REGULAMENTUL (CE) NR. 25/2009 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 19 decembrie 2008
privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (Reformare)
(BCE/2008/32)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (1), în special articolul 5 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2531/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind aplicarea rezervelor obligatorii de către Banca Centrală Europeană (2), în special articolul 6 alineatul (4),
având în vedere Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (reformare) (3),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2223/96 al Consiliului din 25 iunie 1996 privind Sistemul European de conturi naționale și regionale din Comunitate (4),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 2423/2001 al Băncii Centrale Europene din 22 noiembrie 2001 privind bilanțul consolidat al sectorului instituțiilor financiare monetare (BCE/2001/13) (5) a fost modificat substanțial în repetate rânduri. Acest regulament ar trebuie să fie reformat, în scopul clarității și al transparenței, având în vedere că în prezent se impun noi modificări ale acestuia.
(2)
Este necesară pentru Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC), în vederea îndeplinirii misiunilor sale, elaborarea bilanțului consolidat al sectorului instituții financiare monetare (IFM). Scopul principal este de a oferi Băncii Centrale Europene (BCE) o imagine cuprinzătoare din punct de vedere statistic a evoluțiilor monetare în statele membre participante, care sunt considerate ca fiind un singur teritoriu economic. Aceste statistici se referă la activele și pasivele financiare agregate, sub aspectul stocurilor și al tranzacțiilor, pe baza unui sector IFM și a unor unități de observare statistică cu obligații de raportare complete și omogene, și sunt elaborate în mod regulat. Sunt necesare, de asemenea, date statistice suficient de detaliate încât să garanteze utilitatea continuă, din punct de vedere analitic, a agregatelor monetare calculate și a contrapartidelor aferente acestui teritoriu.
(3)
BCE trebuie, în conformitate cu Tratatul CE și în condițiile prevăzute de Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene („Statutul SEBC”), să adopte regulamente în măsura necesară punerii în aplicare a misiunilor SEBC, astfel cum sunt definite acestea de Statutul SEBC și, în anumite situații, astfel cum sunt prevăzute de dispozițiile adoptate de Consiliu în conformitate cu articolul 107 alineatul (6) din tratat.
(4)
Articolul 5.1 din Statutul SEBC impune ca BCE, sprijinită de băncile centrale naționale (BCN), să colecteze informațiile statistice necesare fie de la autoritățile naționale competente, fie direct de la agenții economici, în vederea realizării misiunilor SEBC. Articolul 5.2 din Statutul SEBC prevede că BCN realizează, în măsura posibilă, misiunile descrise la articolul 5.1.
(5)
Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 stabilește în sarcina BCE specificarea unităților de observare statistică efective cu obligații de raportare, în limitele unităților de observare statistică de referință cu obligații de raportare, și dă dreptul BCE de a excepta, total sau parțial, categorii specifice de agenți raportori de la îndeplinirea cerințelor sale de raportare statistică. Articolul 6 alineatul (4) prevede că BCE poate adopta regulamente care să stabilească condițiile în care poate fi exercitat dreptul de verificare sau dreptul de a efectua colectarea obligatorie a informațiilor statistice.
(6)
Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 impune statelor membre să se organizeze în domeniul statisticii și să coopereze pe deplin cu SEBC pentru a garanta îndeplinirea obligațiilor ce decurg din articolul 5 din Statutul SEBC.
(7)
Poate fi oportun pentru BCN să colecteze de la unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare informațiile statistice necesare pentru îndeplinirea cerințelor statistice ale BCE, ca parte dintr-un cadru mai larg de raportare statistică stabilit de BCN în propria lor sferă de responsabilitate, în conformitate cu dreptul comunitar sau național sau cu practicile existente, și care este folosit, de asemenea, în alte scopuri statistice, cu condiția ca îndeplinirea cerințelor statistice ale BCE să nu fie periclitată. De asemenea, aceasta poate avea ca efect reducerea sarcinii de raportare. Pentru a promova transparența, în aceste cazuri, este indicat ca agenții raportori să fie informați cu privire la faptul că datele sunt colectate pentru a servi altor scopuri statistice. În cazuri specifice, BCE se poate baza pe informațiile statistice colectate în alte scopuri, pentru îndeplinirea cerințelor sale.
