31994R0519
L 067/89
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 519/94 AL CONSILIULUI
din 7 martie 1994
privind regimul comun aplicabil importurilor din anumite țări terțe și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1765/82, (CEE) nr. 1766/82 și (CEE) nr. 3420/83
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere actele privind organizarea comună a piețelor agricole și actele referitoare la produsele agricole transformate, adoptate în temeiul articolului 235 din tratat, în special dispozițiile actelor menționate anterior care permit derogarea de la principiul general conform căruia orice restricție cantitativă sau măsură cu efect echivalent nu poate fi înlocuită decât printr-o măsură prevăzută în aceleași acte,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât politica comercială comună trebuie să se bazeze pe principii unitare; întrucât, dacă regimul comun aplicabil importurilor în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1765/82 al Consiliului din 30 iunie 1982 privind regimul comun aplicabil importurilor din țări cu comerț de stat (1), în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1766/82 al Consiliului din 30 iunie 1982 privind regimul comun aplicabil importurilor din Republica Populară Chineză (2) și în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 3420/83 al Consiliului din 14 noiembrie 1983 privind regimul importurilor de produse originare din țări cu comerț de stat care nu au fost liberalizate la nivelul Comunității (3) constituie un aspect important al acestei politici, permite totuși existența unor excepții și a unor derogări care le permit statelor membre să continue să aplice măsuri naționale la importul anumitor produse originare din țările respective, astfel încât politica adoptată trebuie completată;
întrucât, în temeiul articolului 7a din tratat, piața internă cuprinde, de la 1 ianuarie 1993, un spațiu fără frontiere interne în interiorul căruia este asigurată libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor;
întrucât definitivarea politicii comerciale comune în domeniul regimului aplicabil importurilor este o acțiune complementară necesară realizării pieței interne și singurul mijloc de a se asigura că reglementarea schimburilor comerciale dintre Comunitate și țările terțe reflectă corespunzător integrarea piețelor;
întrucât, pentru a ajunge la o uniformizare sporită a regimului importurilor, este necesar să se pună capăt excepțiilor și derogărilor care rezultă din măsurile naționale încă în vigoare în materie de politică comercială, în special restricțiilor cantitative menținute de către statele membre în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 3420/83; întrucât această uniformizare trebuie să se realizeze prin prevederea, în măsura posibilului, a unor dispoziții care, ținând seama de caracteristicile regimurilor economice ale țărilor terțe respective, sunt cât se poate de apropiate de dispozițiile similare celor adoptate în cadrul regimului comun aplicabil altor țări terțe;
întrucât liberalizarea importurilor, și anume absența oricărei restricții cantitative, trebuie să constituie, în consecință, punctul de plecare al regimului comunitar;
întrucât, cu toate acestea, pentru un număr limitat de produse originare din Republica Populară Chineză, este necesar, din motive de sensibilitate a anumitor sectoare ale industriei comunitare, să se prevadă în prezentul regulament contingente cantitative și măsuri de supraveghere aplicabile la nivel comunitar; întrucât este necesar, prin urmare, să se prevadă o procedură pentru reexaminarea și controlul acestor măsuri, pentru a le adapta la evoluția situației;
întrucât, în cazul celorlalte produse, Comisia trebuie să examineze condițiile și modalitățile de efectuare a importurilor și evoluția lor, precum și diferitele aspecte ale situației economice și comerciale și eventualele măsuri ce urmează să fie luate;
întrucât pentru aceste produse se poate dovedi necesară stabilirea unei supravegheri comunitare a anumitor importuri ale acestor produse;
întrucât Comisiei și Consiliului le revine sarcina de a adopta măsurile de salvgardare necesare în interesul Comunității, ținându-se seama în mod corespunzător de obligațiile internaționale existente;
