32005R2075
L 338/60
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 2075/2005 AL COMISIEI
din 5 decembrie 2005
de stabilire a normelor specifice aplicabile controalelor oficiale privind prezența de Trichinella în carne
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (1), în special articolul 18 punctele 9 și 10,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (2), Regulamentul (CE) nr. 854/2004 și Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (3) stabilesc condiții și obligații de sănătate privind produsele alimentare de origine animală și controalele oficiale cerute.
(2)
Este necesar să se adauge la aceste norme dispoziții mai specifice aplicabile nematodului parazit Trichinella. Carnea de porc domestic, porc mistreț, cal și alte specii animale pot fi infectate cu nematozi din genul Trichinella. Consumul de carne infestată cu Trichinella poate provoca boli grave la om. Prin urmare, este necesar să se ia măsuri pentru a preveni apariția bolilor umane provocate de consumul de carne infestată cu Trichinella.
(3)
La 22 noiembrie 2001, comitetul științific privind controalele sanitar-veterinare în raport cu sănătatea publică adoptă un aviz privind trichineloza, epidemiologia, metodele de detectare și producția porcină indemnă de Trichinella. La 1 decembrie 2004, grupul științific privind riscurile biologice (Biohaz) al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară adoptă un aviz privind pertinența și detaliile metodelor de congelare care permit consumul uman de carne infestată cu Trichinella sau Cysticercus. La 9 și 10 martie 2005, grupul Biohaz adoptă un aviz privind evaluarea riscurilor unei inspecții revizuite a animalelor tăiate în regiunile cu o prevalență slabă a Trichinellei.
(4)
Directiva 77/96/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind examinarea în vederea detectării trichinelor (Trichinella spiralis) în cazul importului de carne proaspătă de animale domestice din specia porcină provenind din țări terțe (4) a fost abrogată prin Directiva 2004/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 de abrogare a unor directive privind igiena produselor alimentare și normele sanitare referitoare la producția și introducerea pe piață a anumitor produse de origine animală destinate consumului uman și de modificare a directivelor 89/662/CEE și 92/118/CEE ale Consiliului, precum și a Deciziei 95/408/CE a Consiliului (5).
(5)
Diversele metode de analiză în laborator au fost aprobate pentru detectarea Trichinellei din carnea proaspătă. Metoda digestiei eșantioanelor combinate utilizând un agitator magnetic este recomandată ca metodă fiabilă pentru uz curent. Este necesar ca mărimea eșantionului destinat analizei paraziților să crească în cazul în care acesta nu poate fi prelevat din locul de predilecție și în cazul în care tipul sau specia animală este mai expusă riscului de infecție. Examenul trichineloscopic nu permite detectarea speciilor de Trichinella neînchistate care infectează speciile animale domestice și sălbatice, precum și oamenii și nu mai trebuie recomandat ca metodă de detectare. Este necesar să se utilizeze metoda trichineloscopică numai în condiții excepționale pentru examinarea unui număr mic de animale sacrificate săptămânal, cu condiția ca exploatantul sectorului alimentar să ia măsuri pentru tratarea cărnii, astfel încât aceasta să fie în întregime corespunzătoare consumului. Cu toate acestea, metoda va trebui să fie înlocuită printr-o metodă de detectare mai fiabilă, în sensul unei perioade de tranziție.
Alte metode, ca cele care recurg la teste serologice, se vor putea dovedi utile în contextul supravegherii, odată ce testele vor fi validate de laboratorul comunitar de referință, de îndată ce acesta a fost desemnat de Comisie. Testele serologice nu se utilizează ca metodă de depistare individuală pentru controlul animalelor destinate consumului uman în ceea ce privește infestările cu Trichinella.
(6)
Congelarea cărnii în condițiile date poate ucide toți paraziții prezenți, dar unele specii de Trichinella, care se găsesc în vânat și la cai, rezistă în cazul în care congelarea se face în combinațiile de timp și de temperatură recomandate.
