DIRECTIVA 2007/46/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 5 septembrie 2007
de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective
(Directivă-cadru)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
întrucât:
(1)
Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (3) a fost modificată substanțial în repetate rânduri. Deoarece i se vor mai aduce și alte modificări, se recomandă reformarea sa din motive de claritate.
(2)
În vederea constituirii și funcționării pieței interne a Comunității, se impune înlocuirea sistemelor de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare comunitară bazată pe principiul armonizării complete.
(3)
Ar trebui realizată armonizarea și precizarea prin acte de reglementare a cerințelor tehnice aplicabile sistemelor, componentelor, unităților tehnice separate și vehiculelor. Actele de reglementare respective ar trebui să aibă drept obiectiv principal asigurarea unui nivel ridicat de siguranță rutieră, de protecție a sănătății, a mediului, de eficiență energetică și de protecție împotriva utilizării neautorizate.
(4)
Directiva 92/53/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 de modificare a Directivei 70/156/CEE privind aproprierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (4) limitează aplicarea procedurii de omologare comunitară de tip a vehiculelor complete la vehiculele din categoria M1. Cu toate acestea, pentru realizarea pieței interne și pentru a asigura funcționarea adecvată a acesteia, domeniul de aplicare a prezentei directive trebuie să acopere toate categoriile de vehicule, permițând producătorilor să beneficieze de avantajele pieței interne prin intermediul omologării comunitare de tip.
(5)
Pentru a permite producătorilor să se adapteze la noua procedură armonizată, ar trebui acordat un interval de timp suficient înainte ca omologarea comunitară de tip pentru vehicule să devină obligatorie pentru vehiculele aparținând unor categorii diferite de M1, fabricate într-o singură etapă. Pentru vehiculele aparținând unor categorii diferite de M1 și care necesită omologarea în mai multe etape, este necesar un interval de timp mai lung, deoarece procedura respectivă afectează producătorii de caroserii, care vor trebui să acumuleze suficientă experiență în domeniu, astfel încât procedurile necesare să poată fi aplicate în mod adecvat. Cu toate acestea, datorită importanței siguranței pentru vehiculele din categoriile M2 și M3, este necesar ca, în perioada de tranziție în care omologarea națională de tip este încă valabilă, pentru a permite producătorilor să dobândească experiență în ceea ce privește omologarea CE de tip pentru vehicule, aceste vehicule să respecte cerințele tehnice prevăzute în directivele armonizate.
(6)
Până în prezent, producătorii care fabrică vehicule în serii mici au fost într-o anumită măsură privați de beneficiile pieței interne. Experiența arată că siguranța rutieră și protecția mediului ar putea fi îmbunătățite semnificativ în cazul în care vehiculele produse în serii mici ar fi complet integrate sistemului de omologare comunitară de tip pentru vehicule, începând cu categoria M1.
(7)
Pentru a preveni abuzul, orice procedură simplificată pentru vehiculele produse în serii mici ar trebui să fie limitată la cazuri de producție foarte restrânsă; în consecință, este necesară definirea mai precisă a conceptului de serii mici, prin raportare la numărul vehiculelor fabricate.
(8)
Este important să fie instituite măsuri care să permită omologarea individuală a vehiculelor, pentru a oferi suficientă flexibilitate sistemului de omologare în mai multe etape; cu toate acestea, până la instituirea unor dispoziții comunitare armonizate și specifice, statele membre trebuie să aibă în continuare dreptul de a acorda omologări individuale în conformitate cu normele proprii de drept intern.
(9)
Până la aplicarea procedurilor de omologare comunitară de tip pentru vehicule în cazul unor categorii de vehicule diferite de M1, statelor membre ar trebui să li se permită să acorde în continuare omologări de tip pentru vehicule la nivel național, iar în acest sens se recomandă instituirea unor dispoziții tranzitorii.
(10)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (5).
(11)
Prin adoptarea Deciziei 97/836/CE a Consiliului (6), Comunitatea a devenit parte la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehiculele cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații („Acordul revizuit din 1958”).
În consecință, regulamentele Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) la care Comunitatea devine parte în temeiul deciziei respective, precum și modificările la regulamentele CEE-ONU la care Comunitatea a aderat deja ar trebui încorporate în procedura de omologare comunitară de tip, fie sub formă de cerințe pentru omologarea CE de tip a vehiculelor, fie ca alternative la legislația comunitară existentă. În special în cazurile în care Comunitatea decide, printr-o decizie a Consiliului, că un anumit regulament CEE-ONU devine parte integrantă a procedurii de omologare CE de tip pentru vehicule și înlocuiește legislația comunitară existentă, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adapteze prezenta directivă. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei directive sau să completeze prezenta directivă prin adăugarea de noi elemente neesențiale, acestea ar trebui adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(12)
În scopul unei mai bune legiferări și al simplificării, precum și pentru a evita nevoia de actualizare permanentă a legislației comunitare în vigoare privind specificațiile tehnice, ar trebui să fie posibil ca prezenta directivă sau directivele și regulamentele individuale să facă trimiteri la standardele și reglementările internaționale în vigoare, fără a le reproduce în cadrul juridic comunitar.
(13)
Pentru a se asigura că procedura de monitorizare a conformității producției, care reprezintă un element-cheie al sistemului de omologare comunitară de tip, a fost corect pusă în aplicare și funcționează corespunzător, producătorii ar trebui să fie controlați periodic de autoritatea competentă sau de un serviciu tehnic calificat, desemnat în acest scop.
(14)
Obiectivul principal al legislației privind omologarea vehiculelor este să garanteze faptul că vehiculele, componentele și unitățile tehnice separate noi introduse pe piață asigură un nivel ridicat de siguranță și protecție a mediului. Acest obiectiv nu ar trebui să fie subminat prin montarea unor anumite piese sau echipamente după introducerea pe piață sau după punerea în exploatare a vehiculelor. În consecință, se impune adoptarea unor măsuri adecvate care să garanteze că acele piese sau echipamente care pot fi montate pe vehicule și care pot afecta în mod semnificativ funcționarea sistemelor cu un rol esențial în siguranță și protecția mediului fac obiectul unui control preliminar efectuat de către o autoritate de omologare, înainte de a fi oferite spre vânzare. Astfel de măsuri ar trebui să se concretizeze prin dispoziții tehnice privind cerințele care trebuie respectate de piesele sau echipamentele respective.
(15)
Astfel de măsuri ar trebui aplicate numai pentru un număr restrâns de piese sau echipamente. Lista acestor piese sau echipamente și a cerințelor ulterioare trebuie stabilită după consultarea părților interesate. Pentru elaborarea acestei liste, Comisia ar trebui să consulte părțile interesate pe baza unui raport și să depună eforturi pentru realizarea unui echilibru echitabil între cerințele de îmbunătățire a siguranței rutiere și cele de protecție a mediului și interesele consumatorilor, ale producătorilor și ale distribuitorilor, menținând concurența de pe piața pieselor de schimb.
(16)
Lista pieselor și echipamentelor, a sistemelor esențiale afectate precum și a măsurilor de încercare și punere în aplicare ar trebui determinată în conformitate cu Decizia 1999/468/CE. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei directive sau să completeze prezenta directivă prin adăugarea de elemente noi neesențiale, acestea ar trebui adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control, prevăzută la articolul 5a din decizia respectivă.
(17)
Prezenta directivă cuprinde un set de cerințe specifice privind siguranța în înțelesul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 decembrie 2001 privind siguranța generală a produselor (7), de stabilire a unor cerințe specifice privind protecția sănătății și a siguranței consumatorilor. În consecință, este necesară stabilirea unor dispoziții care să garanteze faptul că, în cazul în care un vehicul prezintă un risc serios pentru consumatori, care decurge din aplicarea prezentei directive sau din actele de reglementare enumerate în anexa IV, producătorul său a luat măsuri de protecție eficiente, inclusiv rechemarea vehiculelor. În consecință, autoritățile de omologare ar trebui să poată evalua dacă măsurile propuse sunt suficiente sau nu.
(18)
Este important ca producătorii să furnizeze informații relevante proprietarilor de vehicule, pentru a evita folosirea defectuoasă a dispozitivelor de siguranță. Includerea în prezenta directivă a unor dispoziții în acest sens este oportună.
(19)
De asemenea, este important pentru producătorii de echipamente să aibă acces la anumite informații care pot fi puse la dispoziție numai de producătorul de vehicule, de tipul informațiilor tehnice, inclusiv schițe, care sunt necesare pentru fabricația unor piese pentru piața pieselor de schimb.
(20)
Este la fel de important ca, în cel mai scurt timp posibil, producătorii să furnizeze informații operatorilor independenți, pentru a asigura că repararea și întreținerea vehiculelor se realizează pe o piață pe deplin competitivă. Aceste cerințe de informare au fost, până în prezent, încorporate în legislația comunitară, în special în Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (8), în condițiile în care Comisia va prezenta un raport, în termen de 4 ani de la data intrării în vigoare a regulamentului respectiv, cu privire la modul de funcționare a sistemului de acces la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor și va analiza posibilitatea de a consolida toate dispozițiile care reglementează accesul la aceste informații prin intermediul unei directive-cadru revizuite referitoare la omologarea de tip.
(21)
Pentru a simplifica și accelera procedura, măsurile de punere în aplicare a directivelor sau a regulamentelor individuale, precum și cele destinate adaptării anexelor la prezenta directivă și a directivelor și regulamentelor individuale, în special privind dezvoltarea cunoștințelor științifice și tehnice, ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei directive sau ale altor directive sau regulamente individuale sau să le completeze prin adăugarea de noi elemente neesențiale, acestea ar trebui adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din decizia respectivă. Aceeași procedură ar trebui aplicată adaptărilor necesare pentru omologările de tip ale autovehiculelor destinate persoanelor cu handicap.
(22)
Experiența arată că trebuie luate fără întârziere măsuri adecvate pentru a asigura o mai bună protecție a utilizatorilor rutieri, în cazul identificării unor lacune în legislația existentă. Pentru astfel de cazuri urgente, modificările necesare la directivele sau regulamentele individuale ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale directivelor și ale regulamentelor individuale sau să le completeze prin adăugarea de noi elemente neesențiale, acestea ar trebui adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din decizia respectivă.
(23)
Întrucât obiectivul prezentei directive, respectiv realizarea pieței interne prin introducerea unui sistem obligatoriu de omologare comunitară de tip pentru toate categoriile de vehicule, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere amploarea acțiunii, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.
(24)
Obligația de a transpune prezenta directivă în legislația națională ar trebui să se limiteze la acele dispoziții care reprezintă o modificare substanțială în comparație cu directivele anterioare. Obligația de a transpune dispozițiile nemodificate rezultă din directivele anterioare.
(25)
În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună (9), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele care să ilustreze cât mai mult posibil corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere, precum și să le facă publice.
(26)
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele pentru transpunerea în dispoziții de drept intern și aplicarea directivelor conținute în partea B a anexei XX.
(27)
Cerințele din prezenta directivă sunt conforme principiilor prevăzute în Planul de acțiune intitulat „Simplificarea mediului de reglementare”.
(28)
Este deosebit de important ca măsurile viitoare, propuse pe baza prezentei directive, sau procedurile necesare pentru punerea în aplicare a acesteia să fie conforme cu aceste principii, care au fost reafirmate de Comisie în Comunicarea sa intitulată Un cadru competitiv de reglementare privind autovehiculele pentru secolul XXI,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul
Prezenta directivă instituie un cadru armonizat, care cuprinde dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru omologarea tuturor vehiculelor noi care fac parte din domeniul său de aplicare, precum și a sistemelor, a componentelor și a unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective, cu scopul de a facilita înmatricularea, vânzarea și punerea în exploatare a acestora în interiorul Comunității.
De asemenea, prezenta directivă instituie dispoziții privind vânzarea și punerea în exploatare a pieselor și a echipamentelor destinate vehiculelor omologate în conformitate cu prezenta directivă.
Pentru a asigura aplicarea prezentei directive, cerințele tehnice specifice privind fabricația și funcționarea vehiculelor sunt prevăzute în acte de reglementare, a căror listă exhaustivă figurează în anexa IV la prezenta directivă.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă se aplică omologării de tip a vehiculelor concepute și construite într-una sau mai multe etape în scopul utilizării rutiere, precum și a sistemelor, a componentelor și a unităților tehnice separate concepute și construite pentru astfel de vehicule.
De asemenea, directiva se aplică omologării individuale a vehiculelor respective.
