vânzare menţionate la articolul 62 alineatele (3) şi (4).
Articolul 64
Conţinutul notelor de vânzare
(1) Notele de vânzare menţionate la articolele 62 şi 63 conţin următoarele date:
(a)
numărul de identificare externă a navei şi numele navei de pescuit care a debarcat produsele în cauză;
(b)
portul şi data debarcării;
(c)
numele operatorului sau al comandantului navei de pescuit şi, dacă este diferit, numele vânzătorului;
(d)
numele cumpărătorului şi numărul său TVA, numărul de identificare fiscală sau alt element unic de identificare;
(e)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(f)
cantităţile din fiecare specie în kilograme în greutate de produs, defalcate în funcţie de tipul de prezentare a produsului sau, după caz, în funcţie de numărul de indivizi;
(g)
pentru toate produsele supuse standardelor de comercializare, după caz, dimensiunea individuală sau greutatea, calitatea, prezentarea şi prospeţimea;
(h)
după caz, destinaţia produselor retrase de pe piaţă (reportare, utilizare ca hrană pentru animale, pentru producţia de făină animală, ca momeală sau pentru scopuri nealimentare);
(i)
locul şi data vânzării;
(j)
dacă este posibil, numărul de referinţă şi data facturii şi, acolo unde este cazul, contractul de vânzare;
(k)
după caz, trimiterea la declaraţia menţionată la articolul 66 sau la documentul de transport menţionat la articolul 68;
(l)
preţul.
(2) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 65
Exceptări de la cerinţele notelor de vânzare
(1) Comisia, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119, poate acorda o derogare de la obligaţia de depunere a notei de vânzare la autorităţile competente sau alte organisme autorizate ale statelor membre pentru produsele pescăreşti debarcate de pe anumite categorii de nave comunitare de pescuit cu o lungime totală mai mică de 10 metri sau pentru cantităţile de produse pescăreşti debarcate care nu depăşesc echivalentul a 50 kg greutate în viu pentru fiecare specie. Astfel de derogări pot fi acordate doar în cazurile în care statul membru în cauză a pus în aplicare un sistem de sondaj acceptabil în conformitate cu articolele 16 şi 25.
(2) Un cumpărător care achiziţionează produse în greutate de până la 30 kg care nu sunt plasate ulterior pe piaţă, ci sunt utilizate exclusiv pentru consum propriu, va fi exceptat de la dispoziţiile articolelor 62, 63 şi 64. Orice modificare a acestui prag se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 66
Declaraţia de primire
(1) Fără a se aduce atingere dispoziţiilor specifice cuprinse în planurile multianuale, atunci când produsele pescăreşti sunt destinate vânzării într-o etapă ulterioară, cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane cu o cifră de afaceri anuală din primele vânzări de produse pescăreşti de până la 200 000 EUR, care răspund de prima comercializare a produselor pescăreşti debarcate într-un stat membru, transmit autorităţilor competente ale statului membru în care are loc primirea o declaraţie de primire, în termen de 48 de ore de la încheierea debarcării. Responsabilitatea pentru transmiterea declaraţiei de primire şi pentru exactitatea acesteia revine cumpărătorilor, licitaţiilor sau altor organisme sau persoane în cauză.
(2) Dacă statul membru în care are loc primirea nu este statul membru de pavilion al navei care a debarcat peştele, acesta asigură transmiterea unui exemplar al declaraţiei de primire în format electronic, dacă este posibil, către autorităţile competente din statul membru de pavilion în momentul primirii informaţiilor relevante.
(3) Declaraţia de primire menţionată la alineatul (1) conţine cel puţin următoarele informaţii:
(a)
numărul de identificare externă şi numele navei de pescuit care a debarcat produsele;
(b)
portul şi data debarcării;
(c)
numele operatorului sau al comandantului navei;
(d)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(e)
cantităţile din fiecare specie stocată în kilograme în greutate de produs, defalcate în funcţie de tipul de prezentare a produsului sau, după caz, în funcţie de numărul de indivizi;
(f)
numele şi adresa facilităţilor unde sunt depozitate produsele;
(g)
dacă este cazul, trimiterea la documentul de transport specificat la articolul 68.
Articolul 67
Completarea şi transmiterea electronică a datelor din declaraţia de primire
(1) Fără a se aduce atingere dispoziţiilor specifice cuprinse în planurile multianuale, atunci când produsele sunt destinate vânzării într-o etapă ulterioară, cumpărătorii înregistraţi, licitaţiile înregistrate sau alte organisme sau persoane cu o cifră de afaceri anuală din primele vânzări de produse pescăreşti de peste 200 000 EUR, care răspund de prima comercializare a produselor pescăreşti debarcate într-un stat membru, înregistrează prin mijloace electronice informaţiile menţionate la articolul 66 şi le transmit prin mijloace electronice autorităţilor competente din statul membru în care are loc primirea, în termen de 24 de ore.
(2) Statele membre transmit prin mijloace electronice informaţiile privind declaraţiile de primire menţionate la articolul 66 alineatul (2).
Articolul 68
Completarea şi depunerea documentului de transport
(1) Produsele pescăreşti debarcate în Comunitate, fie neprelucrate, fie după ce au fost prelucrate la bord şi pentru care nu s-a prezentat o notă de vânzare sau o declaraţie de primire în conformitate cu articolele 62, 63, 66 şi 67 şi care sunt transportate într-un loc diferit de locul de debarcare, sunt însoţite până în momentul primei vânzări de un document întocmit de transportator. Transportatorul depune în termen de 48 de ore de la încărcare un document de transport la autorităţile competente din statul membru pe al cărui teritoriu a avut loc debarcarea sau la alte organisme autorizate de acesta.
(2) Transportatorul este scutit de obligaţia de a deţine documentul de transport care însoţeşte produsele pescăreşti, dacă acesta a fost transmis în format electronic înaintea începerii transportului către autorităţile competente ale statului membru de pavilion care, în cazul în care produsele sunt transportate către un stat membru altul decât statul membru de debarcare, transmit imediat după primire documentul de transport autorităţilor competente din statul membru pe al cărui teritoriu se declară prima comercializare.
(3) În cazul în care produsele sunt transportate către un stat membru diferit de statul membru de debarcare, transportatorul transmite, în termen de 48 de ore de la încărcarea produselor pescăreşti, un exemplar al documentului de transport către autorităţile competente ale statului membru pe al cărui teritoriu se declară prima comercializare. Statul membru în care are loc prima comercializare poate solicita informaţii suplimentare în această privinţă de la statul membru de debarcare.
(4) Transportatorul este responsabil pentru corectitudinea documentului de transport.
(5) Documentul de transport indică:
(a)
destinaţia transportului (transporturilor) şi datele de identificare ale vehiculului de transport;
(b)
numărul de identificare externă şi numele navei de pescuit care a debarcat produsele;
(c)
codul alfa-3 FAO al fiecărei specii şi zona geografică relevantă în care au fost efectuate capturile;
(d)
cantităţile din fiecare specie transportată în kilograme în greutate de produs, defalcate în funcţie de tipul de prezentare a produsului sau, după caz, în funcţie de numărul de indivizi;
(e)
numele şi adresa (adresele) destinatarului (destinatarilor);
(f)
locul şi data încărcării.
(6) Autorităţile competente ale statelor membre pot acorda derogări de la obligaţia menţionată la alineatul (1), dacă produsele pescăreşti sunt transportate în interiorul unei zone portuare sau la o distanţă de cel mult 20 km de locul de debarcare.
(7) Dacă produsele pescăreşti care au fost declarate vândute într-o notă de vânzare sunt transportate către o locaţie diferită de locul de debarcare, transportatorul trebuie să poată demonstra printr-un document că vânzarea a avut loc.
(8) Transportatorul este scutit de obligaţiile prevăzute la prezentul articol dacă documentul de transport este înlocuit cu un exemplar al declaraţiei de debarcare prevăzute la articolul 23 privind cantităţile transportate sau orice document echivalent care conţine acelaşi nivel de informaţii.
CAPITOLUL III
Organizaţiile de producători şi regimurile de preţ şi intervenţie
Articolul 69
Monitorizarea organizaţiilor de producători
(1) În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 104/2000, statele membre desfăşoară verificări la intervale regulate pentru a se asigura că:
(a)
organizaţiile de producători respectă termenii şi condiţiile privind recunoaşterea;
(b)
recunoaşterea unei organizaţii de producători poate fi retrasă dacă nu mai sunt îndeplinite condiţiile prevăzute la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 104/2000 sau dacă recunoaşterea se bazează pe informaţii eronate;
(c)
dacă organizaţia obţine sau beneficiază de recunoaştere prin mijloace frauduloase, recunoaşterea este retrasă imediat cu efect retroactiv.
(2) Pentru a garanta respectarea normelor referitoare la organizaţiile de producători prevăzute la articolul 5 şi la articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 104/2000, Comisia efectuează verificări şi, pe baza acestora, poate solicita statelor membre retragerea recunoaşterii, dacă este cazul.
(3) Fiecare stat membru efectuează verificările corespunzătoare pentru a se asigura că fiecare organizaţie de producători îşi îndeplineşte obligaţiile menţionate în programul operaţional pentru anul de pescuit în cauză, conform Regulamentului (CE) nr. 2508/2000, şi aplică penalităţile prevăzute la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 104/2000, în cazul în care obligaţiile în cauză nu sunt îndeplinite.
Articolul 70
Monitorizarea regimurilor de preţ şi intervenţie
Statele membre efectuează toate verificările referitoare la regimurile de preţ şi intervenţie, în special:
(a)
retragerea produselor de pe piaţă în alte scopuri decât consumul uman;
(b)
desfăşurarea de acţiuni de stabilizare, depozitare şi/sau prelucrare a produselor retrase de pe piaţă;
(c)
depozitarea privată a produselor congelate pe mare;
(d)
alocaţii compensatorii pentru tonul destinat prelucrării.
TITLUL VI
SUPRAVEGHERE
Articolul 71
Reperările pe mare şi detectarea de către statele membre
(1) Statele membre desfăşoară activităţi de supraveghere în apele comunitare aflate sub propria suveranitate sau jurisdicţie, bazate pe:
(a)
reperarea navelor de pescuit de către nave de inspecţie sau aeronave de supraveghere;
(b)
sistemul de detectare a navelor menţionat la articolul 9; sau
(c)
orice alte metode de detectare şi identificare.
(2) Dacă reperarea sau detectarea nu corespunde informaţiilor aflate la dispoziţia statului membru, acesta va iniţia orice investigaţie necesară pentru stabilirea acţiunilor ulterioare adecvate.
(3) Dacă reperarea sau detectarea se referă la o navă de pescuit aparţinând unui alt stat membru sau unei ţări terţe, iar informaţiile nu corespund oricăror alte informaţii aflate la dispoziţia statului membru costier şi dacă statul membru costier nu posedă capacitatea de a iniţia alte acţiuni, acesta îşi înregistrează constatările într-un raport de supraveghere pe care îl transmite fără întârziere, pe cale electronică, dacă este posibil, către statul membru costier sau ţările terţe în cauză. În cazul unei nave dintr-o ţară terţă, raportul de supraveghere este transmis, de asemenea, Comisiei sau organismului desemnat de aceasta.
(4) În cazul în care un funcţionar al unui stat membru reperează sau detectează o navă de pescuit angajată în activităţi care pot fi considerate o încălcare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, acesta emite imediat un raport de supraveghere pe care îl transmite autorităţilor sale competente.
(5) Conţinutul raportului de supraveghere este stabilit în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 72
Măsuri adoptate la primirea informaţiilor privind reperarea şi detectarea
(1) La primirea raportului de supraveghere de la un alt stat membru, statele membre de pavilion adoptă măsuri imediate în privinţa acestuia şi iniţiază orice investigaţii suplimentare care pot fi necesare pentru a le permite să stabilească acţiuni ulterioare adecvate.
