REGULAMENTUL CONSILIULUI (CE) NR. 1528/2007
din 20 decembrie 2007
privind aplicarea regimurilor aplicabile produselor originare din anumite state care fac parte din grupul statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP) prevăzute în acordurile de stabilire sau care duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană (CE) și statele sale membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1) (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-CE”), prevede că Acordurile de parteneriat economic (APE) intră în vigoare cel târziu la data de 1 ianuarie 2008.
(2)
Acordul de parteneriat ACP-CE prevede menținerea regimurile comerciale prevăzute în anexa V la acel acord până la data de 31 decembrie 2007.
(3)
Începând cu anul 2002, Comunitatea a negociat Acorduri de parteneriat economic cu grupul statelor ACP sub forma a șase regiuni care cuprindeau statele din Caraibe, Africa Centrală, Africa de Est și Sud, statele insulare din Pacific, Comunitatea de Dezvoltare Sud-Africană și Africa de Vest. Aceste acorduri de parteneriat economic vor fi conforme cu obligațiile OMC, vor sprijini integrarea regională și vor promova integrarea progresivă a economiilor ACP în sistemul comercial internațional reglementat, încurajând astfel dezvoltarea durabilă a acestora și contribuind la efortul global de a eradica sărăcia și de a îmbunătăți condițiile de viață în țările ACP. Într-o primă etapă, pot fi încheiate negocierile cu privire la acordurile prin care se instituie parteneriate economice care reglementează cel puțin regimurile privind bunurile compatibile cu normele OMC, care sunt conforme cu procesele regionale de integrare economică și politică și care urmează să fie completate cât de curând posibil prin Acorduri de parteneriat economic complete.
(4)
Acele acorduri care stabilesc sau duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic pentru care negocierile au fost încheiate prevăd că părțile pot întreprinde acțiuni în vederea aplicării acordului, anterior aplicării provizorii, pe bază reciprocă, într-o măsură fezabilă. Este necesară întreprinderea de acțiuni pentru aplicarea acordurilor pe baza acestor dispoziții.
(5)
Regimurile incluse în prezentul regulament urmează să fie modificate, după caz, în conformitate cu acordurile care stabilesc sau duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic, în funcție de modul și data la care aceste acorduri vor fi semnate și încheiate în temeiul articolului 300 din tratat și vor fi fie aplicate cu titlu provizoriu, fie în vigoare. Regimurilor comerciale li se pune capăt, în totalitate sau în parte, în cazul în care acordurile respective nu intră în vigoare într-o perioadă de timp rezonabilă în conformitate cu Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor.
(6)
Pentru importurile către Comunitate, regimurile cuprinse în acordurile care stabilesc sau duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic ar trebui să prevadă accesul fără taxe și contingente tarifare pentru toate produsele cu excepția armelor. Aceste regimuri sunt supuse perioadelor de tranziție și dispozițiilor privind anumite produse sensibile, dispoziții specifice pentru departamentele franceze de peste mări. Având în vedere particularitățile situației din Africa de Sud, produsele provenite din Africa de Sud ar trebui să beneficieze în continuare de dispozițiile relevante ale Acordului privind comerțul, dezvoltarea și cooperarea între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte (2) (denumit în continuare „CDCA”), până în momentul în care un acord care stabilește sau duce la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic dintre Comunitate și Africa de Sud intră în vigoare.
(7)
Este preferabil ca, în loc să se bazeze pe regimuri speciale pentru statele cel mai puțin dezvoltate, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 980/2005 al Consiliului din 27 iunie 2005 de aplicare a unui sistem de preferințe tarifare generalizate (3), statele cel mai puțin dezvoltate care sunt, de asemenea, state ACP, să-și bazeze relația comercială viitoare cu Comunitatea pe Acordurile de parteneriat economic. Pentru a facilita o astfel de dezvoltare, este necesar să se asigure că statele care au încheiat negocieri privind acordurile care stabilesc sau duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic și care beneficiază de dispozițiile prezentului regulament, pot beneficia în continuare, pentru o perioadă limitată, de regimurile speciale pentru statele cel mai puțin dezvoltate prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 980/2005, cu privire la acele produse pentru care regimurile tranzitorii stabilite în prezentul regulament sunt mai puțin favorabile.
(8)
Regulile de origine aplicabile importurilor efectuate în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament ar trebui, pentru o perioadă tranzitorie, să fie cele stabilite în anexa II la prezentul regulament. Aceste reguli de origine ar trebui înlocuite cu cele care figurează în anexa la orice acord încheiat cu regiunile sau statele menționate în anexa I, fie din momentul aplicării acelui acord cu titlu provizoriu, fie din momentul intrării în vigoare a acelui acord, luându-se în considerare data cea mai apropiată.
(9)
Este necesar să se asigure posibilitatea de a suspenda temporar regimurile prevăzute de prezentul regulament, în eventualitatea nerespectării obligației de a asigura cooperare administrativă, în cazul unor nereguli sau al fraudei. Atunci când un stat membru furnizează informații Comisiei despre o posibilă fraudă sau lipsă a cooperării administrative, ar trebui să se aplice legislația comunitară relevantă, în special Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol (4).
