32006R1888
L 364/68
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1888/2006 AL COMISIEI
din 19 decembrie 2006
de instituire a unui drept antidumping provizoriu privind importurile anumitor preparate sau conserve de porumb zaharat boabe originare din Thailanda
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 7,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Deschiderea
(1)
La 13 februarie 2006, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (denumită în continuare „reclamantul”) a depus o reclamație privind importurile anumitor preparate sau conserve de porumb zaharat boabe originare din Thailanda, în numele producătorilor care reprezintă o proporție majoră, în cazul de față circa 70 %, din producția comunitară totală de preparate sau conserve de porumb zaharat.
(2)
Această reclamație a cuprins probe ale faptului că produsul menționat face obiectul dumpingului și ale prejudiciului major care rezultă din dumping. Aceste probe au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.
(3)
La 28 martie 2006, procedura a fost deschisă prin publicarea unui aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2).
2. Părțile care fac obiectul procedurii
(4)
Comisia a informat în mod oficial producătorii-exportatori, importatorii, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați și asociațiile acestora, asociațiile consumatorilor, reprezentanții țării exportatoare, precum și producătorii comunitari în legătură cu deschiderea procedurii antidumping. Părțile respective au avut posibilitatea de a-și face cunoscut punctul de vedere în scris și de a solicita să fie audiate în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(5)
Având în vedere numărul mare de producători-exportatori, de producători comunitari și de importatori implicați în prezenta anchetă, în avizul de deschidere a procedurii s-a avut în vedere posibilitatea de a recurge la o eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
(6)
Pentru a permite Comisiei să decidă asupra necesității eșantionării, și, după caz, a stabilirii componenței eșantionului, producătorii-exportatori, producătorii comunitari și importatorii, precum și reprezentanții acestora au fost invitați să se prezinte și să furnizeze, după cum se precizează în avizul de deschidere, informații de bază referitoare la activitățile lor legate de produsul în cauză, în termen de cincisprezece zile de la data publicării avizului de deschidere.
(7)
După examinarea informațiilor comunicate și având în vedere numărul relativ mic al răspunsurilor favorabile unei cooperări ulterioare din partea producătorilor comunitari și a importatorilor, s-a decis utilizarea tehnicii eșantionării numai pentru exportatori. Comisia a selectat un eșantion de patru producători-exportatori.
(8)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare în scopul determinării provizorii a dumpingului, a prejudiciului aferent și a interesului Comunității. În acest scop, Comisia a trimis chestionare producătorilor-exportatori selectați în eșantion. În ceea ce privește producătorii comunitari și importatorii, Comisia a transmis chestionare tuturor întreprinderilor care s-au făcut cunoscute în termenele prevăzute în avizul de deschidere, eșantionarea fiind considerată până la urmă inutilă. De asemenea, Comisia a trimis chestionare tuturor comercianților cu amănuntul comunitari menționați în reclamație, precum și asociațiilor consumatorilor.
(9)
La chestionare au răspuns cinci producători-exportatori thailandezi, șase producători comunitari, un importator independent din Comunitate și un comerciant cu amănuntul din Comunitate. Autoritățile thailandeze și-au exprimat, de asemenea, punctul lor de vedere.
(10)
S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători comunitari:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Franța;
-
Bonduelle Nagykoros Kft., Nagykoros, Ungaria;
-
Compagnie générale de conserve SICA SA, Theix, Franța;
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italia;
(b)
producători-exportatori din Thailanda:
-
Malee Sampran Public Co., Ltd, Pathumthani;
-
Karn Corn Co., Ltd, Bangkok;
-
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, Bangkok;
-
Sun Sweet Co., Ltd, Chiangmai.
(11)
Au fost audiate toate părțile interesate care au făcut o solicitare în acest sens și au demonstrat că există motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.
3. Perioada de anchetă
(12)
Ancheta referitoare la dumping și la prejudiciu a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2005 și 31 decembrie 2005 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). În ceea ce privește examinarea tendințelor în scopul evaluării prejudiciului, Comisia a analizat datele referitoare la perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2002 și 31 decembrie 2005 (denumită în continuare „perioada analizată”).
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(13)
Produsul în cauză este porumbul zaharat (Zea mays var. saccharata) boabe, preparat sau conservat în oțet sau în acid acetic, necongelat, clasificat, de obicei, la codul NC ex 2001 90 30, și porumbul zaharat (Zea mays var. saccharata) boabe, preparat sau conservat altfel decât în oțet sau în acid acetic, necongelat, altul decât produsele de la poziția 2006, clasificate, de obicei, la codul NC ex 2005 80 00, originare din Thailanda.
(14)
Ancheta a indicat că, în pofida diferențelor de conservare, diversele tipuri ale produsului în cauză au aceleași caracteristici biologice și chimice esențiale și au practic aceleași aplicații.
2. Produsul similar
(15)
S-a constatat că porumbul zaharat produs și vândut în Comunitate de către industria comunitară și porumbul zaharat produs și vândut în Thailanda prezintă, în principal, aceleași caracteristici fizice și chimice, precum și aplicații de bază identice cu cele ale porumbului zaharat produs în Thailanda și vândut pentru exportul în Comunitate. Prin urmare, aceste produse sunt considerate în mod provizoriu similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. DUMPING
1. Eșantionarea
(16)
După cum s-a arătat la considerentul 5, în avizul de deschidere pentru producătorii-exportatori din Thailanda s-a avut în vedere posibilitatea de a recurge la o eșantionare. În total, la chestionarul de eșantionare au răspuns în termenul prevăzut 20 de societăți care au furnizat informațiile solicitate. Cu toate acestea, una din aceste societăți nici nu producea, nici nu exporta produsul în cauză, deoarece era vorba de un operator național și nu de un producător-exportator și, în consecință, nu a putut fi luată în considerare atunci când s-a decis eșantionarea. De asemenea, trei societăți nu exportau produsul în cauză în Comunitate în perioada de anchetă. În total, 16 societăți au fost considerate drept părți cooperante la anchetă.
(17)
În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, eșantionul de exportatori a fost stabilit pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi thailandeze în Comunitate, care putea face în mod rezonabil obiectul anchetei, având în vedere timpul disponibil.
(18)
În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a consultat autoritățile thailandeze și exportatorii cu privire la intenția sa de a păstra un eșantion de patru societăți, reprezentând 52 % din exporturile thailandeze în Comunitate ale produsului în cauză. Autoritățile thailandeze și anumiți exportatori nu au fost de acord cu eșantionul stabilit și au cerut ca acesta să cuprindă mai multe societăți. Cu toate acestea, Comisia a considerat că, în scopul asigurării reprezentativității maxime a eșantionului și având în vedere termenele anchetei, era necesar ca acesta să includă numai aceste patru societăți deoarece i) aceasta permitea acoperirea unui volum mai mare al exporturilor și ii) cele patru societăți puteau fi cercetate în termenul stabilit.
2. Examinarea individuală
(19)
Societățile neselectate în eșantion au prezentat cereri de stabilire a unei marje individuale a dumpingului. Cu toate acestea, datorită numărului mare de cereri și a numărului considerabil de societăți păstrate în eșantion, s-a considerat că aceste examinări individuale ar complica inutil sarcina, în sensul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază și ar împiedica finalizarea în timp util a anchetei. Prin urmare, cererile de stabilire a marjelor individuale au fost respinse.
(20)
Una din societățile neincluse în eșantion, care ceruse o marjă individuală, a contestat decizia de neacordare a unei examinări individuale. Ea a susținut că societățile păstrate în eșantion nu erau reprezentative deoarece eșantionul nu includea micile întreprinderi și, în plus, nu reflecta distribuția geografică a societăților în Thailanda. Această societate a trimis chiar un chestionar completat în întregime, în termenul indicat în avizul de deschidere. După cum s-a arătat la considerentul 18, eșantionul a fost considerat reprezentativ pe baza volumului exporturilor. În această privință, este necesar să se observe că principalul criteriu aplicat pentru selectarea eșantionului în această anchetă a fost mai degrabă volumul (volumul exporturilor în Comunitate, în cazul producătorilor-exportatori), decât criteriul alternativ de la articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, și anume utilizarea unui eșantion valabil din punct de vedere statistic, pe baza informațiilor disponibile în momentul selectării. Mai mult decât atât, după cum se arată la considerentul 18, extinderea anchetei la un număr mai mare de societăți nu era posibilă deoarece aceasta ar fi complicat în mod nejustificat ancheta și ar fi împiedicat finalizarea ei în timp util. În acest context, cererea de examinare individuală prezentată de societate a fost respinsă.
3. Valoarea normală
(21)
În scopul determinării valorii normale, Comisia a stabilit mai întâi, pentru fiecare producător-exportator, dacă vânzările sale interne totale ale produsului similar erau reprezentative în raport cu vânzările sale totale pentru exportul în Comunitate. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) primul paragraf din regulamentul de bază, vânzările interne ale produsului similar au fost reprezentative numai în cazul uneia dintre societățile din eșantion, în măsura în care volumul vânzărilor interne ale acestei societăți a depășit 5 % din volumul total al vânzărilor sale pentru exportul în Comunitate.