(7)
Exploatațiile indemne de Trichinella trebuie recunoscute oficial ca atare de autoritatea competentă, atâta timp cât sunt îndeplinite anumite condiții. Porcii pentru îngrășat care provin din astfel de exploatații trebuie dispensați de examinările privind detectarea prezenței de Trichinella. Unele categorii de exploatații indemne de Trichinella trebuie recunoscute oficial ca atare de autoritatea competentă, cât sunt îndeplinite anumite condiții. Această recunoaștere va determina o diminuare a numărului de inspecții la fața locului efectuate de autoritatea competentă. Această măsură este posibilă numai în statele membre care au înregistrat o foarte slabă prevalență a bolii în trecut.
(8)
Supravegherea periodică a porcinelor domestice, a porcilor mistreți, a cailor și a vulpilor sau a altor animale indicatoare constituie un instrument important de apreciere a evoluției prevalenței bolii. Este necesar ca rezultatele acestei supravegheri să figureze într-un raport anual stabilit în conformitate cu Directiva 2003/99/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind monitorizarea zoonozelor și a agenților zoonotici (6).
(9)
Regulamentul (CE) nr. 853/2004 nu se aplică vânatului sălbatic, nici cărnii de vânat sălbatic care este furnizată direct consumatorului final sau comerțului cu amănuntul local care aprovizionează direct consumatorul final. În consecință, revine statelor membre să adopte măsuri naționale pentru limitarea riscului ca omul să fie contaminat cu Trichinella de la carnea de porc mistreț infestat.
(10)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Definiție
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin Trichinella orice nematod care aparține speciilor din genul Trichinella.
CAPITOLUL II
OBLIGAȚII ALE AUTORITĂȚILOR COMPETENTE ȘI ALE EXPLOATANȚILOR DIN SECTORUL ALIMENTAR
Articolul 2
Prelevare de eșantioane de pe carcase
(1) În mod sistematic, se prelevă eșantioane de pe carcasele de porci domestici în abatoare, cu ocazia examinărilor post-mortem.
Se prelevă un eșantion de pe fiecare carcasă și se supune unei examinări privind detectarea prezenței de Trichinella, într-un laborator desemnat de autoritatea competentă, cu ajutorul uneia dintre următoarele metode:
(a)
metoda de detectare de referință descrisă la capitolul I din anexa I sau
(b)
o metodă de detectare echivalentă descrisă la capitolul II din anexa I.
(2) În așteptarea rezultatelor examinării privind detectarea prezenței de Trichinellași cu condiția ca exploatantul sectorului alimentar să poată garanta o trasabilitate absolută:
(a)
aceste carcase pot fi decupate în maximum șase părți într-un abator sau într-o secție de tranșare care se află în același local cu abatorul („local”);
(b)
prin derogare de la litera (a) și în urma aprobării de către autoritatea competentă, aceste carcase pot fi tranșate într-o secție de tranșare aparținând abatorului sau separat de acesta din urmă, cu condiția:
(i)
ca procedura să fie supervizată de autoritatea competentă;
(ii)
ca o carcasă sau părți ale acesteia să aibă ca destinație numai o secție de tranșare;
(iii)
ca secția de tranșare să fie situată pe teritoriul statului membru și
(iv)
ca, în caz de rezultat pozitiv, toate părțile să fie declarate improprii consumului uman.
(3) În mod sistematic, se prelevă eșantioane de pe carcasele de cai, porci mistreți și alte specii animale de crescătorie sau sălbatice sensibile la infestarea cu Trichinella în abatoarele sau unitățile de tratare a vânatului cu ocazia examinării post-mortem.
Această prelevare de eșantioane nu trebuie să se efectueze atunci când autoritatea competentă s-a asigurat, recurgând la o analiză a riscurilor, că probabilitatea de infestare cu Trichinella a unei specii determinate de animale de crescătorie sau sălbatice este neglijabilă.