întrucât măsuri de supraveghere sau de salvgardare limitate la una sau la mai multe regiuni ale Comunității pot, cu toate acestea, să se dovedească mai adecvate decât măsurile aplicabile întregii Comunități; întrucât, cu toate acestea, astfel de măsuri nu trebuie autorizate decât cu titlu excepțional și în lipsa altor soluții; întrucât este necesar să se asigure faptul că aceste măsuri sunt temporare și că perturbează cât mai puțin posibil funcționarea pieței interne;
întrucât, în caz de supraveghere comunitară, punerea în liberă circulație a produselor respective trebuie condiționată de prezentarea unui document de import în conformitate cu criteriile unitare; întrucât acest document trebuie, la simpla cerere a statului importator, să fie avizat de către autoritățile statelor membre într-un termen stabilit, fără ca importatorul să obțină astfel un drept de import; întrucât documentul nu trebuie, prin urmare, să fie valabil decât atât timp cât regimul de import nu a fost modificat;
întrucât este în interesul Comunității ca statele membre și Comisia să desfășoare un schimb de informații obținute în cadrul supravegherii comunitare, cât mai exhaustiv posibil;
întrucât experiența a arătat că este necesar să se adopte criterii mai precise pentru a determina un eventual prejudiciu și pentru a instaura o procedură de anchetă, lăsând Comisiei libertatea de a lua, în caz de urgență, măsurile necesare;
întrucât este recomandabil, în acest scop, să se stabilească dispoziții mai detaliate privind deschiderea anchetelor, privind controalele și inspecțiile necesare, privind audierea părților implicate, privind tratamentul aplicat informațiilor obținute și privind criteriile de stabilire a prejudiciului;
întrucât dispozițiile în materie de anchetă introduse de prezentul regulament nu aduc atingere aplicării dispozițiilor comunitare sau naționale privind secretul profesional;
întrucât este necesar, de asemenea, să se stabilească termenele pentru deschiderea anchetelor și determinarea oportunității eventualelor măsuri, pentru a se asigura desfășurarea cu rapiditate a acestui proces, ceea ce va permite creșterea certitudinii juridice a operatorilor economici respectivi;
întrucât, în interesul unității regimului aplicabil importurilor, este necesar să se simplifice formalitățile ce urmează a fi îndeplinite de către importatori și ca acestea să fie identice, indiferent unde se efectuează vămuirea; întrucât este de dorit, prin urmare, să se prevadă utilizarea formularelor corespunzătoare modelului anexat la prezentul regulament pentru toate formalitățile;
întrucât documentele de import eliberate în cadrul unei supravegheri comunitare trebuie să fie valabile în întreaga Comunitate, indiferent de statul membru care le-a eliberat;
întrucât reglementarea aplicabilă importurilor nu mai justifică menținerea celor două regimuri distincte pentru țările cu comerț de stat și pentru Republica Populară Chineză;
întrucât au avut loc consultările prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2616/85 al Consiliului din 16 septembrie 1985 privind încheierea unui acord de cooperare comercială și economică între Comunitatea Economică Europeană și Republica Populară Chineză (4);
întrucât produsele textile care fac obiectul domeniului de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 517/94 al Consiliului din 7 martie 1994 privind regimul comun aplicabil importurilor de produse textile care provin din anumite țări terțe care nu intră sub incidența unor acorduri, protocoale sau alte aranjamente bilaterale sau a altor regimuri comunitare specifice de import (5) sunt supuse unui tratament specific atât pe plan comunitar, cât și pe plan internațional; întrucât este necesar, prin urmare, să fie excluse în întregime din domeniul de aplicare al prezentului regulament;
întrucât prezentul regulament nu aduce atingere articolelor 77, 81, 244, 249 și 280 din actul de aderare a Spaniei și Portugaliei;
întrucât este necesar, prin urmare, să se abroge Regulamentele (CEE) nr. 1765/82, (CEE) nr. 1766/82 și (CEE) nr. 3420/83,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
Principii generale
Articolul 1
(1) Prezentul regulament se aplică importurilor produselor care fac obiectul tratatului și sunt originare din țările terțe menționate în anexa I, cu excepția produselor textile care fac obiectul Regulamentului (CE) nr. 517/94.