(22)
Ulterior, Comisia a identificat pentru această societate tipurile de produse similare vândute pe piața internă, care erau identice sau direct comparabile cu tipurile vândute pentru exportul în Comunitate. Pentru fiecare din aceste tipuri, s-a stabilit dacă vânzările interne erau suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui tip dat au fost considerate suficient de reprezentative, dacă, în perioada de anchetă, volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip corespundea unui procent de 5 % sau mai mult din volumul total al vânzărilor tipului comparabil pentru exportul în Comunitate.
(23)
Comisia a examinat ulterior dacă vânzările interne ale fiecărui tip al produsului în cauză, vândut pe piața internă în cantități reprezentative, puteau fi considerate ca fiind efectuate în cursul operațiunilor comerciale obișnuite, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. În acest scop, ea a trebuit să determine proporția vânzărilor interne profitabile către clienți independenți, pentru fiecare tip al produsului exportat.
(24)
Pentru tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă s-au realizat, în proporție de peste 80 %, la prețuri nete care nu erau inferioare costului de producție calculat și al căror preț de vânzare mediu ponderat a fost egal cu sau mai mare decât costul de producție mediu ponderat, valoarea normală a fiecărui tip de produs a fost determinată ca fiind media ponderată a tuturor prețurilor de vânzare interne ale tipului în cauză, indiferent că aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(25)
În ceea ce privește tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă s-au realizat, în proporție de cel puțin 10 % dar nu mai mult de 80 %, la prețuri care nu erau inferioare costului de producție, valoarea normală, pe tip de produs, a fost determinată ca fiind media ponderată numai a prețurilor de vânzare interne egale cu sau mai mari decât costul de producție al tipului în cauză.
(26)
În ceea ce privește tipurile de produs vândute, pe piața internă, în proporție de mai puțin de 10 % din volum, la un preț care nu este inferior costului de producție, s-a considerat că acestea nu au fost vândute în cursul operațiunilor comerciale obișnuite.
(27)
Pentru tipurile de produs care nu au fost vândute în cursul operațiunilor comerciale obișnuite, precum și pentru cele care nu au fost vândute în cantități reprezentative pe piața internă, valoarea normală a trebuit să fie construită. Pentru această societate, valoarea normală a fost construită pe baza a circa 80 % din volumul vânzărilor în Comunitate.
(28)
Pentru tipurile de produs clasificate la considerentul 27, valoarea normală a fost construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, prin adăugarea la costul de producție al fiecărui tip de produs exportat în Comunitate a unei sume rezonabile, corespunzătoare cheltuielilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale, precum și profitului. În conformitate cu introducerea de la articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, suma respectivă a fost stabilită pe baza cheltuielilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor cheltuieli generale efectuate și a profitului realizat de societate din vânzările interne ale produsului similar, în cursul operațiunilor comerciale obișnuite.
(29)
Pentru ceilalți trei producători-exportatori din eșantion, valoarea normală a fost construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază dat fiind că nici unul din aceștia nu a avut vânzări interne reprezentative. Prin urmare, pentru toți acești producători-exportatori, valoarea normală a fost construită prin adăugarea la costul de producție al fiecărui tip exportat în Comunitate, corectat, după caz, în conformitate cu explicațiile de la considerentul 32, a unei sume rezonabile, corespunzătoare cheltuielilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale, precum și profitului. Cheltuielile de vânzare, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, precum și profitul nu au putut să fie stabilite în temeiul articolului 2 alineatul (6) litera (a) din regulamentul de bază, în măsura în care numai o singură societate a avut vânzări interne reprezentative.
(30)
Pentru două societăți, cheltuielile de vânzare, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, precum și profitul au fost stabilite în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (b), deoarece acești exportatori au avut vânzări reprezentative, în cursul operațiunilor comerciale obișnuite, din aceeași categorie generală de produse (alte produse conservate, inclusiv produse din fructe conservate și porumb mic conservat).
(31)
Pentru ultima societate, cheltuielile de vânzare, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale, precum și profitul, au fost stabilite în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază, pe baza mediei ponderate a acestor cheltuieli efectuate și a profitului realizat din vânzările din aceeași categorie generală de produse de către cele două societăți pentru vânzările interne ale acestor produse, realizate în cursul operațiunilor comerciale obișnuite.
(32)
După caz, costurile de producție și cheltuielile de vânzare, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale comunicate au fost corectate înainte de a fi utilizate pentru a se determina dacă vânzările au fost efectuate în cursul operațiunilor comerciale obișnuite și a se construi valoarea normală.
4. Prețul de export
(33)
Toate vânzările producătorilor-exportatori respectivi au fost realizate direct către clienți independenți din Comunitate. Pentru aceste vânzări, prețul de export a fost stabilit, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează a fi plătite de către acești clienți independenți din Comunitate.
(34)
Un exportator a achiziționat o parte considerabilă din produsul respectiv vândut în Comunitate. Acesta a afirmat că aceste achiziții trebuiau să fie considerate ca încadrându-se într-un sistem de subcontractare creat de societate. Cu toate acestea, produsele finite achiziționate erau, de fapt, produse în întregime de alți producători independenți ai produsului respectiv. În consecință, au fost luate în considerare numai vânzările societății din producția proprie în Comunitate, pentru calcularea marjei sale de dumping.
5. Compararea
(35)
Compararea valorii normale cu prețul de export s-a făcut la nivel franco fabrică. În scopul efectuării unei comparații echitabile, s-au luat în considerare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor. După caz, s-au acordat ajustări adaptate pentru diferențele de cheltuieli de transport, de navlu maritim și de asigurări, de cheltuieli de manipulare, de încărcare și de costuri accesorii, de comisioane, de costuri de credit și de speze bancare pentru schimbul valutar, în cazul în care acestea erau aplicabile și justificate.
(36)
Cei doi producători-exportatori menționați la considerentul 30 au solicitat o ajustare pentru diferențele de stadii comerciale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (d), punctele (i) și (ii) sau, alternativ, cu articolul 2 alineatul (10) litera (k) din regulamentul de bază. Acești producători-exportatori au afirmat că prețurile produselor vândute sub marcă proprie erau diferite față de cele ale produselor vândute sub marca distribuitorului. Deoarece exporturile în Comunitate au constat numai din produse vândute sub marca distribuitorului, în timp ce vânzările interne din categoria generală de produse includeau atât produse sub marcă proprie, cât și sub marca distribuitorului, s-a efectuat o ajustare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (d) din regulamentul de bază. Nivelul ajustării a fost estimat pe baza raportului dintre marjele profitului realizate de industria comunitară pentru produsele vândute sub marcă proprie și cele realizate pentru toate celelalte produse.
6. Marja dumpingului
(37)
Pentru producătorii-exportatori din eșantion, marjele individuale ale dumpingului au fost stabilite pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază.
(38)
Pe această bază, marjele provizorii ale dumpingului, exprimate în procentaj din prețul CIF la frontiera comunitară, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Societatea
Marja provizorie a dumpingului
Karn Corn
4,3 %
Malee Sampran
17,5 %
River Kwai
15,0 %
Sun Sweet
11,2 %
(39)
Pentru societățile care au cooperat, neincluse în eșantion, marja dumpingului a fost stabilită pe baza marjei medii ponderate a dumpingului la societățile din eșantion, în conformitate cu articolul 9 alineatul (6) din regulamentul de bază. Această marjă medie ponderată a dumpingului, exprimată în procentaj din prețul CIF la frontiera comunitară, înainte de vămuire, este de 13,2 %.
(40)
Pentru producătorii-exportatori care nu au cooperat, marja dumpingului a fost stabilită pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În acest scop, mai întâi a fost stabilit gradul de cooperare. Compararea datelor Eurostat privind importurile originare din Thailanda cu răspunsurile la chestionarul de eșantionare a permis să se constate că gradul de cooperare a fost ridicat (peste 92 %). În consecință, și în absența unor elemente care să arate că societățile care nu au cooperat la anchetă au practicat dumpingul într-o mai mică măsură, s-a considerat că este adecvat ca marja dumpingului pentru acestea să fie fixată la nivelul celei mai ridicate marje a dumpingului constatate pentru societățile din eșantion. Această abordare este conformă cu practica constantă a instituțiilor comunitare și, de asemenea, a fost considerată necesară pentru descurajarea atitudinii necooperante. Prin urmare, marja reziduală a dumpingului a fost fixată la o rată de 17,5 %.