Se prelevă un eșantion de pe fiecare carcasă și se examinează în conformitate cu anexele I și III într-un laborator desemnat de autoritatea competentă.
Articolul 3
Derogări
(1) Prin derogare de la articolul 2 alineatul (1), carnea de porc domestic care a fost supusă unui tratament de congelare în conformitate cu anexa II sub supravegherea autorității competente este scutită de examinarea privind detectarea prezenței de Trichinella.
(2) Prin derogare de la articolul 2 alineatul (1), carcasele și carnea de porc domestic exclusiv pentru îngrășare și măcelărie sunt scutite de examinarea care vizează detectarea prezenței de Trichinella atunci când animalele provin:
(a)
dintr-o exploatație sau o categorie de exploatații recunoscută oficial de autoritatea competentă ca fiind indemnă de Trichinella, în conformitate cu procedura prevăzută la capitolul II din anexa IV;
(b)
dintr-o regiune în care riscul prezenței de Trichinella la porcii domestici este recunoscut oficial ca fiind neglijabil ca urmare a:
(i)
trimiterii, de către statul membru în cauză, Comisiei și celorlalte state membre, a unei notificări stabilite în acest sens și a unui raport inițial cuprinzând informațiile menționate la capitolul II punctul D din anexa IV și
(ii)
recunoașterii caracterului neglijabil al riscului privind prezența de Trichinella în regiune, în conformitate cu următoarea procedură:
Celelalte state membre dispun de un termen de trei luni de la data recepționării notificării menționate la punctul (i) pentru a transmite Comisiei observațiile lor în scris. Dacă nu există obiecții din partea Comisiei sau a unui stat membru, regiunea este recunoscută ca regiune care prezintă un risc neglijabil privind prezența de Trichinella, iar porcii domestici care provin din această regiune sunt scutiți de examinarea care vizează detectarea prezenței de Trichinella în cursul abatorizării.
Comisia publică lista cu regiunile recunoscute ca atare pe site-ul său internet. (3) În cazul în care autoritatea competentă aplică derogarea prevăzută la alineatul (2), statul membru în cauză prezintă Comisiei un raport anual cuprinzând informațiile menționate la capitolul II punctul D din anexa IV, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2003/99/CE.
În cazul în care un stat membru nu prezintă raportul anual menționat anterior sau atunci când acesta este insuficient pentru aplicarea prezentului articol, derogarea încetează să se aplice statului membru în cauză.
Articolul 4
Examinarea care vizează detectarea prezenței de Trichinella și aplicarea ștampilei sanitare care atestă sănătatea animalelor sau produselor
(1) Carcasele menționate la articolul 2 sau părți ale acestora, cu excepția celor menționate la articolul 2 alineatul (2) litera (b), nu pot părăsi localul înainte de a fi cunoscut și de a se fi dovedit negativ rezultatul examinării privind detectarea prezenței de Trichinella.
De asemenea, celelalte părți ale animalului destinat consumului uman sau animal, care conțin țesut muscular striat, nu pot părăsi localul înainte de a fi cunoscut și de a se fi dovedit negativ rezultatul examinării privind detectarea prezenței de Trichinella.
(2) Deșeurile animale și subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman și care nu conțin mușchi striați pot părăsi localul înainte de a fi cunoscut rezultatul examinării privind detectarea prezenței de Trichinella.
Cu toate acestea, autoritatea competentă poate impune să se realizeze o examinare privind detectarea prezenței de Trichinella sau un tratament prealabil al subproduselor de origine animală înainte de a autoriza părăsirea localului de către acestea.