(10)
Este necesar ca prezentul regulament să cuprindă regimuri tranzitorii privind zahărul și orezul, precum și mecanisme tranzitorii speciale de salvgardare și supraveghere aplicabile după încheierea regimurilor tranzitorii.
(11)
În contextul regimurilor tranzitorii privind zahărul, în conformitate cu Decizia nr. 2007/627/CE (5) a Consiliului, Protocolul 3 privind zahărul ACP atașat la anexa V la Acordul de parteneriat ACP-CE încetează să se mai aplice de la data de 1 octombrie 2009.
(12)
Până la finalizarea Protocolului 3 privind zahărul ACP și având în vedere sensibilitatea specială a pieței zahărului, este necesară adoptarea de măsuri tranzitorii pentru produsul respectiv. În același timp, este necesară adoptarea unor măsuri tranzitorii specifice de supraveghere și salvgardare pentru anumite produse agricole transformate cu un conținut potențial ridicat de zahăr care ar putea fi comercializate în vederea eludării măsurilor tranzitorii specifice de salvgardare aplicate importurilor de zahăr pe teritoriul Comunității.
(13)
De asemenea, este necesară adoptarea de măsuri generale de salvgardare pentru produsele care fac obiectul prezentului regulament.
(14)
Având în vedere sensibilitatea specială a produselor agricole, este necesar ca măsurile bilaterale de salvgardare să poată fi adoptate în cazul în care importurile provoacă sau riscă să provoace disfuncționalități pe piețele unor astfel de produse sau disfuncționalități ale mecanismelor care reglementează acele piețe.
(15)
În conformitate cu articolul 299 alineatul (2) din tratat, în toate politicile comunitare ar trebui să se țină cont de situația structurală, socială și economică specială a regiunilor ultraperiferice ale Comunității, în special în ceea ce privește politicile în domeniile vamal și comercial.
(16)
Prin urmare, ar trebui avute în vedere atât sensibilitatea produselor agricole, în special a zahărului, cât și vulnerabilitatea și interesele regiunilor ultraperiferice ale Comunității, cu ocazia stabilirii normelor privind măsurile de salvgardare bilaterale într-o manieră eficientă.
(17)
Măsurile necesare pentru aplicarea prezentului regulament se adoptă în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (6).
(18)
Prezentul regulament face necesară abrogarea setului actual de regulamente adoptate în contextul anexei V la Acordul de parteneriat ACP-CE, și anume a Regulamentului (CE) nr. 2285/2002 din 10 decembrie 2002 privind măsurile de salvgardare prevăzute în Acordul de parteneriat ACP-CE (7), a Regulamentului (CE) nr. 2286/2002 al Consiliului din 10 decembrie 2002 de stabilire a regimului aplicabil produselor agricole și mărfurilor rezultate din transformarea acestora, originare din țările din Africa, zona Caraibelor și Pacific (statele ACP) (8) și a articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1964/2005 al Consiliului din 29 noiembrie 2005 privind taxele vamale aplicabile bananelor (9). Prin urmare, toate măsurile de punere în aplicare care au la bază aceste dispoziții care sunt abrogate devin caduce.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
OBIECT, SFERĂ DE APLICARE ȘI ACCES PE PIAȚĂ
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament aplică regimurile aplicabile produselor originare din anumite state care fac parte din grupul statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP) prevăzute în acordurile care stabilesc sau duc la stabilirea Acordurilor de parteneriat economic.
Articolul 2
Sferă de aplicare
1. Prezentul regulament se aplică produselor originare din regiunile și statele menționate în anexa I.
2. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, modifică anexa I pentru a adăuga regiuni sau state din grupul statelor ACP cu care au fost finalizate negocierile privind încheierea unui acord între Comunitate și regiunea respectivă sau statul respectiv care îndeplinește cel puțin cerințele articolului XXIV GATT 1994.
3. Statul sau regiunea rămân pe lista cuprinsă în anexa I, cu excepția cazului în care Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, modifică anexa I pentru a elimina o regiune sau stat din acea anexă, în special dacă:
(a)
regiunea sau statul își manifestă intenția de a nu ratifica un acord care i-a permis să fie inclus(ă) în anexa I;
(b)
ratificarea unui acord care i-a permis unei regiuni sau unui stat să fie inclus(ă) în anexa I nu a fost efectuată într-un termen rezonabil astfel încât intrarea în vigoare a acordului este întârziată în mod nejustificat; sau,
(c)
acordul este denunțat sau drepturile și obligațiile regiunii respective sau ale statului respectiv care reies din acord încetează să mai producă efecte, acordul rămânând însă în vigoare în celelalte privințe.
Articolul 3
Accesul pe piață
1. Sub rezerva articolelor 6, 7 și 8, taxele la import se elimină pentru toate produsele prevăzute la capitolele 1-97, însă nu și la 93 din Sistemul armonizat, originare dintr-o regiune sau stat menționat(ă) în anexa I. O astfel de eliminare este supusă mecanismelor tranzitorii de salvgardare și supraveghere prevăzute la articolele 9 și 10 și mecanismului general de salvgardare prevăzut la articolele 11-22.