(8)
Cerințele statistice sunt detaliate cel mai mult în cazul contrapărților care fac parte din sectorul deținător de monedă. Date detaliate sunt obligatorii cu privire la: (a) pasivele sub formă de depozite clasificate în funcție de subsector și de scadență, clasificate suplimentar în funcție de monedă, pentru a permite o analiză exactă a evoluției componentelor valutei externe incluse în M3 și pentru a facilita investigațiile privind gradul de substituibilitate între valuta externă și componentele M3 exprimate în euro; (b) credite, clasificate în funcție de subsector, scadență, destinație, rata dobânzii revizuită și monedă, întrucât aceste informații sunt considerate esențiale pentru realizarea obiectivelor analizei monetare; (c) pozițiile față de alte IFM, în măsura în care acest lucru este necesar pentru a permite compensarea soldurilor inter-IFM sau pentru a determina baza de calcul a rezervelor minime obligatorii; (d) pozițiile față de rezidenții din afara zonei euro (restul lumii) pentru „depozite la termen cu scadența la peste doi ani”, „depozite rambursabile după notificare la peste doi ani” și „operațiuni repo” în vederea determinării bazei de calcul a rezervelor minime obligatorii la care se aplică rata pozitivă a rezervelor minime obligatorii; (e) pozițiile față de restul lumii pentru totalul pasivelor sub formă de depozite, în vederea compilării contrapartidelor externe; (f) pasivele sub formă de depozite și creditele față de restul lumii, cu scadența inițială la mai puțin de un an și la peste un an, în scopul elaborării balanței de plăți și a conturilor financiare.
(9)
Atunci când se poate reduce astfel sarcina de raportare pentru instituțiile de credit și se poate sprijini dezvoltarea unor statistici îmbunătățite, BCN sunt încurajate să promoveze mecanismele de raportare titlu cu titlu pentru colectarea informațiilor statistice privind portofoliul de titluri de valoare al IFM, obligatorie în temeiul prezentului regulament. În ceea ce privește fondurile de piață monetară (FPM), BCN pot permite acestora să raporteze conform Regulamentului (CE) nr. 958/2007 al Băncii Centrale Europene din 27 iulie 2007 privind statisticile referitoare la activele și pasivele fondurilor de investiții (BCE/2007/8) (6), precum și să reducă sarcina de raportare pentru managerii fondurilor.
(10)
Tranzacțiile financiare sunt calculate de BCE ca diferență între pozițiile de stoc la datele de raportare de la sfârșitul lunii, din care este eliminat efectul variațiilor care apar ca urmare a unor influențe, altele decât tranzacțiile. Obligația impusă agenților raportori nu acoperă variațiile cursului de schimb, care sunt calculate de BCE folosind datele privind stocurile, defalcate în funcție de fiecare monedă și furnizate de agenții raportori, sau ajustările din reclasificare, care sunt colectate chiar de BCN prin utilizarea diferitelor surse de informare care sunt deja disponibile.
(11)
Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2531/98 acordă BCE competența de a adopta regulamente și decizii în vederea exceptării unor instituții de la obligația de a constitui rezerve minime obligatorii, de a specifica modalitățile de excludere sau de deducere din baza de calcul a rezervelor minime obligatorii a obligațiilor față de oricare altă instituție și de a stabili rate ale rezervelor minime obligatorii diferențiate pe categorii specifice de pasive. În temeiul articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 2531/98, BCE are dreptul de a colecta de la instituții informațiile necesare pentru aplicarea cerințelor privind rezervele minime obligatorii și dreptul de a verifica acuratețea și calitatea informațiilor furnizate de instituții pentru a demonstra respectarea cerințelor privind rezervele minime obligatorii. Pentru a reduce sarcina generală de raportare este, de asemenea, de dorit ca informațiile statistice referitoare la bilanțul lunar să fie utilizate la determinarea în mod regulat a bazei de calcul a rezervelor minime obligatorii ale instituțiilor de credit supuse regimului rezervelor minime obligatorii al BCE, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 al Băncii Centrale Europene din 12 septembrie 2003 privind aplicarea rezervelor minime obligatorii (BCE/2003/9) (7).
(12)
Este necesară determinarea procedurilor specifice aplicabile în cazul fuziunilor care implică instituții de credit pentru a clarifica obligațiile acestor instituții în ceea ce privește obligația de constituire a rezervelor minime obligatorii.