Prezenta directivă se aplică, de asemenea, pieselor și echipamentelor destinate vehiculelor care fac obiectul prezentei directive.
(2) Prezenta directivă nu se aplică omologării de tip sau individuală a următoarelor vehicule:
(a)
tractoare agricole sau forestiere, astfel cum sunt definite în Directiva 2003/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 privind omologarea de tip a tractoarelor agricole sau forestiere, a remorcilor acestora și a echipamentului remorcat interschimbabil, împreună cu sistemele, componentele și unitățile lor tehnice separate (10), și remorci concepute și construite special pentru a fi tractate de acestea;
(b)
cvadricicluri, astfel cum sunt definite în Directiva 2002/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 martie 2002 privind omologarea autovehiculelor cu două sau trei roți (11);
(c)
vehicule pe șenile.
(3) Omologarea de tip sau individuală în sensul prezentei directive este opțională pentru următoarele vehicule:
(a)
vehicule concepute și construite pentru a fi folosite în principal pe șantiere sau în cariere, instalații portuare sau din aeroporturi;
(b)
vehicule concepute și construite pentru a fi folosite de către serviciile armate, serviciile de protecție civilă, serviciile de luptă împotriva incendiilor și forțele de menținere a ordinii publice; și
(c)
utilaje mobile,
în măsura în care aceste vehicule respectă cerințele prevăzute în prezenta directivă. Astfel de omologări opționale nu aduc atingere aplicării Directivei 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind echipamentele tehnice (12).
(4) Omologarea individuală în sensul prezentei directive este opțională pentru următoarele vehicule:
(a)
vehicule destinate exclusiv curselor automobilistice;
(b)
prototipuri de vehicule folosite în circulația rutieră, pe răspunderea unui producător, pentru a efectua un program de încercări specific, cu condiția să fi fost special concepute și construite în acest scop.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentei directive și al actelor de reglementare enumerate în anexa IV, dacă nu se specifică altfel în cuprinsul lor:
1.
„act de reglementare” înseamnă o directivă individuală sau un regulament individual, sau un regulament CEE-ONU anexat la Acordul revizuit din 1958;
2.
„directivă individuală sau regulament individual” înseamnă o directivă sau un regulament enumerate în partea I a anexei IV. Acest termen include și actele de punere în aplicare ale acestora;
3.
„omologare de tip” înseamnă procedura prin care un stat membru certifică faptul că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată respectă dispozițiile administrative și cerințele tehnice aplicabile;
4.
„omologare națională de tip” înseamnă o procedură de omologare de tip prevăzută de legislația internă a unui stat membru, valabilitatea omologării fiind limitată la teritoriul statului membru respectiv;
5.
„omologare CE de tip” înseamnă procedura prin care un stat membru certifică faptul că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată respectă dispozițiile administrative și cerințele tehnice aplicabile cuprinse în prezenta directivă sau în actele de reglementare enumerate la anexa IV sau XI;
6.
„omologare individuală” înseamnă procedura prin care un stat membru certifică faptul că un anumit vehicul, unic sau nu, respectă dispozițiile administrative și cerințele tehnice aplicabile;
7.
„omologare de tip în mai multe etape” înseamnă procedura prin care unul sau mai multe state membre certifică faptul că, în funcție de stadiul de finalizare, un tip de vehicul incomplet sau completat respectă dispozițiile administrative și cerințele tehnice aplicabile cuprinse în prezenta directivă;
8.
„omologare de tip treptată” înseamnă o procedură de omologare a vehiculelor constând în colectarea treptată a întregului set de certificate de omologare CE de tip pentru sistemele, componentele și unitățile tehnice separate aparținând vehiculului și care duce, în ultima etapă, la omologarea vehiculului complet;
9.
„omologare de tip într-o singură etapă” înseamnă o procedură constând în omologarea unui vehicul privit ca un tot unitar, printr-o singură operație;
10.
„omologare de tip mixtă” înseamnă o procedură de omologare de tip treptată în cazul căreia se realizează una sau mai multe omologări de sisteme în ultimul stadiu al omologării vehiculului complet, fără a fi necesară eliberarea unor certificate de omologare CE de tip pentru sistemele respective;
11.
„autovehicul” înseamnă orice vehicul cu motor, complet, completat sau incomplet, care se deplasează prin propriile sale mijloace, având cel puțin patru roți, cu o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h;
12.
„remorcă” înseamnă orice vehicul cu roți fără autopropulsie, conceput și construit pentru a fi tractat de un autovehicul;
13.
„vehicul” înseamnă orice autovehicul sau remorca acestuia, în sensul definiției de la punctele 11 și 12;
14.
„autovehicul hibrid” înseamnă un vehicul cu cel puțin două convertoare de energie diferite și două sisteme diferite de stocare a energiei (montate pe vehicul) pentru a-i asigura propulsia;
15.
„vehicul electric hibrid” înseamnă un vehicul hibrid care, pentru a-și asigura propulsia mecanică, preia energie din două surse de energie stocată, montate pe vehicul:
-
un combustibil consumabil;
-
un dispozitiv de stocare a energiei electrice (de exemplu, baterie, condensator, volant/generator etc.);
16.
„utilaj mobil” înseamnă orice vehicul autopropulsat special conceput și construit pentru efectuarea de lucrări și care, datorită caracteristicilor sale constructive, nu este adecvat pentru transportul pasagerilor sau al mărfurilor. Utilajele montate pe șasiul unui autovehicul nu sunt considerate utilaje mobile;
17.
„tip de vehicul” înseamnă vehiculele aparținând unei anumite categorii și care nu diferă, cel puțin din punctul de vedere al caracteristicilor esențiale specificate în secțiunea B a anexei II. Un tip de vehicul poate cuprinde variante și versiuni, astfel cum sunt definite în secțiunea B a anexei II;
18.
„vehicul de bază” înseamnă orice vehicul utilizat în etapa inițială a unui proces de omologare de tip în mai multe etape;
19.
„vehicul incomplet” înseamnă orice vehicul a cărui finalizare necesită cel puțin încă o etapă de fabricație pentru a îndeplini toate cerințele tehnice aplicabile cuprinse în prezenta directivă;
20.
„vehicul completat” înseamnă orice vehicul rezultat în urma procesului de omologare de tip în mai multe etape care îndeplinește toate cerințele tehnice aplicabile cuprinse în prezenta directivă;
21.
„vehicul complet” înseamnă orice vehicul care nu trebuie să fie completat pentru a îndeplini cerințele tehnice aplicabile cuprinse în prezenta directivă;
22.
„vehicul sfârșit de serie” înseamnă orice vehicul care face parte dintr-un stoc și care nu poate fi înmatriculat sau vândut, sau pus în exploatare, datorită intrării în vigoare a unor noi cerințe tehnice în conformitate cu care nu a fost omologat;
23.
„sistem” înseamnă un ansamblu de dispozitive combinate pentru a permite efectuarea uneia sau a mai multor funcții specifice într-un vehicul și care face obiectul cerințelor din oricare act de reglementare;
24.
„componentă” înseamnă un dispozitiv care trebuie să corespundă cerințelor cuprinse într-un act de reglementare și care este destinat să constituie un element al unui vehicul, și care poate fi omologat independent de vehicul, atunci când actul de reglementare cuprinde dispoziții exprese în acest sens;
25.
„unitate tehnică separată” înseamnă un dispozitiv care trebuie să corespundă cerințelor cuprinse într-un act de reglementare și care este destinat să constituie un element al unui vehicul, și care poate fi omologat independent, dar numai în raport cu unul sau mai multe tipuri de vehicule specificate, atunci când actul de reglementare cuprinde dispoziții exprese în acest sens;
26.
„piese sau echipament de origine” înseamnă piese sau echipamente fabricate în conformitate cu specificațiile și standardele de producție prevăzute de producătorul vehiculului pentru producția unor piese sau echipamente pentru asamblarea vehiculului în cauză. Aceasta cuprinde piesele sau echipamentele fabricate pe aceeași linie de producție cu piesele sau echipamentele în cauză. Se consideră, dacă nu se dovedește contrariul, că piesele sunt de origine, în cazul în care producătorul lor certifică faptul că piesele corespund nivelului calitativ al componentelor utilizate pentru asamblarea vehiculului în cauză și au fost fabricate în conformitate cu specificațiile și standardele de producție ale producătorului vehiculului;
27.
„producător” înseamnă persoana sau organismul responsabil în fața autorităților de omologare pentru toate aspectele procesului de omologare de tip sau de autorizare și pentru garantarea conformității producției. Această persoană sau acest organism nu trebuie neapărat să ia parte la toate etapele producției vehiculului, a sistemului, a componentei sau a unității tehnice separate care face obiectul procesului de omologare;
28.
„reprezentantul producătorului” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Comunitate, desemnată în mod corespunzător de producător pentru a-l reprezenta în fața autorității de omologare și pentru a acționa în numele acestuia în domeniile reglementate de prezenta directivă, iar în cazul în care se face referire la termenul „producător”, acesta este înțeles ca indicând fie producătorul, fie reprezentantul său;
29.
„autoritate de omologare” înseamnă autoritatea competentă a unui stat membru care este responsabilă pentru toate aspectele omologării de tip a unui vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată sau pentru omologarea individuală a unui vehicul; pentru procesul de autorizare, pentru eliberarea și, după caz, retragerea certificatelor de omologare; pentru a servi ca punct de contact cu autoritățile de omologare ale celorlalte state membre; pentru desemnarea serviciilor tehnice și garantarea respectării de către producător a obligațiilor sale privind conformitatea producției;
30.
„autoritatea competentă” de la articolul 42 înseamnă fie autoritatea de omologare sau o autoritate desemnată, fie un organism de acreditare care acționează în numele lor;
31.
„serviciu tehnic” înseamnă organizația sau organismul desemnat de autoritatea de omologare a unui stat membru drept laborator de încercări, în vederea efectuării de încercări, sau drept organism de evaluare a conformității, în vederea efectuării evaluării inițiale și a altor încercări sau inspecții, în numele autorității de omologare, care poate îndeplini ea însăși aceste funcții;
32.
„metodă de încercare virtuală” înseamnă simulări pe computer, inclusiv calcule care demonstrează dacă un vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată îndeplinește condițiile tehnice cuprinse într-un act de reglementare. Pentru efectuarea încercării, o metodă virtuală nu necesită folosirea unui vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată, fizice;
33.
„certificat de omologare de tip” înseamnă documentul prin care autoritatea de omologare certifică în mod oficial faptul că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată este omologat;
34.
„certificat de omologare CE de tip” înseamnă certificatul menționat în anexa VI sau în anexa corespunzătoare la o directivă individuală sau regulament individual, fișa de comunicare indicată în anexa relevantă la unul dintre regulamentele CEE-ONU enumerate în partea I sau partea II a anexei IV la prezenta directivă fiind considerată echivalentul său;
35.
„certificat de omologare individuală” înseamnă documentul prin care autoritatea de omologare certifică în mod oficial faptul că un anumit vehicul este omologat;
36.
„certificat de conformitate” înseamnă documentul prezentat în anexa IX, eliberat de producător și care certifică faptul că, în momentul fabricării, un vehicul aparținând seriei tipului omologat în conformitate cu prezenta directivă a respectat toate actele de reglementare;
37.
„document informativ” înseamnă documentul prezentat în anexa I sau anexa III, sau în anexa corespunzătoare la o directivă individuală sau regulament individual, în care sunt indicate informațiile pe care trebuie să le prezinte solicitantul, documentul informativ putând fi transmis și în format electronic;
38.
„dosar informativ” înseamnă dosarul complet, cuprinzând documentul informativ, fișierul, datele, schițele, fotografiile etc., furnizat de solicitant, dosarul informativ putând fi transmis și în format electronic;
39.
„dosar de omologare” înseamnă dosarul informativ însoțit de rapoartele de încercări și de toate celelalte documente adăugate de serviciul tehnic sau de autoritatea de omologare la dosarul informativ în cursul exercitării atribuțiilor lor, dosarul de omologare putând fi transmis și în format electronic;
40.
„opisul dosarului de omologare” înseamnă documentul care cuprinde într-o listă conținutul dosarului de omologare, numerotat sau marcat în mod corespunzător, astfel încât să identifice precis toate paginile, formatul documentului respectiv prezentând o evidență a etapelor succesive din gestionarea omologării CE de tip, în special a datelor reviziilor și ale actualizărilor.
CAPITOLUL II
OBLIGAȚII GENERALE
Articolul 4
Obligațiile statelor membre
(1) Statele membre se asigură că producătorii care solicită omologarea își respectă obligațiile care le revin în temeiul prezentei directive.