2. Pentru produsele prevăzute la capitolul 93 din Sistemul armonizat originare din regiuni sau state menționate în anexa I, taxele aplicate aferente națiunii celei mai favorizate se aplică în continuare.
3. Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 980/2005, produsele originare din statele cel mai puțin dezvoltate menționate în anexa I la respectivul regulament, care sunt incluse în anexa I la prezentul regulament, continuă să beneficieze de preferințele prevăzute în temeiul Regulamentului (CE) nr. 980/2005 cu privire la produsele:
(a)
de la poziția tarifară 1006, cu excepția subpoziției 1006 10 10, până la 31 decembrie 2009; precum și
(b)
de la poziția tarifară 1701, până la 30 septembrie 2009.
4. Alineatul (1) al acestui articol și articolele 6, 7 și 8 nu se aplică produselor originare din Africa de Sud. Astfel de produse sunt supuse dispozițiilor relevante din CDCA. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24 alineatul (3), la prezentul regulament se adaugă o anexă care stabilește regimul aplicabil produselor originare din Africa de Sud odată ce dispozițiile comerciale relevante ale CDCA sunt înlocuite cu dispozițiile relevante ale unui acord care stabilește sau duce la stabilirea unui Acord de parteneriat economic.
5. Alineatul (1) nu se aplică până la 1 ianuarie 2018 produselor înscrise la poziția tarifară 0803 00 19 originare dintr-o regiune sau dintr-un stat menționată(menționat) la anexa I și puse în liberă circulație în regiunile ultraperiferice ale Comunității. Alineatul (1) al acestui articol și articolul 7 nu se aplică până la 1 ianuarie 2018 produselor înscrise la poziția tarifară 1701 originare dintr-o regiune sau stat menționată (menționat) în anexa I și puse în circulație în departamentele franceze de peste mări. Aceste perioade sunt extinse până la 1 ianuarie 2028, cu excepția cazurilor în care părțile la acordurile relevante convin altfel. Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, informând părțile cu privire la faptul că această dispoziție încetează să mai producă efecte.
CAPITOLUL II
REGULI DE ORIGINE ȘI COOPERAREA ADMINISTRATIVĂ
Articolul 4
Reguli de origine
1. Regulile de origine prevăzute în anexa II se aplică pentru a stabili dacă produsele sunt originare din regiuni sau state menționate în anexa I.
2. Regulile de origine prevăzute în anexa II se înlocuiesc cu cele anexate la orice acord cu regiunile sau statele menționate în anexa I atunci când acel acord este fie aplicat provizoriu, fie intră în vigoare, luându-se în considerare data care este mai apropiată. Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene pentru a informa operatorii. Avizul specifică data aplicării provizorii sau a intrării în vigoare, care este data de la care regulile de origine din acord se aplică produselor originare din regiunile și statele enumerate în anexa I.
3. Comisia, asistată de Comitetul Codului Vamal constituit prin Regulamentul (CEE) 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (10) monitorizează punerea în aplicare a dispozițiilor anexei II. Modificările tehnice și deciziile privind gestionarea anexei II pot fi adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 247 și 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.
Articolul 5
Cooperare administrativă
1. În cazul în care Comisia a constatat, pe baza unor informații obiective, lipsa cooperării administrative și/sau nereguli sau cazuri de fraudă, aceasta poate suspenda temporar eliminarea taxelor din articolele 3, 6 și 7 (denumit în continuare „tratamentul corespunzător”), în conformitate cu prezentul articol.
2. În sensul prezentului articol, prin lipsa cooperării administrative se înțelege, inter alia:
(a)
nerespectarea repetată a obligațiilor relevante de a verifica originea produsului (produselor) în cauză;
(b)
refuzul repetat sau întârzierea nejustificată în ceea ce privește efectuarea verificărilor ulterioare ale dovezii de origine și/sau comunicarea rezultatelor acestora;
(c)
refuzul repetat sau întârzierea nejustificată în ceea ce privește obținerea autorizației de a realiza misiuni de cooperare administrativă pentru a verifica autenticitatea documentelor sau acuratețea informațiilor necesare pentru acordarea tratamentului corespunzător.
În sensul prezentului articol, pot fi constatate nereguli sau cazuri de fraudă, inter alia, atunci când are loc o creștere rapidă, fără o explicație satisfăcătoare, a importurilor de mărfuri care depășesc nivelul obișnuit al capacității de producție și export a regiunii sau statului în cauză.
3. În cazul în care Comisia, pe baza informațiilor furnizate de un stat membru sau din proprie inițiativă, constată că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatele (1) și (2), tratamentul corespunzător poate fi suspendat în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), cu condiția ca mai întâi Comisia:
(a)
să fi informat comitetul prevăzut la articolul 24;
(b)
să fi notificat regiunea sau statul în cauză în conformitate cu oricare dintre procedurile relevante aplicabile între Comunitate și statul sau regiunea respectiv(ă); precum și
(c)
să fi publicat un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene care să indice faptul că s-a constatat lipsa cooperării administrative, a unor nereguli, sau a unor cazuri de fraudă.