D. PREJUDICIUL
1. Producția și industria comunitară
(41)
În Comunitate, produsul similar este fabricat de 18 producători. Prin urmare, producția acestor 18 producători comunitari este considerată ca reprezentând producția comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(42)
Din acești 18 producători, un total de șase membri ai asociației care au depus reclamația, și-au exprimat dorința de a coopera la procedură, în termenul stabilit în avizul de deschidere, și au cooperat la anchetă în mod corespunzător. S-a constatat că acești șase producători reprezintă o proporție majoră, în cazul de față de circa 70 %, din producția comunitară totală a produsului similar și că ei constituie, în consecință, industria comunitară, în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceștia sunt denumiți în continuare „industria comunitară”. Restul de 12 producători comunitari sunt denumiți în continuare „alți producători comunitari”. Nici unul din acești 12 producători comunitari nu și-a exprimat opoziția față de reclamație.
2. Consumul comunitar
(43)
Consumul comunitar a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor din producția proprie a industriei comunitare pe piața Comunității, a datelor referitoare la volumul importului obținute de la Eurostat și, în ceea ce îi privește pe ceilalți producători comunitari, pe baza informațiilor extrase din minichestionarul destinat eșantionării sau din reclamație.
(44)
În perioada de anchetă, piața comunitară a produsului respectiv și a produsului similar se situa aproximativ la același nivel ca în 2002, adică în jur de 330 000 de tone. Consumul comunitar a rămas relativ stabil în perioada analizată, cu excepția anului 2004, când a depășit cu 5 % nivelurile din 2002 și 2003.
2002
2003
2004
PA
Consumul comunitar total (în tone)
330 842
331 945
347 752
330 331
Indice (2002 = 100)
100
100
105
100
Sursa: ancheta, Eurostat, reclamația
3. Importurile originare din țara în cauză
(a) Volumul
(45)
Volumul importurilor în Comunitate ale produsului respectiv originar din țara în cauză a crescut cu 87 %, respectiv de la 22 000 de tone în 2002 la circa 42 000 de tone în perioada de anchetă. Acesta a crescut cu 58 % în 2003 și cu 40 de puncte procentuale suplimentare în 2004, înainte de a pierde 11 puncte procentuale în perioada de anchetă.
2002
2003
2004
PA
Volumul importurilor originare din Thailanda (în tone)
22 465
35 483
44 435
41 973
Indice (2002 = 100)
100
158
198
187
Cota de piață a importurilor originare din Thailanda
6,8 %
10,7 %
12,8 %
12,7 %
Prețul importurilor originare din Thailanda (în euro/tonă)
797
720
690
691
Indice (2002 = 100)
100
90
87
87
Sursa: Eurostat
(b) Cota de piață
(46)
Cota de piață deținută de exportatorii din țara în cauză a crescut cu circa 6 puncte procentuale în perioada analizată, de la 6,8 % în 2002 la 12,7 % în perioada de anchetă. Mai precis, exportatorii thailandezi au câștigat aproape 4 puncte procentuale în 2003, apoi alte două puncte procentuale în 2004, și s-au stabilizat, practic, la acest nivel în perioada de anchetă.
(c) Prețul
(i) Evoluția prețurilor
(47)
Între 2002 și perioada de anchetă, prețul mediu al importurilor produsului respectiv originare din țara în cauză a scăzut cu 13 %. Mai precis, prețurile au scăzut cu 10 % în 2003, apoi cu 3 % în 2004, înainte de a se stabiliza la acest nivel (adică la circa 690 EUR/tonă) în perioada de anchetă.
(ii) Subcotarea prețurilor
(48)
S-a procedat la o comparare a tipurilor de produse similare, în ceea ce privește prețurile practicate de producătorii-exportatori și cei din industria comunitară pentru vânzările efectuate în Comunitate. În acest scop, prețurile franco fabrică din industria comunitară, fără reduceri și taxe, au fost comparate cu prețurile CIF la frontiera comunitară ale producătorilor-exportatori ale țării respective, ajustate corespunzător pentru a se lua în considerare drepturile convenționale, precum și cheltuielile de descărcare și de vămuire. Comparația a indicat că, în perioada de anchetă, produsul respectiv originar din țara în cauză a fost vândut în Comunitate la prețuri care cauzează o subcotare a prețurilor din industria comunitară de 2 până la 10 %, în funcție de producătorul-exportator respectiv, cu excepția a doi producători-exportatori din eșantion pentru care nu s-a constatat o subcotare. Cu toate acestea, analiza tipurilor indică faptul că prețurile propuse de producătorii-exportatori respectivi au fost, în anumite cazuri, net inferioare marjelor medii de subcotare menționate anterior.
4. Situația industriei comunitare
(49)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicii economici care influențează situația industriei comunitare.
(50)
Această piață se caracterizează, între altele, prin existența a două circuite de vânzare, și anume vânzările sub marca proprie a producătorului și vânzările sub marca distribuitorului. Vânzările efectuate prin intermediul primului circuit generează, de obicei, costuri de vânzare superioare, legate în special de cheltuielile de comercializare și de publicitate, și comportă totodată prețuri de vânzare mai mari.
(51)
Ancheta a arătat că toate importurile provenite de la exportatorii thailandezi care au cooperat la anchetă aparțineau circuitului de vânzare sub marca distribuitorului. S-a considerat adecvat ca analiza prejudiciului să facă o distincție între vânzările sub marcă proprie ale industriei comunitare și vânzările sub marca distribuitorului, după caz, deoarece concurența exercitată de importurile care fac obiectul unui dumping afectează în primul rând produsele similare ale industriei comunitare vândute sub marca distribuitorului. Această distincție s-a făcut în special pentru calculul volumului vânzărilor, al prețurilor de vânzare și al rentabilității. Cu toate acestea, pentru a avea o imagine completă, sunt prezentate și comentate, de asemenea, totalurile (care includ atât vânzările sub marcă proprie, cât și sub marca distribuitorului). În perioada de anchetă, vânzările industriei comunitare sub marca distribuitorului au reprezentat circa 63 % din totalul vânzărilor industriei comunitare (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului).
(a) Producția
(52)
De la un nivel inițial de circa 257 000 de tone în 2002, producția industriei comunitare a scăzut aproape constant în perioada analizată. În perioada de anchetă, aceasta scăzuse cu 16 % comparativ cu 2002. Mai precis, aceasta a scăzut cu 6 % în 2003, a crescut ușor cu 3 puncte procentuale în 2004, după care a scăzut din nou dramatic cu 13 puncte procentuale în perioada de anchetă.
2002
2003
2004
PA
Producția (în tone)
257 281
242 341
249 350
216 129
Indice (2002 = 100)
100
94
97
84
Sursa: ancheta
(b) Capacități și gradul de utilizare a capacităților
(53)
Capacitățile de producție au fost de aproape 276 000 tone în 2002 și de 293 000 tone în perioada de anchetă. Mai precis, capacitățile de producție au crescut inițial cu 9 % în 2003, înainte de a pierde 3 puncte procentuale în 2004. Acestea au rămas la acest nivel în perioada de anchetă. Între 2002 și perioada de anchetă acestea au crescut cu 6 %. Creșterea din 2003 se datorează în principal creșterii capacității unui anumit producător, destinată alimentării piețelor din țări care nu sunt membre ale Uniunii Europene. Această creștere a fost contrabalansată, într-o oarecare măsură, de închiderile efectuate de alți producători comunitari în 2004.
2002
2003
2004
PA
Capacități de producție (în tone)
276 360
300 869
293 424
293 424
Indice (2002 = 100)
100
109
106
106
Utilizarea capacităților
93 %
81 %
85 %
74 %
Indice (2002 = 100)
100
87
91
79
Sursa: ancheta
(54)
Utilizarea capacităților a fost de 93 % în 2002. Aceasta a scăzut din nou la 81 % în 2003, apoi a urcat la 85 % în 2004, după care s-a diminuat considerabil stabilizându-se la 74 % în perioada de anchetă. Acest recul se explică prin scăderea producției și a volumului vânzărilor, după cum se indică la considerentele 52, 56 și 57.
(c) Stocuri
(55)
Nivelul stocurilor de închidere din industria comunitară a crescut cu 2 % în 2003, apoi cu încă 10 puncte procentuale suplimentare în 2004, după care a pierdut 14 puncte procentuale în perioada de anchetă. În cursul acestei perioade, stocurile industriei comunitare au fost de aproape 170 000 de tone. În ansamblu, nivelul stocurilor din perioada de anchetă a fost foarte apropiat de cel înregistrat în 2002. Cu toate acestea, ar trebui să se remarce faptul că nivelul stocurilor nu este un indicator relevant al prejudiciului pentru industria în cauză, în măsura în care aceasta produce la comandă. Nivelul ridicat al stocurilor de la sfârșitul fiecărui an (circa 75 % din volumul de producție anual) se datorează faptului că recolta și conservarea se termină, în general, în luna octombrie. Prin urmare, stocurile constau din mărfuri care așteaptă să fie expediate în perioada noiembrie-iulie.