(2) Importul în Comunitate al produselor menționate la alineatul (1) este liber și, prin urmare, nu este supus nici unei restricții cantitative, fără a aduce atingere:
-
măsurilor care pot fi luate în temeiul titlului V;
-
contingentelor prevăzute în anexa II.
(3) Importul în Comunitate al produselor prevăzute în anexa III este supus unei supravegheri comunitare, în conformitate cu normele prevăzute la articolul 10.
(4) La cererea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei, anexele II și III pot face obiectul unei consultări în cadrul comitetului prevăzut la articolul 4.
În urma acestei consultări, Comisia poate propune Consiliului, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 16, măsurile necesare pentru adaptarea anexelor II și III, în condițiile prevăzute la titlul III, și, după caz, la titlurile IV și V.
TITLUL II
Procedura comunitară de informare și de consultare
Articolul 2
În cazul în care evoluția importurilor poate face necesară recurgerea la măsuri de supraveghere sau de salvgardare, Comisia este informată de către statele membre cu privire la această situație. Această informație trebuie să cuprindă elementele de probă disponibile, stabilite pe baza criteriilor definite la articolul 8. Comisia transmite de îndată această informație tuturor statelor membre.
Articolul 3
Pot avea loc consultări, fie la cererea unui stat membru, fie la inițiativa Comisiei. Acestea trebuie să aibă loc în termen de opt zile lucrătoare de la data primirii de către Comisie a informației prevăzute la articolul 2, și, în orice caz, înaintea instituirii oricărei măsuri comunitare de supraveghere sau de salvgardare.
Articolul 4
(1) Consultările au loc în cadrul unui comitet consultativ, denumit în continuare „comitet”, compus din reprezentanți ai fiecărui stat membru și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
(2) Comitetul se reunește la convocarea președintelui său. Acesta comunică statelor membre, în cel mai scurt timp posibil, toate informațiile utile.
(3) Consultările se axează în primul rând pe:
(a)
condițiile și modalitățile de efectuare a importurilor și evoluția acestora, precum și pe diverse aspecte ale situației economice și comerciale în ceea ce privește produsul respectiv, în special în cadrul examinării anexelor II și III;
(b)
problemele privind gestiunea acordurilor comerciale între Comunitate și țările terțe prevăzute în anexa I;
(c)
eventualele măsuri ce urmează a fi luate.
(4) În cazul în care este necesar, consultările pot avea loc în scris. În acest caz, Comisia informează statele membre, care, într-un interval de cinci până la opt zile lucrătoare, ce urmează a fi stabilit de Comisie, pot să-și exprime opinia sau să ceară o consultare orală.
TITLUL III
Procedura comunitară de anchetă
Articolul 5
(1) În cazul în care, în urma consultărilor, se constată că există suficiente probe pentru a justifica deschiderea unei anchete, Comisia procedează după cum urmează:
(a)
deschide o anchetă în termen de o lună de la primirea informației furnizate de un stat membru și publică un aviz în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene; acest aviz conține un rezumat al informațiilor primite și precizează că orice informație utilă trebuie comunicată Comisiei; în aviz se stabilește termenul în care părțile interesate își pot face cunoscut punctul de vedere în scris și pot comunica informații și dacă trebuie să se țină seama de acestea în timpul anchetei; în aviz se stabilește, de asemenea, termenul în care părțile interesate pot cere să fie audiate de către Comisie, în conformitate cu alineatul (4);
(b)
deschide ancheta în cooperare cu statele membre.
(2) Comisia caută orice informație pe care o consideră necesară și, în cazul în care crede de cuviință, după consultarea comitetului, depune eforturi pentru a verifica această informație la importatori, comercianți, agenți, producători, asociații și organizații comerciale.
Comisia este asistată în această sarcină de către agenți ai statelor membre pe teritoriul cărora se efectuează aceste verificări, atâta vreme cât acest stat membru și-a manifestat dorința în acest sens.