(2) Statele membre altele decât statul membru de pavilion în cauză verifică, după caz, dacă navele reperate cu privire la care s-a raportat au desfăşurat activităţi în apele aflate sub jurisdicţia sau suveranitatea lor sau dacă produsele pescăreşti provenind de la navele în cauză au fost debarcate sau importate pe teritoriul lor şi investighează antecedentele acestor nave în ceea ce priveşte conformitatea cu măsurile relevante privind conservarea şi gestionarea.
(3) Comisia sau organismul desemnat de aceasta sau, după caz, statul membru de pavilion şi alte state membre analizează, de asemenea, informaţiile documentate corespunzător cu privire la navele reperate înaintate de către cetăţeni, organizaţii ale societăţii civile, inclusiv organizaţii ecologiste, precum şi de către reprezentanţi ai intereselor părţilor interesate din domeniul pescuitului sau al comerţului cu peşte.
Articolul 73
Observatorii însărcinaţi cu controlul
(1) În cazurile în care Consiliul a stabilit un program de observare cu rol de control, observatorii însărcinaţi cu controlul aflaţi la bordul navelor de pescuit verifică respectarea de către nava de pescuit a normelor politicii comune în domeniul pescuitului. Aceştia pun în aplicare toate sarcinile conţinute în planul de observare şi în special verifică şi înregistrează activităţile de pescuit şi documentele relevante ale navei.
(2) Observatorii însărcinaţi cu controlul trebuie să fie calificaţi pentru sarcinile pe care le desfăşoară. Aceştia trebuie să fie independenţi de proprietarul, de comandantul navei de pescuit sau de orice alt membru al echipajului. Aceştia nu pot avea nici un fel de legături economice cu operatorul.
(3) Observatorii însărcinaţi cu controlul se asigură, în limita posibilităţilor, că prezenţa lor la bordul navei de pescuit nu împiedică sau incomodează activităţile de pescuit şi operarea normală a navei.
(4) În cazul în care un observator însărcinat cu controlul remarcă o încălcare gravă, acesta informează fără întârziere autorităţile competente ale statului membru de pavilion.
(5) Observatorii însărcinaţi cu controlul întocmesc un raport de observaţie în format electronic pe care îl transmit, fără întârziere, propriilor autorităţi competente şi autorităţilor competente ale statului membru de pavilion, utilizând, dacă consideră necesar, mijloacele electronice de transmisie aflate la bordul navei de pescuit. Statele membre introduc raportul în baza de date menţionată la articolul 78.
(6) În cazul în care raportul de observaţie indică faptul că nava aflată sub observaţie s-a angajat în activităţi de pescuit contrar normelor politicii comune în domeniul pescuitului, autorităţile competente la care se face trimitere la alineatul (4) iau măsurile adecvate pentru a analiza chestiunea.
(7) Comandanţii navelor comunitare de pescuit asigură cazare adecvată observatorilor însărcinaţi cu controlul desemnaţi, le facilitează activitatea şi evită să îi împiedice în exercitarea atribuţiilor. Comandanţii navelor de pescuit comunitare asigură, de asemenea, observatorilor însărcinaţi cu controlul acces la compartimentele relevante ale navei, inclusiv la capturi, precum şi la documentele navei, inclusiv la fişierele electronice.
(8) Toate costurile generate de activitatea observatorilor însărcinaţi cu controlul în conformitate cu prezentul articol sunt suportate de către statele membre de pavilion. Statele membre pot imputa costurile, parţial sau integral, operatorilor navelor de pescuit aflate sub propriul pavilion care sunt angajaţi în activitatea de pescuit în cauză.
(9) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol pot fi adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
TITLUL VII
INSPECŢIE ŞI PROCEDURI
CAPITOLUL I
Dispoziţii generale
Articolul 74
Desfăşurarea inspecţiilor
(1) Statele membre elaborează şi actualizează o listă a funcţionarilor responsabili pentru desfăşurarea inspecţiilor.
(2) Funcţionarii îşi desfăşoară sarcinile în conformitate cu legislaţia comunitară. Aceştia efectuează inspecţii într-o manieră nediscriminatorie pe mare, în porturi, în timpul transportului, în locaţiile de prelucrare şi pe parcursul comercializării produselor pescăreşti.
(3) Funcţionarii verifică, în special:
(a)
legalitatea capturii păstrate la bord, depozitate, transportate, prelucrate sau comercializate, şi exactitatea documentaţiei sau a transmisiilor electronice cu privire la aceasta;
(b)
legalitatea uneltelor de pescuit utilizate pentru speciile vizate şi pentru capturile păstrate la bord;
(c)
dacă este cazul, planul de arimare şi arimarea separată a speciilor;
(d)
marcarea uneltelor de pescuit; şi
(e)
informaţiile cu privire la motor, menţionate la articolul 40.
(4) Funcţionarii pot examina toate zonele, punţile şi încăperile relevante. De asemenea, aceştia pot examina capturile, prelucrate sau nu, plasele sau alte unelte, echipamente, recipiente şi ambalaje care conţin peşte sau produse pescăreşti şi orice documente relevante sau transmisii electronice pe care le consideră necesare pentru verificarea conformităţii cu normele politicii comune în domeniul pescuitului. De asemenea, pot solicita informaţii persoanelor despre care se consideră că deţin informaţii privind obiectul inspecţiei.
(5) Funcţionarii efectuează inspecţiile într-o manieră care provoacă întreruperi sau dificultăţi minime navei sau vehiculului de transport şi activităţilor acestora, precum şi depozitării, prelucrării sau comercializării capturii. Aceştia evită, pe cât posibil, degradarea capturii în timpul inspecţiei.
(6) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol, în special privind metodologia şi efectuarea unei inspecţii, se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 75
Sarcinile operatorului
(1) Operatorul facilitează accesul în condiţii de siguranţă pe nava, vehiculul de transport sau încăperea în care produsele pescăreşti sunt depozitate, prelucrate sau comercializate. Acesta asigură securitatea funcţionarilor şi nu obstrucţionează, nu descurajează şi nu influenţează funcţionarii aflaţi în cursul exercitării atribuţiilor lor.
(2) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol pot fi adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 76
Raportul de inspecţie
(1) Funcţionarii întocmesc un raport de inspecţie după finalizarea fiecărei inspecţii şi îl transmit propriilor autorităţi competente. Atunci când este posibil, respectivul raport este înregistrat şi transmis prin mijloace electronice. În cazul unei inspecţii a unei nave de pescuit care arborează pavilionul altui stat membru, un exemplar al raportului de inspecţie se transmite fără întârziere statului membru de pavilion în cauză, dacă în cursul inspecţiei a fost identificată o încălcare. În cazul unei inspecţii a unei nave de pescuit care arborează pavilionul unui ţări terţe, un exemplar al raportului de inspecţie se transmite fără întârziere autorităţilor competente ale ţării terţe în cauză, dacă în cursul inspecţiei a fost identificată o încălcare. În cazul unei inspecţii desfăşurate în apele aflate sub jurisdicţia altui stat membru, un exemplar al raportului de inspecţie se transmite fără întârziere statului membru respectiv.
(2) Funcţionarii comunică operatorului constatările înregistrate în urma inspecţiei; operatorul are posibilitatea de a formula observaţii privind inspecţia şi constatările acesteia. Observaţiile operatorului sunt reflectate în raportul de inspecţie. Funcţionarii menţionează efectuarea inspecţiei în jurnalul de pescuit.
(3) Un exemplar al raportului de inspecţie se transmite cât mai curând posibil operatorului, în orice caz în termen de 15 zile lucrătoare de la încheierea inspecţiei.
(4) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 77
Admisibilitatea rapoartelor de inspecţie şi de supraveghere
Rapoartele de inspecţie şi de supraveghere întocmite de inspectorii comunitari sau de funcţionarii altui stat membru sau ai Comisiei reprezintă dovezi admisibile în cadrul procedurilor administrative sau judiciare ale oricărui stat membru. Pentru stabilirea elementelor de fapt, acestea sunt tratate la fel ca şi rapoartele de inspecţie şi de supraveghere ale statelor membre.
Articolul 78
Baza de date electronică
(1) Statele membre creează şi actualizează o bază de date electronică în care încarcă toate rapoartele de inspecţie şi supraveghere întocmite de către funcţionarii acestora.
(2) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 79
Inspectorii comunitari
(1) Comisia stabileşte o listă de inspectori comunitari în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(2) Fără a se aduce atingere responsabilităţilor principale ale statului membru costier, inspectorii comunitari pot efectua inspecţiile, în conformitate cu prezentul regulament, în apele comunitare şi pe navele comunitare aflate în afara apelor comunitare.
(3) Inspectorii comunitari pot fi desemnaţi pentru
(a)
punerea în aplicare a programelor comunitare specifice de control şi inspecţie adoptate în conformitate cu articolul 95;
(b)
programele internaţionale de control în domeniul pescuitului, în cadrul cărora Comisiei îi revine obligaţia de a efectua controale.
(4) În vederea îndeplinirii sarcinilor lor şi sub rezerva dispoziţiilor alineatului (5), inspectorii comunitari au acces imediat la:
(a)
toate zonele navelor de pescuit comunitare şi ale altor nave care desfăşoară activităţi de pescuit, sedii sau locuri publice şi mijloace de transport; şi
(b)
toate informaţiile şi documentele necesare în vederea îndeplinirii sarcinilor lor, în special jurnalul de pescuit, declaraţiile de debarcare, certificatele de captură, declaraţiile de transbordare, notele de vânzare şi alte documente relevante,
în aceeaşi măsură şi în aceleaşi condiţii ca funcţionarii statului membru în care are loc inspecţia.
(5) Inspectorii comunitari nu au competenţe poliţieneşti sau de asigurare a aplicării legii în afara teritoriului statului membru de origine al acestora sau a apelor comunitare aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia statului membru de origine al acestora.
(6) Atunci când sunt numiţi în calitate de inspectori comunitari, funcţionarii Comisiei sau ai organismului desemnat de aceasta nu au competenţe poliţieneşti sau de asigurare a aplicării legii.
(7) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
CAPITOLUL II
Inspecţia navelor aflate în afara apelor statului membru responsabil de inspecţie
Articolul 80
Inspecţia navelor de pescuit aflate în afara apelor statului membru responsabil de inspecţie
(1) Fără a aduce atingere responsabilităţii principale a statului membru costier, un stat membru poate inspecta navele de pescuit care îi arborează pavilionul în toate apele comunitare care nu se află sub suveranitatea altui stat membru.
(2) Un stat membru poate efectua inspecţii pe nave de pescuit ale altui stat membru, în conformitate cu prezentul regulament, privind activităţile de pescuit din toate apele comunitare care nu se află sub suveranitatea altui stat membru:
(a)
în urma autorizării de către statul membru costier; sau
(b)
în cazul în care a fost adoptat un program specific de control şi inspecţie în conformitate cu articolul 95.
(3) Un stat membru este autorizat să inspecteze navele de pescuit comunitare aflate sub pavilionul unui alt stat membru în apele internaţionale.
(4) Un stat membru poate inspecta navele de pescuit comunitare care arborează propriul pavilion sau pavilionul unui alt stat membru în apele unor terţe ţări, în conformitate cu acordurile internaţionale.
(5) Statele membre desemnează autoritatea competentă care funcţionează ca punct de contact în sensul prezentului articol. Punctul de contact al statelor membre este disponibil 24 de ore din 24.
Articolul 81
Solicitările de autorizare
(1) Solicitările de autorizare a unui stat membru de a efectua inspecţii pe navele de pescuit din ape comunitare care nu se află sub suveranitatea sau jurisdicţia sa, conform dispoziţiilor articolului 80 alineatul (2) litera (a), sunt decise de către statul membru costier în cauză în termen de 12 ore de la depunerea solicitării sau într-un termen adecvat în cazul în care motivul solicitării este o urmărire generală începută în apele statului membru responsabil de inspecţie.