2002
2003
2004
PA
Stocuri de închidere (în tone)
173 653
177 124
194 576
169 693
Indice (2002 = 100)
100
102
112
98
Sursa: ancheta
(d) Volumul vânzărilor
(56)
În ceea ce privește producția proprie a industriei comunitare destinată vânzării sub marca distribuitorului, volumul vânzărilor către clienți independenți de pe piața comunitară a crescut mai întâi cu 4 % în 2003, a scăzut cu 11 puncte procentuale în 2004 și s-a stabilizat la acest nivel în perioada de anchetă. Între 2002 și perioada de anchetă, aceste vânzări s-au redus cu aproximativ 7 %, în raport cu un nivel de circa 125 000 de tone în 2002.
2002
2003
2004
PA
Volumul vânzărilor comunitare (marca distribuitorului) către clienți independenți (în tone)
124 878
130 145
116 703
116 452
Indice (2002 = 100)
100
104
93
93
Volumul vânzărilor comunitare (marcă proprie și marca distribuitorului) către clienți independenți (în tone)
193 657
198 147
189 090
184 645
Indice (2002 = 100)
100
102
98
95
Sursa: ancheta
(57)
Volumul total al vânzărilor (producția proprie a industriei comunitare destinată atât vânzării sub marcă proprie, cât și sub marca distribuitorului) către clienți independenți de pe piața comunitară a cunoscut, în ansamblu, o evoluție similară, deși ceva mai puțin pronunțată. De la un nivel inițial de aproape 194 000 de tone în 2002, vânzările au crescut mai întâi cu 2 % în 2003, au scăzut cu 4 puncte procentuale în 2004 și au scăzut în continuare cu 3 puncte procentuale în perioada de anchetă. Între 2002 și perioada de anchetă aceste vânzări au scăzut cu circa 5 %.
(e) Cota de piață
(58)
Cota de piață deținută de industria comunitară a crescut, de la 58,5 % în 2002 la 59,7 % în 2003, după care a scăzut brusc și s-a stabilizat la 54,4 % în 2004. În perioada de anchetă, aceasta a cunoscut o ușoară creștere la 55,9 %. În perioada analizată, industria comunitară a pierdut 2,6 puncte procentuale din cota de piață.
2002
2003
2004
PA
Cota de piață din industria comunitară (marcă proprie și marca distribuitorului)
58,5 %
59,7 %
54,4 %
55,9 %
Indice (2002 = 100)
100
102
93
95
Sursa: ancheta
(f) Creșterea
(59)
Între 2002 și perioada de anchetă, în timp ce consumul comunitar rămânea stabil, volumul vânzărilor de pe piața comunitară ale producției industriei comunitare destinate vânzării sub marca distribuitorului a scăzut cu circa 7 %, în timp ce volumul total al vânzărilor industriei comunitare (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) s-a redus cu circa 5 %. Între 2002 și perioada de anchetă, industria comunitară a pierdut circa 2,6 % din cota de piață, în timp ce importurile care au făcut obiectul unui dumping au crescut cu circa 6 %, adică o creștere aproximativă de 20 000 de tone vândute pe piața comunitară. Rezultă că industria comunitară nu a putut beneficia de nici un fel de creștere.
(g) Ocuparea forței de muncă
(60)
Nivelul ocupării forței de muncă din industria comunitară a crescut inițial cu 9 % între 2002 și 2003, dar a scăzut cu 11 puncte procentuale în 2004, înainte de a înregistra un nou recul de 4 puncte procentuale în perioada de anchetă. În ansamblu, ocuparea forței de muncă în industria comunitară a scăzut cu 6 % între 2002 și perioada de anchetă, de la circa 1 520 de persoane la 1 420 de persoane. Confruntată cu scăderea bruscă a vânzărilor amintită la considerentele 56 și 57, industria comunitară nu a avut altă posibilitate decât să concedieze o parte din forța sa de muncă pentru a rămâne competitivă.
2002
2003
2004
PA
Ocuparea forței de muncă (număr de persoane)
1 518
1 649
1 482
1 420
Indice (2002 = 100)
100
109
98
94
Sursa: ancheta
(h) Productivitatea
(61)
Productivitatea forței de muncă din industria comunitară, măsurată în unitate produsă (tone), pe salariat pe an, de la un nivel inițial de 169 tone pe salariat a cunoscut mai întâi o scădere cu 13 % în 2003, urmată de o creștere cu 12 puncte procentuale în 2004, apoi a pierdut în final 9 puncte procentuale în perioada de anchetă. Această evoluție indică faptul că scăderea producției a fost mai accentuată decât cea a forței de muncă.
2002
2003
2004
PA
Productivitatea (în tone pe salariat)
169
147
168
152
Indice (2002 = 100)
100
87
99
90
Sursa: ancheta
(i) Salariile
(62)
Între 2002 și perioada de anchetă, salariul mediu pe salariat a crescut cu 19 %. Mai precis, creșterea a fost de 4 % în 2003, apoi de 9 puncte procentuale în 2004 și de 6 puncte procentuale în perioada de anchetă. Creșterea înregistrată în 2004 și în perioada de anchetă pare mai rapidă decât media. Motivul este următorul. Datele provenite de la doi dintre cei mai importanți producători care au cooperat la anchetă au fost afectate de eliminarea unui sistem național de subvenționare a cotizațiilor la securitatea socială. În consecință, costurile securității sociale au fost subestimate artificial în 2002 și 2003.
2002
2003
2004
PA
Costul anual al forței de muncă pe salariat (în euro)
22 283
23 141
25 152
26 585
Indice (2002 = 100)
100
104
113
119
Sursa: ancheta
(j) Factorii care influențează prețurile de vânzare
(63)
Deoarece este vorba de vânzări către clienți independenți de produse sub marca distribuitorului realizate de industria comunitară, prețurile unitare s-au diminuat aproape progresiv în perioada analizată. De la circa 1 050 EUR/tonă în 2002, ele au înregistrat un recul de 4 % în 2003, urmat de o pierdere suplimentară de 9 puncte procentuale în 2004, înainte de a recâștiga marginal 2 puncte procentuale în perioada de anchetă, când au atins un nivel de 928 EUR/tonă. În ansamblu, scăderea a fost de 11 % între 2002 și perioada de anchetă.
2002
2003
2004
PA
Prețul unitar de pe piața comunitară (marca distribuitorului) (în euro/tonă)
1 047
1 010
914
928
Indice (2002 = 100)
100
96
87
89
Prețul unitar de pe piața comunitară (marca proprie și marca distribuitorului) (în euro/tonă)
1 151
1 126
1 060
1 064
Indice (2002 = 100)
100
98
92
92
Sursa: ancheta
(64)
Prețurile de vânzare totale (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) ale industriei comunitare către clienți independenți de pe piața comunitară au cunoscut o evoluție mai mult sau mai puțin similară. De la circa 1 150 EUR/tonă în 2002, acestea au scăzut mai întâi cu 2 % în 2003, apoi au pierdut 6 puncte procentuale suplimentare în 2004 și au rămas aproximativ la acest nivel în perioada de anchetă. Atingând o cifră de circa 1 060 EUR/tonă, aceste prețuri de vânzare au fost mai mici cu 8 % față de cele realizate în 2002.
(65)
Având în vedere volumul și nivelul subcotării importurilor respective, este neîndoielnic că aceste importuri au reprezentat un factor de influențare a prețurilor.
(k) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(66)
În perioada analizată, rentabilitatea vânzărilor industriei comunitare de produse destinate comercializării sub marca distribuitorului, exprimată în procent al vânzărilor nete, a scăzut de la 17 % în 2002 la circa 11 % în 2003, 5 % în 2004 și 3 % în perioada de anchetă.
2002
2003
2004
PA
Rentabilitatea vânzărilor comunitare către clienți independenți (marca distribuitorului) (în procente din vânzările nete)
17,0 %
11,1 %
4,6 %
2,9 %
Indice (2002 = 100)
100
66
27
17
Rentabilitatea vânzărilor comunitare către clienți independenți (marcă proprie și marca distribuitorului) (în procente din vânzările nete)
21,4 %
17,3 %
13,6 %
10,7 %
Indice (2002 = 100)
100
81
64
50
Randamentul investițiilor (marcă proprie și marca distribuitorului) (în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor)
59,8 %
43,2 %
32,3 %
25,1 %
Indice (2002 = 100)
100
72
54
42
Sursa: ancheta
(67)
Rentabilitatea vânzărilor industriei comunitare de produse destinate comercializării sub marcă proprie, precum și sub marca distribuitorului, a scăzut de la 21 % în 2002 la circa 17 % în 2003, 14 % în 2004 și 11 % în perioada de anchetă. Prin urmare, scăderea este mai puțin accentuată decât în cazul vânzărilor numai sub marca distribuitorului.
(68)
Randamentul investițiilor, care corespunde profitului (vânzării sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) exprimat în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat o tendință similară rentabilității descrise anterior. Acesta a scăzut de la circa 60 % în 2002 la circa 43 % în 2003, apoi la circa 32 % în 2004, înainte de a se stabili la circa 25 % în perioada de anchetă, adică o scădere de 58 de puncte procentuale în perioada analizată.