Părțile interesate care s-au manifestat în conformitate cu alineatul (1) litera (a), precum și reprezentanții țării exportatoare, pot lua cunoștință de toate informațiile furnizate Comisiei în cadrul anchetei, cu excepția documentelor interne întocmite de către autoritățile Comunității sau de statele sale membre, cu condiția ca aceste informații să fie pertinente în sensul articolului 7 și să fie utilizate de către Comisie în cadrul anchetei. Părțile înaintează, în acest sens, o cerere scrisă Comisiei, indicând care sunt informațiile solicitate.
(3) Statele membre furnizează Comisiei, la cererea acesteia și în conformitate cu modalitățile pe care le definește, informațiile de care dispun cu privire la evoluția pieței produsului care face obiectul anchetei.
(4) Comisia poate audia părțile interesate. Acestea trebuie audiate în cazul în care au cerut acest lucru în scris, în termenul stabilit în avizul publicat în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, demonstrând că sunt efectiv susceptibile să le privească rezultatul anchetei și că există motive speciale pentru a fi audiate.
(5) În cazul în care informațiile solicitate de Comisie nu sunt furnizate în termenele stabilite în prezentul regulament sau de către Comisie în aplicarea prezentului regulament sau atunci când ancheta este obstrucționată în mod semnificativ, pot fi stabilite concluzii pe baza datelor disponibile. În cazul în care Comisia constată că o parte interesată sau o țară terță a furnizat o informație falsă sau care induce în eroare, nu ține seama de această informație și poate utiliza datele disponibile.
(6) În cazul în care la încheierea consultărilor menționate la alineatul 1 se constată că nu există probe suficiente pentru a justifica deschiderea unei anchete, Comisia informează statele membre cu privire la decizia sa în termen de o lună de la primirea informației furnizate de către statele membre.
Articolul 6
(1) La încheierea anchetei, Comisia prezintă comitetului un raport privind rezultatele acesteia.
(2) În cazul în care, în termen de nouă luni de la deschiderea anchetei, Comisia estimează că nu este necesară o măsură comunitară de supraveghere sau de salvgardare, ancheta se închide în termen de o lună de la consultarea comitetului. Decizia de închidere a anchetei, care conține o expunere a concluziilor esențiale ale anchetei și un rezumat al motivelor acestora, se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
(3) În cazul în care consideră că este necesară o măsură comunitară de supraveghere sau de salvgardare, Comisia ia deciziile ce se impun în acest sens, în conformitate cu titlurile IV și V, într-un termen care nu poate depăși nouă luni de la deschiderea anchetei. În situații excepționale, acest termen poate fi prelungit cu cel mult două luni; în acest sens, Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, în care se stabilește durata prelungirii și care conține un rezumat al motivelor acesteia.
(4) Dispozițiile prezentului titlu nu împiedică luarea, în orice moment, a unor măsuri de supraveghere în conformitate cu articolele 9-14 sau, atunci când anumite situații critice, în care orice întârziere aduce un prejudiciu dificil de reparat, impun necesitatea unei acțiuni imediate, luarea de măsuri de salvgardare în conformitate cu articolele 15, 16 și 17.
Comisia ia de îndată măsurile de anchetă pe care le consideră în continuare necesare. Rezultatele acestora sunt utilizate în scopul reexaminării măsurilor luate.
Articolul 7
(1) Informațiile primite în aplicarea prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul pentru care au fost cerute.
(2)
(a)
Consiliul, Comisia și statele membre, precum și agenții lor, nu divulgă, fără autorizația expresă a părții care le-a furnizat, informațiile cu caracter confidențial pe care le-au primit în aplicarea prezentului regulament sau pe cele care au fost furnizate în mod confidențial.
(b)
Fiecare cerere de tratament confidențial indică motivele pentru care informația este confidențială.
Cu toate acestea, în cazul în care se constată că o cerere de tratament confidențial nu este justificată și că cel care a furnizat informația nu dorește nici să o facă publică, nici să autorizeze divulgarea acesteia în termeni generali sau sub formă de rezumat, informația în cauză poate să nu fie luată în considerare.