(2) Statul membru solicitant este informat de îndată în privinţa deciziei. Deciziile sunt de asemenea comunicate Comisiei sau organismului desemnat de aceasta.
(3) Solicitările de autorizare sunt refuzate integral sau parţial doar din raţiuni imperative. Refuzurile şi motivele care stau la baza acestora se transmit de îndată statului membru solicitant şi Comisiei sau organismului desemnat de aceasta.
CAPITOLUL III
Încălcări constatate în cursul inspecţiilor
Articolul 82
Procedura în cazul unei încălcări
Dacă informaţiile colectate în cursul unei inspecţii sau orice alte date relevante determină un funcţionar să considere că a avut loc o încălcare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, acesta:
(a)
înregistrează încălcarea suspectată în raportul de inspecţie;
(b)
ia toate măsurile necesare pentru a asigura păstrarea în siguranţă a dovezilor încălcării suspectate;
(c)
înaintează imediat raportul de inspecţie către autoritatea competentă;
(d)
informează persoana fizică sau juridică suspectată de comiterea încălcării sau care a fost surprinsă în flagrant în timpul comiterii încălcării că încălcarea poate duce la atribuirea numărului corespunzător de puncte în conformitate cu articolul 92. Această informaţie se notează în raportul de inspecţie.
Articolul 83
Încălcările constatate în afara apelor statului membru responsabil de inspecţie
(1) Dacă a fost constatată o încălcare ca urmare a unei inspecţii efectuate în conformitate cu articolul 80, statul membru care efectuează inspecţia înaintează fără întârziere un rezumat al raportului de inspecţie statului membru costier sau, în cazul unei inspecţii în afara apelor comunitare, statului membru de pavilion al navei de pescuit în cauză. Un raport complet de inspecţie se înaintează statului costier şi statului membru de pavilion în termen de 15 zile după inspecţie.
(2) Statul membru costier sau, în cazul unei inspecţii în afara apelor comunitare, statul membru de pavilion al navei de pescuit în cauză întreprinde toate măsurile corespunzătoare în ceea ce priveşte încălcarea menţionată la alineatul (1).
Articolul 84
Intensificarea acţiunilor ulterioare în cazul anumitor încălcări grave
(1) Statul membru de pavilion sau statul membru costier în apele căruia există suspiciuni că o navă de pescuit:
(a)
nu a înregistrat corect capturi care fac obiectul unui plan multianual, de peste 500 kg sau 10 %, calculat ca un procentaj din cifrele introduse în jurnalul de pescuit, fiind luată în considerare valoare cea mai ridicată; sau
(b)
a comis oricare dintre încălcările grave menţionate la articolul 42 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 sau la articolul 90 alineatul (1) din prezentul regulament, în termen de un an de la comiterea primei astfel de încălcări grave,
poate solicita navei de pescuit să se deplaseze imediat într-un port în vederea unei anchete complete, pe lângă măsurile prevăzute la capitolul IX din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
(2) Statul membru costier notifică imediat şi în conformitate cu propriile proceduri din legislaţia naţională statul membru de pavilion cu privire la ancheta menţionată la alineatul (1).
(3) Funcţionarii pot rămâne la bordul unei nave de pescuit până la efectuarea anchetei complete menţionate la alineatul (1).
(4) Comandantul navei de pescuit menţionate la alineatul (1) încetează toate activităţile de pescuit şi se deplasează în port dacă i s-a solicitat acest lucru.
CAPITOLUL IV
Procedurile privind încălcările constatate în cursul inspecţiilor
Articolul 85
Proceduri
Fără a se aduce atingere articolului 83 alineatul (2) şi articolului 86, în cazul în care autorităţile competente descoperă, în cursul unei inspecţii sau după o inspecţie, o încălcare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, autorităţile competente ale statului membru de inspecţie adoptă măsurile corespunzătoare, în conformitate cu titlul VIII, împotriva comandantului navei implicate sau împotriva tuturor persoanelor fizice sau juridice responsabile de încălcare.
Articolul 86
Transferul procedurilor
(1) Statul membru pe al cărui teritoriu sau în ale cărui ape s-a descoperit o încălcare poate transfera procedurile privind încălcarea respectivă către autorităţile competente ale statului membru de pavilion sau ale statului membru de cetăţenie al contravenientului, cu acordul statului membru în cauză şi cu condiţia ca transferul să implice o probabilitate mai ridicată de obţinere a rezultatelor prevăzute la articolul 89 alineatul (2).
(2) Statul membru de pavilion poate transfera procedurile privind o încălcare către autorităţile competente ale statului membru responsabil de inspecţie, cu acordul statului membru în cauză şi cu condiţia ca transferul să implice o probabilitate mai ridicată de obţinere a rezultatelor prevăzute la articolul 89 alineatul (2).
Articolul 87
Încălcarea constatată de către inspectorii comunitari
Statele membre întreprind toate măsurile corespunzătoare cu privire la orice încălcare descoperită de către un inspector comunitar în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia acestora sau pe o navă de pescuit care arborează pavilionul acestora.
Articolul 88
Măsuri corective în absenţa procedurilor efectuate de către statele membre de debarcare sau transbordare
(1) În cazul în care statul membru de debarcare sau de transbordare nu este statul membru de pavilion şi în cazul în care autorităţile sale competente nu iau măsuri corespunzătoare împotriva persoanelor fizice sau juridice responsabile sau nu transferă procedurile în conformitate cu articolul 86, cantităţile debarcate sau transbordate în mod ilegal se pot scădea din cota alocată statului membru de debarcare sau transbordare.
(2) Cantităţile de peşte care trebuie scăzute din cota alocată statului membru de debarcare sau transbordare în cauză se stabilesc conform procedurii menţionate la articolul 119, după consultarea de către Comisie a celor două state membre în cauză.
(3) Dacă statul membru de debarcare sau de transbordare nu mai dispune de o cotă corespunzătoare, se aplică articolul 37. În acest scop, cantităţile de peşte debarcate sau transbordate ilegal sunt considerate echivalentul prejudiciului suferit, conform articolului respectiv, de către statul membru de pavilion.
TITLUL VIII
ASIGURAREA RESPECTĂRII NORMELOR
Articolul 89
Măsuri de asigurare a respectării normelor
(1) Statele membre se asigură de adoptarea sistematică a măsurilor adecvate, inclusiv de luarea unor măsuri administrative sau penale, conform legislaţiei naţionale, împotriva persoanelor fizice sau juridice suspectate de încălcarea oricăreia dintre normele politicii comune în domeniul pescuitului.
(2) Nivelul general al sancţiunilor şi al sancţiunilor complementare se calculează în conformitate cu dispoziţiile relevante ale legislaţiei naţionale, în aşa fel încât să asigure că acestea îi privează efectiv pe cei răspunzători de beneficiile economice derivate din încălcările legii pe care aceştia le-au comis, fără a aduce atingere dreptului legitim la exercitarea profesiei. Respectivele sancţiuni pot genera rezultate proporţionale cu gravitatea încălcărilor respective, efectiv descurajând prin aceasta infracţiunile ulterioare de aceeaşi natură.
(3) Statele membre pot aplica un sistem conform căruia o amendă este proporţională cu cifra de afaceri a unei persoane juridice sau cu avantajul financiar obţinut sau vizat prin comiterea încălcării.
(4) Autorităţile competente ale statului membru care are jurisdicţie în eventualitatea unei încălcări, conformându-se procedurilor prevăzute de către legislaţiile lor naţionale, informează, fără întârziere, statele membre de pavilion, statul membru de cetăţenie al contravenientului sau orice alt stat membru care se arată interesat de urmărirea acţiunilor administrative, a procedurilor penale sau a altor măsuri adoptate şi de orice decizie definitivă referitoare la o astfel de încălcare, inclusiv numărul de puncte atribuite în conformitate cu articolul 92.
Articolul 90
Sancţiuni pentru încălcările grave
(1) Pe lângă dispoziţiile de la articolul 42 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008, următoarele activităţi sunt considerate, de asemenea, încălcări grave în sensul prezentului regulament, în funcţie de gravitatea încălcării în cauză, care se stabileşte de către autoritatea competentă a statului membru, ţinând seama de criterii precum natura daunelor cauzate, valoarea acestora, situaţia economică a contravenientului şi amploarea încălcării sau recurenţa acesteia:
(a)
netransmiterea unei declaraţii de debarcare sau a unei note de vânzare atunci când debarcarea capturii a avut loc în portul dintr-o ţară terţă;
(b)
manipularea unui motor în scopul creşterii puterii sale peste puterea maximă continuă a motorului înscrisă în certificatul motorului;
(c)
nedebarcarea speciilor care fac obiectul unei cote capturate în cursul unei operaţiuni de pescuit, cu excepţia cazului în care nedebarcarea contravine obligaţiilor prevăzute de normele politicii comune în domeniul pescuitului, în zonele piscicole sau în zonele de pescuit în care se aplică astfel de norme.
(2) Statele membre garantează că persoana fizică care a comis o încălcare gravă sau persoana juridică găsită vinovată de o încălcare gravă este pasibilă de sancţiuni penale efective, proporţionale şi disuasive, în conformitate cu sancţiunile şi măsurile prevăzute la capitolul IX din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
(3) Fără a se aduce atingere articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008, statele membre impun o sancţiune care este efectiv disuasivă şi este, după caz, calculată la valoarea produselor pescăreşti obţinute în urma comiterii unei încălcări grave.
(4) Atunci când stabilesc sancţiunea, statele membre au în vedere valoarea prejudiciului adus resurselor piscicole şi mediului marin în cauză.
(5) Statele membre pot utiliza inclusiv sau alternativ sancţiuni penale efective, proporţionale şi disuasive.
(6) Sancţiunile prevăzute în prezentul capitol pot fi însoţite de alte sancţiuni sau măsuri, în special cele descrise la articolul 45 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.
Articolul 91
Măsuri imediate de asigurare a respectării normelor
Statele membre adoptă măsuri imediate pentru a împiedica comandanţii navelor de pescuit sau alte persoane fizice sau juridice surprinse în flagrant în timpul comiterii unei infracţiuni grave, conform dispoziţiilor articolului 42 din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008, să continue activitatea în cauză.
Articolul 92
Sistemul de puncte pentru încălcările grave
(1) Statele membre aplică un sistem de puncte pentru încălcările grave la care se face trimitere la articolul 42 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008, pe baza căruia titularului unei licenţe de pescuit i se atribuie numărul corespunzător de puncte ca urmare a încălcării normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(2) Atunci când o persoană fizică a comis o încălcare gravă sau o persoană juridică este găsită vinovată de încălcarea gravă a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, titularului licenţei de pescuit i se atribuie un număr corespunzător de puncte ca urmare a încălcării. Punctele acordate se transferă oricărui viitor titular al unei licenţe de pescuit pentru nava de pescuit respectivă atunci când nava este vândută, transferată sau îşi schimbă în alt mod proprietarul după data încălcării. Titularul licenţei de pescuit poate ataca decizia în conformitate cu legislaţia naţională.
(3) Atunci când numărul total de puncte atinge sau depăşeşte un număr specificat de puncte, licenţa de pescuit se suspendă automat pentru o perioadă de cel puţin două luni. Această perioadă este de patru luni dacă licenţa de pescuit este suspendată pentru a doua oară, de opt luni dacă licenţa de pescuit este suspendată pentru a treia oară şi de un an dacă licenţa de pescuit este suspendată pentru a patra oară ca urmare a faptului că titularului licenţei îi este atribuit numărul specificat de puncte. În cazul în care titularului i se atribuie numărul specificat de puncte pentru a cincea oară, licenţa de pescuit se retrage definitiv.