4. Termenul de suspendare prevăzut în prezentul articol este limitat la perioada necesară protejării intereselor financiare ale Comunității. Acesta nu poate depăși șase luni, cu posibilitate de reînnoire. La încheierea respectivului termen, Comisia decide fie să pună capăt suspendării, după informarea comitetului prevăzut la articolul 24, fie să prelungească termenul de suspendare în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (3) din acest articol.
5. Procedurile de suspendare temporară prevăzute la alineatele (2)-(4) se înlocuiesc cu cele prevăzute în orice acord cu regiunile sau statele menționate în anexa I fie atunci când acel acord este aplicat provizoriu, fie atunci când intră în vigoare, luându-se în considerare data care este mai apropiată. Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene pentru a informa operatorii. Avizul specifică data aplicării provizorii sau a intrării în vigoare, care este data de la care procedurile de suspendare temporară din acord se aplică produselor acoperite de prezentul regulament.
6. Pentru a pune în aplicare suspendarea temporară prevăzută în orice acord cu regiunile sau statele menționate la anexa I, Comisia, fără întârziere:
(a)
informează comitetul prevăzut la articolul 24 cu privire la constatarea lipsei cooperării administrative, a unor nereguli sau a unor cazuri de fraudă; și
(b)
publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, care să indice faptul că s-a constatat lipsa cooperării administrative, a unor nereguli sau a unor cazuri de fraudă.
Decizia de suspendare a tratamentului corespunzător se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2).
CAPITOLUL III
REGIMURI TRANZITORII
SECȚIUNEA 1
Orez
Articolul 6
Contingent tarifar cu taxe vamale zero și eliminarea taxelor vamale
1. Taxele la import asupra produselor înscrise la poziția tarifară 1006 se elimină de la 1 ianuarie 2010, cu excepția taxelor la import asupra produselor înscrise la subpoziția tarifară 1006 10 10, care se elimină de la 1 ianuarie 2008.
2. Următorul contingent tarifar cu taxe vamale zero se deschide pentru produsele înscrise la poziția tarifară 1006, cu excepția celor înscrise la subpoziția 1006 10 10, originare din statele menționate la anexa I, care fac parte din regiunea CARIFORUM:
(a)
187 000 de tone, exprimate în echivalent orez decorticat, pentru perioada 1 ianuarie 2008-31 decembrie 2008;
(b)
250 000 de tone, exprimate în echivalent orez decorticat, pentru perioada 1 ianuarie 2009-31 decembrie 2009.
3. Normele detaliate pentru punerea în aplicare a contingentelor tarifare prevăzute la alineatul (2) sunt stabilite în conformitate cu procedurile prevăzute la articolele 13 și 26 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1785/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a pieței orezului (11).
SECȚIUNEA 2
Zahăr
Articolul 7
Contingent tarifar cu taxe vamale zero și eliminarea taxelor vamale
1. Taxele la import asupra produselor înscrise la poziția tarifară 1701 se elimină de la 1 octombrie 2009.
2. Pe lângă contingentele tarifare deschise și administrate în temeiul articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (12), se deschid următoarele contingente tarifare pentru produsele înscrise la poziția tarifară 1701 pentru perioada 1 octombrie 2008-30 septembrie 2009:
(a)
150 000 de tone, exprimate în echivalent de zahăr alb, cu taxe vamale zero pentru produsele originare din țările cel mai puțin dezvoltate, astfel cum sunt menționate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 980/2005 și în anexa I la prezentul regulament. Prezentul contingent tarifar este împărțit pe regiuni conform cantităților stabilite în conformitate cu acordurile care permit regiunilor sau statelor să fie incluse în anexa I; și
(b)
80 000 de tone, exprimate în echivalent de zahăr alb, cu taxe vamale zero pentru produsele originare din regiunile sau țările care nu sunt cel mai puțin dezvoltate și care sunt menționate în anexa I. Prezentul contingent tarifar este împărțit pe regiuni conform cantităților stabilite în conformitate cu acordurile care permit regiunilor sau statelor să fie incluse în anexa I.
3. Articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006 se aplică importurilor înscrise în contingentele tarifare menționate la alineatul anterior.
4. Normele detaliate pentru împărțirea pe regiuni și punerea în aplicare a contingentelor tarifare prevăzute în prezentul articol se adoptă în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 39 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 318/2006.
Articolul 8
Regimuri tranzitorii
Pentru perioada 1 octombrie 2009-30 septembrie 2012, articolul 7 alineatul (1) nu se aplică importurilor de produse înscrise la codul NC 1701, decât în cazul în care importatorul se angajează să cumpere astfel de produse la un preț reprezentând cel puțin 90 % din prețul de referință (pe bază c.i.f.) prevăzut la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006 pentru anul de comercializare relevant.