(l) Fluxul de lichidități și capacitatea de mobilizare a capitalului
(69)
Fluxul de lichidități net rezultat din activitățile de exploatare a reprezentat circa 46 milioane EUR în 2002. Acesta a scăzut de la circa 32 de milioane EUR în 2003 la 17 milioane EUR, înainte de a crește ușor la circa 22 milioane EUR în perioada de anchetă. Nici unul dintre producătorii comunitari care au participat la anchetă nu a indicat că ar fi întâmpinat dificultăți de mobilizare a capitalului.
2002
2003
2004
PA
Fluxul de lichidități (marcă proprie și marca distribuitorului) (în mii de euro)
46 113
31 750
17 057
22 051
Indice (2002 = 100)
100
69
37
48
Sursa: ancheta
(m) Investițiile
(70)
Investițiile anuale ale industriei comunitare în fabricarea produsului similar au scăzut cu 55 % între 2002 și 2003, înainte de a crește cu 18 % în 2004 și cu încă 13 % în perioada de anchetă. În ansamblu, investițiile s-au redus cu 24 % în perioada analizată. Cu excepția unui producător comunitar care a cooperat la anchetă, după cum s-a menționat la considerentul 53, investițiile industriei comunitare au fost destinate întreținerii și înnoirii echipamentelor existente și nu măririi capacității.
2002
2003
2004
PA
Investiții nete (în mii de euro)
12 956
5 864
8 101
9 858
Indice (2002 = 100)
100
45
63
76
Sursa: ancheta
(n) Importanța marjei de dumping
(71)
Având în vedere volumul, cota de piață și prețurile importurilor originare din țara respectivă, impactul marjei de dumping reale asupra industriei comunitare nu poate fi considerat neglijabil.
(o) Restabilirea în urma practicilor de dumping anterioare
(72)
În absența informațiilor privind existența unor practici de dumping anterioare situației evaluate în cadrul prezentei proceduri, acest factor nu este considerat relevant.
5. Concluzia referitoare la prejudiciu
(73)
Între 2002 și perioada de anchetă, volumul importurilor cu prețuri de dumping al produsului în cauză originar din țara în cauză aproape s-a dublat, iar cota de piață comunitară a acestora a crescut cu circa 6 puncte procentuale. Prețurile medii ale importurilor efectuate la prețuri de dumping au fost sistematic inferioare celor ale industriei comunitare în perioada analizată. De asemenea, prețurile produselor importate din această țară în perioada de anchetă au subcotat considerabil prețurile industriei comunitare. Într-adevăr, cu excepția a doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă, compararea prețurilor diverselor modele a evidențiat marje de subcotare de ordinul a 2 până la 10 % în perioada de anchetă.
(74)
Între 2002 și perioada de anchetă foarte puțini indicatori au cunoscut o evoluție pozitivă. Capacitățile de producție au crescut cu 6 puncte procentuale, iar costurile anuale ale forței de muncă cu circa 19 %. Cu toate acestea, la considerentele 53 și 62 au fost specificate motivele speciale care explică aceste evoluții atipice.
(75)
În schimb, s-a constatat că situația din industria comunitară s-a deteriorat net în perioada analizată. Majoritatea indicatorilor prejudiciului au evoluat negativ între 2002 și perioada de anchetă: volumul producției a scăzut cu 16 %, utilizarea capacităților a pierdut 19 puncte procentuale, volumul vânzărilor industriei comunitare de produse sub marca distribuitorului s-a redus cu 7 %, volumul vânzărilor industriei comunitare de produse sub marcă proprie și sub marca distribuitorului a scăzut cu 5 %, industria comunitară a pierdut 2,6 % din cota sa de piață, ocuparea forței de muncă a scăzut cu 6 %, prețurile de vânzare ale industriei comunitare (sub marca distribuitorului sau pentru toate mărcile) s-au redus cu circa 10 %, investițiile au scăzut cu 24 %, rentabilitatea vânzărilor de produse sub marca distribuitorului a scăzut de la 17 % la circa 3 %, rentabilitatea vânzărilor de produse sub marca proprie și sub marca distribuitorului s-a diminuat de la 21 % la circa 11 %, iar randamentul investițiilor și fluxul de lichidități au scăzut, de asemenea.
(76)
Având în vedere cele menționate anterior, s-a concluzionat provizoriu că industria comunitară a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(77)
În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă importurile la prețuri de dumping au cauzat industriei comunitare un prejudiciu care ar putea fi considerat important. De asemenea, au fost examinați factorii cunoscuți, alții decât importurile la prețuri de dumping care, în aceeași perioadă, ar fi putut aduce un prejudiciu industriei comunitare, astfel încât prejudiciul eventual cauzat de acești factori să nu fie atribuit importurilor în cauză.
2. Efectele importurilor care fac obiectul unui dumping
(78)
Creșterea semnificativă, de 87 % între 2002 și perioada de anchetă, a volumului importurilor care fac obiectul unui dumping și a cotei corespunzătoare a acestora din piața comunitară, de circa 6 puncte procentuale, precum și subcotarea constatată (între 2 % și 10 %, în funcție de exportator, cu excepția celor doi producători-exportatori din eșantion pentru care nu s-a constatat o subcotare) au coincis cu deteriorarea situației economice a industriei comunitare. Între 2002 și perioada de anchetă, producția a scăzut cu 16 %, utilizarea capacităților s-a redus cu 20 de puncte procentuale, volumul vânzărilor de produse sub marca distribuitorului, care au intrat primele în concurență cu importurile la prețuri de dumping, s-a diminuat cu 7 %, Comunitatea a pierdut 2,6 % din cota de piață, ocuparea forței de muncă a scăzut cu 6 %, prețul de vânzare unitar al produselor sub marca distribuitorului a scăzut cu 11 %, investițiile au scăzut cu 24 %, rentabilitatea vânzărilor a scăzut considerabil, iar fluxul lichidităților s-a redus la jumătate. Prin urmare, s-a concluzionat provizoriu că importurile care fac obiectul unui dumping au avut un impact negativ serios asupra situației industriei comunitare.
3. Efectele altor factori
(a) Rezultatele industriei comunitare la export
(79)
Mai multe părți interesate au susținut că eventualul prejudiciu suferit de industria comunitară s-a datorat rezultatelor slabe la export.
(80)
După cum se indică în următorul tabel, volumul vânzărilor la export (sub marcă proprie și sub marca distribuitorului) a crescut cu 17 % în perioada analizată. Prețul unitar pentru aceste vânzări a crescut cu 7 % în perioada analizată, atingând un nivel mai mare de 1 000 EUR în perioada de anchetă. Evoluțiile cantităților și prețurilor contrastează puternic cu evoluțiile negative descrise la considerentele 63, 64, 66 și 67 privind vânzările industriei comunitare pe piața comunitară.
2002
2003
2004
PA
Volumul vânzărilor la export (marcă proprie și marca distribuitorului) (în tone)
48 478
48 170
51 062
56 821
Indice (2002 = 100)
100
99
105
117
Sursa: ancheta
(81)
De asemenea, ar trebui să se remarce că evoluția rentabilității descrise la considerentele 66 și 67 se referă numai la vânzările industriei comunitare în Comunitate. Prin urmare, această rentabilitate nu privește vânzările la export. De aceea, s-a considerat că exporturile nu au putut contribui în nici un fel la prejudiciul suferit de industria comunitară.
(b) Scăderea consumului pe piața comunitară
(82)
Mai multe părți interesate au afirmat că eventualul prejudiciu suferit de industria comunitară s-a datorat scăderii consumului pe piața comunitară.
(83)
După cum se arată la considerentul 44, consumul a rămas stabil în perioada analizată. În consecință, argumentul a fost respins.
(c) Creșterea costurilor de producție în industria comunitară
(84)
Mai multe părți interesate au afirmat că eventualul prejudiciu suferit de industria comunitară s-a datorat creșterii costurilor de producție, în special creșterii costurilor de capital fix și costurilor forței de muncă.
(85)
După cum se arată la considerentul 62, costurile unitare ale forței de muncă au crescut efectiv cu 19 % în perioada analizată. Explicația acestei evoluții a fost menționată la considerentul 62.
(86)
După cum se arată în următorul tabel, suma anuală de amortizare a activelor imobilizate ale industriei comunitare, direct asociate producerii produsului similar s-a diminuat cu 10 % în perioada analizată. Costurile de producție unitare totale nu au crescut decât cu 5 % în perioada analizată. Această creștere pare moderată, având în vedere următoarele elemente. Un factor de cost important este recipientul, care reprezintă circa 40 % din costurile de fabricație ale producătorilor comunitari. În perioada analizată, prețul cutiei a crescut cu circa 15 %. Cu toate acestea, oțelul este un produs de bază cotat internațional, iar industria comunitară și concurenții săi thailandezi își procură recipientele goale la prețuri similare. Prin urmare, este foarte probabil ca producătorii thailandezi să fi fost afectați în același mod de această creștere, ceea ce ar fi putut avea repercusiuni asupra prețurilor de vânzare ale producătorilor thailandezi și comunitari, în absența dumpingului și a blocării prețurilor. Cu toate acestea, după cum se arată la considerentul 47, producătorii-exportatori thailandezi nu și-au mărit, în consecință, prețurile de vânzare la export, ba chiar le-au micșorat cu 13 % în perioada analizată. Ar trebui adăugat că ancheta a indicat costul total al exporturilor, majorat cu cheltuielile de transport, care s-a apropiat foarte mult de costul de producție total din industria comunitară. Prin urmare, importurile care fac obiectul unui dumping nu sunt mai rentabile decât industria comunitară.