(4) Dacă titularul unei licenţe de pescuit nu comite o altă încălcare gravă în termen de trei ani de la data ultimei încălcări grave, toate punctele de pe licenţa de pescuit se elimină.
(5) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
(6) De asemenea, statele membre instituie un sistem de puncte prin care comandantul unei nave primeşte punctele corespunzătoare ca urmare a unei încălcări grave a normelor politicii comune în domeniul pescuitului comise de acesta.
Articolul 93
Registrul naţional de evidenţă a încălcărilor
(1) Statele membre introduc într-un registru naţional toate încălcările normelor politicii comune în domeniul pescuitului comise de nave aflate sub propriul pavilion sau de propriii resortisanţi, inclusiv sancţiunile suportate şi numărul de puncte atribuite. Încălcările comise de navele de pescuit aflate sub propriul pavilion sau de propriii resortisanţi urmăriţi penal în alte state membre sunt, de asemenea, înregistrate de către statele membre în registrul lor naţional privind încălcările în momentul comunicării deciziei definitive de către statul membru de jurisdicţie, în conformitate cu articolul 90.
(2) Atunci când anchetează o încălcare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului, un stat membru poate solicita celorlalte state membre să furnizeze informaţiile aflate în registrul lor naţional privind navele de pescuit şi persoanele suspectate de comiterea încălcării în cauză sau surprinse în flagrant în timpul comiterii încălcării în cauză.
(3) Atunci când un stat membru solicită informaţii de la un alt stat membru referitoare la măsurile adoptate cu privire la o încălcare, celălalt stat membru poate furniza informaţiile relevante privind navele de pescuit şi persoanele în cauză.
(4) Datele cuprinse în registrul naţional de evidenţă a încălcărilor sunt păstrate numai atât timp cât este necesar în sensul prezentului regulament, dar nu mai puţin de trei ani calendaristici, începând din anul următor celui în care se înregistrează informaţiile.
TITLUL IX
PROGRAME DE CONTROL
Articolul 94
Programe comune de control
Statele membre pot desfăşura, între ele şi la iniţiativa lor, programe de control, inspecţie şi supraveghere a activităţilor de pescuit.
Articolul 95
Programe specifice de control şi inspecţie
(1) Comisia, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119 şi împreună cu statele membre vizate, poate stabili ce activităţi de pescuit fac obiectul programelor specifice de control şi inspecţie.
(2) Programele specifice de control şi inspecţie menţionate la alineatul (1) descriu obiectivele, priorităţile şi procedurile, precum şi criteriile activităţilor de inspecţie. Criteriile sunt stabilite pe baza gestionării riscului şi sunt revizuite periodic, după efectuarea unei analize a rezultatelor obţinute.
(3) La intrarea în vigoare a unui plan multianual şi înainte ca un program specific de control şi inspecţie să devină aplicabil, fiecare stat membru stabileşte criterii-ţintă bazate pe gestionarea riscurilor pentru activităţile de inspecţie.
(4) Statele membre vizate adoptă măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a programelor specifice de control şi inspecţie, în special în ceea ce priveşte resursele umane şi materiale necesare şi perioadele şi zonele în care acestea vor fi utilizate.
TITLUL X
EVALUAREA ŞI CONTROLUL EFECTUATE DE COMISIE
Articolul 96
Principii generale
(1) Comisia controlează şi evaluează aplicarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului de către statele membre prin examinarea informaţiilor şi documentelor şi prin efectuarea de verificări, inspecţii autonome şi audituri şi facilitează coordonarea şi cooperarea între acestea. În acest scop, Comisia poate, din proprie iniţiativă şi prin mijloace proprii, să iniţieze şi să desfăşoare anchete, verificări, inspecţii şi audituri. Aceasta poate verifica, în special:
(a)
punerea în aplicare şi aplicarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului de către statele membre şi autorităţile competente ale acestora;
(b)
punerea în aplicare şi aplicarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului în apele unei ţări terţe în conformitate cu un acord internaţional cu ţara respectivă;
(c)
conformitatea practicilor administrative naţionale şi a activităţilor de inspecţie şi supraveghere cu normele politicii comune în domeniul pescuitului;
(d)
existenţa documentelor necesare şi compatibilitatea acestora cu normele aplicabile;
(e)
circumstanţele în care activităţile de control sunt desfăşurate de către statele membre;
(f)
detectarea şi procedurile privind încălcările;
(g)
cooperarea între statele membre.
(2) Statele membre cooperează cu Comisia pentru a facilita îndeplinirea sarcinilor acesteia. Statele membre se asigură că verificarea, inspecţiile autonome şi misiunile de audit desfăşurate în temeiul prezentului titlu nu fac obiectul unei publicităţi negative la adresa misiunilor la faţa locului. Atunci când funcţionarii Comisiei întâmpină dificultăţi în exerciţiul funcţiunii, statele membre vizate pun la dispoziţia Comisiei mijloacele de a duce acţiunea la bun sfârşit şi dau funcţionarilor Comisiei posibilitatea de a evalua operaţiunile specifice de control şi inspecţie.
Statele membre acordă Comisiei asistenţa necesară îndeplinirii acestor sarcini.
Articolul 97
Competenţele funcţionarilor Comisiei
(1) Funcţionarii Comisiei pot efectua verificări şi inspecţii pe navele de pescuit, precum şi la sediile întreprinderilor şi ale altor organisme ale căror activităţi sunt legate de politica comună în domeniul pescuitului şi au acces la toate informaţiile şi documentele necesare pentru a-şi aduce la îndeplinire sarcinile, în aceeaşi măsură şi în aceleaşi condiţii ca şi funcţionarii statului membru în care se desfăşoară verificarea şi inspecţia.
(2) Funcţionarii Comisiei au dreptul de a lua cu sine copii după dosarele relevante şi de a lua eşantioanele necesare dacă există suficiente motive pentru a considera că nu se respectă normele politicii comune în domeniul pescuitului. Aceştia pot solicita identificarea oricărei persoane întâlnite la locul inspecţiei.
(3) Funcţionarii Comisiei nu au competenţe mai mari decât cele ale inspectorilor naţionali şi nu au competenţe poliţieneşti sau de asigurare a aplicării legii.
(4) Funcţionarii Comisiei prezintă un mandat scris în care sunt menţionate identitatea şi competenţele lor.
(5) Comisia emite instrucţiuni scrise funcţionarilor săi prin care îi informează în privinţa competenţelor şi obiectivelor misiunii lor.
Articolul 98
Verificări
(1) Oricând Comisia consideră că este necesar, funcţionarii acesteia pot fi prezenţi în timpul activităţilor de control desfăşurate de către autorităţile naţionale de control. În cadrul acestor misiuni de verificare şi dacă este posibil, Comisia stabileşte contacte adecvate cu statele membre în scopul stabilirii unui program comun de verificare acceptat de ambele părţi.
(2) Statul membru vizat se asigură că organismele sau persoanele în cauză acceptă să facă obiectul verificărilor menţionate la alineatul (1).
(3) Dacă operaţiunile de control şi inspecţie prevăzute în cadrul programului iniţial de verificare nu pot fi desfăşurate din motive de fapt, funcţionarii Comisiei modifică, împreună cu autorităţile competente ale statului membru în cauză şi cu acordul acestora, programul iniţial de verificare.
(4) În ceea ce priveşte controalele sau inspecţiile efectuate pe mare sau în aer, comandantul navei sau al aeronavei este singurul responsabil de operaţiunile de control şi inspecţie. În cursul exercitării activităţii de comandă, acesta acordă atenţia cuvenită programului de verificare menţionat la alineatul (1).
(5) Comisia poate dispune ca funcţionarii săi aflaţi într-un stat membru să fie însoţiţi de unul sau mai mulţi funcţionari din alt stat membru, cu rol de observatori. La solicitarea Comisiei, statul membru respectiv numeşte, în cel mai scurt timp posibil, funcţionarii selectaţi ca observatori. Statele membre pot, de asemenea, stabili o listă a funcţionarilor statului membru pe care Comisia îi poate invita să participe la astfel de controale şi inspecţii. Comisia poate invita funcţionarii statului membru incluşi în listă sau pe cei comunicaţi Comisiei, la aprecierea acesteia. După caz, Comisia pune lista la dispoziţia tuturor statelor membre.
(6) Funcţionarii Comisiei pot decide, dacă consideră necesar, să efectueze misiunile de verificare menţionate la prezentul articol fără notificare prealabilă.
Articolul 99
Inspecţii autonome
(1) Atunci când există motive pentru a considera că au loc nereguli în aplicarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului, Comisia poate efectua inspecţii autonome. Comisia efectuează astfel de inspecţii din proprie iniţiativă şi fără prezenţa funcţionarilor statului membru în cauză.
(2) Toţi operatorii pot fi supuşi inspecţiilor autonome în cazul în care acestea sunt considerate necesare.
(3) În cadrul inspecţiilor autonome pe teritoriul sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia unui stat membru, se aplică normele de procedură ale acelui stat membru.
(4) Dacă funcţionarii Comisiei descoperă o încălcare gravă a dispoziţiilor prezentului regulament pe teritoriul sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicţia unui stat membru, aceştia informează fără întârziere autorităţile competente ale statului membru în cauză, care întreprind toate măsurile corespunzătoare în privinţa acestei încălcări.
Articolul 100
Audituri
Comisia poate efectua audituri ale sistemelor de control ale statelor membre. Auditurile pot evalua, în special:
(a)
regimul cotelor şi sistemul de gestionare a efortului;
(b)
sistemele de validare a datelor, inclusiv sistemele de verificări încrucişate din cadrul sistemelor de monitorizare a navelor, datele privind capturile, gestionarea efortului şi comercializarea, datele privind registrul comunitar al flotei de pescuit, precum şi verificarea licenţelor şi autorizaţiilor de pescuit;
(c)
organizarea administrativă, inclusiv caracterul adecvat al personalului şi mijloacelor disponibile, formarea personalului, delimitarea funcţiilor autorităţilor implicate în activitatea de control, precum şi mecanismele existente de coordonare a activităţii şi de evaluare comună a rezultatelor acestor autorităţi;
(d)
sistemele operaţionale, inclusiv procedurile de control pentru porturile desemnate;
(e)
programele naţionale de acţiuni de control, inclusiv stabilirea nivelurilor de inspecţie şi punerea în aplicare a acestora;
(f)
sistemele naţionale de sancţiuni, inclusiv caracterul adecvat al sancţiunilor impuse, durata procedurilor, beneficiile economice pierdute de către contravenienţi şi caracterul disuasiv al unui astfel de sistem de sancţiuni.
Articolul 101
Rapoartele de verificare, de inspecţie autonomă şi de audit
(1) Comisia informează statele membre vizate în privinţa constatărilor preliminare ale verificărilor şi ale inspecţiilor autonome în termen de o zi de la efectuarea acestora.
(2) Funcţionarii Comisiei întocmesc un raport de verificare, de inspecţie autonomă sau de audit după fiecare verificare, inspecţie autonomă sau audit. Raportul este pus la dispoziţia statului membru vizat în termen de o lună de la finalizarea verificării, a inspecţiei autonome sau a auditului. Statele membre au posibilitatea de a prezenta observaţii cu privire la concluziile raportului în termen de o lună.
(3) Statele membre adoptă măsurile necesare pe baza raportului menţionat la alineatul (2).
(4) Comisia publică rapoartele de verificare, de inspecţie autonomă şi de audit finalizate, împreună cu observaţiile statului membru vizat, în secţiunea securizată a paginii sale de internet oficiale.