Articolul 9
Mecanismul de salvgardare tranzitoriu aplicabil zahărului
1. Pentru perioada 1 octombrie 2009-30 septembrie 2015, tratamentul acordat la articolul 7 alineatul (1) pentru importurile de produse înscrise la poziția tarifară 1701 originare din regiunile sau statele menționate la anexa I și care nu sunt cele mai puțin dezvoltate țări menționate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 980/2005, poate fi suspendat în cazul în care:
(a)
importurile originare din regiuni sau state care fac parte din statele ACP și care nu sunt statele cel mai puțin dezvoltate menționate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 980/2005, depășesc următoarele cantități:
(i)
1,38 milioane de tone pentru anul de comercializare 2009-2010,
(ii)
1,45 milioane de tone pentru anul de comercializare 2010-2011,
(iii)
1,6 milioane de tone pentru anii de comercializare 2011/2012-2014/2015; și
(b)
importurile originare din toate statele ACP depășesc 3,5 milioane de tone.
2. Cantitățile menționate la alineatul (1) litera (a) pot fi subdivizate pe regiune.
3. Pe perioada prevăzută la alineatul (1), pentru importurile de produse înscrise la poziția tarifară 1701 originare din regiuni sau state menționate în anexa I, este necesară o licență de import.
4. Suspendarea tratamentului acordat la articolul 7 alineatul (1) se încheie la sfârșitul anului de comercializare în care a fost introdusă.
5. Normele detaliate privind subdivizarea cantităților prevăzute la alineatul (1) și pentru gestionarea sistemului prevăzut la alineatele (1), (3) și (4) din acest articol și deciziile de suspendare se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 39 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 318/2006.
Articolul 10
Mecanismul de supraveghere tranzitoriu
1. Pentru perioada 1 ianuarie 2008-30 septembrie 2015, importurile de produse înscrise la pozițiile tarifare 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, originare din regiuni sau state menționate în anexa I sunt supuse mecanismului de supraveghere prevăzut la articolul 308d din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (13).
2. Pe baza acelei supravegheri, Comisia verifică dacă există o creștere cumulativă a importurilor unuia sau a mai multor dintre aceste produse originare dintr-o anumită regiune cu un volum de peste 20 % într-o perioadă de douăsprezece luni consecutive, în comparație cu media importurilor anuale pentru cele trei perioade anterioare de câte douăsprezece luni.
3. În cazul în care este atins nivelul prevăzut la alineatul (2), Comisia analizează configurația schimburilor comerciale, justificarea economică și conținutul de zahăr al acestor importuri. În cazul în care Comisia ajunge la concluzia că astfel de importuri sunt utilizate pentru a eluda contingentele tarifare, regimurile tranzitorii și mecanismul de salvgardare special prevăzut la articolele 7, 8 și 9, aceasta poate suspenda aplicarea articolului 3 alineatul (1) pentru importurile de produse înscrise la pozițiile tarifare 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, originare din regiuni sau state menționate la anexa I și care nu se regăsesc printre statele cel mai puțin dezvoltate menționate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 980/2005, până la sfârșitul anului de comercializare respectiv.
4. Normele detaliate pentru gestionarea acestui sistem și deciziile de suspendare se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 3448/93 al Consiliului din 6 decembrie 1993 de stabilire a regimului comercial aplicabil anumitor mărfuri rezultate din transformarea produselor agricole (14).
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII DE SALVGARDARE GENERALE
Articolul 11
Definiții
În sensul prezentului capitol:
(a)
„industria comunitară” reprezintă totalitatea producătorilor comunitari de produse similare sau aflate în concurență directă, care își desfășoară activitatea pe teritoriul Comunității sau producătorii comunitari ale căror producții colective de produse similare sau aflate în concurență directă constituie o proporție majoră din producția comunitară totală de astfel de produse;
(b)
„prejudiciu grav” reprezintă o deteriorare generală gravă a situației producătorilor comunitari;
(c)
„riscul producerii unui prejudiciu grav” înseamnă un prejudiciu grav a cărui producere este în mod evident iminentă;
(d)
„disfuncționalități” înseamnă dereglări într-un sector sau o industrie;
(e)
„riscul producerii unor disfuncționalități” înseamnă disfuncționalități a căror producere este în mod evident iminentă.
Articolul 12
Principii
1. O măsură de salvgardare poate fi impusă în conformitate cu dispozițiile stabilite în prezentul capitol, atunci când produsele originare din regiunile sau statele menționate în anexa I sunt importate în Comunitate în cantități atât de mari și în astfel de condiții încât să provoace sau rișscă să provoace una din următoarele situații:
(a)
un prejudiciu grav industriei comunitare
(b)
disfuncționalități într-un sector al economiei, în special acolo unde aceste disfuncționalități produc probleme sau dificultăți sociale majore care ar putea cauza o gravă deteriorare a situației economice a Comunității sau
(c)
disfuncționalități pe piețele produselor agricole la care face referire anexa I la Acordul OMC privind agricultura sau în cadrul mecanismelor de reglementare a acelor piețe.
2. O măsură de salvgardare poate fi impusă în conformitate cu dispozițiile stabilite în prezentul capitol, atunci când produsele originare din regiunile sau statele menționate în anexa I sunt importate în Comunitate în cantități atât de mari și în astfel de condiții încât să provoace sau riscă să provoace disfuncționalități ale situației economice dintr-una sau mai multe regiuni comunitare ultraperiferice.