(2) Statele membre omologhează numai acele vehicule, sisteme, componente sau unități tehnice separate care respectă cerințele prezentei directive.
(3) Statele membre înmatriculează sau permit vânzarea sau punerea în exploatare numai a acelor vehicule, componente și unități tehnice separate care respectă cerințele prezentei directive.
Statele membre nu interzic, limitează sau împiedică înmatricularea, vânzarea, punerea în exploatare sau circulația pe drumuri a vehiculelor, a componentelor sau a unităților tehnice separate din motive legate de aspecte privind construcția sau funcționarea lor reglementate de prezenta directivă, dacă acestea respectă cerințele prezentei directive.
(4) Statele membre instituie sau desemnează autoritățile competente în domenii legate de omologare și notifică instituirea sau desemnarea acestora Comisiei în conformitate cu articolul 43.
Documentul de notificare elaborat de autoritatea de omologare cuprinde numele, adresa, inclusiv adresa electronică și domeniul de competență ale autorităților respective.
Articolul 5
Obligațiile producătorilor
(1) Producătorul răspunde în fața autorității de omologare pentru toate aspectele procesului de omologare și pentru asigurarea conformității producției, indiferent dacă este sau nu implicat direct în toate etapele fabricării unui vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată.
(2) În cazul omologării de tip în mai multe etape, fiecare producător este responsabil pentru omologarea și conformitatea producției sistemelor, a componentelor sau a unităților tehnice separate adăugate în cadrul etapei de completare a vehiculului de care se ocupă.
Producătorul care modifică componentele sau sistemele deja omologate în etapele anterioare este responsabil pentru omologarea și conformitatea producției componentelor și a sistemelor respective.
(3) În sensul prezentei directive, un producător stabilit în afara Comunității desemnează un reprezentant stabilit în Comunitate pentru a-l reprezenta în fața autorității de omologare.
CAPITOLUL III
PROCEDURI DE OMOLOGARE CE DE TIP
Articolul 6
Proceduri care se aplică în cazul omologării CE de tip a vehiculelor
(1) Producătorul poate alege una dintre următoarele proceduri:
(a)
omologarea de tip treptată;
(b)
omologarea de tip într-o singură etapă;
(c)
omologarea de tip mixtă.
(2) O cerere de omologare de tip treptată cuprinde dosarul informativ cu informațiile necesare în temeiul anexei III și este însoțită de setul complet de certificate de omologare de tip necesare, în temeiul fiecăruia dintre actele de reglementare aplicabile enumerate în anexele IV sau XI. În cazul omologării de tip a unui sistem sau a unei unități tehnice separate, în temeiul actelor de reglementare aplicabile, autoritatea de omologare are acces la dosarul de omologare corespunzător până în momentul acordării sau refuzării omologării.
(3) O cerere de omologare de tip într-o singură etapă cuprinde dosarul informativ cu informațiile relevante necesare în temeiul anexei I, în conformitate cu actele de reglementare specificate în anexa IV sau XI și, după caz, în anexa III partea II.
(4) În cazul unei proceduri de omologare de tip mixtă, autoritatea de omologare poate excepta un producător de la obligația de a prezenta unul sau mai multe certificate de omologare CE de tip, cu condiția ca dosarul informativ să fie completat cu datele specificate în anexa I, necesare pentru omologarea sistemelor respective în faza de omologare a vehiculului, caz în care fiecare dintre certificatele de omologare CE de tip pentru care este valabilă exceptarea este înlocuit cu un raport de încercare.
(5) Fără a aduce atingere alineatelor (2), (3) și (4), pentru omologarea de tip în mai multe etape se furnizează următoarele informații:
(a)
în prima etapă, acele părți ale dosarului informativ și ale certificatelor de omologare CE de tip necesare pentru un vehicul complet care sunt relevante pentru stadiul de fabricație a vehiculului de bază;
(b)
în cea de-a doua etapă și în cele ulterioare, acele părți ale dosarului informativ și ale certificatelor de omologare CE de tip care sunt relevante pentru stadiul de fabricație curent, precum și o copie a certificatului de omologare CE de tip a vehiculului eliberat în stadiul de producție anterior; de asemenea, producătorul pune la dispoziție detalii complete privind orice modificare sau adăugire pe care a adus-o vehiculului.
Informațiile de la literele (a) și (b) pot fi furnizate în conformitate cu procedura de omologare de tip mixt, stabilită la alineatul (4).
(6) Producătorul înaintează cererea autorității de omologare. Cu privire la un anumit tip de vehicul poate fi depusă o singură cerere, într-un singur stat membru.
Pentru fiecare tip care urmează a fi omologat se depune o cerere separată.
(7) Printr-o cerere argumentată, autoritatea de omologare poate solicita producătorului să furnizeze orice informații suplimentare necesare pentru a permite luarea unei decizii privind încercările necesare sau pentru facilitarea executării încercărilor respective.
(8) Producătorul pune la dispoziția autorității de omologare atâtea vehicule, câte sunt necesare pentru a permite desfășurarea în condiții satisfăcătoare a procedurii de omologare de tip.
Articolul 7
Proceduri care se aplică în cazul omologării CE de tip a sistemelor, a componentelor și a unităților tehnice separate
(1) Producătorul înaintează autorității de omologare cererea. Pentru un anumit tip de sistem, componentă sau unitate tehnică separată poate fi depusă o singură cerere, într-un singur stat membru. Pentru fiecare tip care urmează a fi omologat se depune o cerere separată.
(2) Cererea este însoțită de dosarul informativ, al cărui conținut este specificat de directivele sau regulamentele individuale.
(3) Printr-o cerere argumentată, autoritatea de omologare poate solicita producătorului să furnizeze orice informații suplimentare necesare pentru a permite luarea unei decizii privind încercările necesare sau pentru facilitarea executării încercărilor respective.
(4) Producătorul pune la dispoziția autorității de omologare atâtea vehicule, componente sau unități tehnice separate, câte sunt necesare în temeiul directivelor sau al regulamentelor individuale aplicabile pentru a permite efectuarea încercărilor necesare.
CAPITOLUL IV
DESFĂȘURAREA PROCEDURILOR DE OMOLOGARE CE DE TIP
Articolul 8
Dispoziții generale
(1) Statele membre nu pot acorda nicio omologare CE de tip înainte de a se asigura că procedurile menționate la articolul 12 au fost aplicate în mod corespunzător și satisfăcător.
(2) Statele membre acordă omologări CE de tip în conformitate cu articolele 9 și 10.
(3) Un stat membru poate refuza să acorde omologarea CE de tip în cazul în care constată că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată, deși se conformează dispozițiilor necesare, prezintă un risc serios pentru siguranța rutieră sau dăunează semnificativ mediului înconjurător sau sănătății publice. În acest caz, statul membru în cauză trimite celorlalte state membre și Comisiei un dosar detaliat în care explică motivele deciziei sale și prezintă dovezi în sprijinul constatărilor sale.
(4) Certificatele de omologare CE de tip se numerotează în conformitate cu metoda stabilită în anexa VII.
(5) În termen de 20 de zile lucrătoare, autoritatea de omologare trimite autorităților de omologare ale celorlalte state membre o copie a certificatului de omologare CE de tip a vehiculului, însoțită de anexe, pentru fiecare tip de vehicul căruia i-a acordat omologarea. Documentele tipărite pot fi înlocuite cu un fișier în format electronic.
(6) Autoritatea de omologare informează fără întârziere autoritățile de omologare ale celorlalte state membre asupra refuzului sau retragerii omologării oricărui vehicul, precizând motivele deciziei sale.
(7) La intervale de câte trei luni, autoritatea de omologare trimite autorităților de omologare ale celorlalte state membre o listă a omologărilor CE de tip pentru sisteme, componente sau unități tehnice separate pe care le-a acordat, modificat, refuzat sau retras în intervalul precedent. Lista conține datele menționate în anexa XIV.
(8) La cererea unui alt stat membru, statul membru care a acordat o omologare CE de tip trimite, în termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea cererii respective, o copie a certificatului de omologare CE de tip în cauză, însoțită de anexe. Documentele tipărite pot fi înlocuite cu un fișier în format electronic.
Articolul 9
Dispoziții speciale privind vehiculele
(1) Statele membre acordă o omologare CE de tip pentru:
(a)
un tip de vehicul care respectă datele din dosarul informativ și respectă cerințele tehnice specificate în actele de reglementare aplicabile enumerate în anexa IV;
(b)
un tip de vehicul cu destinație specială care respectă datele din dosarul informativ și respectă cerințele tehnice specificate în actele de reglementare aplicabile enumerate în anexa XI.
Se aplică procedurile stabilite în anexa V.
(2) Statele membre acordă o omologare de tip în mai multe etape pentru un tip de vehicul incomplet sau completat care respectă datele din dosarul informativ și cerințele tehnice specificate în actele de reglementare aplicabile enumerate în anexa IV sau anexa XI, ținând seama de stadiul de fabricație al vehiculului.
Omologarea de tip în mai multe etape se aplică, de asemenea, vehiculelor complete transformate sau modificate de un alt producător.
Se aplică procedurile stabilite în anexa XVII.
(3) Pentru fiecare tip de vehicul, autoritatea de omologare efectuează următoarele operații:
(a)
completează toate secțiunile relevante ale certificatului de omologare CE de tip, inclusiv fișa anexată cu rezultatele încercărilor, în conformitate cu modelul din anexa VIII;
(b)
redactează sau verifică opisul dosarului de omologare;
(c)
eliberează solicitantului fără întârziere nejustificată certificatul completat, însoțit de anexele sale.
(4) Dacă pentru o anumită omologare CE de tip au fost impuse restricții de valabilitate sau s-au acordat derogări de la anumite dispoziții ale actelor de reglementare în conformitate cu articolul 20 sau 22 sau cu anexa XI, certificatul de omologare CE de tip menționează restricțiile sau derogările respective.
(5) În cazul în care datele din dosarul informativ prevăd dispoziții pentru vehiculele cu destinație specială, în conformitate cu anexa XI, certificatul de omologare CE de tip menționează dispozițiile respective.
(6) În cazul în care producătorul optează pentru procedura de omologare de tip mixtă, autoritatea de omologare completează, în partea III a documentului informativ, al cărui model este prezentat în anexa III, referințele pentru rapoartele de încercare, instituite prin actele de reglementare, pentru care nu există niciun certificat de omologare CE de tip.
(7) În cazul în care producătorul optează pentru procedura de omologare de tip într-o singură etapă, autoritatea de omologare elaborează lista actelor de reglementare aplicabile, al cărei format este prezentat în apendicele la anexa VI, și anexează respectiva listă la certificatul de omologare CE de tip.
Articolul 10
Dispoziții speciale privind sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate
(1) Statele membre acordă o omologare CE de tip pentru un sistem care respectă datele din dosarul informativ și respectă cerințele tehnice prevăzute în directiva individuală sau regulamentul individual aplicabil, după cum se specifică în anexa IV sau anexa XI.
(2) Statele membre acordă o omologare CE de tip pentru o componentă sau unitate tehnică separată care respectă datele din dosarul informativ și respectă cerințele tehnice prevăzute în directiva individuală sau regulamentul individual aplicabil, după cum se specifică în anexa IV.
(3) În cazul în care componentele sau unitățile tehnice separate, indiferent dacă sunt sau nu destinate pentru reparații, service sau întreținere, fac la rândul lor obiectul unei omologări de tip de sistem pentru un vehicul, nu este necesară omologarea suplimentară a componentelor sau a unităților tehnice separate, dacă nu se specifică altfel în actul de reglementare aplicabil.
(4) În cazul în care o componentă sau unitate tehnică separată își îndeplinește funcția sau prezintă o caracteristică specifică numai împreună cu alte părți ale vehiculului, iar din acest motiv respectarea uneia sau a mai multor cerințe poate fi verificată numai când componenta sau unitatea tehnică separată respectivă funcționează împreună cu alte părți ale vehiculului, domeniul de aplicare al omologării de tip a componentei sau a unității tehnice separate este limitat în consecință. În astfel de cazuri, certificatul de omologare CE de tip specifică orice restricție de utilizare și indică condițiile speciale de montaj. În cazul în care o astfel de componentă sau unitate tehnică separată este montată de producătorul vehiculului, în momentul omologării vehiculului se verifică respectarea tuturor restricțiilor de utilizare aplicabile sau a condițiilor de montaj aplicabile.