Articolul 102
Monitorizarea rapoartelor de verificare, de inspecţie autonomă şi de audit
(1) Statele membre furnizează Comisiei toate informaţiile relevante pe care aceasta le solicită cu privire la punerea în aplicare a prezentului regulament. În momentul depunerii solicitării de informare, Comisia specifică o limită de timp rezonabilă în care trebuie să se prezinte informaţiile.
(2) Dacă Comisia consideră că au avut loc nereguli în punerea în aplicare a normelor politicii comune în domeniul pescuitului sau că dispoziţiile existente privind activitatea de control şi metodele din anumite state membre nu sunt eficiente, aceasta informează statele membre vizate, apoi efectuează o anchetă administrativă la care pot participa funcţionari ai Comisiei.
(3) Statele membre vizate informează Comisia în privinţa rezultatelor anchetei şi înaintează Comisiei un raport întocmit în cel mult trei luni de la solicitarea Comisiei. Această perioadă poate fi extinsă de către Comisie cu un interval de timp rezonabil, în urma unei solicitări motivate în mod corespunzător a statului membru.
(4) Dacă ancheta administrativă menţionată la alineatul (2) nu duce la corectarea neregulilor sau dacă Comisia identifică lacune în sistemul de control al unui stat membru în cursul verificărilor sau al inspecţiilor autonome menţionate la articolele 98 şi 99 sau în auditul prevăzut la articolul 100, Comisia stabileşte un plan de acţiune împreună cu statul membru în cauză. Statul membru adoptă toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a planului de acţiune.
TITLUL XI
MĂSURI DE ASIGURARE A RESPECTĂRII DE CĂTRE STATELE MEMBRE A OBIECTIVELOR POLITICII COMUNE ÎN DOMENIUL PESCUITULUI
CAPITOLUL I
Măsuri financiare
Articolul 103
Suspendarea şi anularea asistenţei financiare comunitare
(1) Comisia poate decide să suspende pentru o perioadă de maximum 18 luni, integral sau parţial, plăţile din cadrul asistenţei financiare comunitare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 şi al articolului 8 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 861/2006, în cazul în care există dovezi că:
(a)
eficienţa măsurilor finanţate este sau poate fi afectată de nerespectarea dispoziţiilor politicii comune în domeniul pescuitului, în special în domeniul conservării şi gestionării resurselor piscicole, al adaptării flotei şi al controlului activităţilor de pescuit;
(b)
nerespectarea este imputabilă direct statului membru în cauză; şi că
(c)
nerespectarea poate determina o ameninţare gravă la adresa conservării resurselor acvatice vii sau a funcţionării eficace a sistemului comunitar de control şi de asigurare a respectării legislaţiei,
precum şi în cazul în care Comisia concluzionează, pe baza informaţiilor disponibile şi, dacă este cazul, după examinarea explicaţiilor statului membru, că acesta nu a adoptat măsurile corespunzătoare pentru remedierea situaţiei şi nu este în măsură să facă acest lucru în viitorul apropiat.
(2) Dacă, în perioada de suspendare, statul membru în cauză nu demonstrează că a adoptat măsuri corectoare pentru a asigura respectarea sau aplicarea în viitor a normelor relevante sau că nu există riscuri serioase ca funcţionarea eficientă în viitor a sistemului comunitar de control şi asigurare a respectării normelor să fie afectată, Comisia poate anula integral sau parţial asistenţa financiară comunitară a cărei plată a fost suspendată în temeiul alineatului (1). Această anulare nu se efectuează decât după o suspendare de 12 luni a plăţii corespunzătoare.
(3) Înainte de a adopta măsurile menţionate la alineatele (1) şi (2), Comisia informează în scris statul membru respectiv cu privire la constatările sale referitoare la deficienţele sistemului de control al statului membru şi la intenţia sa de a adopta decizia menţionată la alineatele (1) şi (2) şi solicită statului membru să aplice măsuri corectoare într-un termen care urmează a fi stabilit de Comisie în funcţie de gravitatea încălcării, dar care trebuie să fie de minimum o lună.
(4) Dacă statul membru nu răspunde la scrisoarea menţionată la alineatul (3) în termenul care urmează a fi stabilit în conformitate cu alineatul respectiv, Comisia poate lua decizia menţionată la alineatele (1) şi (2) pe baza informaţiilor disponibile la momentul respectiv.
(5) Procentajul cu care sunt suspendate sau anulate plăţile este proporţional cu natura şi importanţa nerespectării de către statul membru a normelor aplicabile privind conservarea, controlul, inspecţia sau asigurarea respectării normelor şi cu gravitatea ameninţării la adresa conservării resurselor acvatice vii sau a funcţionării eficace a sistemului comunitar de control şi de asigurare a respectării legislaţiei şi ţine seama de măsura în care eficienţa măsurilor finanţate este sau este probabil să fie afectată. Acesta trebuie să ia în considerare şi să se limiteze la proporţia pe care o reprezintă pescuitul sau activităţile legate de pescuit care fac obiectul nerespectării în cadrul măsurilor finanţate prin asistenţa financiară menţionată la alineatul (1).
(6) Deciziile adoptate în temeiul prezentului articol trebuie să ţină seama de toate circumstanţele relevante astfel încât să existe un raport economic real între obiectul nerespectării şi măsura la care se raportează plata suspendată sau asistenţa financiară comunitară anulată.
(7) Suspendarea se anulează în cazul în care nu se mai îndeplinesc condiţiile prevăzute la alineatul (1).
(8) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
CAPITOLUL II
Încheierea activităţilor de pescuit
Articolul 104
Încheierea activităţilor de pescuit ca urmare a nerespectării obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului
(1) În cazul în care un stat membru nu îşi îndeplineşte obligaţiile privind punerea în aplicare a unui plan multianual şi în cazul în care Comisia are dovezi că nerespectarea respectivelor obligaţii constituie o ameninţate serioasă la adresa conservării stocurilor în cauză, Comisia poate dispune, pentru statul membru în cauză, încetarea provizorie a activităţilor de pescuit afectate de respectivele deficienţe.
(2) Comisia informează în scris statul membru în cauză în privinţa constatărilor sale şi a documentaţiei relevante şi stabileşte un termen limită de cel mult 10 zile lucrătoare în care statul membru să demonstreze că resursele piscicole pot fi exploatate în siguranţă.
(3) Măsurile menţionate la alineatul (1) se aplică doar dacă statul membru nu răspunde la solicitarea Comisiei în termenul limită de la alineatul (2) sau dacă răspunsul este considerat nesatisfăcător sau dacă indică în mod clar că măsurile necesare nu au fost puse în aplicare.
(4) Comisia dispune reluarea pescuitului după ce statul membru a demonstrat în scris, în mod satisfăcător pentru Comisie, că resursele piscicole pot fi exploatate în siguranţă.
CAPITOLUL III
Deducerile şi transferurile cotelor şi ale efortului de pescuit
Articolul 105
Deducerea cotelor
(1) Atunci când Comisia a stabilit că un stat membru a depăşit cotele care i-au fost alocate, Comisia operează deduceri din viitoarele cote ale statului membru respectiv.
(2) În cazul depăşirii unei cote, alocaţii sau părţi pentru un stoc sau un grup de stocuri disponibile pentru un stat membru pentru un anumit an, Comisia efectuează, în următorul an sau în următorii ani, deduceri din cota, alocaţia sau partea anuală de care dispune statul membru care şi-a depăşit cota prin aplicarea unui factor de multiplicare în conformitate cu următorul tabel:
Gradul de depăşire faţă de debarcările permise
Factorul de multiplicare
Până la 5 %
Depăşire * 1,0
Peste 5 % până la 10 %
Depăşire * 1,1
Peste 10 % până la 20 %
Depăşire * 1,2
Peste 20 % până la 40 %
Depăşire * 1,4
Peste 40 % până la 50 %
Depăşire * 1,8
Orice depăşire suplimentară mai mare de 50 %
Depăşire * 2,0
Cu toate acestea, se aplică o deducere egală cu cantitatea pescuită în exces* 1,00 în toate cazurile de depăşire referitoare la cantităţile debarcate legal, egale sau mai mici de 100 de tone.
(3) Pe lângă factorii de multiplicare menţionaţi la alineatul (2), se aplică un factor de multiplicare de 1,5, dacă:
(a)
un stat membru şi-a depăşit în mod repetat cota, alocaţia sau partea dintr-un stoc sau grup de stocuri în ultimii doi ani şi aceste depăşiri au făcut obiectul deducerilor, astfel cum se menţionează la alineatul (2);
(b)
consultanţa ştiinţifică, tehnică şi economică disponibilă şi, în special, rapoartele elaborate de CSTEP au stabilit că depăşirea constituie o ameninţate serioasă la adresa conservării stocurilor în cauză; sau
(c)
stocul face obiectul unui plan multianual.
(4) În cazul depăşirii unei cote, alocări sau părţi pentru un stoc sau un grup de stocuri disponibile unui stat membru în anii anteriori, Comisia, în urma consultării statului membru vizat, poate deduce cotele în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119 din viitoarele cote ale statului membru respectiv pentru a ţine seama de nivelul de pescuit excesiv.
(5) Dacă o deducere conformă cu alineatele (1) şi (2) nu poate fi aplicată cotei, alocaţiei sau părţii dintr-un stoc sau grup de stocuri care a fost depăşită ca atare deoarece cota, alocaţia sau partea respectivă dintr-un stoc sau grup de stocuri nu există sau nu este disponibilă în mod suficient pentru statul membru vizat, Comisia, după consultarea statului membru vizat, poate deduce în anul următor sau în anii următori cotele pentru alte stocuri sau grupuri de stocuri disponibile pentru statul membru vizat în aceeaşi zonă geografică sau care au aceeaşi valoare comercială, în conformitate cu alineatul (1).
(6) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol, în special pentru determinarea cantităţilor vizate, pot fi adoptate conform procedurii menţionate la articolul 119.
Articolul 106
Deducerea efortului de pescuit
(1) Atunci când Comisia a stabilit că un stat membru a depăşit efortul de pescuit care i-a fost alocat, aceasta operează deduceri din viitorul efort de pescuit al statului membru respectiv.
(2) Dacă efortul de pescuit disponibil pentru un stat membru în cadrul unei zone geografice sau al unei zone de pescuit este depăşit, Comisia efectuează, în următorul an sau în următorii ani, deduceri din efortul de pescuit de care dispune statul membru în cauză pentru zona geografică sau zona de pescuit în cauză, prin aplicarea unui factor de multiplicare în conformitate cu următorul tabel:
Gradul de depăşire al efortului de pescuit disponibil
Factorul de multiplicare
Până la 5 %
Depăşire * 1,0
Peste 5 % până la 10 %
Depăşire * 1,1
Peste 10 % până la 20 %
Depăşire * 1,2
Peste 20 % până la 40 %
Depăşire * 1,4
Peste 40 % până la 50 %
Depăşire * 1,8
Orice depăşire suplimentară mai mare de 50 %
Depăşire * 2,0
(3) Dacă o deducere conformă cu alineatul (2) nu poate fi aplicată efortului de pescuit maxim admisibil care a fost depăşit ca atare deoarece respectivul efort de pescuit maxim admisibil nu este disponibil sau nu este disponibil în mod suficient pentru statul membru vizat, Comisia poate deduce în anul următor sau în anii următori efortul de pescuit disponibil pentru statul membru vizat în aceeaşi zonă geografică, în conformitate cu alineatul (2).
(4) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol, în special pentru determinarea efortului de pescuit în cauză, pot fi adoptate conform procedurii menţionate la articolul 119.
Articolul 107
Deducerile de cote ca urmare a nerespectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului
(1) În cazul în care există dovezi ale încălcării de către un stat membru a normelor privind stocurile care fac obiectul planurilor multianuale şi acest lucru poate duce la o ameninţare gravă pentru conservarea acestor stocuri, Comisia poate efectua, în anul următor sau în anii următori, deduceri din cota, alocaţia sau partea anuală pentru un stoc sau grup de stocuri de care dispune statul membru respectiv, prin aplicarea principiului proporţionalităţii, ţinând seama de daunele produse stocurilor.