Articolul 13
Stabilirea condițiilor pentru impunerea măsurilor de salvgardare
1. Stabilirea prejudiciului grav sau a riscului producerii unui prejudiciu grav cuprinde, printre altele, următorii factori:
(a)
volumul importurilor, în special în cazul în care s-a înregistrat o creștere semnificativă a acestuia, fie în termeni absoluți, fie relativi, prin raportarea la producția sau consumul în Comunitate;
(b)
prețul importurilor, în special în cazul în care s-a înregistrat o subcotare a prețurilor în comparație cu prețul unui produs similar în Comunitate;
(c)
impactul ulterior asupra producătorilor comunitari, astfel cum este indicat de evoluțiile anumitor factori economici, precum producția, utilizarea capacității, stocurile, vânzările, cota de piață, scăderea prețurilor sau împiedicarea creșterii prețurilor care ar fi avut loc în mod normal, profitul, randamentul capitalului investit, fluxul de numerar și ocuparea forței de muncă;
(d)
alți factori decât tendințele importurilor, care produc sau ar fi putut produce un prejudiciu producătorilor comunitari vizați.
2. Stabilirea disfuncționalităților sau a riscului producerii unor disfuncționalități se bazează pe factori obiectivi, cuprinzând următoarele elemente:
(a)
creșterea volumului importurilor, în termeni absoluți sau relativi, prin raportarea la producția comunitară și la importurile din alte surse și
(b)
efectul unor astfel de importuri asupra prețurilor sau
(c)
efectul unor astfel de importuri asupra situației industriei comunitare sau sectorului economic vizat, inclusiv, printre altele, asupra nivelurilor vânzărilor, producției, situației financiare și ocupării forței de muncă.
3. Pentru a stabili dacă importurile sunt efectuate în condiții care provoacă sau riscă să provoace disfuncționalități pe piețele produselor agricole sau în cadrul mecanismelor de reglementare a acelor piețe, inclusiv regulamentele privind organizarea comună a piețelor, trebuie luați în considerare toți factorii obiectivi relevanți, inclusiv unul sau mai multe din următoarele elemente:
(a)
volumul importurilor în comparație cu nivelurile din anii calendaristici sau de comercializare anteriori, după caz, ale producției și consumului intern și cu nivelurile viitoare planificate în conformitate cu reforma organizării comune a pieței;
(b)
nivelul prețurilor interne în comparație cu prețurile de referință sau țintă după caz, iar în cazul în care nu sunt aplicabile, în comparație cu prețurile medii de pe piața internă din aceeași perioadă a anilor de comercializare anteriori;
(c)
de la 1 octombrie 2015, pe piețele de produse înscrise la poziția tarifară 1701: situații în care prețul mediu pentru zahăr alb pe piața comunitară scade timp de două luni consecutive sub 80 % din prețul mediu pentru zahăr alb pe piața comunitară înregistrat în anul de comercializare anterior.
4. Pentru a stabili dacă condițiile prevăzute la alineatele (1), (2) și (3) sunt îndeplinite în cazul regiunilor ultraperiferice ale Comunității, analizele se limitează la teritoriul regiunii (regiunilor) ultraperiferice în cauză. O atenție deosebită se acordă dimensiunii industriei locale, situației sale financiare și situației ocupării forței de muncă.
Articolul 14
Inițierea procedurii
1. O anchetă se deschide la cererea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei, în cazul în care Comisia consideră că există probe suficiente care să justifice inițierea unei anchete.
2. Statele membre informează Comisia în cazul în care din evoluțiile importurilor din oricare din regiunile sau statele menționate în anexa I reiese necesitatea impunerii unor măsuri de salvgardare. Această informare trebuie să cuprindă probele disponibile, stabilite pe baza criteriilor definite la articolul 13. Comisia transmite aceste informații tuturor statelor membre în termen de trei zile lucrătoare.
3. Consultările cu statele membre au loc în termen de opt zile lucrătoare de la data transmiterii de către Comisie a informațiilor către statele membre, astfel cum este prevăzut la alineatul (2). În cazul în care, în urma consultărilor, există suficiente dovezi pentru a justifica inițierea procedurii, Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Începerea procedurii se realizează în termen de o lună de la data primirii informațiilor din partea unui stat membru.
4. În cazul în care Comisia, în urma consultărilor cu statele membre, consideră că circumstanțele prevăzute la articolul 12 există, aceasta notifică de îndată regiunea sau statele prevăzute în anexa I vizată (vizate) de intenția sa de a iniția o anchetă. Notificarea poate fi însoțită de o invitație la consultări, în scopul clarificării situației și identificării unei soluții reciproc satisfăcătoare.
Articolul 15
Ancheta
1. După inițierea procedurii, Comisia deschide o anchetă.
2. Comisia poate cere statelor membre să îi furnizeze informații, caz în care statele membre iau toate măsurile necesare pentru a da curs oricăror astfel de cereri. În cazul în care aceste informații sunt de interes general sau în cazul în care transmiterea lor a fost solicitată de un stat membru, Comisia transmite informațiile tuturor statelor membre, cu condiția ca acestea să nu fie confidențiale; în cazul în care informațiile sunt confidențiale Comisia transmite un rezumat neconfidențial al acestora.