(3) În orice caz, o informație este considerată confidențială în cazul în care divulgarea ei poate avea consecințe nefavorabile semnificative pentru cel care a furnizat-o sau pentru cel care este sursa acesteia.
(4) Dispozițiile alineatelor (1), (2) și (3) nu împiedică autoritățile Comunității să facă trimitere la informațiile cu caracter general și, în special, la motivele pe care sunt întemeiate deciziile luate în temeiul prezentului regulament. Aceste autorități trebuie, cu toate acestea, să țină seama de interesul legitim al persoanelor fizice și juridice care doresc ca secretele lor de afaceri să nu fie divulgate.
Articolul 8
(1) Examinarea evoluției importurilor și a condițiilor în care se efectuează acestea, precum și examinarea prejudiciului grav sau a amenințării de prejudiciu grav care rezultă din acestea pentru producătorii comunitari, se referă în special la elementele următoare:
(a)
volumul importurilor, în special atunci când acestea au crescut semnificativ, fie în cifre absolute, fie în raport cu producția sau consumul în Comunitate;
(b)
prețul importurilor, în special atunci când a avut loc o subcotare semnificativă a prețului în raport cu prețul unui produs similar din Comunitate;
(c)
impactul pe care îl au acestea asupra producătorilor comunitari de produse similare sau direct concurente, așa cum reiese acesta din tendințele unor factori economici, precum:
-
producția;
-
utilizarea capacităților;
-
stocurile;
-
vânzările;
-
cota de piață;
-
prețul (și anume, scăderea prețurilor sau împiedicarea creșterilor de preț care ar fi intervenit în mod normal);
-
profiturile;
-
randamentul capitalurilor investite;
-
fluxul numerarului;
-
ocuparea forței de muncă.
(2) Atunci când efectuează ancheta, Comisia ține seama de sistemul economic special al țărilor prevăzute în anexa I.
(3) Atunci când se invocă o amenințare cu producerea unui prejudiciu grav, Comisia examinează în egală măsură dacă se preconizează în mod clar că o situație specială se poate transforma într-un prejudiciu real. În această privință, ea poate ține seama și de elemente precum:
(a)
rata de creștere a exporturilor către Comunitate;
(b)
capacitatea de export a țării de origine sau a țării exportatoare, astfel cum este aceasta în prezent sau cum va fi într-un viitor previzibil, și probabilitatea ca exporturile care rezultă din această capacitate să fie destinate Comunității.
TITLUL IV
Măsuri de supraveghere
Articolul 9
(1) În cazul în care interesele Comunității o cer, Comisia, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, poate:
(a)
decide supunerea anumitor importuri unei supravegheri comunitare a posteriori, în conformitate cu modalitățile definite de ea;
(b)
decide condiționarea anumitor importuri de o supraveghere comunitară prealabilă, în conformitate cu articolul 10, pentru a le controla evoluția.
(2) Măsurile de supraveghere au o durată limitată. În lipsa unor dispoziții contrare, valabilitatea lor expiră la sfârșitul celui de-al doilea semestru care urmează semestrului în cursul căruia au fost luate aceste măsuri.
Articolul 10
(1) Punerea în liberă circulație a produselor sub supraveghere comunitară prealabilă este condiționată de prezentarea unui document de import. Acest document se vizează gratuit de către autoritatea competentă desemnată de către statele membre pentru toate cantitățile cerute, într-un termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la primirea de către autoritățile naționale competente a unei declarații întocmite de orice importator comunitar, indiferent unde este stabilit în Comunitate. În absența unei dovezi contrare, se consideră că declarația respectivă este primită de către autoritatea națională competentă în cel târziu trei zile lucrătoare de la depunerea sa.
(2) Documentul de import, precum și declarația importatorului, se redactează completând un formular în conformitate cu modelul prevăzut în anexa IV.
Pot fi solicitate indicații suplimentare față de cele prevăzute în formularul respectiv. Acestea sunt precizate în decizia de punere sub supraveghere.