(3) În cazul în care există, în abator, o procedură privind asigurarea că nici o parte a carcaselor examinate nu va părăsi localul înainte de a fi cunoscut și de a se fi dovedit negativ rezultatul examinării privind detectarea prezenței de Trichinellași în cazul în care această procedură este oficial aprobată de autoritatea competentă, se poate aplica ștampila sanitară care atestă sănătatea animalelor sau produselor menționată la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 854/2004, înainte de a fi cunoscut rezultatul examinării privind detectarea prezenței de Trichinella.
Articolul 5
Formare
Autoritatea competentă se asigură că toți membrii personalului care intervin în examinarea eșantioanelor privind detectarea prezenței de Trichinella sunt formați corect și participă:
(a)
la un program de control al calității testelor utilizate pentru detectarea prezenței de Trichinella și
(b)
la o evaluare periodică a procedurilor testului, de înregistrare și de analiză realizate în laborator.
Articolul 6
Metode de detectare
(1) Metodele de detectare prezentate la capitolele I și II din anexa I sunt utilizate pentru examinarea eșantioanelor menționate la articolul 2:
(a)
în cazul în care acestea oferă motiv de suspiciune privind o infestare cu Trichinella sau
(b)
în cazul în care examinarea eșantioanelor provenite din aceeași unitate, practicată anterior cu ajutorul metodei trichineloscopice menționate la articolul 16 alineatul (1), a avut un rezultat pozitiv.
(2) Toate eșantioanele pozitive sunt trimise la laboratorul național de referință sau la laboratorul comunitar de referință pentru a fi identificate speciile de Trichinella în cauză.
Articolul 7
Planuri de intervenție
Autoritățile competente ale statelor membre stabilesc, până la 31 decembrie 2006, un plan de intervenție privind toate măsurile care urmează să fie luate atunci când examinarea eșantioanelor menționate la articolele 2 și 16 dovedesc prezența de Trichinella. Planul menționat anterior aprofundează următoarele probleme:
(a)
trasabilitatea carcasei (carcaselor) infestată(e) și a părții (părților) acesteia (acestora) care conțin țesut muscular;
(b)
măsurile privind tratarea carcasei (carcaselor) infestată(e) și a părții (părților) acesteia (acestora);
(c)
căutarea sursei de infestare și a oricărei infestări din mediul sălbatic;
(d)
toate măsurile care urmează să fie luate la nivelul comerțului cu amănuntul sau al consumatorului;
(e)
măsurile care urmează să fie luate atunci când carcasele infestate nu pot fi identificate la abator;
(f)
identificarea speciilor de Trichinella în cauză.
Articolul 8
Recunoașterea exploatațiilor oficial indemne de Trichinella
Autoritatea competentă poate recunoaște oficial exploatațiile sau categoriile de exploatații ca fiind indemne de Trichinella în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
în cazul exploatațiilor, condițiile prevăzute la capitolul I și la capitolul II punctele A, B și D din anexa IV;
(b)
în cazul categoriilor de exploatații, condițiile prevăzute la capitolul II punctele C și D din anexa IV.
Articolul 9
Obligația de informare a exploatanților din sectorul alimentar
Exploatanții din sectorul alimentar responsabili cu exploatațiile agricole recunoscute ca fiind indemne de Trichinella informează autoritatea competentă de îndată ce una dintre condițiile prevăzute la capitolul I și la capitolul II punctul B din anexa IV nu mai este îndeplinită sau atunci când o evoluție a producției este susceptibilă de a repune în cauză statutul de exploatație indemnă de Trichinella al exploatațiilor menționate anterior.
Articolul 10
Inspecția exploatațiilor indemne de Trichinella
Autoritatea competentă se asigură că exploatațiile recunoscute ca indemne de Trichinella fac obiectul unor inspecții periodice.
Frecvența inspecțiilor se bazează pe riscul prezent, ținând seama de istoricul și prevalența bolii, de constatările precedente, de zona geografică, de fauna și flora sălbatice locale sensibile, de practicile în materie de creștere, de supravegherea veterinară și de nivelul de conformitate prezentat de crescători.