3. În cazul unei anchete care se limitează la o regiune ultraperiferică, Comisia poate solicita autorităților locale competente să furnizeze informațiile menționate la alineatul (2), prin intermediul statului membru vizat.
4. Ancheta, atunci când este posibil, se finalizează în termen de șase luni de la începere. În circumstanțe excepționale, acest termen poate fi prelungit cu trei luni.
Articolul 16
Instituirea de măsuri de salvgardare provizorii
1. Măsurile de salvgardare provizorii se aplică în circumstanțe critice, în cazul în care o întârziere ar provoca un prejudiciu dificil de reparat, în conformitate cu o determinare preliminară potrivit căreia circumstanțele prevăzute la articolul 12 există. Comisia adoptă aceste măsuri provizorii după consultarea statelor membre sau, în caz de extremă urgență, după informarea statelor membre. În acest din urmă caz, au loc consultări în cel mult zece zile de la notificarea statelor membre cu privire la măsura luată de Comisie.
2. Având în vedere situația specială a regiunilor ultraperiferice și vulnerabilitatea acestora în cazul unei creșteri bruște a importurilor, se aplică măsuri de salvgardare provizorii în cazul procedurilor care le privesc, atunci când o determinare preliminară a arătat că importurile au crescut. În acest caz, Comisia informează statele membre cu privire la luarea de măsuri, iar consultările se desfășoară în termen de zece zile de la notificarea statelor membre cu privire la măsura adoptată de Comisie.
3. În cazul în care un stat membru solicită intervenția imediată a Comisiei și în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (1) sau (2), Comisia ia o decizie în termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la primirea cererii.
4. Comisia informează de îndată Consiliul și statele membre cu privire la orice decizie luată în temeiul alineatelor (1), (2) și (3). Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate lua o decizie diferită în termen de o lună de la data la care a fost informat de către Comisie în temeiul prezentului alineat.
5. Măsurile provizorii pot consta din creșterea taxei vamale asupra produsului vizat până la un nivel care nu depășește taxa vamală aplicată altor membri OMC sau contingentele tarifare.
6. Măsurile provizorii nu se aplică pe parcursul a cel mult 180 de zile. În cazurile în care măsurile provizorii se limitează la regiunile ultraperiferice, durata aplicării acestora nu poate depăși 200 de zile.
7. În cazul în care măsurile de salvgardare provizorii sunt abrogate ca urmare a faptului că nu au fost îndeplinite condițiile stabilite la articolele 12 și13, orice taxă percepută în temeiul măsurilor provizorii se rambursează automat.
Articolul 17
Finalizarea anchetei și procedura fără măsuri
În cazul în care măsurile de salvgardare bilaterale se consideră nenecesare și nu există nicio obiecție în cadrul Comitetului consultativ prevăzut la articolul 21, ancheta și procedura se încheie prin decizia Comisiei. În toate celelalte cazuri, Comisia prezintă de îndată Consiliului un raport cu privire la rezultatele consultărilor, însoțit de o propunere de regulament al Consiliului de încheiere a procedurii. Procedura este considerată încheiată în cazul în care Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, nu adoptă o altă decizie în termen de o lună.
Articolul 18
Impunerea de măsuri definitive
1. În cazul în care elementele de fapt, astfel cum au fost stabilite în final, arată că circumstanțele stabilite la articolul 12, sunt îndeplinite, după caz, Comisia solicită consultări cu regiunea sau statul în cauză, în cadrul mecanismului instituțional corespunzător stabilit în acordurile relevante care permit unei regiuni sau unui stat să fie inclus(ă) în anexa I în vederea găsirii unei soluții reciproc acceptabile.
2. În cazul în care în termen de treizeci de zile de la data sesizării regiunii sau statului în cauză consultările prevăzute la alineatul (1) nu conduc la o soluție reciproc satisfăcătoare, Comisia, în consultare cu statele membre, ia decizia de impunere a măsurilor de salvgardare bilaterale definitive în termen de douăzeci de zile lucrătoare de la data finalizării perioadei de consultări.
3. Orice decizie luată de Comisie în temeiul prezentului articol este comunicată Consiliului și statelor membre. Orice stat membru poate, în termen de zece zile lucrătoare de la efectuarea comunicării, sesiza Consiliul cu privire la decizie.
4. În cazul în care un stat membru sesizează Consiliul cu privire la decizia Comisiei, acesta, hotărând cu majoritate calificată, poate confirma, modifica sau revoca decizia. În cazul în care Consiliul nu adoptă o decizie în termen de o lună de la sesizarea sa, decizia Comisiei se consideră confirmată.
5. Măsurile definitive pot avea una din următoarele forme:
-
o suspendare a reducerii nivelului taxei la import pentru produsul vizat originar din regiunea sau statul în cauză,
-
o creștere a taxei vamale asupra produsului vizat până la un nivel care nu depășește taxa vamală aplicată altor membri OMC,
-
un contingent tarifar.
6. Nu se aplică măsuri de salvgardare bilaterale asupra aceluiași produs din aceeași regiune sau stat pentru o perioadă mai scurtă de un an, după ce astfel de măsuri au expirat sau au fost retrase.