(3) Documentul de import este valabil în întreaga Comunitate, indiferent ce stat membru l-a eliberat.
(4) Constatarea că prețul unitar la care se efectuează tranzacția îl depășește cu cel puțin 5 % pe cel indicat în documentul de import ori că valoarea sau cantitatea produselor prezentate la import depășește, în total, cu cel puțin 5 % pe cele menționate în documentul respectiv nu împiedică punerea în liberă circulație a produsului în cauză. După ce a ascultat opiniile prezentate în cadrul comitetului și ținând seama de natura produselor și a altor caracteristici ale tranzacțiilor respective, Comisia poate stabili un procent diferit, care, cu toate acestea, nu poate depăși în mod normal 10 %.
(5) Documentele de import nu pot fi utilizate decât atât timp cât regimul de liberalizare a importurilor rămâne în vigoare pentru tranzacțiile respective. În orice caz, acestea nu pot fi utilizate după expirarea unui termen care este stabilit în același timp și în conformitate cu aceleași proceduri ca și punerea sub supraveghere și care ține seama de natura produselor și de celelalte caracteristici ale tranzacțiilor.
(6) În cazul în care decizia luată în temeiul articolului 9 prevede astfel, originea produselor aflate sub supraveghere comunitară trebuie justificată printr-un certificat de origine. Prezentul alineat nu aduce atingere altor dispoziții privind prezentarea unui astfel de certificat.
(7) În cazul în care produsul aflat sub supraveghere comunitară prealabilă face obiectul unei măsuri de salvgardare regională într-un stat membru, autorizația de import acordată de acest stat membru poate înlocui documentul de import.
Articolul 11
În cazul în care interesele Comunității o cer, Comisia, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, în cazul în care riscă să apară situația menționată la articolul 15 alineatul (1), poate:
-
limita termenul de utilizare a documentului de import cerut eventual;
-
condiționa eliberarea acestui document de îndeplinirea anumitor condiții și, în mod excepțional, de introducerea unei clauze de revocare sau, la intervalele și pe o durată indicată de Comisie, de o procedură de informare și de consultare prealabilă prevăzută la articolul 3.
Articolul 12
În cazul în care, la expirarea unui termen de opt zile lucrătoare de la încheierea consultărilor, importurile unui produs nu sunt supuse unei supravegheri comunitare prealabile, Comisia poate stabili, în conformitate cu articolul 17, o supraveghere limitată la importurile destinate uneia sau mai multor regiuni ale Comunității.
Articolul 13
(1) Punerea în liberă circulație a produselor aflate sub supraveghere regională este condiționată, în regiunea respectivă, de prezentarea unui document de import. Acest document se vizează gratuit de autoritatea competentă desemnată de statul sau statele membre interesate pentru toate cantitățile cerute, într-un termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la primirea de către autoritatea națională competentă a unei declarații întocmite de orice importator comunitar, indiferent unde este stabilit în Comunitate. În absența unor dovezi contrare, se consideră că declarația menționată anterior este primită de autoritatea națională competentă în cel mult trei zile lucrătoare de la depunerea ei. Documentele de import nu pot fi utilizate decât atât timp cât regimul de liberalizare a importurilor rămâne în vigoare pentru tranzacțiile în cauză.
(2) Documentul de import, precum și declarația importatorului, se redactează completând un formular în conformitate cu modelul prevăzut în anexa IV.
Pot fi solicitate indicații suplimentare față de cele prevăzute în formularul respectiv. Acestea sunt precizate în decizia de punere sub supraveghere.
Articolul 14
(1) În caz de supraveghere comunitară sau regională, statele membre comunică Comisiei, în primele zece zile ale fiecărei luni:
(a)
în cazul în care este vorba de o supraveghere prealabilă, cantitățile și sumele totale, calculate pe baza prețurilor CIF, pentru care au fost eliberate sau vizate în cursul perioadei precedente documente de import;
(b)
în toate cazurile, importurile efectuate în perioada care o precede pe cea prevăzută la litera (a).