Autoritatea competentă se asigură că toate scroafele reproducătoare și toți vierii reproducători care provin din exploatații indemne de Trichinella sunt examinați în conformitate cu articolul 2 alineatul (1).
Articolul 11
Programe de supraveghere
Autoritatea competentă realizează un program de supraveghere a porcilor domestici, a cailor și a altor specii animale sensibile la speciile din genul Trichinella provenite din exploatații sau categorii de exploatații recunoscute ca fiind indemne de Trichinella sau din regiuni în care riscul prezenței de Trichinella la porcii domestici este recunoscut ca fiind neglijabil, în vederea verificării dacă aceste animale sunt efectiv indemne de Trichinella.
Programul de supraveghere precizează frecvența testelor, numărul animalelor care urmează să fie supuse testelor și programul de prelevare de eșantioane. În sensul programului de supraveghere menționat anterior, eșantioanele de carne sunt prelevate și supuse examinărilor privind detectarea prezenței paraziților Trichinella în conformitate cu capitolul I sau II din anexa I.
Programul de supraveghere poate prevedea, cu titlu suplimentar, recurgerea la metode serologice de îndată ce laboratorul comunitar de referință validează un test corespunzător.
Articolul 12
Retragerea recunoașterii oficiale de exploatație indemnă de Trichinella sau de regiuni care prezintă un risc neglijabil
(1) În cazul în care porcii domestici sau alte specii animale sensibile la infestarea cu Trichinella, provenite dintr-o exploatație recunoscută oficial ca indemnă de Trichinella, obțin un rezultat pozitiv la testul privind prezența de Trichinella, autoritatea competentă trebuie de îndată:
(a)
să retragă recunoașterea oficială de exploatație indemnă de Trichinella acordată exploatantului;
(b)
să examineze toți porcii domestici în momentul sacrificării, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) și să efectueze un test serologic asupra tuturor animalelor sensibile la infestarea cu Trichinella care se află în exploatație, de îndată ce laboratorul comunitar de referință validează un test corespunzător;
(c)
să urmărească și să testeze toate animalele reproducătoare care au ajuns în exploatație și, pe cât posibil, toate cele care au părăsit exploatația în cursul perioadei minime de șase luni anterioare obținerii rezultatului pozitiv; în acest sens, se prelevă eșantioane de carne și se supun examinării privind detectarea prezenței de paraziți Trichinella, efectuată cu ajutorul metodelor prezentate la capitolele I și II din anexa I; se poate utiliza un test serologic de îndată ce laboratorul comunitar de referință validează un test corespunzător;
(d)
pe cât posibil, să studieze propagarea infestării parazitare cauzate de distribuirea de carne provenită de la porci domestici sacrificați în cursul perioadei anterioare obținerii rezultatului pozitiv;
(e)
să informeze Comisia și celelalte state membre;
(f)
să deschidă o anchetă epidemiologică pentru descoperirea cauzei infestării;
(g)
să mărească frecvența testelor efectuate în conformitate cu programul de supraveghere menționat la articolul 11 și să mărească domeniul de aplicare al acestuia;
(h)
să ia măsurile corespunzătoare atunci când o carcasă infestată nu poate fi identificată la abator, în special:
(i)
să mărească forma fiecărui eșantion de carne prelevat în vederea supunerii carcaselor suspecte la teste sau
(ii)
să declare carcasele improprii consumului uman și
(iii)
să ia măsurile corespunzătoare în vederea eliminării carcaselor sau părților de carcase suspecte și a celor care au obținut un rezultat pozitiv la test.
(2) Autoritatea competentă retrage exploatațiilor sau categoriilor de exploatații recunoscute oficial indemne de Trichinella această recunoaștere oficială atunci când:
(i)
nu este îndeplinită una dintre condițiile prevăzute la capitolele I și II din anexa IV;
(ii)
rezultatele serologice sau rezultatele de laborator obținute ca urmare a prelevării de eșantioane de la porcii sacrificați dovedesc că exploatația sau categoria de exploatații nu poate fi considerată indemnă de Trichinella.