Articolul 11
Încercările necesare pentru omologarea CE de tip
(1) Respectarea cerințelor tehnice prevăzute de prezenta directivă și de actele de reglementare enumerate în anexa IV este demonstrată prin intermediul unor încercări adecvate efectuate de serviciile tehnice desemnate.
Fiecare dintre actele de reglementare descrie procedurile de încercare, echipamentul și instrumentele specifice necesare efectuării încercărilor respective.
(2) Încercările necesare sunt efectuate asupra vehiculelor, a componentelor și a unităților tehnice separate reprezentative pentru tipul care urmează a fi omologat.
Cu toate acestea, producătorul poate selecta, de comun acord cu autoritatea de reglementare, un vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată care, deși nu este reprezentativă pentru tipul care urmează a fi omologat, întrunește mai multe dintre cele mai nefavorabile caracteristici din punctul de vedere al nivelului de performanță prevăzut. Pot fi folosite metode de încercare virtuale pentru a facilita luarea deciziilor în timpul procesului de selecție.
(3) Ca alternative la procedurile de încercare menționate la alineatul (1) și cu acordul autorității de omologare, pot fi folosite metode de încercare virtuale la cererea producătorului, în conformitate cu actele de reglementare enumerate în anexa XVI.
(4) Condițiile generale care trebuie îndeplinite de metodele de încercare virtuală sunt stabilite în apendicele 1 la anexa XVI.
Pentru fiecare dintre actele de reglementare enumerate la anexa XVI, condițiile de încercare specifice și dispozițiile administrative conexe sunt specificate în apendicele 2 la anexa respectivă.
(5) Comisia stabilește lista actelor de reglementare pentru care sunt permise metode de încercare virtuale, precum și condițiile și dispozițiile administrative conexe. Aceste măsuri, destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei directive, inter alia, prin completarea ei, sunt elaborate și actualizate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
Articolul 12
Măsurile privind conformitatea producției
(1) Statul membru care acordă o omologare CE de tip adoptă toate măsurile necesare în conformitate cu anexa X pentru a verifica, dacă este necesar, în cooperare cu autoritățile de omologare ale celorlalte state membre, dacă au fost luate măsurile necesare pentru a garanta conformitatea producției vehiculelor, a sistemelor, a componentelor sau a unităților tehnice separate, după caz, cu tipul omologat.
(2) Statul membru care a acordat o omologare CE de tip ia toate măsurile necesare cu privire la omologarea respectivă, în conformitate cu anexa X, pentru a verifica, dacă este necesar, în cooperare cu autoritățile de omologare ale celorlalte state membre, dacă măsurile prevăzute la alineatul (1) continuă să fie adecvate și dacă producția vehiculelor, a sistemelor, a componentelor sau a unităților tehnice separate, după caz, continuă să fie conformă cu tipul omologat.
Verificarea în vederea garantării conformității produselor cu tipul omologat se limitează la procedurile stabilite în anexa X și în actele de reglementare care cuprind cerințe specifice. În acest scop, autoritatea de omologare a acelui stat membru care a acordat omologarea CE de tip poate efectua oricare dintre verificările sau încercările menționate în oricare dintre actele de reglementare enumerate la anexa IV sau anexa XI asupra unor eșantioane prelevate de la sediul producătorului, inclusiv de la instalațiile de producție.
(3) În cazul în care un stat membru care a acordat o omologare CE de tip constată că măsurile menționate la alineatul (1) nu se aplică, se abat semnificativ de la măsurile sau planurile de control convenite sau au încetat să mai fie aplicate, deși producția nu a fost întreruptă, statul membru respectiv ia măsurile necesare, inclusiv retragerea omologării de tip, pentru a se asigura că procedura de asigurare a conformității producției este urmată corect.
CAPITOLUL V
MODIFICĂRILE OMOLOGĂRILOR CE DE TIP
Articolul 13
Dispoziții generale
(1) Producătorul informează fără întârziere staul membru care a acordat omologarea CE de tip asupra oricărei modificări a datelor din dosarul de omologare. Statul membru poate decide, în conformitate cu reglementările din prezentul capitol, asupra procedurii care trebuie urmată. În cazul în care este necesar, statul membru decide, în urma consultării cu producătorul, că o nouă omologare CE de tip trebuie să fie acordată.
(2) O cerere de modificare a unei omologări CE de tip este înaintată numai statului membru care a acordat omologarea CE de tip inițială.
(3) În cazul în care constată că pentru efectuarea unei modificări sunt necesare inspecții sau încercări noi, statul membru informează producătorul în consecință. Procedurile menționate la articolele 14 și 15 se aplică numai după încheierea cu succes a noilor inspecții sau încercări necesare.
Articolul 14
Dispoziții speciale privind vehiculele
(1) În cazul modificării datelor din dosarul de omologare, modificarea este considerată „revizuire”.
În astfel de cazuri, autoritatea de omologare emite pagina revizuită în consecință din dosarul de omologare, marcând fiecare pagină revizuită pentru a indica în mod clar natura modificării și data noii eliberări. De asemenea, această cerință se consideră îndeplinită și de o versiune consolidată, actualizată, a dosarului de omologare, însoțită de o descriere detaliată a modificării.
(2) O revizuire este considerată „extindere” în cazul în care, pe lângă dispozițiile din alineatul (1):
(a)
sunt necesare noi inspecții sau încercări;
(b)
s-a modificat orice informație din certificatul de omologare CE de tip, cu excepția anexelor;
(c)
intră în vigoare noi cerințe pe baza oricărui act de reglementare aplicabil tipului de vehicul omologat.
În astfel de cazuri, autoritatea de omologare eliberează un certificat de omologare CE de tip revizuit, însoțit de un număr de extindere, care crește în funcție de numărul de extinderi succesive deja acordate.
Certificatul de omologare specifică în mod clar motivul extinderii și data noii eliberări.
(3) Ori de câte ori sunt emise pagini modificate sau o versiune consolidată și actualizată, opisul dosarului de omologare care se anexează la certificatul de omologare se modifică în consecință, astfel încât să indice data celei mai recente extinderi sau revizuiri sau data celei mai recente consolidări a versiunii actualizate.
(4) Nu este necesară nicio modificare a omologării unui anumit tip de vehicul în cazul în care noile cerințe prevăzute la alineatul (2) litera (c) sunt, din punct de vedere tehnic, irelevante pentru tipul de vehicul respectiv sau se referă la alte categorii de vehicule decât cea din care face parte tipul în cauză.
Articolul 15
Dispoziții speciale privind sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate
(1) În cazul modificării datelor din dosarul de omologare, modificarea este considerată „revizuire”.
În astfel de cazuri, autoritatea de omologare emite paginile revizuite în consecință din dosarul de omologare, marcând fiecare pagină revizuită pentru a indica în mod clar natura modificării și data noii eliberări. De asemenea, această cerință se consideră îndeplinită și de o versiune consolidată, actualizată, a dosarului de omologare, însoțită de o descriere detaliată a modificării.
(2) O revizuire este considerată „extindere” în cazul în care, pe lângă dispozițiile din alineatul (1):
(a)
sunt necesare noi inspecții sau încercări;
(b)
s-a modificat orice informație din certificatul de omologare CE de tip, cu excepția anexelor;
(c)
intră în vigoare noi cerințe pe baza oricărui act de reglementare aplicabil tipului de sistem, componentă sau unitate tehnică separată omologate.
În astfel de cazuri, autoritatea de omologare emite un certificat de omologare CE de tip revizuit, însoțit de un număr de extindere, care crește în funcție de numărul de extinderi succesive deja acordate. În cazul în care modificarea se impune în urma aplicării alineatului (2) litera (c), se actualizează cea de-a treia secțiune a numărului de omologare.
Certificatul de omologare specifică în mod clar motivul extinderii și data noii emiteri.
(3) Ori de câte ori sunt emise pagini modificate sau o versiune consolidată și actualizată, opisul dosarului de omologare care se anexează la certificatul de omologare se modifică în consecință, astfel încât să indice data celei mai recente extinderi sau revizuiri sau data celei mai recente consolidări a versiunii actualizate.
Articolul 16
Emiterea și notificarea modificărilor
(1) În cazul unei extinderi, autoritatea de omologare actualizează toate secțiunile relevante din certificatul de omologare CE de tip, anexele sale și opisul dosarului de omologare. Certificatul actualizat și anexele sale sunt puse la dispoziția solicitantului fără întârzieri nejustificate.
(2) În cazul unei revizuiri, documentele revizuite sau, după caz, versiunea consolidată sau actualizată, după caz, inclusiv opisul revizuit al dosarului de omologare, sunt puse la dispoziția solicitantului de către autoritatea de omologare fără întârzieri nejustificate.
(3) Autoritatea de omologare notifică autorităților de omologare ale celorlalte state membre orice modificare adusă omologărilor CE de tip, în conformitate cu procedurile menționate la articolul 8.
CAPITOLUL VI
VALABILITATEA UNEI OMOLOGĂRI CE DE TIP PENTRU VEHICULE
Articolul 17
Încetarea valabilității
(1) O omologare CE de tip pentru un vehicul își încetează valabilitatea în oricare dintre cazurile următoare:
(a)
noi cerințe în orice act de reglementare aplicabil vehiculului omologat devin obligatorii pentru înmatricularea, vânzarea sau punerea în exploatare a noilor vehicule, iar omologarea nu poate fi actualizată în consecință;
(b)
producția vehiculului omologat este întreruptă definitiv, în mod voluntar;
(c)
valabilitatea omologării expiră datorită unei restricții speciale.
(2) În cazul în care o singură variantă a unui tip sau o singură versiune a unei variante își încetează valabilitatea, omologarea CE de tip a vehiculului respectiv își pierde valabilitatea doar în cazul variantei sau al versiunii respective.
(3) Atunci când producția unui anumit tip de vehicul este întreruptă definitiv, producătorul notifică acest fapt autorității de omologare care a acordat omologarea CE de tip pentru vehiculul respectiv. La primirea notificării în acest sens, autoritatea respectivă informează autoritățile de omologare ale celorlalte state membre asupra acestui fapt în termen de 20 de zile lucrătoare.
Articolul 27 se aplică numai în cazul întreruperii efectuate în condițiile menționate la alineatul (1) litera (a) din prezentul articol.
(4) Fără a aduce atingere alineatului (3), în cazurile în care o omologare CE de tip pentru un vehicul este pe cale să își înceteze valabilitatea, producătorul notifică acest fapt autorității de omologare care a acordat omologarea CE de tip.
Autoritatea de omologare comunică fără întârziere nejustificată toate informațiile relevante autorităților de omologare ale celorlalte state membre pentru a permite aplicarea, după caz, a articolului 27. Comunicarea specifică în special data producției și numărul de identificare al ultimului vehicul produs.
CAPITOLUL VII
CERTIFICATUL DE CONFORMITATE ȘI MARCAREA
Articolul 18
Certificatul de conformitate
(1) În calitate de deținător al unei omologări CE de tip pentru un vehicul, producătorul eliberează un certificat de conformitate care însoțește fiecare vehicul, complet, incomplet sau completat, care a fost produs în conformitate cu tipul de vehicul omologat.
În cazul unui tip de vehicul incomplet sau completat, producătorul completează doar acele elemente de pe pagina 2 a certificatului de conformitate care au fost adăugate sau modificate în stadiul actual al omologării și, după caz, anexează la certificatul de omologare toate certificatele de conformitate emise în etapele anterioare.
(2) Certificatul de conformitate este redactat într-una dintre limbile oficiale ale Comunității. Orice stat membru poate solicita traducerea certificatului de conformitate în limba sau limbile sale.
(3) Certificatul de conformitate se întocmește astfel încât să excludă orice posibilitate de falsificare. În acest scop, hârtia folosită este protejată fie prin elemente grafice colorate, fie printr-un filigran cu marca de identificare a producătorului.
(4) Certificatul de conformitate trebuie să fie completat integral și să nu conțină restricții de utilizare a vehiculului diferite de cele prevăzute de un act de reglementare.
(5) Certificatul de conformitate stabilit în partea I a anexei IX pentru vehiculele omologate în conformitate cu dispozițiile articolului 20 alineatul (2) trebuie să conțină în titlu expresia „Pentru vehicule complete/completate, omologate de tip în conformitate cu articolul 20 (omologare provizorie)”.