(13)
BCE solicită informații privind activitățile de securitizare desfășurate de IFM pentru a putea interpreta evoluția creditelor și a împrumuturilor în zona euro. Astfel de informații completează, de asemenea, datele raportate conform Regulamentului (CE) nr. 24/2009 al Băncii Centrale Europene din 19 decembrie 2008 privind statisticile referitoare la activele și pasivele societăților vehicul investițional angajate în operațiuni de securitizare (BCE/2008/30) (8).
(14)
Cu toate că este recunoscut faptul că regulamentele adoptate de BCE nu conferă drepturi și nu impun obligații statelor membre neparticipante, articolul 5 din Statutul SEBC se aplică atât statelor membre participante, cât și statelor membre neparticipante. Regulamentul (CE) nr. 2533/98 reamintește că articolul 5 din Statutul SEBC, coroborat cu articolul 10 din tratat, implică o obligație în sarcina statelor membre neparticipante de a elabora și de a pune în aplicare la nivel național toate măsurile pe care le consideră adecvate pentru colectarea informațiilor statistice necesare îndeplinirii cerințelor de raportare statistică ale BCE și de a asigura realizarea în timp util a pregătirilor în domeniul statisticii pentru a deveni state membre participante,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament:
-
„instituție financiară monetară” (IFM) înseamnă o instituție de credit rezidentă, astfel cum este definită în dreptul comunitar, sau altă instituție financiară rezidentă a cărei activitate constă în atragerea de depozite și/sau de substitute apropiate pentru depozite de la acele entități care nu sunt IFM și acordarea de credite și/sau efectuarea de investiții în titluri de valoare, pe contul propriu (cel puțin din punct de vedere economic). Sectorul IFM cuprinde (9): (a) bănci centrale; (b) instituții de credit, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2006/48/CE [o întreprindere a cărei activitate constă în primirea de depozite sau de alte fonduri rambursabile din partea cetățenilor (10) și acordarea unor credite pe cont propriu sau o instituție de bani electronici (instituție emitentă de monedă electronică) în sensul Directivei 2000/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 septembrie 2000 privind inițierea, exercitarea și supravegherea prudențială a activității instituțiilor de bani electronici (11)]; și (c) alte IFM, și anume alte instituții financiare rezidente care corespund definiției IFM, indiferent de natura activității acestora. Gradul de substituibilitate între instrumentele emise de acestea din urmă și depozitele plasate la instituții de credit determină clasificarea acestora, cu condiția să corespundă altor aspecte ale definiției IFM. În cazul organismelor de plasament colectiv, FPM îndeplinesc condițiile de lichiditate convenite și, în consecință, sunt incluse în sectorul IFM (a se vedea principiile de identificare a IFM din anexa I partea 1),
-
„stat membru participant” înseamnă un stat membru participant în sensul dat de definiția de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98,
-
„stat membru neparticipant” înseamnă un stat membru care nu a adoptat euro,
-
„agent raportor” înseamnă un agent raportor în sensul dat de definiția de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98,
-
„rezident” înseamnă rezident în sensul dat de definiția de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98,
-
„societate vehicul investițional” (SVI) înseamnă o societate vehicul investițional în sensul dat de definiția de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30),
-
„securitizare” înseamnă o operațiune care este: (a) o titlurizare tradițională (securitizare tradițională) în sensul dat de definiția de la articolul 4 din Directiva 2006/48/CE; și/sau (b) o securitizare în sensul dat de definiția de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 24/2009 (BCE/2008/30) și care implică cedarea creditelor care sunt securitizate unei SVI,
-
„instituție emitentă de monedă electronică” și „monedă electronică” înseamnă o instituție de bani electronici (instituție emitentă de monedă electronică) și bani electronici (monedă electronică) în sensul dat de definițiile de la articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2000/46/CE,
-
„reducere” înseamnă diminuarea directă a valorii contabile a unui credit în bilanț, ca urmare a deprecierii sale,
-
„prestator” înseamnă o IFM care administrează creditele care stau la baza unei securitizări zilnice din perspectiva colectării principalului și a dobânzii de la debitori, care sunt apoi transmise către investitorii din schema de securitizare,
-
„cedarea creditului” înseamnă transferul economic al unui credit sau al unui cumul de credite de la agentul raportor către un cesionar non-IFM, realizat fie prin transferul proprietății, fie prin subparticipații,
-
„achiziționarea creditului” înseamnă transferul economic al unui credit sau al unui cumul de credite de la un cedent non-IFM către agentul raportor, realizat fie prin transferul proprietății, fie prin subparticipații.