(2) Comisia informează în scris statul membru în cauză în privinţa constatărilor sale şi stabileşte un termen limită de cel mult 15 zile lucrătoare în care statul membru să demonstreze că resursele piscicole pot fi exploatate în siguranţă.
(3) Măsurile menţionate la alineatul (1) se aplică doar dacă statul membru nu răspunde la această solicitare a Comisiei în termenul limită de la alineatul (2) sau dacă răspunsul este considerat nesatisfăcător sau dacă indică în mod clar că măsurile necesare nu au fost puse în aplicare.
(4) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol, în special cele privind stabilirea cantităţilor în cauză, se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
CAPITOLUL IV
Măsuri de urgenţă
Articolul 108
Măsuri de urgenţă
(1) În cazul în care există dovezi, inclusiv pe baza rezultatelor sondajelor efectuate de către Comisie, că activităţile de pescuit şi/sau măsurile adoptate de unul sau mai multe state membre subminează măsurile de conservare şi gestionare adoptate în cadrul planurilor multianuale sau pun în pericol ecosistemul marin, iar aceasta necesită măsuri imediate, Comisia, la cererea justificată a unui stat membru sau din proprie iniţiativă, poate adopta măsuri de urgenţă a căror durată de aplicare nu depăşeşte şase luni. Comisia poate adopta o nouă decizie de prelungire a aplicării măsurilor de urgenţă cu cel mult şase luni.
(2) Măsurile de urgenţă prevăzute la alineatul (1) sunt proporţionale cu pericolul şi pot include, printre altele:
(a)
suspendarea activităţilor de pescuit ale navelor care arborează pavilionul statelor membre în cauză;
(b)
încheierea activităţilor de pescuit;
(c)
interdicţia pentru operatorii comunitari de a accepta debarcări, plasări în cuşti în scopul îngrăşării sau al creşterii sau transbordării peştelui şi a produselor pescăreşti capturate de către navele care arborează pavilionul statelor membre în cauză;
(d)
interdicţia de a plasa pe piaţă sau de a utiliza în alte scopuri comerciale peştele şi produsele pescăreşti capturate de către navele care arborează pavilionul statelor membre în cauză;
(e)
interzicerea furnizării de peşte viu pentru acvacultură în apele aflate sub jurisdicţia statelor membre în cauză;
(f)
interzicerea acceptării de peşte viu capturat de către nave care arborează pavilionul statului membru în cauză în scopuri de acvacultură în apele aflate sub jurisdicţia altor state membre;
(g)
interzicerea pescuitului pentru navele de pescuit care arborează pavilionul statului membru în cauză în apele aflate sub jurisdicţia altor state membre;
(h)
modificarea datelor referitoare la pescuit furnizate de către statele membre într-o manieră corespunzătoare.
(3) Un stat membru comunică solicitarea menţionată la alineatul (1) simultan Comisiei şi statelor membre în cauză. Celelalte state membre pot transmite Comisiei comentarii în scris în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea solicitării. Comisia adoptă o decizie în termen de 15 zile lucrătoare de la primirea solicitării.
(4) Măsurile de urgenţă au efect imediat. Acestea se comunică statelor membre în cauză şi se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(5) Statele membre în cauză pot transmite Consiliului decizia Comisiei în termen de 15 zile lucrătoare de la primirea notificării.
(6) Consiliul, cu majoritate calificată, poate adopta o decizie diferită în termen de o lună de la data de primire a sesizării.
TITLUL XII
DATE ŞI INFORMAŢII
CAPITOLUL I
Analiza şi auditul datelor
Articolul 109
Principii generale pentru analiza datelor
(1) Statele membre creează o bază de date informatizată în scopul validării datelor înregistrate în conformitate cu prezentul regulament şi un sistem de validare cel târziu la 31 decembrie 2013.
(2) Statele membre se asigură că toate datele înregistrate în conformitate cu prezentul regulament sunt precise, complete şi au fost transmise în termenele prevăzute în normele privind politica comună în domeniul pescuitului. În special:
(a)
statele membre desfăşoară verificări încrucişate, analize şi verificări ale următoarelor date, prin intermediul unor algoritmi şi mecanisme informatizate automate:
(i)
date ale sistemului de monitorizare a navelor;
(ii)
date privind activităţile de pescuit, în special jurnalul de pescuit, declaraţia de debarcare, declaraţia de transbordare şi notificările prealabile;
(iii)
date din declaraţiile de primire, din documentele de transport şi din notele de vânzare;
(iv)
date din licenţele de pescuit şi din autorizaţiile de pescuit;
(v)
date din rapoartele de inspecţie;
(vi)
date privind puterea motorului;
(b)
următoarele date sunt supuse, de asemenea, unor verificări încrucişate, analize şi verificări, după caz:
(i)
date din sistemul de detectare a navelor;
(ii)
date privind reperările;
(iii)
date privind acordurile internaţionale în domeniul pescuitului;
(iv)
date privind intrările şi ieşirile în şi din zonele de pescuit, zonele maritime în care se aplică norme specifice referitoare la accesul la ape şi resurse, zonele de reglementare din cadrul organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului şi organizaţii similare, precum şi ape ale unei ţări terţe;
(v)
date privind sistemul de identificare automată.
(3) Sistemul de validare permite identificarea automată, în cadrul datelor, a neconcordanţelor, erorilor şi a informaţiilor care lipsesc.
(4) Statele membre se asigură că baza de date afişează în mod clar orice neconcordanţă în materie de date detectată de sistemul de validare a datelor. Baza de date semnalează, de asemenea, toate datele corectate şi indică motivul care a stat la baza unei astfel de corecturi.
(5) Dacă a fost identificată o neconcordanţă în cadrul datelor, statul membru în cauză întreprinde toate investigaţiile necesare şi, dacă are motive să suspecteze comiterea unei încălcări, adoptă măsurile necesare.
(6) Statele membre se asigură că datele pentru primirea, introducerea şi validarea datelor, precum şi datele pentru monitorizarea neconcordanţelor detectate sunt clar vizibile în baza de date.
(7) Dacă datele prevăzute la alineatul (2) nu sunt transmise pe cale electronică, statele membre se asigură că acestea sunt introduse manual în baza de date, fără întârziere.
(8) Statele membre stabilesc un plan naţional de punere în aplicare a sistemelor de validare care acoperă datele enumerate la alineatul (2) literele (a) şi (b) şi monitorizarea neconcordanţelor. Planul permite statelor membre să stabilească o ordine a priorităţilor pentru validarea şi verificările încrucişate şi pentru monitorizarea ulterioară a neconcordanţelor pe baza gestionării riscului. Planul este transmis Comisiei pentru aprobare până la 31 decembrie 2011. Comisia aprobă planurile înainte de 1 iulie 2012, după ce permite statelor membre să aducă corecţii. Modificările aduse planului sunt transmise anual Comisiei spre aprobare.
(9) În cazul în care a identificat neconcordanţe în datele introduse în baza de date a statului membru ca urmare a propriilor investigaţii şi după ce a prezentat documentele statului membru şi a desfăşurat consultări cu acesta, Comisia poate solicita statului membru să analizeze motivele care stau la baza neconcordanţei şi să corecteze datele, dacă este necesar.
(10) Bazele de date create şi datele colectate de statele membre la care se face trimitere în prezentul regulament sunt considerate autentice în condiţiile stabilite conform legislaţiei naţionale.
Articolul 110
Accesul la date
(1) Statele membre asigură accesul la distanţă pentru Comisie sau pentru organismul desemnat de aceasta la toate datele menţionate la articolul 115, în orice moment şi fără notificare prealabilă. În plus, Comisiei i se permite să descarce manual şi automat date referitoare la orice perioadă sau număr de nave de pescuit.
(2) Statele membre permit accesul funcţionarilor Comisiei pe bază de certificate electronice generate de Comisie sau de organismul desemnat de aceasta.
Acest acces se pune la dispoziţie în partea securizată a paginii de internet a statelor membre, menţionată la articolul 115.
(3) Fără a se aduce atingere alineatelor (1) şi (2), statele membre pot desfăşura, până la 30 iunie 2012, un proiect (proiecte) pilot cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta pentru a oferi acces la distanţă în timp real la datele statelor membre privind posibilităţile de pescuit, înregistrate şi validate conform prezentului regulament. Atunci când atât Comisia, cât şi statul membru în cauză consideră satisfăcător rezultatul proiectului-pilot şi atât timp cât accesul la distanţă funcţionează conform celor convenite, statul membru în cauză nu mai este obligat să raporteze cu privire la posibilităţile de pescuit conform procedurii descrise la articolul 33 alineatele (2) şi (8). Formatul şi procedura pentru accesul la date sunt luate în considerare şi testate. Statele membre informează Comisia înainte de 1 ianuarie 2012 dacă intenţionează să desfăşoare proiecte-pilot. După 1 ianuarie 2013 Consiliul poate decide asupra unei modalităţi şi frecvenţe diferite a transmiterii datelor de către statele membre către Comisie.
Articolul 111
Schimbul de date
(1) Fiecare stat membru de pavilion asigură schimbul electronic direct de informaţii relevante cu alte state membre şi, după caz, cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta, în special:
(a)
datele din sistemul de monitorizare a navelor, atunci când navele sale sunt prezente în apele altui stat membru;
(b)
informaţiile din jurnalul de pescuit, atunci când navele sale pescuiesc în apele altui stat membru;
(c)
declaraţiile de debarcare şi de transbordare, atunci când astfel de operaţiuni se desfăşoară în porturile altor state membre;
(d)
notificarea prealabilă, atunci când portul pe care intenţionează să îl utilizeze se află în alt stat membru.
(2) Fiecare stat membru costier asigură schimbul electronic direct de informaţii relevante cu alte state membre şi, după caz, cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta, în special prin transmiterea de:
(a)
informaţii privind notele de vânzare către statul membru de pavilion atunci când o primă vânzare provine de pe nava de pescuit a altui stat membru;
(b)
informaţii privind declaraţia de primire, atunci când peştele este depozitat în alt stat membru decât statul membru de pavilion sau statul membru de debarcare;
(c)
informaţii privind notele de vânzare şi declaraţia de primire către statul membru în care a avut loc debarcarea.
(3) Normele detaliate de aplicare a prezentului capitol, în special cele privind verificarea calităţii, respectarea termenelor limită pentru transmiterea datelor, verificările încrucişate, analiza, verificarea datelor şi stabilirea unui format standardizat pentru descărcarea datelor şi pentru schimbul de date, se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
CAPITOLUL II
Confidenţialitatea datelor
Articolul 112
Protecţia datelor cu caracter personal
(1) Prezentul regulament lasă intact şi nu aduce atingere în niciun fel nivelului de protecţie a persoanelor prevăzut în legislaţia comunitară sau internă privind prelucrarea datelor personale şi, în special, nu modifică nici obligaţiile statelor membre în acest sens prevăzute de Directiva 95/46/CE, nici obligaţiile care incumbă instituţiilor şi organismelor comunitare în ceea ce priveşte prelucrarea de către acestea a datelor cu caracter personal, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001, în exercitarea responsabilităţilor care le revin.
(2) Drepturile persoanelor cu privire la datele lor de înregistrare prelucrate în sistemele naţionale sunt exercitate în conformitate cu legislaţia statului membru care a stocat datele cu caracter personal ale acestora şi, în special, în conformitate cu dispoziţiile de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE, iar, în ceea ce priveşte datele de înregistrare prelucrate în sistemele comunitare, drepturile sunt exercitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
Articolul 113
Confidenţialitatea secretului profesional şi comercial
(1) Statele membre şi Comisia adoptă toate măsurile necesare pentru a garanta că datele colectate şi primite în temeiul prezentului regulament sunt tratate în conformitate cu normele aplicabile privind secretul profesional şi comercial al datelor.