2002
2003
2004
PA
Amortizarea activelor imobilizate (în mii de euro)
10 356
11 501
10 953
9 286
Indice (2002 = 100)
100
111
106
90
Costul de producție unitar (în euro/tonă)
904
930
916
950
Indice (2002 = 100)
100
103
101
105
Sursa: ancheta
(87)
Prin urmare, scăderea accentuată a rentabilității observată între 2002 și perioada de anchetă, nu este imputabilă unui eventual derapaj al costurilor de producție, ci mai degrabă scăderii prețurilor de vânzare. Într-adevăr, prețurile de vânzare din industria comunitară au scăzut cu 11 % între 2002 și perioada de anchetă din cauza depresiunii și a blocării prețurilor provocate de importurile care fac obiectul unui dumping. Prin urmare, creșterea costurilor de producție, dacă a avut loc, nu a avut decât o influență limitată asupra prejudiciului suferit de industria comunitară și într-o măsură care nu a putut întrerupe legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul important suferit de industria comunitară.
(d) Fluctuațiile monetare
(88)
O parte interesată a susținut ca eventualul prejudiciu suferit de industria comunitară s-a datorat fluctuațiilor nefavorabile ale cursului de schimb.
(89)
Trebuie amintit că ancheta trebuie să permită să se stabilească dacă importurile care fac obiectul unui dumping (în ceea ce privește prețurile și volumul) au cauzat un prejudiciu important industriei comunitare sau dacă acest prejudiciu important se datorează altor factori. În această privință, articolul 3 alineatul (6) din regulamentul de bază precizează că este necesar să se demonstreze că nivelul prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping cauzează un prejudiciu. Prin urmare, se face referire numai la o diferență de nivel de preț, fără a mai fi necesară analizarea factorilor care afectează nivelul acestor prețuri.
(90)
În practică, efectul importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor industriei comunitare este examinat, în principal, din unghiul subcotării, depresiunii și blocării prețurilor. În acest scop, se procedează la o comparare a prețurilor de export, care fac obiectul unui dumping, cu prețurile de vânzare ale industriei comunitare. Uneori este necesar să se efectueze o conversie monetară pentru a se dispune de o bază comparabilă de calcul al prețurilor de export pentru stabilirea prejudiciului. În consecință, cursurile de schimb sunt utilizate în acest context doar în vederea garantării faptului că diferența de preț este stabilită pe o bază comparabilă. Din cele menționate anterior rezultă clar că, în principiu, cursul de schimb nu poate constitui un alt factor de prejudiciu.
(91)
Acest fapt este, de asemenea, în conformitate cu textul articolului 3 alineatul (7) din regulamentul de bază, care menționează factorii cunoscuți, alții decât importurile care fac obiectul unui dumping. Într-adevăr, pe lista celorlalți factori cunoscuți menționați în acest articol nu figurează nici un factor referitor la nivelul prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping. Pe scurt, dacă exporturile se efectuează la prețuri de dumping, și chiar dacă au beneficiat de o evoluție favorabilă a cursurilor de schimb, este dificil de explicat în ce fel aceste fluctuații monetare ar putea constitui un alt factor de prejudiciu.
(92)
În consecință, analiza factorilor care afectează nivelul prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping, indiferent dacă este vorba de fluctuații ale cursului de schimb sau de alte elemente, nu poate fi concludentă și nu ar trebui să depășească cerințele regulamentului de bază. Prin urmare, argumentul este respins.
(e) Importurile originare din țări terțe
(93)
Importurile din țări terțe altele decât Thailanda au scăzut cu circa 44 % în perioada analizată, de la circa 23 000 de tone în 2002 la circa 13 000 de tone în perioada de anchetă. Cota de piață corespunzătoare a scăzut, de asemenea, de la circa 7 % la circa 3,8 %. Calculate pe baza datelor Eurostat, prețurile medii ale importurilor originare din alte țări terțe au fost simțitor superioare prețurilor țării în cauză și ale industriei comunitare. Prețurile, care s-au situat în jurul cifrei de 1 100 EUR/tonă în 2002, au crescut cu 2 % între 2002 și perioada de anchetă. Nici una din țările terțe, luată individual, nu a dispus de o cotă de piață mai mare de 2 % în perioada de anchetă și nici una nu a avut, în perioada de anchetă, un preț de import inferior prețurilor țării respective și celor ale industriei comunitare. În sfârșit, nici un element nu indică faptul că vreuna din aceste țări terțe a practicat dumpingul pentru produsul similar de pe piața comunitară.
(94)
Având în vedere scăderea volumului și a cotelor de piață ale țărilor terțe menționate anterior și luând în considerare faptul că prețurile medii ale acestora au fost semnificativ mai mari decât cele ale țării respective și ale industriei comunitare, s-a concluzionat că importurile originare din celelalte țări terțe nu au contribuit la prejudiciul considerabil cauzat industriei comunitare. În schimb, aceste importuri au fost afectate, probabil, de importurile care fac obiectul unui dumping.
2002
2003
2004
PA
Volumul importurilor originare din restul lumii (în tone)
22 698
15 764
19 683
12 643
Indice (2002 = 100)
100
69
87
56
Cota de piață a importurilor originare din restul lumii
6,9 %
4,7 %
5,7 %
3,8 %
Prețul importurilor originare din restul lumii (în euro/tonă)
1 098
1 084
1 020
1 125
Indice (2002 = 100)
100
99
93
102
Sursa: Eurostat
(f) Concurența celorlalți producători comunitari
(95)
După cum s-a arătat la considerentul 42, ceilalți producători comunitari nu au cooperat la anchetă. Pe baza informațiilor culese în cursul anchetei, s-a estimat că volumul vânzărilor acestora în Comunitate a reprezentat circa 92 000 de tone în 2002, că a scăzut cu circa 10 % în 2003, crescând apoi cu 13 puncte procentuale în 2004, înainte de a pierde 4 puncte procentuale în perioada de anchetă, pentru a se regăsi la un nivel foarte apropiat de cel din 2002. În mod asemănător, cota de piață corespunzătoare din perioada de anchetă a fost foarte apropiată de nivelul din 2002, cu puțin sub 28 %. Prin urmare, ceilalți producători nu și-au sporit nici volumul vânzărilor, nici cota de piață, în detrimentul industriei comunitare. Nu au existat date disponibile privind prețurile acestor producători comunitari.
(96)
Având în vedere cele menționate anterior, și luând în considerare absența unor informații contrare, s-a concluzionat, provizoriu, că ceilalți producători comunitari nu au contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară.
2002
2003
2004
PA
Volumul vânzărilor comunitare ale celorlalți producători comunitari (în tone)
92 022
82 552
94 544
91 070
Indice (2002 = 100)
100
90
103
99
Cota de piață a celorlalți producători comunitari
27,8 %
24,9 %
27,2 %
27,6 %
Indice (2002 = 100)
100
89
98
99
Sursa: ancheta, reclamația
4. Concluzia privind legătura de cauzalitate
(97)
În concluzie, analiza făcută anterior a demonstrat o creștere substanțială, atât în ceea ce privește volumul, cât și cota de piață, a importurilor originare din Thailanda între 2002 și perioada de anchetă, precum și o scădere considerabilă a prețurilor lor de vânzare și o subcotare importantă în perioada de anchetă. Creșterea cotei de piață a importurilor la prețuri reduse originare din Thailanda a coincis cu o scădere a cotei de piață a industriei comunitare și a prețurilor unitare de vânzare, precum și cu o diminuare a rentabilității, a randamentului investițiilor și a fluxului de lichidități care rezultă din activitățile de exploatare.
(98)
De asemenea, examinarea celorlalți factori care ar fi putut prejudicia industria comunitară a indicat că nici unul din aceștia nu a putut avea o influență negativă semnificativă.
(99)
Având în vedere analiza anterioară, care a făcut o distincție clară și a separat efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei comunitare de efectele prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unui dumping, s-a concluzionat provizoriu că importurile la prețuri de dumping originare din țara respectivă au cauzat un prejudiciu important Comunității în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.
F. INTERESUL COMUNITĂȚII
(100)
Comisia a examinat dacă, în pofida concluziilor privind dumpingul, prejudiciul și legătura de cauzalitate, au existat motive imperioase care ar conduce la concluzia că adoptarea de măsuri în acest caz particular nu este în interesul Comunității. În acest scop și în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a analizat impactul probabil al instituirii sau neinstituirii de măsuri pentru toate părțile interesate.