Articolul 2
Unități de observare statistică efective cu obligații de raportare
(1) Unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare sunt IFM rezidente pe teritoriul statelor membre participante (potrivit anexei II partea 1).
(2) IFM din cadrul unităților de observare statistică efective cu obligații de raportare sunt supuse cerințelor complete de raportare cu excepția cazului în care se acordă o derogare în conformitate cu articolul 8.
(3) Entitățile care se încadrează la definiția IFM intră în sfera de aplicare a prezentului regulament chiar dacă sunt excluse din domeniul de aplicare a Directivei 2006/48/CE.
(4) În scopul colectării informațiilor cu privire la rezidența deținătorilor de acțiuni/unități de fond ale FPM astfel cum se prevede în anexa I partea 2 secțiunea 5.5, unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare cuprind și alți intermediari financiari, cu excepția societăților de asigurare și a fondurilor de pensii („AIF”), astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98, sub rezerva oricăror derogări.
Articolul 3
Lista IFM întocmită în scopuri statistice
(1) Comitetul executiv al BCE întocmește și păstrează în scopuri statistice o listă a IFM, luând în considerare cerințele referitoare la frecvență și la respectarea termenelor care decurg din utilizarea acesteia în contextul regimului rezervelor minime obligatorii al BCE. Lista IFM întocmită în scopuri statistice include o înregistrare în care se indică dacă acestea sunt sau nu supuse regimului rezervelor minime obligatorii al BCE. Lista IFM trebuie să fie actualizată, exactă, cât mai omogenă posibil, precum și suficient de stabilă pentru a fi utilizată în scopuri statistice.
(2) Lista IFM întocmită în scopuri statistice și actualizările acesteia sunt puse de BCN și de BCE la dispoziția agenților raportori într-un mod adecvat, inclusiv în format electronic, prin internet sau, la solicitarea agenților raportori, pe suport de hârtie.
(3) Lista IFM întocmită în scopuri statistice are numai caracter informativ. Cu toate acestea, în cazul în care cea mai nouă versiune accesibilă a listei este incorectă, BCE nu impune sancțiuni niciunei entități care nu și-a îndeplinit în mod corespunzător obligațiile de raportare, în măsura în care s-a bazat cu bună-credință pe lista incorectă.
Articolul 4
Cerințe de raportare statistică
(1) Unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare raportează lunar BCN a statului membru în care IFM este rezidentă datele privind stocurile existente în bilanț la sfârșitul lunii, precum și ajustările cumulate din reevaluare. Ajustările cumulate din reevaluare se raportează și se referă la anulările/reducerile de credite care corespund creditelor acordate de agenții raportori și care acoperă reevaluările de prețuri ale titlurilor de valoare. Detalii suplimentare privind anumite posturi din bilanț și informații nebilanțiere se raportează trimestrial sau anual. Informațiile statistice solicitate sunt specificate în anexa I.
(2) BCN pot colecta informațiile statistice solicitate privind titlurile de valoare emise și deținute de IFM pe bază de titlu cu titlu, în măsura în care datele menționate la alineatul (1) pot fi obținute în conformitate cu standardele statistice minime, astfel cum se prevede în anexa IV.
(3) IFM raportează lunar, în conformitate cu cerințele minime prevăzute în anexa I partea 5 tabelul 1A, ajustările din reevaluare referitoare la setul complet de date solicitate de BCE. BCN pot colecta date suplimentare care nu sunt incluse în cerințele minime. Aceste date suplimentare se pot referi la defalcările marcate în tabelul 1A, altele decât „cerințele minime”.
(4) În plus, BCE poate solicita informații de clarificare privind ajustările la „reclasificări și alte ajustări” care sunt colectate de BCN.