(6) Certificatul de conformitate, astfel cum este descris în partea I a anexei IX pentru vehiculele omologate de tip în conformitate cu articolul 22, trebuie să conțină în titlu expresia „Pentru vehicule complete/completate omologate de tip în serii mici”, iar în imediata sa apropiere trebuie să fie indicat anul de producție, urmat de un număr secvențial cuprins între 1 și limita indicată în tabelul din anexa XII, specificând, pentru fiecare an de producție, poziția vehiculului în cadrul producției alocate pentru anul respectiv.
(7) Fără să aducă atingere dispozițiilor alineatului (1), producătorul poate transmite în format electronic autorității de înmatriculare a statului membru date sau informații cuprinse în certificatul de conformitate.
(8) Un duplicat al certificatului de conformitate poate fi eliberat numai de producător. Cuvântul „duplicat” trebuie să fie perfect vizibil pe fața oricărui duplicat al certificatului.
Articolul 19
Marca de omologare CE de tip
(1) Producătorul unei componente sau unități tehnice separate care face sau nu parte dintr-un sistem aplică fiecărei componente sau unități produse în conformitate cu tipul omologat marca de omologare CE de tip impusă de directiva individuală sau de regulamentul individual relevant.
(2) În cazul în care nu este prevăzută aplicarea mărcii de omologare CE de tip, producătorul aplică cel puțin denumirea sa comercială sau marca producătorului, numărul tipului și/sau un număr de identificare.
(3) Marca de omologare CE de tip este conformă cu apendicele la anexa VII.
CAPITOLUL VIII
TEHNOLOGII SAU CONCEPTE NOI INCOMPATIBILE CU DIRECTIVELE INDIVIDUALE
Articolul 20
Derogările pentru tehnologiile și conceptele noi
(1) La solicitarea producătorului, statele membre pot acorda o omologare CE de tip pentru un tip de sistem, componentă sau unitate tehnică separată care încorporează tehnologii sau concepte incompatibile cu unul sau mai multe dintre actele de reglementare menționate în partea I a anexei IV, sub rezerva acordării unei autorizații din partea Comisiei în conformitate cu procedura menționată la articolul 40 alineatul (3).
(2) În așteptarea deciziei privind acordarea sau neacordarea autorizației, statul membru poate acorda o omologare provizorie, valabilă doar pe teritoriul propriu, pentru un tip de vehicul care face obiectul derogării cerute, cu condiția ca statul membru să informeze fără întârziere Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta, prin intermediul unui dosar conținând următoarele elemente:
(a)
motivele pentru care tehnologiile sau conceptele în cauză determină incompatibilitatea dintre sistemul, componenta sau unitatea tehnică separată și cerințele impuse;
(b)
o descriere a aspectelor relevante privind siguranța și mediul, precum și a măsurilor luate;
(c)
o descriere a încercărilor, inclusiv a rezultatelor acestora, care să demonstreze că, în comparație cu cerințele pentru care este solicitată derogarea, este asigurat un nivel cel puțin echivalent de siguranță și protecție a mediului.
(3) Alte state membre pot decide la rândul lor să accepte pe teritoriul lor omologarea provizorie menționată la alineatul (2).
(4) În conformitate cu procedura menționată la articolul 40 alineatul (3), Comisia decide dacă autorizează sau nu statul membru să acorde o omologare CE de tip pentru tipul de vehicul respectiv.
După caz, decizia precizează, de asemenea, dacă valabilitatea sa este condiționată de vreo restricție, precum un termen de valabilitate limitat. În toate cazurile, valabilitatea omologării nu este mai scurtă de 36 de luni.
În cazul în care Comisia decide să refuze acordarea autorizației, statul membru informează de îndată pe deținătorul omologării de tip provizorii menționate la alineatul (2) al prezentului articol că omologarea provizorie va fi revocată în termen de șase luni de la data deciziei Comisiei. Cu toate acestea, vehiculele produse în conformitate cu omologarea provizorie înainte de revocarea acesteia pot fi înmatriculate, vândute sau puse în exploatare în oricare dintre statele membre care a acceptat omologarea provizorie.
(5) Acest articol nu se aplică în cazul în care un sistem, o componentă sau o unitate tehnică separată respectă dispozițiile unui regulament CEE-ONU la care a aderat Comunitatea.
Articolul 21
Acțiunile necesare
(1) În cazul în care Comisia consideră că există motive suficiente pentru acordarea unei derogări în temeiul articolului 20, aceasta ia imediat măsurile necesare pentru adaptarea la progresul tehnologic a directivelor sau a regulamentelor individuale relevante. Aceste măsuri, fiind destinate să modifice elemente neesențiale ale directivelor sau regulamentelor separate enumerate în partea I din anexa IV, sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
În cazul în care derogarea acordată în temeiul articolului 20 se referă la un regulament CEE-ONU, Comisia propune o modificare la regulamentul CEE-ONU în cauză, în conformitate cu procedura aplicabilă în temeiul Acordului revizuit din 1958.
(2) De îndată ce actele de reglementare vizate au fost modificate, orice restricție legată de derogare este ridicată imediat.
Dacă măsurile necesare adaptării actelor de reglementare nu au fost luate, valabilitate unei derogări poate fi prelungită la cererea statului membru care a acordat omologarea, printr-o altă decizie adoptată în conformitate cu procedura menționată la articolul 40 alineatul (3).
CAPITOLUL IX
VEHICULELE PRODUSE ÎN SERII MICI
Articolul 22
Omologarea CE de tip pentru seriile mici
(1) La solicitarea producătorului și în limitele cantitative stabilite în secțiunea 1 a părții A a anexei XII, statele membre acordă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 6 alineatul (4), o omologare CE de tip pentru un tip de vehicul care respectă cel puțin cerințele enumerate în cadrul apendicelui la partea I a anexei IV.
(2) Alineatul (1) nu se aplică vehiculelor cu destinație specială.
(3) Certificatele de omologare CE de tip se numerotează în conformitate cu anexa VII.
Articolul 23
Omologarea națională de tip pentru seriile mici
(1) În cazul vehiculelor produse în limitele cantitative stabilite în secțiunea 2 a părții A a anexei XII, statele membre pot renunța la una sau mai multe dispoziții ale unuia sau mai multor acte de reglementare enumerate la anexa IV sau anexa XI, cu condiția să instituie cerințe alternative relevante.
„Cerințe alternative” înseamnă dispozițiile administrative și cerințele tehnice care vizează asigurarea unui nivel de siguranță rutieră și protecție a mediului echivalente în cea mai mare măsură posibilă cu nivelul stabilit de dispozițiile anexei IV sau XI, după caz.
(2) În cazul vehiculelor menționate la alineatul (1), statele membre pot acorda derogări pentru una sau mai multe dintre dispozițiile prezentei directive.
(3) Se acordă derogare în privința aplicării dispozițiilor menționate la alineatele (1) și (2) doar în cazul în care un stat membru are motive întemeiate de a acționa în acest fel.
(4) Pentru omologarea de tip a vehiculelor în temeiul prezentului articol, statele membre acceptă sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate care sunt omologate de tip în conformitate cu actele de reglementare enumerate la anexa IV.
(5) Certificatul de omologare de tip precizează natura derogărilor acordate în temeiul alineatelor (1) și (2).
Certificatul de omologare de tip, al cărui model este stabilit la anexa VI, nu poartă titlul „Certificat de omologare CE de tip a vehiculelor”. Cu toate acestea, certificatele de omologare CE de tip se numerotează în conformitate cu anexa VII.
(6) Valabilitatea omologării de tip este limitată la teritoriul statului membru care a acordat omologarea. Cu toate acestea, la solicitarea producătorului, autoritatea de omologare trimite, prin scrisoare recomandată sau prin poștă electronică, o copie a certificatului de omologare de tip și a anexelor acestuia autorităților de omologare ale statelor membre desemnate de producător.
În termen de 60 de zile de la primire, statele membre vizate decid dacă acceptă sau nu omologarea de tip. Acestea informează oficial autoritatea de omologare la care se face referire în primul paragraf cu privire la decizia luată.
Un stat membru nu poate refuza omologarea de tip decât dacă are motive justificate de a crede că dispozițiile tehnice pe baza cărora vehiculul a fost omologat nu sunt echivalente cu dispozițiile sale.
(7) La cererea unui solicitant care dorește să vândă, să înmatriculeze sau să pună în exploatare un vehicul în alt stat membru, statul membru care a acordat omologarea îi furnizează solicitantului o copie a certificatului de omologare de tip, inclusiv a dosarului de omologare.
Un stat membru nu permite vânzarea, înmatricularea sau punerea în exploatare a unui astfel de vehicul decât dacă are motive justificate de a crede că dispozițiile tehnice pe baza cărora vehiculul a fost omologat nu sunt echivalente cu dispozițiile sale.
CAPITOLUL X
OMOLOGĂRILE INDIVIDUALE
Articolul 24
Omologările individuale
(1) Statele membre pot acorda o derogare pentru un anumit vehicul, unic sau nu, de la respectarea uneia sau a mai multor dispoziții ale prezentei directive sau a unuia sau a mai multor acte de reglementare enumerate în anexa IV sau anexa XI, cu condiția să impună cerințe alternative.
Se acordă derogare în privința aplicării dispozițiilor menționate la alineatul (1) doar în cazul în care un stat membru are motive întemeiate de a acționa în acest fel.
„Cerințe alternative” înseamnă dispozițiile administrative și cerințele tehnice care vizează asigurarea unui nivel de siguranță rutieră și protecție a mediului echivalent în cea mai mare măsură posibilă cu nivelul stabilit în dispozițiile anexei IV sau XI, după caz.
(2) Statele membre nu efectuează încercări distructive. Statele membre folosesc orice informație relevantă care stabilește conformitatea cu cerințele alternative, furnizată de către solicitant.
(3) Statele membre acceptă, în locul cerințelor alternative, orice omologare CE de tip pentru sisteme, componente sau unități tehnice separate.
(4) Cererea de omologare individuală este înaintată de către producător sau de către proprietarul vehiculului, sau de către o persoană care acționează în numele lor, cu condiția ca aceasta din urmă să fie stabilită pe teritoriul Comunității.
(5) Statele membre acordă o omologare individuală, dacă vehiculul corespunde descrierii anexate solicitării și dacă respectă cerințele tehnice aplicabile, și eliberează fără întârziere nejustificată un certificat de omologare individuală.
Formatul certificatului de omologare individuală este stabilit după modelul certificatului de omologare CE de tip stabilit la anexa VI și conține cel puțin informațiile necesare completării cererii de înmatriculare prevăzute în Directiva 1999/37/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind documentele de înmatriculare pentru vehicule (13). Certificatele de omologare individuală nu poartă titlul „Omologare CE a vehiculului.”
Un certificat de omologare individuală poartă numărul de identificare al vehiculului în cauză.
(6) Valabilitatea unei omologării individuale este limitată la teritoriul statului membru care a acordat omologarea.
În cazul în care un solicitant dorește să vândă, să înmatriculeze sau să pună în exploatare într-un alt stat membru un vehicul căruia i s-a acordat o omologare individuală, statul membru care a acordat omologarea îi furnizează solicitantului, la cerere, o declarație privind dispozițiile tehnice pe baza cărora vehiculul a fost omologat.
În ceea ce privește vehiculul căruia i-a fost acordată o omologare individuală de către un stat membru în conformitate cu dispozițiile prezentului articol, celelalte state membre permit vânzarea, înmatricularea sau punerea în exploatare a vehiculului, cu excepția cazului în care există motive întemeiate de a considera că dispozițiile tehnice pe baza cărora vehiculul a fost omologat nu sunt echivalente cu propriile lor dispoziții.
(7) La solicitarea producătorului sau a proprietarului vehiculului, statele membre acordă o omologare individuală vehiculelor care sunt conforme cu dispozițiile prezentei directive si cu actele de reglementare enumerate în anexa IV sau anexa XI, după caz.
Într-un astfel de caz, statele membre acceptă omologarea individuală și autorizează vânzarea, înmatricularea și punerea în exploatare a vehiculului.
(8) Dispozițiile prezentului articol pot fi aplicate vehiculelor care au primit omologarea de tip în conformitate cu prezenta directivă și care au fost modificate înainte de prima înmatriculare sau de punerea lor în exploatare.
Articolul 25
Dispoziții speciale
(1) Procedura stabilită la articolul 24 se poate aplica în cazul unui anumit vehicul, în timpul etapelor succesive ale fabricării sale, în conformitate cu o procedură de omologare de tip în mai multe etape.
(2) Procedura stabilită la articolul 24 nu poate înlocui o etapă intermediară în derularea normală a unei proceduri de omologare de tip în mai multe etape și nu se poate aplica pentru obținerea omologării etapei inițiale a unui vehicul.