Informațiile furnizate de statele membre sunt defalcate pe produs și pe țară.
Se pot stabili dispoziții diferite în același timp și în conformitate cu aceeași procedură ca și punerea sub supraveghere.
(2) În cazul în care natura produselor sau a situațiilor speciale o impune, Comisia poate, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, modifica periodicitatea furnizării informațiilor.
(3) Comisia informează statele membre.
TITLUL V
Măsuri de salvgardare
Articolul 15
(1) În cazul în care un produs este importat în Comunitate în cantități atât de mari sau în astfel de condiții încât se produce sau există riscul producerii unui prejudiciu grav producătorilor comunitari de produse similare sau direct concurente, Comisia, în scopul protejării intereselor Comunității, poate modifica, la cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, regimul de import al produsului respectiv, condiționând punerea sa în liberă circulație de prezentarea unei autorizații de import care se eliberează în conformitate cu modalitățile și în limitele definite de Comisie.
(2) Măsurile luate sunt comunicate fără întârziere Consiliului și statelor membre; ele sunt aplicabile imediat.
(3)
(a)
Măsurile prevăzute în prezentul articol se aplică oricărui produs pus în liberă circulație după intrarea lor în vigoare. În conformitate cu articolul 17, acestea pot fi limitate la una sau la mai multe regiuni ale Comunității.
(b)
Cu toate acestea, aceste măsuri nu împiedică punerea în liberă circulație a produselor care sunt deja trimise spre Comunitate, cu condiția ca acestor produse să nu li se poată schimba destinația și ca produsele a căror punere în liberă circulație este, în conformitate cu articolele 10 și 13, condiționată de prezentarea unui document de import, să fie efectiv însoțite de un astfel de document.
(4) În cazul în care un stat membru a cerut intervenția Comisiei, aceasta se pronunță în termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la primirea cererii respective.
(5) Orice decizie luată de Comisie în temeiul prezentului articol este comunicată Consiliului și statelor membre. Orice stat membru o poate înainta Consiliului în termen de o lună de la data comunicării.
(6) În cazul în care un stat membru a înaintat Consiliului decizia luată de Comisie, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide confirmarea, modificarea sau abrogarea acestei decizii.
În cazul în care Consiliul nu hotărăște în cel mult trei luni de la sesizarea sa, se consideră că decizia Comisiei este abrogată.
Articolul 16
(1) Consiliul poate decide măsurile adecvate, mai ales în situația prevăzută la articolul 15 alineatul (1). El hotărăște cu majoritate calificată asupra propunerii Comisiei.
(2) Se aplică articolul 15 alineatul (3).
Articolul 17
În cazul în care, în special pe baza elementelor de estimare prezentate la articolul 8, se constată că sunt reunite în una sau în mai multe regiuni ale Comunității condițiile prevăzute pentru adoptarea de măsuri în temeiul titlului IV și al articolului 15, Comisia poate autoriza, în mod excepțional, după examinarea soluțiilor alternative, aplicarea măsurilor de supraveghere sau de salvgardare limitate la această regiune sau la aceste regiuni, în cazul în care consideră că astfel de măsuri aplicate la acest nivel sunt mai adecvate decât aplicarea de măsuri la nivelul întregii Comunități.
Aceste măsuri trebuie să fie temporare și să perturbe cât mai puțin funcționarea pieței interne.
Aceste măsuri se adoptă în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolele 9 și 15.
Articolul 18
(1) Atât timp cât este aplicabilă o măsură de supraveghere sau de salvgardare instituită în conformitate cu titlurile IV și V, se demarează consultări în cadrul comitetului instituit în conformitate cu articolul 4, la cererea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei. Aceste consultări au drept scop:
(a)
să examineze efectele acestei măsuri;
(b)
să verifice dacă menținerea sa mai este necesară.