Articolul 5
Cerințe suplimentare de raportare statistică pentru securitizările creditelor și pentru alte transferuri de credite
IFM raportează, în conformitate cu anexa I partea 6, următoarele informații:
1.
fluxul net al securitizărilor de credite și al altor transferuri de credite realizate în perioada de raportare;
2.
soldul corespunzător sfârșitului de trimestru al tuturor creditelor pentru care IFM acționează ca prestator în cadrul unei securitizări;
3.
soldul corespunzător sfârșitului de perioadă al creditelor cedate prin intermediul securitizării care nu au fost derecunoscute din bilanț, atunci când se aplică Standardul internațional de contabilitate nr. 39 (IAS 39) sau norme contabile naționale similare.
Articolul 6
Respectarea termenelor
(1) BCN hotărăsc când trebuie să primească datele de la agenții raportori pentru a respecta termenele stabilite mai jos, luând în considerare cerințele privind respectarea termenelor impuse în cadrul regimului rezervelor minime obligatorii al BCE, dacă este cazul, și informează în mod corespunzător agenții raportori.
(2) BCN transmit BCE statistici lunare până la încheierea activității în a cincisprezecea zi lucrătoare următoare sfârșitului lunii la care se referă datele.
(3) BCN transmit BCE statistici trimestriale până la încheierea activității în a douăzeci și opta zi lucrătoare următoare sfârșitului de trimestru la care se referă acestea.
(4) BCN transmit BCE statistici anuale în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din Orientarea BCE/2007/9 din 1 august 2007 privind statistica monetară și statistica privind instituțiile și piețele financiare (reformare) (12).
Articolul 7
Norme contabile aplicabile în scopul raportării statistice
(1) În absența unor dispoziții contrare cuprinse în prezentul regulament, normele contabile aplicate de IFM în scopul raportării în temeiul prezentului regulament sunt cele cuprinse în transpunerea în dreptul național a Directivei 86/635/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1986 privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare (13), precum și în orice alte standarde internaționale aplicabile.
(2) Pasivele sub formă de depozite și creditele se raportează la valoarea principală existentă în sold la sfârșitul lunii de raportare. Reducerile, astfel cum sunt stabilite de practicile contabile, se exclud din această valoare. Pasivele sub formă de depozite și creditele nu se compensează cu niciun alt activ sau pasiv.
(3) Fără a aduce atingere practicilor contabile și mecanismelor de compensare (netting) aplicate în statele membre, toate activele și pasivele financiare se raportează la valoarea brută, în scopuri statistice.
(4) BCN pot permite ca, în cazul creditelor provizionate, raportarea să se facă la valoarea netă fără provizioane, iar în cazul creditelor achiziționate, raportarea să se facă la prețul convenit în momentul achiziționării, cu condiția ca respectivele practici de raportare să fie aplicate de toți agenții raportori rezidenți și să fie necesare pentru asigurarea continuității în evaluarea statistică a creditelor în raport cu datele raportate pentru perioadele anterioare lunii ianuarie 2005.
Articolul 8
Derogări
(1) Pot fi acordate derogări IFM mici.
(a)
BCN pot acorda derogări IFM mici, dacă contribuția combinată a acestora la bilanțul național al IFM din punctul de vedere al stocurilor nu depășește 5 %.
(b)
În ceea ce privește instituțiile de credit, derogările menționate la litera (a) au ca efect reducerea cerințelor de raportare statistică pentru instituțiile de credit în cazul cărora se aplică astfel de derogări fără a aduce atingere cerințelor privind calcularea rezervelor minime obligatorii stabilite în anexa III.
(c)
În ceea ce privește IFM mici care nu sunt instituții de credit, în cazul în care se aplică una dintre derogările menționate la litera (a), BCN continuă, cel puțin, să colecteze date referitoare la bilanțul total cu o frecvență cel puțin anuală, astfel încât să se poată monitoriza dimensiunea instituțiilor raportoare mici.
(d)
Fără a aduce atingere dispozițiilor de la litera (a), BCN pot acorda derogări instituțiilor de credit care nu beneficiază de regimul stabilit la literele (a) și (b) având ca efect reducerea cerințelor de raportare la cele stabilite în anexa I partea 7, dacă contribuția combinată a acestora la bilanțul național al IFM din punctul de vedere al stocurilor nu depășește nici 10 % din bilanțul național al IFM, nici 1 % din bilanțul IFM din zona euro.