CAPITOLUL XI
ÎNMATRICULAREA, VÂNZAREA ȘI PUNEREA ÎN EXPLOATARE
Articolul 26
Înmatricularea, vânzarea și punerea în exploatare a vehiculelor
(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolelor 29 și 30, statele membre înmatriculează și permit vânzarea sau punerea în exploatare a vehiculelor numai dacă acestea sunt însoțite de un certificat de conformitate valabil emis în conformitate cu articolul 18.
În cazul vehiculelor incomplete, statele membre permit vânzarea acestor vehicule, însă pot refuza înmatricularea lor permanentă și punerea în exploatare atât timp cât aceste vehicule rămân incomplete.
(2) Vehiculele pentru care s-a acordat o derogare de la cerința privind certificatul de conformitate pot fi înmatriculate, vândute sau puse în exploatare dacă respectă cerințele tehnice aplicabile ale prezentei directive.
(3) În ceea ce privește vehiculele produse în serii mici, numărul vehiculelor înmatriculate, vândute sau puse în exploatare în cursul unui singur an nu depășește numărul de unități menționate în partea A a anexei XII.
Articolul 27
Înmatricularea, vânzarea și punerea în exploatare a vehiculelor de sfârșit de serie
(1) Sub rezerva limitelor fixate în secțiunea B a anexei XII și doar pentru o perioadă limitată de timp, statele membre pot înmatricula vehiculele conforme unui tip de vehicul a cărui omologare CE de tip nu mai este valabilă și pot autoriza vânzarea și punerea în exploatare a acestora.
Primul paragraf se aplică numai acelor vehicule aflate pe teritoriul Comunității cărora li s-a acordat o omologare CE de tip valabilă în momentul fabricării, dar care nu au fost înmatriculate sau puse în exploatare înainte de expirarea valabilității omologării CE de tip.
(2) Opțiunea prevăzută la alineatul (1) este valabilă, în cazul vehiculelor complete, pentru o perioadă de 12 luni de la data expirării valabilității omologării CE de tip și, în cazul vehiculelor completate, pentru o perioadă de 18 luni de la data respectivă.
(3) Producătorul care dorește să beneficieze de prevederile alineatului (1) înaintează o cerere autorității competente din fiecare stat membru afectat de punerea în exploatare a vehiculului vizat. Cererea trebuie să specifice orice motive tehnice sau economice care împiedică vehiculele respective să fie conforme noilor cerințe tehnice.
Statele membre în cauză decid în termen de trei luni de la primirea unei astfel de cereri dacă permit înmatricularea vehiculelor pe teritoriul lor și în ce cantitate.
(4) Alineatele (1), (2) și (3) se aplică mutatis mutandis vehiculelor cărora le-a fost acordată o omologare de tip națională, dar care nu au fost înmatriculate sau puse în exploatare înainte de expirarea valabilității omologării vizate, în temeiul articolului 45, din cauza punerii în aplicare obligatorii a procedurii de omologare CE de tip.
(5) Statele membre aplică măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că numărul de vehicule ce trebuie înmatriculate sau puse în exploatare în cadrul procedurii stabilite de prezentul articol este controlat eficient.
Articolul 28
Vânzarea și punerea în exploatare a componentelor și a unităților tehnice separate
(1) Statele membre permit vânzarea și punerea în exploatare a componentelor sau unităților tehnice separate dacă și numai dacă acestea sunt conforme cerințelor actelor de reglementare aplicabile și sunt marcate corespunzător, în conformitate cu articolul 19.
(2) Alineatul (1) nu se aplică în cazul componentelor sau al unităților tehnice separate, special fabricate sau concepute pentru vehiculele noi care nu sunt reglementate de prezenta directivă.
(3) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre pot permite vânzarea și punerea în exploatare a componentelor sau a unităților tehnice separate care au fost exceptate de la aplicarea uneia sau a mai multor dispoziții ale unui act de reglementare în temeiul articolului 20 sau care sunt destinate instalării pe vehiculele care beneficiază de omologările acordate în conformitate cu articolele 22, 23 sau 24 privind componenta sau unitatea tehnică vizată.
(4) Prin derogare de la alineatul (1) și dacă nu se prevede altfel în vreun act de reglementare, statele membre pot permite vânzarea și punerea în exploatare a componentelor sau a unităților tehnice separate care sunt destinate instalării pe vehicule cărora, la data punerii în exploatare, nu li s-a solicitat, în temeiul prezentei directive sau al Directivei 70/156/CEE, să dețină omologarea CE de tip.
CAPITOLUL XII
CLAUZELE DE SALVGARDARE
Articolul 29
Vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate conforme prezentei directive
(1) Dacă un stat membru consideră că anumite vehicule, sisteme, componente sau unități tehnice separate noi prezintă un risc serios pentru siguranța rutieră sau dăunează semnificativ mediului înconjurător sau sănătății publice, deși sunt conforme cerințelor aplicabile sau sunt marcate corespunzător, statele membre pot refuza, pentru o perioadă de maximum șase luni, să înmatriculeze astfel de vehicule sau să permită vânzarea sau punerea în exploatare pe teritoriul lor a unor astfel de vehicule, componente sau unități tehnice separate.
În astfel de cazuri, statul membru în cauză informează de îndată producătorul, celelalte state membre și Comisia, specificând motivele care au condus la decizia sa și, în particular, dacă aceasta este rezultatul:
-
lacunelor din actele de reglementare relevante; sau
-
aplicării incorecte a cerințelor relevante.
(2) Comisia consultă părțile implicate în cel mai scurt timp posibil și, în special, autoritatea de omologare care a acordat omologarea de tip cu scopul de a pregăti decizia.
(3) În cazul în care măsurile menționate la alineatul (1) sunt atribuite unor lacune în actele de reglementare aplicabile, sunt luate măsurile corespunzătoare, după cum urmează:
-
în cazul în care sunt vizate directive sau regulamente individuale dintre cele enumerate în partea I din anexa IV, Comisia le modifică în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2);
-
în cazul în care sunt vizate regulamente CEE-ONU, Comisia propune proiectele de modificări necesare ale regulamentelor CEE-ONU în conformitate cu procedura aplicabilă în temeiul Acordului revizuit din 1958.
(4) În cazul în care măsurile menționate la alineatul (1) sunt atribuite aplicării incorecte a cerințelor relevante, Comisia adoptă măsurile corespunzătoare pentru a asigura respectarea acestor cerințe.
Articolul 30
Vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate neconforme cu tipul omologat
(1) Dacă statul membru care a acordat omologarea CE de tip constată că vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate noi însoțite de un certificat de conformitate sau purtând o marcă de omologare nu sunt conforme cu tipul care a fost omologat, acesta ia măsurile necesare, inclusiv, după caz, retragerea omologării de tip, pentru a se asigura că vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate produse, după caz, sunt aduse în conformitate cu tipul omologat. Autoritatea de omologare a statului membru notifică măsurile luate autorităților de omologare din celelalte state membre.
(2) În sensul alineatului (1), abaterile de la datele cuprinse în certificatul de omologare CE de tip sau în dosarul de omologare sunt considerate ca neconforme cu tipul omologat.
Nu trebuie considerat că un vehicul nu este conform cu tipul omologat atunci când sunt permise anumite toleranțe prin actele de reglementare relevante și când aceste toleranțe sunt respectate.
(3) Dacă un stat membru demonstrează că vehiculele, componentele sau unitățile tehnice separate noi însoțite de un certificat de conformitate sau purtând o marcă de omologare nu se conformează tipului omologat, acesta poate solicita statului membru care a acordat omologarea de tip să verifice dacă vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate în curs de fabricație se conformează în continuare tipului omologat. La primirea unei solicitări în acest sens, statul membru în cauză ia măsurile care se impun în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de șase luni de la data solicitării.
(4) Autoritatea de omologare cere statului membru care a acordat omologarea de tip sistemului, componentei, unității tehnice separate sau vehiculului incomplet să ia măsurile necesare pentru a se asigura că vehiculele în curs de fabricație sunt din nou conforme cu tipul omologat în cazurile următoare:
(a)
în raport cu o omologare CE de tip pentru vehicule, în cazul în care neconformitatea unui vehicul este atribuibilă exclusiv neconformității unui sistem, componente sau unități tehnice separate;
(b)
în raport cu o omologare de tip în mai multe etape, în cazul în care neconformitatea unui vehicul completat este atribuibilă exclusiv neconformității unui sistem, componente sau unități tehnice care face parte din vehiculul incomplet sau neconformității vehiculului incomplet.
La primirea unei solicitări în acest sens, statul membru în cauză ia măsurile care se impun, în cooperare cu statul membru solicitant, după caz, în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen șase luni de la data solicitării. În cazul în care se constată o lipsă de conformitate, autoritatea de omologare a statului membru care a acordat omologarea CE de tip sistemului, componentei sau unității tehnice separate sau omologarea vehiculului incomplet ia măsurile menționate la alineatul (1).
(5) Autoritățile de omologare se informează reciproc în termen de 20 de zile lucrătoare privind orice retragere a omologării CE de tip și motivele care au determinat-o.
(6) Dacă statul membru care a acordat omologarea CE de tip contestă neconformitatea care i-a fost notificată, statele membre în cauză depun eforturi pentru soluționarea diferendului. Comisia este informată și organizează, atunci când este necesar, consultări adecvate în vederea ajungerii la o înțelegere.
Articolul 31
Vânzarea și punerea în exploatare a pieselor sau a echipamentelor care pot prezenta un risc important pentru buna funcționare a sistemelor esențiale
(1) Statele membre permit vânzarea, oferirea spre vânzare sau punerea în exploatare a pieselor sau a echipamentelor care pot prezenta un risc important pentru buna funcționare a sistemelor care sunt esențiale pentru siguranța vehiculului sau pentru performanțele sale în materie de protecție a mediului, numai dacă aceste piese sau echipamente au fost autorizate de către o autoritate de omologare în conformitate cu alineatele (5)-(10).
(2) Piesele sau echipamentele care fac obiectul autorizării în conformitate cu alineatul (1) sunt incluse în lista stabilită în anexa XIII. Această decizie este precedată de o evaluare care stă la baza unui raport și încearcă să asigure un echilibru echitabil între următoarele elemente:
(a)
existența unui risc grav pentru securitatea sau performanțele în materie de protecție a mediului ale vehiculelor echipate cu piesele sau echipamentele în cauză; și
(b)
efectul asupra consumatorilor și producătorilor pe piața pieselor de schimb al impunerii, prin prezentul articol, a unei posibile cerințe de autorizare pentru piesele sau echipamentele în cauză.
(3) Alineatul (1) nu se aplică pieselor sau echipamentelor de origine care sunt acoperite de o omologare de tip de sistem privind un vehicul și pieselor sau echipamentelor care au fost omologate de tip în conformitate cu prevederile unuia dintre actele de reglementare enumerate la anexa IV, cu excepția cazului în care omologările privesc alte aspecte decât cele reglementate prin alineatul (1). Alineatul (1) nu se aplică pieselor sau echipamentelor produse în mod exclusiv ca parte componentă a vehiculelor de curse, care nu sunt destinate utilizării în circulația rutieră. În cazul în care piesele sau echipamentele incluse în anexa XIII au dublă utilizare, pentru curse și pentru circulația rutieră, acestea nu pot fi vândute sau oferite spre vânzare publicului larg pentru utilizarea lor în vehiculele folosite în circulația rutieră decât în cazul în care respectă cerințele prevăzute în prezentul articol.
Atunci când este cazul, Comisia adoptă prevederi care vizează identificarea pieselor sau a echipamentelor menționate în acest paragraf.
(4) După consultarea părților interesate, Comisia stabilește procedura și cerințele procesului de autorizare la care se face referire în alineatul (1) și adoptă prevederi pentru actualizarea ulterioară a listei stabilite în anexa XIII. Aceste cerințe includ dispoziții privind siguranța, protecția mediului și, dacă este cazul, normele de încercare. Ele se pot baza pe actele de reglementare enumerate în anexa IV, pot fi elaborate în conformitate cu tehnologiile pertinente în materie de siguranță, protecția mediului sau încercare sau, dacă aceasta reprezintă o modalitate adecvată de atingere a gradului de siguranță necesar sau a obiectivelor de mediu, pot consta într-o comparație a piesei sau a echipamentului cu performanțele în materie de mediu sau de siguranță ale vehiculului original sau ale oricăreia dintre piesele sale, după caz.