(3) În cazul în care programul de supraveghere a porcilor domestici sau a mediului sălbatic demonstrează că o regiune nu mai poate fi considerată o regiune în care riscul de prezență de Trichinella este recunoscut ca fiind neglijabil, Comisia retrage regiunea menționată de pe lista regiunilor recunoscute indemne și informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
(4) După retragerea recunoașterii statutului unei regiuni, exploatațiile pot din nou să fie recunoscute oficial indemne de Trichinella, de îndată ce s-au rezolvat problemele constatate, iar condițiile prevăzute la capitolul II punctul A din anexa IV sunt îndeplinite, spre satisfacția autorității competente.
CAPITOLUL III
IMPORTURI
Articolul 13
Condiții de sănătate la import
Carnea din speciile animale care pot fi purtătoare de Trichinella, în mușchii striați, provenită dintr-o țară terță, se poate importa în Comunitatea Europeană numai în cazul în care a fost supusă unei examinări privind detectarea prezenței de Trichinella în țara în cauză înainte de a fi exportată.
Această examinare se efectuează în conformitate cu articolul 2 pe întreaga carcasă sau, după caz, pe fiecare semicarcasă sau pe fiecare sfert, parte sau bucată de carcasă.
Articolul 14
Derogări de la articolul 13
(1) Carnea de porc domestic poate fi importată fără a fi supusă examinării menționate la articolul 13, cu condiția ca aceasta să provină din exploatația unei țări terțe care a fost recunoscută de Comunitate ca fiind oficial indemnă de Trichinella, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 854/2004, pe baza unei cereri prezentate de autoritatea competentă a țării terțe în cauză, însoțită de un raport adresat Comisiei cuprinzând elemente care atestă că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la capitolul I din anexa IV.
(2) Carnea de porc domestic poate fi importată fără a fi supusă examinării menționate la articolul 13, cu condiția ca aceasta să fi suferit un tratament prin congelare efectuat în conformitate cu anexa II, sub supravegherea autorității competente a țării terțe.
Articolul 15
Documente
Certificatul de sănătate animală care însoțește importul de carne menționat la articolul 13 cuprinde o declarație a medicului veterinar oficial care atestă:
(a)
că această carne a fost supusă unei examinări în țara terță de origine, în conformitate cu articolul 13 sau
(b)
că această carne respectă condițiile prevăzute la articolul 14 alineatul (1) sau (2).
Originalul acestui document însoțește carnea, cu excepția cazului în care se acordă o derogare, în conformitate cu articolul 14 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 854/2004.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 16
Dispoziții tranzitorii
(1) Statul membru poate autoriza utilizarea metodei trichineloscopice prezentate la capitolul III din anexa I pentru porcii domestici și mistreți în cazuri excepționale până la data de 31 decembrie 2009, în cazul în care:
(a)
carcase izolate menționate la articolul 2 trebuie să fie supuse unei examinări individuale într-o unitate care nu sacrifică mai mult de 15 porci domestici pe zi sau 75 porci domestici pe săptămână sau nu pregătește pentru introducerea pe piață mai mult de 10 mistreți pe zi și
(b)
metodele de detectare prezentate la capitolele I și II din anexa I nu sunt disponibile.
(2) În cazul utilizării metodei trichineloscopice, autoritatea competentă se asigură:
(a)
că se aplică pe carne o marcă de sănătate distinctă în mod clar de ștampila sanitară prevăzută la articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 853/2004 și că această carne se furnizează direct consumatorului final sau comerțului cu amănuntul care aprovizionează direct consumatorul final și
(b)
că nu se utilizează carnea într-un procedeu de producție de produse care nu ucide Trichinella.
Articolul 17
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2006.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 decembrie 2005.