(e)
BCN verifică în timp util îndeplinirea condițiilor stabilite la literele (a) și (d) pentru acordarea sau retragerea, dacă este necesar, a unei derogări cu efect de la începutul fiecărui an.
(f)
IFM mici pot alege să nu beneficieze de derogări și, în schimb, să îndeplinească toate cerințele de raportare.
(2) Pot fi acordate derogări FPM.
BCN pot acorda FPM derogări de la cerințele de raportare stabilite la articolul 4 alineatul (1) cu condiția ca, în schimb, FPM să raporteze datele de bilanț în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 958/2007 (BCE/2007/8), sub rezerva respectării următoarelor cerințe:
-
FPM raportează lunar astfel de date, în conformitate cu „metoda combinată” stabilită în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 958/2007 (BCE/2007/8) și în conformitate cu cerințele privind respectarea termenelor stabilite la articolul 9 al acestuia;
-
FPM raportează date privind stocurile (stock data) aferente sfârșitului de lună cu privire la acțiunile/unitățile de fond ale FPM, în conformitate cu cerințele privind respectarea termenelor stabilite la articolul 6 alineatul (2).
(3) Pot fi acordate derogări cu privire la acțiunile/unitățile de fond ale FPM.
(a)
„Acțiuni/unități de fond nominative ale FPM” înseamnă acțiuni/unități de fond ale FPM în privința cărora, în conformitate cu legislația națională, se ține un registru pentru identificarea deținătorului (deținătorilor), care include informații referitoare la rezidența deținătorului (deținătorilor). „Acțiuni/unități de fond ale FPM, la purtător” înseamnă acțiuni/unități de fond ale FPM în privința cărora, în conformitate cu legislația națională, nu se ține un registru pentru identificarea deținătorului (deținătorilor) sau în privința cărora se ține un registru care nu conține informații referitoare la rezidența deținătorului (deținătorilor).
(b)
Atunci când acțiunile/unitățile de fond nominative sau acțiunile/unitățile de fond la purtător sunt emise pentru prima dată sau când evoluțiile pieței impun o schimbare de opțiune sau o combinare a opțiunilor (astfel cum sunt definite în anexa I partea 2 secțiunea 5.5), BCN pot acorda derogări pe termen de un an cu privire la cerințele prevăzute în anexa I partea 2 secțiunea 5.5.
(c)
Cu privire la rezidența deținătorilor de acțiuni/unități de fond ale FPM, BCN pot acorda derogări agenților raportori dacă informațiile statistice solicitate sunt colectate din alte surse disponibile în conformitate cu anexa I partea 2 secțiunea 5.5. BCN verifică în timp util îndeplinirea acestei condiții în vederea acordării sau a retragerii, dacă este necesar, a oricărei derogări cu efect de la începutul fiecărui an, de comun acord cu BCE. În sensul prezentului regulament, BCN pot stabili și menține o listă a AIF raportori, în conformitate cu principiile stabilite în anexa I partea 2 secțiunea 5.5.
(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), pot fi acordate derogări instituțiilor emitente de monedă electronică.
(a)
Fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 2006/48/CE și ale articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9) și sub rezerva dispozițiilor literei (b), BCN pot acorda derogări unor instituții emitente de monedă electronică determinate. BCN verifică în timp util îndeplinirea cerințelor prevăzute la litera (b) în vederea acordării sau a retragerii, dacă este necesar, a oricărei derogări. Orice BCN care acordă o astfel de derogare informează BCE cu privire la aceasta.
(b)
BCN pot acorda derogări unor instituții emitente de monedă electronică determinate, în cazul în care cel puțin una dintre următoarele condiții este îndeplinită:
(i)
moneda electronică pe care acestea o emit este acceptată ca mijloc de plată numai de către un număr limitat de întreprinderi, care se pot distinge în mod clar prin:
-
situarea acestora în aceeași locație sau pe o altă arie locală restrânsă; și/sau
-
relația financiară sau comercială strânsă a acestora cu instituția emitentă, cum ar fi o structură comună de acționariat, de marketing sau de distribuție, chiar dacă instituția emitentă și întreprinderea acceptantă sunt constituite ca entități juridice distincte; sau
(ii)
peste trei sferturi din bilanțul total al acestora nu are legătură cu emiterea sau cu administrarea de monedă electronică și pasivele aferente monedei electronice în circulație nu depășesc 100 milioane de euro.