(2) În cazul în care, la încheierea consultărilor prevăzute la alineatul (1), Comisia estimează că se impune abrogarea sau modificarea măsurilor prevăzute la titlurile IV și V:
(a)
în cazul în care Consiliul nu a hotărât cu privire la măsurile adoptate de către Comisie, aceasta le modifică sau le abrogă fără întârziere și îi înaintează de îndată Consiliului un raport în acest sens;
(b)
în toate celelalte cazuri, Comisia propune Consiliului abrogarea sau modificarea măsurilor adoptate de acesta. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
În cazul în care această decizie se referă la măsuri de supraveghere regionale, ea se aplică din a șasea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
TITLUL VI
Dispoziții finale
Articolul 19
(1) Prezentul regulament nu împiedică îndeplinirea obligațiilor care decurg din normele speciale prevăzute în acordurile încheiate între Comunitate și țări terțe.
(2)
(a)
Fără a aduce atingere altor dispoziții comunitare, prezentul regulament nu împiedică adoptarea sau aplicarea de către statele membre:
(i)
a unor interdicții, restricții cantitative sau a unor măsuri de supraveghere justificate prin considerente de moralitate publică, de ordin public, de siguranță publică, de protecție a sănătății și a vieții persoanelor și a animalelor sau de conservare a plantelor, de protecție a patrimoniului național artistic, istoric sau arheologic sau de protecție a proprietății industriale și comerciale;
(ii)
a unor formalități speciale în materie de schimburi valutare;
(iii)
a unor formalități instituite în aplicarea acordurilor internaționale în conformitate cu tratatul.
(b)
Statele membre informează Comisia cu privire la măsurile sau la formalitățile pe care intenționează să le introducă sau să le modifice în conformitate cu prezentul alineat. În caz de extremă urgență, măsurile sau formalitățile naționale în cauză sunt comunicate Comisiei de îndată ce sunt adoptate.
Articolul 20
(1) Prezentul regulament nu împiedică aplicarea actelor referitoare la organizarea comună a piețelor agricole sau a normelor administrative comunitare sau naționale care decurg din acesta, nici a actelor specifice adoptate în temeiul articolului 235 al tratatului și aplicabile mărfurilor provenite din transformarea produselor agricole; prezentul regulament se aplică în mod complementar.
(2) Cu toate acestea, în cazul în care produsele fac obiectul actelor menționate la alineatul (1), articolele 9-14 și articolul 18 nu se aplică produselor pentru care regimul comunitar al schimburilor comerciale cu țările terțe prevede prezentarea unui certificat sau a unui alt titlu de import.
Articolele 15, 17 și 18 nu se aplică produselor pentru care regimul menționat anterior prevede aplicarea de restricții cantitative la import.
Articolul 21
Până la 31 decembrie 1995, Spania și Portugalia pot menține restricțiile cantitative referitoare la produsele agricole care sunt menționate la articolele 77, 81, 244, 249 și 280 din actul de aderare.
Articolul 22
Pentru anul 1994, nivelul contingentelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) este redus proporțional cu perioada de aplicare, astfel cum se prevede în anexa II.
Următoarele produse nu sunt subordonate acestor contingente și pot fi puse în liberă circulație în Comunitate:
-
produsele care sunt deja în drum spre Comunitate la data publicării prezentului regulament în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, cu condiția să nu li se poată schimba destinația;
-
produsele pentru care autoritățile naționale competente au eliberat un certificat de import în conformitate cu dispozițiile titlului IV din Regulamentul (CEE) nr. 3420/83 și care sunt efectiv însoțite de certificatul respectiv.
Regulamentul (CE) nr. 520/94 al Consiliului din 7 martie 1994 privind stabilirea unei proceduri de gestiune comunitară a contingentelor cantitative (6) se aplică contingentelor prevăzute în anexa II.
Articolul 23
Regulamentele (CEE) nr. 1765/82, (CEE) nr. 1766/82 și (CEE) nr. 3420/83 se abrogă. Trimiterile la aceste regulamente sunt considerate ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 24
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Se aplică de la 15 martie 1994.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 7 martie 1994.