(2) Datele schimbate între statele membre şi Comisie se transmit exclusiv persoanelor din instituţiile statelor membre şi comunitare ale căror funcţii le permit accesul la astfel de date, cu excepţia situaţiilor în care statele membre care transmit datele consimt altfel în mod expres.
(3) Datele menţionate la alineatul (1) nu se utilizează în alte scopuri decât cele prevăzute în prezentul regulament, cu excepţia cazurilor în care autorităţile care furnizează datele consimt în mod expres la utilizarea acestora în alte scopuri şi cu condiţia ca dispoziţiile în vigoare în statul membru al autorităţii care primeşte datele să nu interzică o astfel de utilizare.
(4) Datele comunicate în cadrul prezentului regulament către persoane care îşi desfăşoară activitatea în cadrul unor autorităţi competente, tribunale, alte autorităţi publice şi Comisie sau organismul desemnat de aceasta, date a căror divulgare poate aduce atingere:
(a)
protecţiei vieţii private şi integrităţii persoanei, în conformitate cu legislaţia comunitară privind protecţia datelor cu caracter personal;
(b)
intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice, inclusiv în ceea ce priveşte proprietatea intelectuală;
(c)
procedurilor judiciare şi asistenţei juridice; sau
(d)
activităţilor de inspecţie sau de anchetă,
fac obiectul normelor aplicabile privind confidenţialitatea. Informaţiile pot fi divulgate întotdeauna, dacă acest lucru este necesar pentru încetarea sau interzicerea unei încălcări a normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(5) Datele menţionate la alineatul (1) beneficiază de acelaşi nivel de protecţie acordat datelor similare în legislaţia naţională a statului membru care le primeşte, precum şi în dispoziţiile corespunzătoare aplicabile instituţiilor comunitare.
(6) Prezentul articol nu este considerat un obstacol în calea utilizării datelor obţinute în temeiul prezentului regulament în cadrul acţiunilor sau procedurilor judiciare iniţiate ulterior ca urmare a nerespectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului. Autorităţile competente din statele membre care transmit datele sunt informate în privinţa tuturor cazurilor în care datele menţionate sunt utilizate în aceste scopuri.
(7) Prezentul articol nu aduce atingere obligaţiilor care decurg din convenţiile internaţionale privind asistenţa reciprocă în materie penală.
CAPITOLUL III
Pagini web oficiale
Articolul 114
Pagini web oficiale
(1) În sensul prezentului regulament, fiecare stat membru creează până la 1 ianuarie 2012 o pagină web oficială accesibilă prin internet, care conţine informaţiile prevăzute la articolele 115 şi 116. Statele membre comunică Comisiei adresele de internet ale propriilor pagini web oficiale. Comisia poate decide să elaboreze standarde şi proceduri comune pentru asigurarea comunicării transparente între statele membre, precum şi între acestea, Agenţia Comunitară pentru Controlul Pescuitului şi Comisie, inclusiv în ceea ce priveşte transmiterea periodică de rezumate ale înregistrărilor activităţilor de pescuit în raport cu posibilităţile de pescuit.
(2) Pagina web oficială a fiecărui stat membru este formată dintr-o parte accesibilă publicului şi o parte securizată. Pe respectiva pagină web fiecare stat membru stabileşte, menţine şi actualizează datele necesare în scopuri de control, în conformitate cu prezentul regulament.
Articolul 115
Partea accesibilă publicului de pe pagina web
În partea accesibilă publicului a paginii web, statele membre publică de îndată sau furnizează un link direct către:
(a)
numele şi adresele autorităţilor competente responsabile pentru eliberarea licenţelor şi autorizaţiilor de pescuit menţionate la articolul 7;
(b)
lista porturilor desemnate pentru activităţile de transbordare, cu specificarea orelor de funcţionare, conform dispoziţiilor articolului 20;
(c)
în termen de o lună de la intrarea în vigoare a unui plan multianual şi după aprobarea de către Comisie, lista porturilor desemnate, specificând orele de funcţionare conform dispoziţiilor articolului 43 şi, ulterior, în termen de 30 de zile, condiţiile asociate pentru înregistrarea şi raportarea cantităţilor din speciile care fac obiectul planului multianual pentru fiecare debarcare;
(d)
decizia de stabilire a închiderii în timp real care defineşte în mod clar zona geografică în care se află zona de pescuit afectată, durata închiderii şi condiţiile de exercitare a activităţilor de pescuit în zona respectivă în perioada în care aceasta este închisă, astfel cum se menţionează la articolul 53 alineatul (2);
(e)
detaliile privind punctele de contact pentru transmiterea sau depunerea jurnalelor de pescuit, a notificărilor prealabile, a declaraţiilor de transbordare, a declaraţiilor de debarcare, a notelor de vânzare, a proceselor-verbale de primire şi a documentelor de transport prevăzute la articolele 14, 17, 20, 23, 62, 66 şi 68;
(f)
o hartă cu coordonatele zonei care face obiectul închiderii în timp real menţionate la articolul 54, specificându-se durata închiderii şi condiţiile de exercitare a activităţilor de pescuit în zona respectivă pe perioada închiderii;
(g)
decizia de încheiere a unei activităţi de pescuit în conformitate cu articolul 35 şi toate detaliile necesare.
Articolul 116
Partea securizată a paginii web
(1) În partea securizată a paginii web, statele membre stabilesc, menţin şi actualizează accesul la următoarele liste şi baze de date:
(a)
listele funcţionarilor însărcinaţi cu inspecţiile, prevăzute la articolul 74;
(b)
baza de date electronică pentru tratarea rapoartelor de inspecţie şi supraveghere întocmite de către funcţionari conform dispoziţiilor articolului 78;
(c)
fişierele informatizate ale sistemului de monitorizare a navelor înregistrate de centrul de monitorizare a pescuitului prevăzut la articolul 9;
(d)
baza de date electronică conţinând lista tuturor licenţelor şi autorizaţiilor de pescuit emise şi gestionate în conformitate cu prezentul regulament, cu indicarea clară a condiţiilor stabilite şi a informaţiilor privind toate suspendările şi retragerile;
(e)
modalitatea de a măsura perioada neîntreruptă de 24 de ore menţionată la articolul 26 alineatul (6);
(f)
baza de date electronică conţinând toate informaţiile relevante privind posibilităţile de pescuit prevăzute la articolul 33;
(g)
programele naţionale de acţiuni de control, astfel cum se menţionează la articolul 46;
(h)
baza de date electronică necesară pentru verificarea integrităţii şi calităţii datelor colectate în conformitate cu articolul 109.
(2) Fiecare stat membru garantează:
(a)
accesul de la distanţă pentru Comisie sau organismul desemnat de aceasta la toate datele menţionate în prezentul articol prin conexiune internet securizată, 24 de ore din 24 şi şapte zile din şapte;
(b)
schimbul electronic direct de informaţii relevante cu alte state membre şi cu Comisia sau cu organismul desemnat de aceasta.
(3) Statul membru permite accesul funcţionarilor Comisiei pe bază de certificate electronice generate de către Comisie sau de organismul desemnat de aceasta.
(4) Datele conţinute în părţile securizate ale paginilor web se pun doar la dispoziţia anumitor utilizatori, autorizaţi în acest sens fie de către statul membru în cauză, fie de Comisie sau organismul desemnat de aceasta. Datele accesibile acestor persoane sunt limitate la datele necesare pentru efectuarea sarcinilor şi activităţilor acestora de asigurare a respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului şi fac obiectul normelor privind confidenţialitatea utilizării datelor.
(5) Datele conţinute în părţile securizate ale paginilor web sunt păstrate exclusiv pentru întreaga perioada necesară în sensul prezentului regulament, dar nu mai puţin de trei ani calendaristici, începând din anul următor celui în care se înregistrează informaţiile. Datele cu caracter personal care urmează să facă obiectul unor schimburi, în conformitate cu prezentul regulament, în scopuri istorice, statistice sau ştiinţifice pot face obiectul unor schimburi doar într-o formă anonimă sau, dacă acest lucru nu este posibil, numai cu condiţia criptării identităţii persoanelor vizate.
(6) Normele detaliate de aplicare a prezentului capitol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
TITLUL XIII
PUNEREA ÎN APLICARE
Articolul 117
Cooperarea administrativă
(1) Autorităţile responsabile de punerea în aplicare a prezentului regulament în statele membre cooperează între ele, cu autorităţile competente din ţări terţe, cu Comisia şi cu organismul desemnat de aceasta pentru a asigura respectarea prezentului regulament.
(2) În scopurile menţionate la alineatul (1) se înfiinţează un sistem de asistenţă reciprocă, care include normele privind schimbul de informaţii pe baza unei solicitări prealabile sau în mod spontan.
(3) Statul membru în care s-au desfăşurat activităţile de pescuit transmite orice informaţii relevante Comisiei, la cererea acesteia, pe cale electronică, şi le comunică în acelaşi timp statului membru de pavilion al navei de pescuit.
(4) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 118
Obligaţii de raportare
(1) La intervale de cinci ani, statele membre transmit Comisiei un raport privind aplicarea prezentului regulament.
(2) Pe baza rapoartelor înaintate de statele membre şi a propriilor observaţii, Comisia întocmeşte un raport o dată la cinci ani, pe care îl înaintează Parlamentului European şi Consiliului.
(3) Comisia realizează o evaluare a impactului prezentului regulament privind politica comună în domeniul pescuitului după cinci ani de la intrarea în vigoare a acestuia.
(4) Statele membre transmit Comisiei un raport în care descriu normele care au fost utilizate pentru întocmirea rapoartelor privind datele de bază.
(5) Normele detaliate privind conţinutul şi formatul rapoartelor statelor membre pentru aplicarea prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 119.
Articolul 119
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet instituit în temeiul articolului 30 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul articol, se aplică articolele 4 şi 7 din Decizia 1999/468/CE.
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabileşte la o lună.
TITLUL XIV
MODIFICĂRI ŞI ABROGĂRI
Articolul 120
Modificări ale Regulamentului (CE) nr. 768/2005
Regulamentul (CE) nr. 768/2005 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 3 se adaugă următorul punct:
„(i)
să asiste la punerea în aplicare uniformă a sistemului de control al politicii comune în domeniul pescuitului, în special la:
-
organizarea coordonării operaţionale a activităţilor de control ale statelor membre pentru punerea în aplicare de programe specifice de control şi de inspecţie, de programe de control legate de pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat («INN») şi de programe internaţionale de control şi inspecţie;
-
inspecţiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor agenţiei, în conformitate cu articolul 17a.”
2.
La articolul 5:
(a)
alineatul (1) se înlocuieşte cu următorul text:
„(1) Coordonarea operaţională asigurată de agenţie vizează controlul tuturor activităţilor reglementate de politica comună în domeniul pescuitului:”;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(3) În scopul asigurării unei coordonări operaţionale sporite între statele membre, agenţia poate stabili planuri operaţionale împreună cu statele membre vizate şi poate coordona punerea în aplicare a acestora.”
3.