Articolul 19
Durata și reexaminarea măsurilor de salvgardare
1. O măsură de salvgardare rămâne în vigoare numai în perioada necesară pentru a preveni sau remedia prejudiciul grav sau disfuncționalitățile. Această perioadă nu poate depăși doi ani, în afara cazului în care este prelungită, în conformitate cu alineatul (2). În cazul în care măsura se limitează la una sau mai multe regiuni ultraperiferice ale Comunității, perioada de aplicare nu poate depăși patru ani.
2. Durata inițială a măsurii de salvgardare poate fi prelungită, în mod excepțional, cu condiția stabilirii faptului că măsura de salvgardare este necesară în continuare pentru prevenirea sau remedierea prejudiciului grav sau a disfuncționalităților.
3. Prelungirile se decid în conformitate cu procedurile prevăzute în prezentul regulament aplicabile anchetelor și prin recurgerea la aceleași proceduri precum cele utilizate la instituirea măsurilor inițiale.
Durata totală de aplicare a unei măsuri de salvgardare nu poate depăși patru ani, inclusiv orice altă măsură provizorie. În cazul unei măsuri limitate la regiunile ultraperiferice, această durată limită se prelungește la opt ani.
4. În cazul în care durata măsurii de salvgardare depășește un an, aceasta este liberalizată treptat, la intervale periodice, pe perioada aplicării sale, incluzând orice prelungire.
Consultările cu regiunea sau statul în cauză au loc periodic în cadrul organismelor instituționale relevante prevăzute de acorduri în vederea stabilirii unui calendar privind eliminarea lor, de îndată ce circumstanțele permit acest lucru.
Articolul 20
Măsuri de supraveghere
1. Atunci când evoluția importurilor unui produs originar dintr-un stat ACP este de așa manieră încât acestea ar putea duce la una din situațiile menționate la articolul 12, importurile produsului respectiv pot fi supuse unei supravegheri comunitare prealabile.
2. Decizia de impunere a supravegherii este luată de Comisie.
Orice decizie luată de Comisie în temeiul prezentului articol este comunicată Consiliului și statelor membre. Orice stat membru poate, în termen de zece zile lucrătoare de la efectuarea comunicării, sesiza Consiliul cu privire la decizie.
În cazul în care un stat membru sesizează Consiliul cu privire la decizia Comisiei, acesta, hotărând cu majoritate calificată, poate confirma, modifica sau revoca decizia. În cazul în care Consiliul nu hotărăște în termen de o lună de la sesizarea sa, decizia Comisiei se consideră confirmată.
3. Măsurile de supraveghere au o perioadă limitată de valabilitate. În lipsa unor dispoziții contrare, acestea nu mai sunt valabile la sfârșitul celei de a doua perioade de șase luni care urmează primei perioade de șase luni de la introducerea măsurilor.
4. Măsurile de supraveghere pot fi limitate la teritoriul uneia sau mai multor regiuni ultraperiferice ale Comunității, după caz.
5. Decizia de impunere a măsurilor de supraveghere este comunicată de îndată, pentru informare, organismului instituțional corespunzător competent stabilit în acordurile relevante care permit unei regiuni sau unui stat să fie inclus(ă) în anexa I.
Articolul 21
Consultări
Comitetul consultativ competent, în sensul prezentului capitol, este Comitetul consultativ prevăzut la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 3285/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 privind regimul comun aplicabil importurilor (15). În cazul produselor înscrise la codul NC 1701, comitetul competent este asistat de comitetul stabilit în temeiul articolului 39 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006.
Articolul 22
Măsuri excepționale cu aplicare teritorială limitată
În cazul în care rezultă că condițiile prevăzute pentru adoptarea măsurilor de salvgardare bilaterale sunt îndeplinite într-unul sau mai multe state membre, Comisia, în urma examinării soluțiilor alternative, poate, în mod excepțional și în conformitate cu articolul 134 din tratat, autoriza aplicarea măsurilor de supraveghere sau salvgardare limitate la statul membru sau statele membre în cauză, în cazul în care consideră că măsurile aplicate la acel nivel sunt mai adecvate decât măsurile aplicate pe p întreg teritoriul Comunității. Aceste măsuri trebuie limitate strict în timp și trebuie să afecteze funcționarea pieței interne cât mai puțin posibil.
CAPITOLUL V
DISPOZIȚII PROCEDURALE
Articolul 23
Adaptarea la progresul tehnic
Prezentul regulament se modifică în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (3) în vederea introducerii oricăror modificări de ordin tehnic impuse de diferențele existente între prezentul regulament și acordurile semnate, care se aplică cu titlu provizoriu, sau încheiate, în conformitate cu articolul 300 din tratat, cu regiunile sau statele menționate în anexa I.
Articolul 24
Comitetul
1. Comisia este asistată de Comitetul APE de punere în aplicare.
2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 3 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
3. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
4. Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 25
Modificări
Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1964/2005 se elimină.
Articolul 26
Abrogări
Regulamentul (CE) nr. 2285/2002 și Regulamentul (CE) nr. 2286/2002 se abrogă.
Articolul 27
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Acesta se aplică de la1 ianuarie 2008.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 decembrie 2007.