(5) În sensul alineatului (1), producătorul de piese sau echipamente prezintă autorității de omologare un raport de încercare redactat de un serviciu tehnic desemnat, care certifică faptul că piesele sau echipamentele pentru care este solicitată autorizația sunt conforme cu cerințele menționate la alineatul (4). Producătorul poate înainta doar o singură cerere pe tip și pe piesă unei singure autorități de omologare.
Cererea include detaliile privind producătorul pieselor sau al echipamentelor, tipul, numărul de identificare și numărul de piese sau de echipamente pentru care este solicitată autorizația, precum și numele producătorului vehiculului, tipul de vehicul și, după caz, anul de fabricație sau orice altă informație care permite identificarea vehiculului căruia îi sunt destinate piesele sau echipamentele respective.
Atunci când autoritatea de omologare constată, luând în considerare raportul de încercare și alte probe, că piesele sau echipamentele vizate sunt conforme cu cerințele menționate la alineatul (4), aceasta eliberează producătorului, fără întârziere nejustificată, un certificat. Acest certificat permite ca piesele sau echipamentele să fie vândute, oferite spre vânzare sau instalate pe vehiculele din interiorul Comunității sub rezerva dispoziției menționate la alineatul (9) al doilea paragraf.
(6) Fiecare piesă sau echipament, autorizate în conformitate cu prezentul articol, trebuie să fie marcate corespunzător.
Comisia stabilește cerințele de marcare și ambalare, precum și modelul și sistemul de numerotare al certificatului menționat la alineatul (5).
(7) Măsurile menționate la alineatele (2)-(6) sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2), deoarece acestea sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, inter alia, prin completarea ei.
(8) Producătorul informează fără întârziere autoritatea de omologare care a eliberat certificatul cu privire la orice schimbare care afectează condițiile în care a fost eliberat certificatul respectiv. Autoritatea de omologare decide dacă certificatul trebuie revizuit sau dacă trebuie eliberat un alt certificat și dacă sunt necesare noi încercări.
Responsabilitatea producătorului este să se asigure că piesele și echipamentele sunt produse și continuă să fie produse potrivit condițiilor în care a fost eliberat certificatul.
(9) Înainte de eliberarea unei autorizații, autoritatea de omologare se asigură de existența unor modalități și proceduri corespunzătoare de asigurare a unui control efectiv al conformității producției.
În cazul în care autoritatea de omologare consideră că nu mai sunt îndeplinite condițiile de eliberare a autorizației, aceasta îi solicită producătorului să ia măsurile necesare pentru a asigura că piesele sau echipamentele sunt din nou conforme. Dacă este necesar, autoritatea de omologare retrage autorizația.
(10) Orice dezacord dintre statele membre privitor la certificatele menționate la alineatul (5) este semnalat Comisiei. Aceasta din urmă ia măsurile necesare, inclusiv, dacă este necesar, retragerea autorizației, după consultarea statelor membre.
(11) Prezentul articol nu este aplicabil unei piese sau unui echipament înainte ca acestea să fie incluse în anexa XIII. Pentru fiecare element sau grup de elemente din anexa XIII este fixată o perioadă rezonabilă de tranziție, pentru a permite producătorului piesei sau al echipamentului să poată solicita și obține o autorizație. În același timp, se poate fixa o dată, după caz, până la care piesele și echipamentele concepute pentru vehiculele care au primit omologarea de tip înaintea datei respective sunt excluse din domeniul de aplicare a prezentului articol.
(12) Atât timp cât nu a fost luată o decizie privind includerea unei piese sau a unui echipament în lista menționată la alineatul (1), statele membre pot menține dispoziții de drept intern referitoare la piesele sau echipamentele care pot reprezenta un risc considerabil pentru buna funcționare a sistemelor esențiale pentru siguranța vehiculului sau a performanțelor sale în materie de protecție a mediului.
De îndată ce o astfel de decizie a fost luată în această privință, valabilitatea dispozițiilor de drept intern referitoare la piesele sau echipamentele în cauză încetează.
(13) De la 29 octombrie 2007, statele membre nu adoptă noi dispoziții privind piesele sau echipamentele care pot afecta buna funcționare a sistemelor esențiale pentru siguranța vehiculului sau pentru performanțele sale în materie de protecție a mediului.
Articolul 32
Rechemarea vehiculelor
(1) În cazul în care un producător care a primit o omologare CE de tip pentru un tip de vehicul este obligat, în scopul punerii în aplicare a dispozițiilor unui act de reglementare sau a Directivei 2001/95/CE, să recheme o serie de vehiculelor deja vândute, înmatriculate sau puse în exploatare, deoarece unul sau mai multe sisteme, componente sau unități tehnice separate instalate pe vehicul, fie că au fost aprobate corespunzător sau nu în conformitate cu prezenta directivă, prezintă un risc important pentru siguranța rutieră, sănătatea publică sau protecția mediului înconjurător, acesta informează imediat autoritatea de omologare care a acordat omologarea vehiculului.
(2) Producătorul propune autorității de omologare un ansamblu de soluții adecvate pentru a neutraliza riscul menționat la alineatul (1). Autoritatea de omologare comunică fără întârziere autorităților celorlalte state membre măsurile propuse.
Autoritățile competente se asigură că măsurile sunt puse în practică eficient pe propriul teritoriu.
(3) Dacă autoritățile competente consideră că măsurile sunt insuficiente sau că nu au fost puse în aplicare suficient de repede, acestea informează fără întârziere autoritatea de omologare care a acordat omologarea CE de tip pentru vehiculele vizate.
Autoritatea de omologare îl informează apoi pe producător. Dacă autoritatea de omologare care a acordat omologarea CE de tip nu este satisfăcută de măsurile luate de producător, va lua toate măsurile de protecție necesare, inclusiv retragerea omologării CE de tip a vehiculelor, în cazul în care producătorul nu propune și pune în practică măsuri corective eficiente. În cazul retragerii omologării CE de tip a vehiculelor, autoritatea de omologare în cauză informează asupra acestui fapt prin scrisoare recomandată sau mijloace electronice echivalente producătorul, autoritățile de omologare ale celorlalte state membre și Comisia, în termen de 20 de zile lucrătoare.
(4) Prezentul articol se aplică, de asemenea, pieselor care nu fac obiectul niciunei cerințe în temeiul vreunui act de reglementare.
Articolul 33
Notificarea deciziilor și a căilor de atac disponibile
Toate deciziile luate în temeiul dispozițiilor adoptate în scopul punerii în aplicare a prezentei directive, precum și toate deciziile privind refuzul acordării unei omologări CE de tip, retragerea acesteia sau refuzul înmatriculării, sau interdicția vânzării expun în detaliu motivele pe care se întemeiază.
Aceste decizii sunt transmise părții interesate, cu precizarea căilor de atac de care aceasta dispune în conformitate cu legislația în vigoare în statul membru respectiv, precum și a termenelor în care acestea pot fi exercitate.
CAPITOLUL XIII
REGLEMENTĂRILE INTERNAȚIONALE
Articolul 34
Regulamentele CEE-ONU necesare pentru omologarea CE de tip
(1) Regulamentele CEE-ONU la care a aderat Comunitatea și care sunt enumerate în partea I a anexei IV și în anexa XI fac parte din omologarea CE de tip a vehiculelor în aceleași condiții ca directivele sau regulamentele individuale. Acestea se aplică categoriilor de vehicule enumerate în coloanele corespondente din tabelul din partea I a anexei IV și în anexa XI.
(2) În cazul în care Comunitatea a decis să aplice în mod obligatoriu un regulament CEE-ONU în scopul omologării CE de tip a vehiculelor, în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Decizia 97/836/CE, anexele prezentei directive sunt modificate în mod corespunzător, în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2) din prezenta directivă. Actul de modificare a anexelor la prezenta directivă specifică, de asemenea, datele punerii în practică obligatorii a regulamentului CEE-ONU sau a modificărilor acestuia. Statele membre abrogă sau adaptează orice dispoziție legislativă națională care este incompatibilă cu regulamentul CEE-ONU în cauză.
În cazul în care un astfel de regulament CEE-ONU înlocuiește o directivă individuală sau un regulament individual existent, mențiunea relevantă din partea I a anexei IV și din anexa XI este înlocuită cu numărul regulamentului CEE-ONU, iar mențiunea corespondentă din partea II a anexei IV este eliminată în conformitate cu aceeași procedură.
(3) În cazurile menționate în al doilea paragraf al alineatului (2), directiva individuală sau regulamentul individual înlocuit cu regulamentul CEE-ONU se abrogă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
În cazul în care se abrogă o directivă individuală, statele membre abrogă orice dispoziție legislativă națională adoptată pentru transpunerea directivei respective.
(4) Se pot face trimiteri directe, în prezenta directivă ori în directive sau regulamente individuale, la standarde și reglementări internaționale, fără a le reproduce în cadrul juridic comunitar.
Articolul 35
Echivalența regulamentelor CEE-ONU cu directivele sau regulamentele
(1) Regulamentele CEE-ONU enumerate în anexa IV partea II sunt recunoscute ca fiind echivalente cu directivele sau regulamente individuale corespondente, în măsura în care au același domeniu de aplicare și același obiect.
Autoritățile de omologare ale statelor membre acceptă omologările acordate în conformitate cu reglementările CEE-ONU și, după caz, mărcile de omologare corespunzătoare, în locul omologărilor și mărcilor de omologare echivalente acordate în conformitate cu directiva individuală sau regulamentul individual echivalente.
(2) În cazul în care Comunitatea a decis să aplice, în sensul alineatului (1), un regulament CEE-ONU nou sau modificat, partea II a anexei IV se modifică în mod corespunzător. Aceste măsuri, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
Articolul 36
Echivalența cu alte reglementări
Hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, Consiliul poate recunoaște echivalența dintre condițiile sau dispozițiile privind omologarea CE de tip a sistemelor, a componentelor și a unităților tehnice separate stabilite în prezenta directivă și procedurile stabilite prin reglementări internaționale sau prin reglementări ale țărilor terțe, în cadrul acordurilor multilaterale sau bilaterale dintre Comunitate și țările terțe.
CAPITOLUL XIV
COMUNICAREA INFORMAȚIILOR TEHNICE
Articolul 37
Informațiile destinate utilizatorilor
(1) Producătorul nu poate comunica informații tehnice legate de datele prevăzute de prezenta directivă sau de actele de reglementare enumerate în anexa IV care să contravină datelor omologate de autoritatea de omologare.
(2) În cazul în care un act de reglementare conține astfel de dispoziții, producătorul pune la dispoziția utilizatorilor toate informațiile relevante, precum și instrucțiunile necesare care descriu orice condiții speciale sau restricții privind utilizarea vehiculului, a unei componente sau unități tehnice separate.
Aceste informații sunt comunicate în limbile oficiale ale Comunității. Acestea sunt furnizate, de comun acord cu autoritatea de omologare, sub forma unui document justificativ adecvat, precum manualul utilizatorului sau manualul de întreținere.
Articolul 38
Informații destinate producătorilor de componente sau de unități tehnice separate
(1) Producătorul vehiculului pune la dispoziția producătorilor de componente sau de unități tehnice separate toate datele, inclusiv, după caz, schițele care figurează în anexa sau apendicele la un act de reglementare și care sunt necesare pentru omologarea CE de tip a componentelor sau a unităților tehnice separate sau pentru obținerea unei autorizații în temeiul articolului 31.
Producătorul vehiculului poate impune un acord obligatoriu producătorilor de componente sau unități tehnice separate pentru a proteja confidențialitatea oricăror informații care nu fac parte din domeniul public, inclusiv cele legate de drepturile de proprietate intelectuală.
(2) Producătorul componentelor sau al unităților tehnice separate, în calitatea sa de deținător al unui certificat de omologare CE de tip care, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4), include restricții de utilizare, condiții speciale de montaj sau ambele, furnizează producătorului vehiculului toate informațiile detaliate relevante.
În cazul în care un act de reglementare conține astfel de prevederi, producătorul componentelor sau al unităților tehnice separate furnizează, odată cu componentele sau unitățile tehnice separate produse, instrucțiuni privind restricțiile de utilizare sau condițiile speciale de montare, sau ambele.
CAPITOLUL XV
MĂSURI DE PUNERE ÎN APLICARE ȘI MODIFICĂRI
Articolul 39
Măsuri de punere în aplicare și modificări la prezenta directivă și la directivele și regulamentele individuale
(1) Comisia adoptă măsurile necesare pentru aplicarea fiecărei directive individuale sau a fiecărui regulament individual, în conformitate cu normele prevăzute în fiecare directivă sau regulament vizat.