Articolul 7 se înlocuieşte cu următorul text:
„Articolul 7
Asistenţă pentru Comisie şi statele membre
Agenţia asistă Comisia şi statele membre pentru a asigura îndeplinirea optimă, uniformă şi eficace a obligaţiilor care le revin în conformitate cu normele politicii comune în domeniul pescuitului, inclusiv combaterea pescuitului INN, precum şi în relaţiile cu ţările terţe. În special, agenţia:
(a)
stabileşte şi dezvoltă un trunchi comun al planului de învăţământ pentru formarea profesională a instructorilor din cadrul inspectoratelor de pescuit din statele membre şi asigură cursuri şi seminarii de formare suplimentare pentru funcţionarii în cauză, precum şi pentru alte categorii de personal implicate în activităţile de control şi de inspecţie;
(b)
stabileşte şi dezvoltă un trunchi comun al planului de învăţământ pentru formarea profesională a inspectorilor comunitari înainte de prima misiune şi asigură, în mod regulat, cursuri şi seminarii de formare suplimentare actualizate pentru funcţionarii în cauză;
(c)
la solicitarea statelor membre, iniţiază achiziţii publice comune de bunuri şi servicii necesare pentru activităţile de control şi de inspecţie ale statelor membre, precum şi pregătirea şi coordonarea punerii în aplicare de către statele membre a unor proiecte-pilot comune;
(d)
stabileşte proceduri operaţionale comune referitoare la activităţile de control şi de inspecţie comune iniţiate de două sau mai multe state membre;
(e)
elaborează criterii pentru schimbul de instrumente de control şi inspecţie între statele membre, între statele membre şi ţări terţe, precum şi pentru furnizarea de astfel de instrumente de către statele membre;
(f)
efectuează analize de risc pe baza datelor din domeniul pescuitului privind capturile, debarcările şi efortul de pescuit, precum şi analizele de risc ale debarcărilor neraportate, inclusiv, printre altele, compararea datelor privind capturile şi importurile cu datele privind exporturile şi consumul naţional;
(g)
la solicitarea Comisiei sau a statelor membre, dezvoltă metodologii şi proceduri comune de inspecţie;
(h)
asistă statele membre, la solicitarea acestora, în îndeplinirea obligaţiilor comunitare şi internaţionale ale acestora, inclusiv combaterea pescuitului INN şi obligaţiile impuse în cadrul organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului;
(i)
promovează şi coordonează elaborarea unor metodologii uniforme în materie de gestionare a riscului în domeniul său de competenţă;
(j)
coordonează şi promovează cooperarea între statele membre şi standarde comune de dezvoltare a planurilor de sondaj definite în Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (26).
4.
Articolul 8 se înlocuieşte cu următorul text:
„Articolul 8
Punerea în aplicare a obligaţiilor comunitare privind controlul şi inspecţia
(1) La cererea Comisiei, agenţia coordonează activităţile de control şi inspecţie ale statelor membre pe baza programelor internaţionale de control şi inspecţie, prin elaborarea de planuri de desfăşurare comune.
(2) Agenţia poate achiziţiona, închiria sau navlosi echipamentul care este necesar pentru punerea în aplicare a planurilor de desfăşurare comune menţionate la alineatul (1).”
5.
Articolul 9 se înlocuieşte cu următorul text:
„Articolul 9
Punerea în aplicare a programelor specifice de control şi inspecţie
(1) Agenţia coordonează punerea în aplicare a programelor specifice de control şi inspecţie instituite în conformitate cu articolul 95 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 prin intermediul planurilor de desfăşurare comune.
(2) Agenţia poate achiziţiona, închiria sau navlosi echipamentul care este necesar pentru punerea în aplicare a planurilor de desfăşurare comune menţionate la alineatul (1).”
6.
Se introduce următorul capitol după capitolul III:
„CAPITOLUL IIIa
COMPETENŢELE AGENŢIEI
Articolul 17a
Numirea funcţionarilor agenţiei în calitate de inspectori comunitari
Funcţionarii agenţiei pot fi numiţi în calitate de inspectori comunitari în apele internaţionale, în conformitate cu articolul 79 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.
Articolul 17b
Măsuri adoptate de agenţie
Dacă este necesar, agenţia:
(a)
elaborează manuale privind standardele armonizate de inspecţie;
(b)
redactează materiale orientative care reflectă cele mai bune practici în domeniul controlului politicii comune în domeniul pescuitului, inclusiv în privinţa formării profesionale a funcţionarilor responsabili de control, pe care le actualizează în mod regulat;
(c)
furnizează Comisiei asistenţa tehnică şi administrativă necesară pentru a-şi îndeplini sarcinile.
Articolul 17c
Cooperare
(1) Statele membre şi Comisia cooperează cu agenţia şi oferă acesteia asistenţa necesară pentru îndeplinirea misiunii sale.
(2) Având în vedere diferenţele dintre sistemele juridice ale statelor membre, agenţia facilitează cooperarea între statele membre, precum şi între statele membre şi Comisie pentru dezvoltarea de standarde armonizate de control în conformitate cu legislaţia comunitară şi luând în considerare cele mai bune practici din statele membre şi standardele internaţionale convenite.
Articolul 17d
Unitatea de criză
(1) În cazul în care Comisia, din proprie iniţiativă sau la solicitarea a cel puţin două state membre, identifică o situaţie care presupune un risc grav direct, indirect sau potenţial la adresa politicii comune în domeniul pescuitului, iar riscul nu poate fi prevenit, eliminat sau redus prin mijloacele existente sau nu poate fi gestionat în mod adecvat, agenţia este notificată imediat.
(2) Agenţia, acţionând în baza unei astfel de notificări din partea Comisiei sau din proprie iniţiativă, instituie imediat o unitate de criză şi informează Comisia în această privinţă.
Articolul 17e
Sarcinile unităţii de criză
(1) Unitatea de criză înfiinţată de către agenţie este responsabilă de colectarea şi evaluarea tuturor informaţiilor relevante şi de identificarea opţiunilor disponibile pentru prevenirea, eliminarea sau reducerea riscului la adresa politicii comune în domeniul pescuitului cât mai eficient şi mai rapid posibil.
(2) Unitatea de criză poate solicita asistenţa oricărei autorităţi publice sau persoane private a căror expertiză este considerată necesară pentru a reacţiona eficient în situaţie de criză.
(3) Agenţia asigură coordonarea necesară pentru a reacţiona în mod adecvat şi prompt în situaţii de criză.
(4) După caz, unitatea de criză informează publicul în privinţa riscurilor implicate şi a măsurilor adoptate.
Articolul 17f
Programul de lucru multianual
(1) Programul de lucru multianual al agenţiei stabileşte obiectivele generale, mandatul, sarcinile, indicatorii de performanţă şi priorităţile pentru fiecare acţiune a acesteia pentru o perioadă de 5 ani. Acesta include o prezentare a planului politicii de personal şi o estimare a alocărilor bugetare disponibile în vederea îndeplinirii obiectivelor stabilite pentru perioada de 5 ani.
(2) Programul de lucru multianual este prezentat în conformitate cu sistemul de management bazat pe activităţi şi cu metodologia elaborată de către Comisie. Acesta este adoptat de către consiliul de administraţie.
(3) Programul de lucru anual menţionat la articolul 23 alineatul (2) litera (c) face referire la programul de lucru multianual. Acesta indică în mod clar suplimentările, modificările sau anulările în comparaţie cu programul de lucru din anul precedent, precum şi progresele înregistrate în atingerea obiectivelor şi priorităţilor generale ale programului de lucru multianual.
Articolul 17g
Cooperarea în domeniul afacerilor maritime
Agenţia contribuie la punerea în aplicare a politicii maritime integrate a UE şi, în special, încheie acorduri administrative cu alte organisme cu privire la aspectele reglementate de prezentul regulament după aprobarea consiliului de administraţie. Directorul executiv informează Comisia şi statele membre în această privinţă încă din primele etape ale negocierilor.
Articolul 17h
Norme detaliate
Normele detaliate privind punerea în aplicare a prezentului capitol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.
Aceste norme pot viza în special formularea planurilor de reacţie la o situaţie de criză, înfiinţarea unei unităţi de criză şi procedurile practice de aplicat.”
Articolul 121
Modificări ale altor regulamente
(1) În Regulamentul (CE) nr. 847/96, se elimină articolul 5.
(2) Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 se modifică după cum urmează:
(a)
articolul 21 se înlocuieşte cu următorul text:
„Articolul 21
Sistemul comunitar de control şi de asigurare a respectării legislaţiei
Accesul la ape şi resurse, precum şi desfăşurarea activităţilor prevăzute la articolul 1 sunt supuse controlului şi se asigură respectarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului. În acest scop, se înfiinţează un sistem comunitar pentru controlul, inspecţia şi asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului.”;
(b)
articolele 22-28 se elimină.
(3) În Regulamentul (CE) nr. 811/2004 al Consiliului din 21 aprilie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a stocului de merluciu din regiunile nordice (27), articolele 7, 8, 10, 11, 12 şi 13 se elimină.
(4) În Regulamentul (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 de stabilire a unui plan de redresare pentru halibutul negru în cadrul Organizaţiei de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (28), articolul 7 se elimină.
(5) În Regulamentul (CE) nr. 2166/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 de stabilire a unor măsuri pentru redresarea stocurilor de Urophycis floridana şi de langustină în Marea Cantabrică şi vestul Peninsulei Iberice (29), capitolul IV se elimină.
(6) În Regulamentul (CE) nr. 388/2006 al Consiliului din 23 februarie 2006 de stabilire a unui plan multianual pentru exploatarea durabilă a stocului de limbă de mare din Golful Biscaia (30), capitolul IV se elimină.
(7) În Regulamentul (CE) nr. 509/2007 al Consiliului din 7 mai 2007 de stabilire a unui plan multianual de exploatare durabilă a rezervelor de limbă de mare în Canalul de Vest (31), capitolul IV se elimină.
(8) În Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru zonele piscicole în care se exploatează rezerve de cambulă şi limbă-de-mare din Marea Nordului (32), capitolul IV se elimină.
(9) În Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului (33) din 18 septembrie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică şi pentru unităţile piscicole de exploatare a rezervelor respective, articolul 10 alineatele (3) şi (4), articolul 11 alineatele (2) şi (3), articolele 12, 13, 15 şi articolul 18 alineatele (2) şi (3), articolul 19, articolul 20, articolul 22 al doilea paragraf, articolele 23, 24 şi 25 se elimină.
(10) În Regulamentul (CE) nr. 1300/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile de hering prezente în vestul Scoţiei şi pentru unităţile piscicole care exploatează aceste stocuri (34), articolele 5 şi 6 se elimină.
(11) În Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a unui plan pe termen lung pentru rezervele de cod şi zonele piscicole care exploatează aceste rezerve (35), articolele 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 28 şi 29 se elimină.
Articolul 122
Abrogări
(1) Se abrogă Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, cu excepţia articolelor 6, 8 şi 11, care se abrogă de la data intrării în vigoare a normelor de punere în aplicare a articolelor 14, 21 şi 23 din prezentul regulament, şi cu excepţia articolului 5, a articolului 9 alineatul (5) şi a articolelor 13, 21 şi 34, care se abrogă de la 1 ianuarie 2011.
(2) Regulamentul (CE) nr. 1627/94 se abrogă de la data intrării în vigoare a normelor de punere în aplicare a articolului 7 din prezentul regulament.
(3) Regulamentul (CE) nr. 1966/2006 se abrogă de la 1 ianuarie 2011.
Articolul 123
Trimiteri
Trimiterile la regulamentele abrogate şi la dispoziţiile eliminate în conformitate cu articolul 121 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa II.
TITLUL XV
DISPOZIŢII FINALE
Articolul 124
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul se aplică de la 1 ianuarie 2010.
Cu toate acestea:
(a)
articolul 33 alineatele (6) şi (9), articolele 37, 43, 58, 60, 61, 63, 67, 68, 73, 78 şi 84, articolul 90 alineatele (2), (3) şi (4), articolele 93 şi 117 şi articolul 121 alineatele (3)-(11) se aplică de la 1 ianuarie 2011;
(b)
articolele 6, 7, 14, 21 şi 23 se aplică de la data intrării în vigoare a normelor de punere în aplicare a acestora;
(c)
articolul 92 se aplică după şase luni de la intrarea în vigoare a normelor de punere în aplicare a acestuia.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 noiembrie 2009.