1. Interesul industriei comunitare
(101)
După cum se arată la considerentul 42, industria comunitară constă din șase întreprinderi. Aceasta dispune de o forță de muncă de circa 1 400 de persoane implicate direct în producția, vânzarea și gestionarea produsului similar. Dacă se instituie măsuri, se estimează că volumul vânzărilor și cota de piață corespunzătoare a industriei comunitare pe piața comunitară vor crește și că industria comunitară va beneficia, de asemenea, de economii de scară. Se consideră că industria comunitară va profita de această reducere a presiunii asupra prețurilor impusă de importurile la prețuri de dumping pentru a-și mări ușor propriile prețuri de vânzare, având în vedere în special faptul că măsurile propuse vor elimina subcotarea constatată în perioada de anchetă. În ansamblu, aceste evoluții pozitive așteptate vor permite industriei comunitare să-și îmbunătățească situația financiară.
(102)
Pe de altă parte, în absența unor măsuri antidumping, este probabil ca evoluția negativă a situației din industria comunitară să continue. Industria comunitară va continua, probabil, să-și piardă cotele de piață și să înregistreze o scădere a rentabilității. Aceasta va determina, foarte probabil, reducerea producției și a investițiilor, precum și închiderea în continuare a anumitor linii de producție și alte pierderi de locuri de muncă în Comunitate.
(103)
În concluzie, instituirea de măsuri antidumping ar permite industriei comunitare să contracareze efectele dumpingului prejudiciabil constatat.
2. Interesul celorlalți producători comunitari
(104)
În absența cooperării din partea acestor producători, și, prin urmare, a unor date precise privind activitatea lor, Comisia poate doar să estimeze, pe baza reclamației și a minichestionarelor destinate eșantionării care i-au fost trimise, că la un volum al producției evaluat la circa 100 000 de tone în perioada de anchetă, ceilalți producători au avut un personal de aproximativ 640 persoane. În cazul instituirii unor măsuri antidumping, același tip de evoluții pozitive, în ceea ce privește volumul vânzărilor, al prețurilor și rentabilității anticipate, astfel cum sunt descrise la considerentul 101 pentru industria comunitară, ar putea fi prevăzut pentru ceilalți producători comunitari.
(105)
În concluzie, ceilalți producători comunitari ar beneficia, cu siguranță, de pe urma instituirii unor măsuri antidumping.
3. Interesul importatorilor independenți din Comunitate
(106)
În primul rând, ar trebui să se remarce că o asociație care reprezintă interesele importatorilor germani și-a exprimat opoziția față de orice eventuală măsură antidumping fără a oferi o justificare în sprijinul argumentației sale.
(107)
După cum s-a arătat la considerentul 9, la anchetă a cooperat pe deplin o singură societate importatoare. În perioada de anchetă, această societate a importat circa 4 % din volumul total al importurilor în Comunitate al produsului în cauză, originar din Thailanda. Această societate nu și-a exprimat clar punctul de vedere privind plângerea depusă de reclamant. Activitatea de revânzare a produsului în cauză, originar din Thailanda, reprezintă o parte neglijabilă (mai puțin de 1 %) din cifra de afaceri totală a întreprinderii. În ceea ce privește forța de muncă, pentru comercializarea și revânzarea produsului în cauză se poate afecta mai puțin de o persoană.
(108)
Având în vedere (i) gradul de cooperare redus, (ii) poziția indecisă a acestui importator independent în cadrul prezentei proceduri și (iii) ponderea neglijabilă a cifrei sale de afaceri, precum și a forței sale de muncă destinate revânzării produsului respectiv în Comunitate, s-a concluzionat provizoriu că instituirea unor măsuri antidumping nu ar trebui să aibă, în general, o influență importantă asupra situației importatorilor independenți din Comunitate.
4. Interesul comercianților cu amănuntul și al consumatorilor
(109)
Având în vedere specificitatea pieței la care se referă prezenta procedură, s-a făcut apel la cooperarea comercianților cu amănuntul și a asociațiilor consumatorilor. Totuși, aceștia au cooperat într-o mică măsură. Un singur comerciant cu amănuntul a acceptat să colaboreze. Acesta nu și-a exprimat punctul de vedere cu privire la plângerea depusă de reclamant. În perioada de anchetă, volumul revânzării produsului respectiv originar din Thailanda a reprezentat mai puțin de 2 % din volumul total al importurilor în Comunitate al produsului respectiv originar din țara în cauză. Cifra de afaceri generată de revânzarea produsului respectiv a fost neglijabilă, și anume mai puțin de 0,01 % din cifra de afaceri totală a acestui comerciant cu amănuntul. Lucrurile se prezintă în același fel, dacă se iau în considerare nu doar revânzările produsului respectiv, ci și revânzările produsului similar, exprimate în procent din cifra de afaceri a societății. Pe baza cifrelor de afaceri relative, numărul locurilor de muncă ale comerciantului cu amănuntul participant la anchetă, care pot fi afectate produsului respectiv, este estimat la aproximativ cinci pentru perioada de anchetă.
(110)
La nivelul consumatorilor, efectul asupra prețurilor ar fi, după toate probabilitățile, următorul: prețurile CIF de export thailandeze la frontiera comunitară ar fi supuse unui drept antidumping mediu ponderat, de circa 10 %, la care trebuie să se adauge un drept vamal convențional (cuprinzând un element agricol special) de circa 16 %. Între nivelul CIF al livrării și prețul de consum final apar diferite costuri, printre care cheltuielile de livrare către importatori și marja de profit a acestora, precum și cheltuielile de livrare către comercianții cu amănuntul și marja lor de profit. Aceste costuri vor atenua impactul măsurilor propuse asupra prețului cu amănuntul final.
(111)
Având în vedere capacitățile de producție neutilizate și situația concurenței, se poate estima că industria comunitară va beneficia, în principal, de eventuale măsuri antidumping printr-o creștere a volumului vânzărilor. Pe această bază, și având în vedere ponderea redusă a consumului de porumb zaharat în coșul consumatorului mediu, eventualul impact al instituirii unui drept antidumping asupra situației financiare a unui consumator mediu va fi, după toate probabilitățile, neglijabil.
(112)
Având în vedere cele menționate anterior și gradul scăzut de cooperare în general, situația comercianților cu amănuntul și a consumatorilor din Comunitate nu riscă, prin urmare, să fie afectată considerabil de măsurile propuse.
5. Reducerea concurenței de pe piața comunitară și riscul penuriei de aprovizionare
(113)
Mai multe părți interesate au susținut că eventualele măsuri antidumping ar reduce concurența de pe piața comunitară care, după afirmațiile acestora, se caracterizează deja printr-o situație de aprovizionare oligopolistică din cauza poziției dominante a doi producători francezi. De asemenea, ele au susținut că excluderea producătorilor thailandezi din Comunitate ar conduce la o penurie a aprovizionării în rândul comercianților cu amănuntul și al consumatorilor.
(114)
În primul rând, ar trebui amintit faptul că măsurile antidumping nu urmăresc interzicerea accesului în Comunitate al importurilor vizate de aceste măsuri, ci eliminarea denaturărilor concurenței ca urmare a prezenței importurilor care fac obiectul unui dumping.
(115)
Deși este posibil ca, în urma instituirii de măsuri, volumul vânzărilor și cotele de piață ale importurilor în cauză să scadă, importurile originare din alte țări terțe ar trebui să reprezinte în continuare o sursă alternativă de aprovizionare importantă. În plus, revenirea la condiții de piață normale ar trebui să facă piața comunitară mai atractivă pentru aceste surse de aprovizionare alternative.
(116)
În perioada de anchetă, cotele de piață respective au fost următoarele: circa 60 % pentru industria comunitară, circa 28 % pentru ceilalți producători comunitari, circa 13 % pentru importurile la prețuri de dumping originare din Thailanda și circa 4 % pentru importurile din restul lumii. După cum s-a arătat la considerentul 41, în total au existat 18 producători cunoscuți ai produsului similar în Comunitate. De asemenea, după cum se arată la considerentul 54, în perioada de anchetă industria comunitară a funcționat cu mult sub capacitatea deplină. Ceilalți producători comunitari dispun, probabil, și de capacități neutilizate. Prin urmare, există posibilitatea ca volumul producției din Comunitate să crească semnificativ, înainte de a apărea probleme de capacitate.
(117)
Având în vedere considerațiile precedente, cotele de piață și numărul de furnizori independenți ai produsului în cauză și ai produsului similar, afirmațiile menționate anterior privind problemele de concurență și penuria de aprovizionare se resping.
6. Concluzia privind interesul Comunității
(118)
În concluzie, instituirea de măsuri ar trebui să permită industriei comunitare, precum și altor producători comunitari, să-și corecteze pierderile de volum al vânzărilor și de cote de piață, îmbunătățind totodată rentabilitatea acestora. Deși este posibil ca anumite efecte negative să se producă eventual sub forma unei creșteri limitate a prețurilor pentru consumatorii finali, impactul acestora este de departe compensat de consecințele benefice prevăzute pentru industria comunitară. Având în vedere cele menționate, s-a concluzionat provizoriu că nu există un motiv imperios care să împiedice instituirea măsurilor provizorii în cazul de față și că instituirea de măsuri ar fi conformă cu interesul Comunității.