(c)
În cazul în care o instituție emitentă de monedă electronică căreia i se acordă o derogare nu este scutită de obligația constituirii de rezerve minime obligatorii, aceasta raportează, cel puțin, datele trimestriale necesare pentru determinarea bazei de calcul a rezervelor minime obligatorii, astfel cum se prevede în anexa III. Instituția are opțiunea de a raporta lunar setul de date restrânse referitoare la baza de calcul a rezervelor minime obligatorii.
(d)
Atunci când unei instituții emitente de monedă electronică determinate i se acordă o derogare, BCE va înregistra acea instituție, în scopuri statistice, în lista IFM, ca societate nefinanciară. Instituția va fi considerată societate nefinanciară și în situațiile în care aceasta este contraparte a unei IFM. Instituția va fi în continuare considerată ca fiind o instituție de credit în sensul cerințelor BCE privind rezervele minime obligatorii.
(5) Pot fi acordate derogări cu privire la ajustările din reevaluare.
(a)
Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), BCN pot acorda FPM derogări cu privire la raportarea ajustărilor din reevaluare, scutind FPM de la orice cerință de raportare a ajustărilor din reevaluare.
(b)
BCN pot acorda derogări cu privire la frecvența și respectarea termenelor de raportare a reevaluărilor prețurilor titlurilor de valoare și pot solicita aceste date trimestrial și cu respectarea acelorași termene ca și în cazul datelor privind stocurile raportate trimestrial, sub rezerva următoarelor cerințe:
(i)
agenții raportori, utilizând diferite metode de evaluare, furnizează BCN informațiile relevante privind practicile de evaluare, inclusiv indicațiile cantitative cu privire la procentajul participațiilor lor la aceste instrumente;
(ii)
în cazul unei reevaluări substanțiale a prețului, BCN au dreptul de a solicita agenților raportori să furnizeze informații suplimentare referitoare la luna în care aceasta a avut loc.
(c)
BCN pot acorda derogări cu privire la raportarea reevaluărilor prețului titlurilor de valoare, inclusiv acordarea unei scutiri complete de la raportarea respectivă, instituțiilor de credit care raportează lunar titlu cu titlu stocurile de titluri de valoare, sub rezerva următoarelor cerințe:
(i)
informațiile raportate includ, pentru fiecare titlu, valoarea de înregistrare în bilanț;
(ii)
pentru titlurile care nu au coduri de identificare accesibile publicului, informația raportată include informații cu privire la categoria instrumentului, scadență și emitent, care sunt suficiente, cel puțin, pentru derivarea defalcărilor definite ca „cerințe minime” în anexa I partea 5.
(6) Pot fi acordate derogări cu privire la raportarea statistică a creditelor care sunt cedate prin securitizare.
IFM care aplica IAS 39 sau norme contabile naționale similare pot primi de la BCN autorizarea de a exclude din stocurile stabilite în anexa I părțile 2 și 3 orice credite care sunt cedate prin securitizare în conformitate cu practica națională, cu condiția ca această practică să fie aplicată de toate IFM rezidente.
(7) Pot fi acordate derogări cu privire la anumite stocuri cu raportare trimestrială referitoare la state membre din afara zonei euro.
În cazul în care cifrele colectate la un nivel mai înalt de agregare demonstrează că pozițiile cu privire la contrapărțile rezidente în orice stat membru sau pozițiile cu privire la moneda unui stat membru care nu a adoptat euro nu sunt semnificative, o BCN poate decide să nu solicite raportarea de date privind un astfel de stat membru. BCN îi informează pe agenții săi raportori cu privire la orice astfel de decizie.
Articolul 9
Standarde minime și mecanisme naționale de raportare
(1) Informațiile statistice necesare se raportează în conformitate cu standardele minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire stabilite în anexa IV.
(2) BCN definesc și pun în aplicare mecanismele de raportare care trebuie respectate de unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare în conformitate cu caracteristicile naționale. BCN se asigură că prin aceste mecanisme de raportare se furnizează informațiile statistice solicitate și se permite o verificare exactă a respectării standardelor minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire stabilite în anexa IV.