(2) Comisia adoptă modificări la anexa la prezenta directivă sau la dispozițiile directivelor sau ale regulamentelor individuale enumerate în partea I a anexei IV, cu scopul de a le adapta la evoluția cunoștințelor științifice și tehnice sau la nevoile specifice ale persoanelor cu handicap.
(3) Comisia adoptă modificări la prezenta directivă pentru a stabili cerințele tehnice pentru vehiculele în serii mici, vehiculele omologate în cadrul procedurii de omologare individuale și vehiculele cu destinații speciale.
(4) În cazul în care Comisia este informată asupra unor riscuri grave pentru utilizatorii rutieri sau pentru mediul înconjurător, care impun măsuri urgente, poate modifica dispozițiile directivelor sau ale regulamentelor individuale enumerate în partea I a anexei IV.
(5) Comisia adoptă modificările care sunt necesare în interesul unei bune administrații și, în special, cele impuse de asigurarea coerenței directivelor sau a regulamentelor individuale enumerate în partea I a anexei IV, fie între acestea, fie cu alte acte de drept comunitar.
(6) În cazul în care, în aplicarea Deciziei 97/836/CE, sunt adoptate noi regulamente CEE-ONU sau modificări la regulamentele CEE-ONU existente la care a aderat Comunitatea, Comisia modifică anexele la prezenta directivă în mod corespunzător.
(7) Fiecare directivă individuală nouă sau regulament individual nou introduce modificările necesare în anexele la prezenta directivă.
(8) Anexele la prezenta directivă pot fi modificate prin regulamente.
(9) Măsurile menționate în prezentul articol sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2), deoarece acestea sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive sau ale directivelor și ale regulamentelor individuale, inter alia, prin completarea acestora.
Articolul 40
Comitetul
(1) Comisia este asistată de un comitet denumit „Comitetul tehnic - autovehicule” (CTAV).
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
CAPITOLUL XVI
DESEMNAREA ȘI NOTIFICAREA SERVICIILOR TEHNICE
Articolul 41
Desemnarea serviciilor tehnice
(1) În cazul în care un stat membru desemnează un serviciu tehnic, acesta din urmă se conformează dispozițiilor prezentei directive.
(2) Serviciile tehnice efectuează propriile încercări sau supraveghează încercările necesare omologării sau inspecțiile specificate în prezenta directivă sau într-un act de reglementare enumerat la anexa IV, cu excepția cazului în sunt permise în mod expres proceduri alternative. Serviciile tehnice nu pot efectua încercări sau inspecții pentru care nu au fost desemnate în mod corespunzător.
(3) Serviciile tehnice fac parte dintr-una sau mai multe dintre următoarele categorii de activități, în funcție de domeniul lor de competență:
(a)
categoria A, serviciile tehnice care efectuează în cadrul propriilor lor unități încercările la care se face referire în prezenta directivă și în actele de reglementare enumerate la anexa IV;
(b)
categoria B, serviciile tehnice care supraveghează încercările la care se face referire în prezenta directivă și în actele de reglementare menționate în anexa IV și care au loc în cadrul unităților producătorului sau ale unei părți terțe;
(c)
categoria C, serviciile tehnice care evaluează și monitorizează cu regularitate procedurile producătorului de control al conformității producției;
(d)
categoria D, serviciile tehnice care supraveghează sau efectuează încercări sau inspecții în cadrul supravegherii conformității producției.
(4) Serviciile tehnice fac dovada faptului că posedă competențele necesare, cunoștințele tehnice specifice și experiența dovedită în domeniile specifice reglementate de prezenta directivă și de actele de reglementare enumerate în anexa IV.
De asemenea, serviciile tehnice se conformează acelor standarde menționate în apendicele 1 la anexa V care sunt relevante pentru activitățile pe care le efectuează. Cu toate acestea, această cerință nu se aplică ultimei etape a unei proceduri de omologare de tip în mai multe etape, astfel cum este menționată la articolul 25 alineatul (1).
(5) O autoritate de omologare poate acționa în calitate de serviciu tehnic pentru una sau mai multe dintre activitățile menționate la alineatul (3).
(6) Un producător sau o parte subcontractantă care acționează în numele acestuia poate fi desemnată drept serviciu tehnic pentru activitățile din categoria A în ceea ce privește actele de reglementare enumerate în anexa XV.
Comisia modifică lista acestor acte de reglementare, atunci când este cazul, în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
(7) Entitățile menționate la alineatele (5) și (6) se conformează dispozițiilor din prezentul articol.
(8) Serviciile tehnice diferite de cele desemnate în conformitate cu alineatul (6) și aparținând unei țări terțe pot fi notificate în înțelesul articolului 43 numai în cadrul unui acord bilateral între Comunitate și țara terță în cauză.
Articolul 42
Evaluarea competențelor serviciilor tehnice
(1) Competențele menționate la articolul 41 sunt demonstrate printr-un raport de evaluare redactat de o autoritate competentă. Acesta poate include un certificat de acreditare eliberat de un organism de acreditare.
(2) Evaluarea pe care se bazează raportul menționat la alineatul (1) este realizată în conformitate cu prevederile apendicelui 2 la anexa V.
Raportul de evaluare este revizuit după o perioadă de maximum 3 ani.
(3) Raportul de evaluare este comunicat Comisiei, la cerere.
(4) Autoritatea de omologare care acționează în calitate de serviciu tehnic își demonstrează conformitatea prin documente justificative.
Acestea includ o evaluare realizată de auditori independenți de activitatea supusă evaluării. Auditorii pot aparține aceleiași organizații, cu condiția de a fi administrați în mod autonom față de personalul implicat în activitatea evaluată.
(5) Producătorul sau partea subcontractantă care acționează în numele acestuia, desemnată ca serviciu tehnic, respectă dispozițiile relevante ale prezentului articol.
Articolul 43
Procedurile de notificare
(1) Comisia este notificată de statele membre cu privire la numele, adresa, inclusiv adresa electronică, persoanele responsabile și categoria de activități ale fiecărui serviciu tehnic desemnat. Statele membre informează Comisia cu privire la orice modificare ulterioară adusă acestora.
Actul de notificare menționează actele de reglementare relativ la care au fost desemnate serviciile tehnice.
(2) Un serviciu tehnic își poate exercita activitățile descrise la articolul 41 privind omologarea de tip numai dacă a fost notificat în prealabil Comisiei.
(3) Același serviciu tehnic poate fi desemnat și notificat de mai multe state membre, indiferent de categoria de activități pe care acesta le exercită.
(4) În cazul în care, în aplicarea unui act de reglementare, trebuie desemnată o organizație specifică sau un organism competent a cărui activitate nu este inclusă în activitățile menționate la articolul 41, notificarea se face în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.
(5) Comisia publică o listă și detaliile privind autoritățile de omologare și serviciile tehnice pe propria sa pagină de Internet.
CAPITOLUL XVII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 44
Dispoziții tranzitorii
(1) În așteptarea modificărilor necesare la prezenta directivă, cu scopul de a include vehiculele care nu sunt încă reglementate sau de a completa dispozițiile administrative și tehnice privind omologarea de tip a vehiculelor, altele decât cele din categoria M1, produse în serii mici, și de a stabili dispoziții administrative și tehnice armonizate privind procedura de omologare individuală, și în așteptarea expirării perioadelor tranzitorii prevăzute la articolul 45, statele membre continuă să acorde acestor vehicule omologări naționale, cu condiția ca aceste omologări să se bazeze pe cerințele tehnice armonizate prevăzute în prezenta directivă.
(2) La solicitarea producătorului sau, în cazul omologării individuale, a proprietarului vehiculului și pe baza prezentării informațiilor solicitate, statul membru vizat completează și eliberează certificatul de omologare de tip sau, după caz, certificatul de omologare individuală. Certificatul se eliberează solicitantului.
În ceea ce privește vehiculele de același tip, celelalte state membre acceptă o copie conformă cu originalul ca dovadă că încercările necesare au fost efectuate.
(3) În cazul în care un anumit vehicul care face obiectul unei omologări individuale trebuie înmatriculat într-un alt stat membru, acest stat membru poate solicita autorității de omologare care a acordat omologarea individuală orice informații suplimentare detaliate privind natura cerințelor tehnice îndeplinite de vehiculul în cauză.
(4) În așteptarea armonizării sistemelor de înmatriculare și de impozitare ale statelor membre pentru vehiculele reglementate de prezenta directivă, statele membre pot utiliza codurile naționale pentru a facilita înmatricularea și impozitarea pe teritoriul lor. În acest scop, statele membre pot subdiviza versiunile prezentate în anexa III partea II, cu condiția ca datele utilizate pentru această subdivizare să fie indicate expres în dosarul de omologare sau să poată fi deduse din acesta printr-un simplu calcul.
Articolul 45
Datele de aplicare pentru omologarea CE de tip
(1) În ceea ce privește omologarea CE de tip, statele membre acordă omologarea CE noilor tipuri de vehicule începând cu datele specificate în anexa XIX.
(2) La solicitarea producătorului, statele membre pot acorda o omologare CE noilor tipuri de vehicule începând cu 29 aprilie 2009.
(3) Până la datele menționate în a patra coloană a tabelului de la anexa XIX, articolul 26 alineatul (1) nu se aplică noilor vehicule pentru care a fost acordată o omologare națională înaintea datelor specificate în a treia coloană a tabelului sau vehiculelor pentru care nu a existat omologare.
(4) La cererea producătorului și până la datele specificate în tabelul din anexa XIX, coloana 3, rândurile 6 și 9, statele membre continuă să acorde omologări naționale de tip, ca o alternativă la omologarea CE de tip, pentru vehiculele din categoria M2 sau M3, cu condiția ca respectivele vehicule, sistemele lor, componentele și unitățile tehnice separate să fi fost omologate de tip în conformitate cu actele de reglementare enumerate în partea I din anexa IV la prezenta directivă.
(5) Prezenta directivă nu anulează nicio omologare CE de tip acordată vehiculelor din categoria M1 înainte de 29 aprilie 2009 și nici nu împiedică extinderea omologărilor respective.
(6) În ceea ce privește omologarea CE a noilor tipuri de sisteme, componente sau unități tehnice separate, statele membre aplică prezenta directivă de la 29 aprilie 2009.
Prezenta directivă nu anulează nicio omologare CE de tip acordată sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate înainte de 29 aprilie 2009 și nici nu împiedică extinderea omologărilor respective.
Articolul 46
Sancțiunile
Statele membre determină sancțiunile aplicabile pentru nerespectarea dispozițiilor prezentei directive, în special a restricțiilor cuprinse sau care rezultă din articolul 31, și a actelor de reglementare enumerate în partea I a anexei IV și iau toate măsurile necesare pentru punerea în practică a acestora. Sancțiunile stabilite trebuie să fie efective, proporționale și cu efect de descurajare. Comisiei îi sunt notificate de către statele membre aceste dispoziții până la 29 aprilie 2009, precum și orice modificări ulterioare aduse acestora, cât mai curând posibil.
Articolul 47
Evaluarea
(1) Cel târziu la 29 aprilie 2011, statele membre informează Comisia cu privire la punerea în aplicare a procedurilor de omologare de tip prevăzute de prezenta directivă și, în special, a procedurii de omologare în mai multe etape. După caz, Comisia propune modificările pe care le consideră necesare pentru a îmbunătăți procesul de omologare de tip.
(2) Pe baza informațiilor comunicate în temeiul alineatului (1), Comisia prezintă în fața Parlamentului European și a Consiliului stadiul aplicării prezentei directive până la 29 octombrie 2011. După caz, Comisia poate propune amânarea datelor de punere în aplicare menționate la articolul 45.
Articolul 48
Transpunerea
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 29 aprilie 2009. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte.
Statele membre pun în aplicare aceste acte începând cu 29 aprilie 2009.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Actele includ, de asemenea, o mențiune potrivit căreia trimiterile din cadrul actelor cu putere de lege și al actelor administrative în vigoare la directiva abrogată prin prezenta directivă trebuie interpretate ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre decid cum se fac astfel de trimiteri și cum este formulată mențiunea.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 49
Abrogarea
Directiva 70/156/CEE se abrogă de la 29 aprilie 2009, fără să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele pentru transpunerea în dispoziții de drept intern și aplicarea directivelor conținute în partea B a anexei XX.
Referirile la directiva abrogată se interpretează ca referiri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa XXI.
Articolul 50
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 51
Destinatarii
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 5 septembrie 2007.