G. PROPUNEREA UNOR MĂSURI ANTIDUMPING PROVIZORII
(119)
Având în vedere concluziile stabilite privind dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Comunității, se consideră că sunt necesare măsuri provizorii cu scopul de a preveni agravarea prejudiciului cauzat industriei comunitare de importurile care fac obiectul unui dumping.
1. Nivelul eliminării prejudiciului
(120)
Nivelul măsurilor antidumping provizorii trebuie să fie suficient pentru eliminarea prejudiciului cauzat industriei comunitare de importurile care fac obiectul unui dumping, fără depășirea marjelor de dumping constatate. Pentru calcularea cuantumului dreptului necesar eliminării efectelor dumpingului prejudiciabil, s-a considerat că măsurile ar trebui să permită industriei comunitare să realizeze un profit înaintea impozitării pe care l-ar realiza în mod rezonabil în condiții de concurență normale, adică în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(121)
S-a stabilit provizoriu, pe baza informațiilor disponibile, că o marjă a profitului de 14 % din cifra de afaceri ar putea fi considerată drept nivelul previzibil pentru industria comunitară, în lipsa unui dumping prejudiciabil. După cum se arată la considerentul 67, în 2002, când volumul importurilor la prețuri de dumping originare din Thailanda era cel mai scăzut, industria comunitară a realizat un profit de 21,4 % din vânzările de produse sub marcă proprie și sub marca distribuitorului. Cu toate acestea, după cum se arată la considerentul 51, importurile la prețuri de dumping originare din Thailanda se fac exclusiv prin circuitul produselor sub marca distribuitorului. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca rentabilitatea de 21,4 % deja menționată să fie adaptată pentru a se lua în considerare diferența existentă în gama de mărci utilizată de industria comunitară în raport cu importurile originare din Thailanda. În lipsa importurilor la prețuri de dumping, profitul obținut este de 14 %.
(122)
Majorarea de preț necesară a fost determinată prin compararea, pe tipuri de produs, a prețului de import mediu ponderat, utilizat pentru stabilirea subcotării, și a prețului neprejudiciabil al produsului similar vândut de industria comunitară pe piața Comunității. Prețul neprejudiciabil a fost obținut prin ajustarea prețului de vânzare al industriei comunitare, în scopul reflectării marjei de profit menționate anterior. Diferențele rezultate din această comparație au fost apoi exprimate în procente din valoarea totală CIF a importului.
(123)
Compararea prețurilor menționată anterior a evidențiat următoarele marje ale prejudiciului:
Karn Corn
31,3 %
Malee Sampran
12,8 %
River Kwai
12,8 %
Sun Sweet
18,6 %
Exportatori care au cooperat la anchetă neincluși în eșantion
17,7 %
Toate celelalte societăți
31,3 %
(124)
Pentru două societăți (Malee Sampran și River Kwai), nivelul de eliminare a prejudiciului a fost inferior marjei de dumping stabilite și, prin urmare, măsurile provizorii trebuie să se bazeze pe nivelul respectiv. Deoarece nivelul de eliminare a prejudiciului a fost superior marjei de dumping stabilite pentru celelalte două societăți, măsurile provizorii trebuie să se bazeze pe această marjă.
2. Măsuri provizorii
(125)
Având în vedere cele menționate anterior și în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, se consideră că dreptul antidumping provizoriu ar trebui să fie stabilit la nivelul celei mai mici marje (dumping sau prejudiciu), potrivit regulii dreptului celui mai mic.
(126)
Deoarece gradul de cooperare a fost foarte ridicat, s-a estimat că este adecvat ca nivelul dreptului pentru societățile care nu au cooperat la anchetă să fie stabilit la nivelul dreptului celui mai mare instituit pentru societățile care au cooperat. În consecință, nivelul dreptului rezidual a fost stabilit la 13,2 %.
(127)
În consecință, drepturile antidumping provizorii ar trebui să fie următoarele:
Exportatorii incluși în eșantion
Dreptul antidumping propus
Karn Corn
4,3 %
Malee Sampran
12,8 %
River Kwai
12,8 %
Sun Sweet
11,2 %
Exportatori care au cooperat la anchetă neincluși în eșantion
13,2 %
Toate celelalte societăți
13,2 %
(128)
Nivelurile individuale ale dreptului aplicate societăților specificate în prezentul regulament au fost stabilite pe baza concluziilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată pentru societățile în cauză, în cursul acestei anchete. Aceste niveluri ale dreptului (în opoziție cu dreptul național aplicabil „tuturor celorlalte societăți”) se aplică astfel exclusiv importurilor de produse originare din Thailanda, fabricate de aceste societăți și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Produsele importate fabricate de orice societate care nu este menționată specific în partea dispozitivă a prezentului regulament cu numele și adresa ei, inclusiv de către entitățile legate de societățile menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și vor fi supuse dreptului aplicabil la nivel național.
(129)
În această privință, ar trebui să se remarce că una din societățile incluse în eșantion achiziționează cantități mari de produse finite de la alți producători din Thailanda, în scopul revânzării în Comunitate (după cum se arată la considerentul 34). Această societate beneficiază de un drept individual numai pentru bunurile din producția proprie și cu condiția de a se angaja să prezinte certificate de producție atunci când exportă în Comunitate, în scopul stabilirii fabricării produsului la nivel vamal.
(130)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri ale drepturilor individuale (de exemplu, ca urmare a unei schimbări a denumirii entității sau a creării unor noi entități de producție sau vânzare) trebuie să fie adresată de îndată Comisiei și să cuprindă toate informațiile utile privind, în special, orice modificare a activității întreprinderii în domeniul producției, al vânzărilor interne și al exportului, care rezultă din schimbarea denumirii sau din crearea acestor noi unități de producție sau de vânzare. Dacă este necesar, regulamentul va fi modificat prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale drepturilor.
(131)
Pentru garantarea bunei aplicări a dreptului antidumping, nivelul dreptului rezidual ar trebui să fie aplicat nu numai producătorilor-exportatori care nu au cooperat, ci și producătorilor care nu au exportat produsul în cauză în Comunitate în perioada de anchetă.
3. Dispoziție finală
(132)
În interesul unei bune administrări, este necesar să se stabilească un termen, pentru a permite părților interesate, care și-au semnalat prezența în termenul precizat în avizul de deschidere, să își facă cunoscut punctul de vedere în scris și să solicite să fie audiate. De asemenea, este necesar să se precizeze că concluziile privind instituirea drepturilor în sensul prezentului regulament sunt provizorii și pot fi revizuite în vederea instituirii drepturilor definitive,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping provizoriu privind importurile de porumb zaharat (Zea mays var. saccharata) boabe, preparat sau conservat în oțet sau în acid acetic, necongelat, clasificat la codul NC ex 2001 90 30 (codul TARIC 2001903010) și de porumb zaharat (Zea mays var. saccharata) boabe, preparat sau conservat altfel decât în oțet sau în acid acetic, necongelat, altul decât produsele de la nr. 2006, clasificat la codul NC ex 2005 80 00 (codul TARIC 2005800010), originare din Thailanda.
(2) Nivelul dreptului antidumping provizoriu aplicabil prețului net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de următoarele societăți:
Societatea
Dreptul antidumping (%)
Codul TARIC suplimentar
Karn Corn Co.,Ltd, 278 Krungthonmuangkeaw, Sirinthon Rd., Bangplad, Bangkok, Thailanda
4,3
A789
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailanda
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st. Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailanda
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M 1, Sanpatong-Bankad Rd., T. Toongsatok, Sanpatong, Chiangmai, Thailanda
11,2
A792
Fabricanți enumerați în anexa I
13,2
A793
Toate celelalte societăți
13,2
A999
(3) Punerea în liberă circulație în Comunitate a produselor menționate la alineatul (1) este condiționată de depunerea unei garanții echivalente cu cuantumul dreptului provizoriu.
(4) Cu excepția cazului în care există indicații contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 2
Aplicarea nivelurilor individuale ale dreptului precizate pentru societatea River Kwai menționată la articolul 1 alineatul (2) este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale în bună și cuvenită formă, cu respectarea condițiilor stabilite în anexa II. În lipsa prezentării unei astfel de facturi, se aplică nivelul dreptului aplicabil tuturor celorlalte societăți.
Articolul 3
Fără a aduce atingere articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului, părțile interesate pot solicita să fie informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora a fost adoptat prezentul regulament, să-și prezinte punctul de vedere în scris și să ceară să fie audiate de Comisie, în termen de o lună de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
În conformitate cu articolul 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 384/96, părțile interesate pot prezenta observații privind aplicarea prezentului regulament, în termen de o lună de la data intrării în vigoare a acestuia.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 din prezentul regulament se aplică pentru o perioadă de șase luni.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2006.