Articolul 10
Fuziuni, divizări și reorganizări
În cazul unei fuziuni, divizări sau al oricărui alt tip de reorganizare care ar putea afecta îndeplinirea obligațiilor sale statistice, agentul raportor în cauză informează BCN competentă, odată ce intenția de a pune în aplicare o astfel de operațiune a fost făcută publică și într-un interval de timp corespunzător, anterior producerii de efecte, cu privire la procedurile planificate pentru a îndeplini cerințele de raportare statistică stabilite în prezentul regulament.
Articolul 11
Utilizarea informațiilor statistice raportate pentru rezervele minime obligatorii
(1) Informațiile statistice raportate de instituțiile de credit în conformitate cu prezentul regulament se utilizează de fiecare instituție de credit pentru determinarea bazei de calcul a rezervelor minime obligatorii potrivit Regulamentului (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9). În special, fiecare instituție de credit utilizează aceste informații pentru a verifica îndeplinirea obligațiilor sale de constituire a rezervelor minime pe durata perioadei de aplicare.
(2) Datele privind baza de calcul a rezervelor minime obligatorii ale instituțiilor mici, pentru trei perioade de aplicare, se bazează pe datele de sfârșit de trimestru colectate de BCN, în termen de 28 de zile lucrătoare de la sfârșitul trimestrului la care se referă datele.
(3) Normele speciale privind aplicarea regimului rezervelor minime obligatorii al BCE stabilite în anexa III prevalează în caz de conflict asupra oricăror dispoziții ale Regulamentului (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9).
(4) Pentru a facilita gestionarea lichidităților BCE și ale instituțiilor de credit, obligația de constituire a rezervelor minime obligatorii se confirmă până cel mai târziu în prima zi a perioadei de aplicare; cu toate acestea, în mod excepțional, poate fi nevoie ca instituțiile de credit să raporteze revizuirea bazei de calcul a rezervelor minime obligatorii sau a obligației de constituire a rezervelor minime care a fost confirmată. Procedurile de confirmare sau de acceptare a obligațiilor de constituire a rezervelor minime nu aduc atingere obligației agenților raportori de a raporta întotdeauna informații statistice corecte și de a revizui în cel mai scurt timp posibil informațiile statistice incorecte care au fost deja raportate.
Articolul 12
Verificare și colectare obligatorie
BCN își exercită dreptul de a verifica sau dreptul de a colecta informațiile pe care agenții raportori trebuie să le furnizeze în conformitate cu prezentul regulament, fără a aduce atingere competenței BCE de a exercita aceste drepturi. În special, BCN exercită aceste drepturi atunci când o instituție care face parte din unitățile de observare statistică efective cu obligații de raportare nu respectă standardele minime de transmitere, de acuratețe, de conformitate cu conceptele și de revizuire specificate în anexa IV.
Articolul 13
Prima raportare
(1) Prima raportare în conformitate cu prezentul regulament începe cu datele pentru iunie 2010, inclusiv datele anterioare până în decembrie 2009 exclusiv pentru tabelul 5.
(2) Prima raportare în conformitate cu prezentul regulament în ceea ce privește căsuțele corespunzătoare creditelor sindicalizate din anexa I partea 2 tabelul 1 începe cu datele pentru decembrie 2011.
(3) Prima raportare în conformitate cu prezentul regulament în ceea ce privește căsuțele corespunzătoare statelor membre care au adoptat euro din anexa 1 partea 3 tabelul 3 începe cu primele date trimestriale de după data adoptării de către acestea a euro.
(4) Prima raportare în conformitate cu prezentul regulament în ceea ce privește căsuțele corespunzătoare statelor membre care nu au adoptat euro din anexa 1 partea 3 tabelele 3 și 4 începe cu primele date trimestriale de după data aderării acestora la UE. În cazul în care BCN competentă decide să nu solicite prima raportare a datelor nesemnificative, începând cu primele date trimestriale de după data aderării respectivului stat membru sau respectivelor state membre la UE, raportarea începe la 12 luni după ce BCN informează agenții raportori despre obligația raportării datelor.
Articolul 14
Abrogare
(1) Regulamentul (CE) nr. 2423/2001 (BCE/2001/13) se abrogă de la 1 iulie 2010.
(2) Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se corelează cu tabelul de corespondență din anexa V.
Articolul 15
Dispoziție finală
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la dat publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 iulie 2010.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 19 decembrie 2008.