32002L0049
L 189/12
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2002/49/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 25 iunie 2002
privind evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (4), având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere la 8 aprilie 2002,
întrucât:
(1)
Atingerea unui nivel înalt de protecție a sănătății și a mediului este parte a politicii comunitare, iar unul dintre obiectivele care trebuie urmărite este protecția împotriva zgomotului. În Cartea verde asupra strategiei viitoare privind zgomotul, Comisia a desemnat zgomotul ambiental ca fiind una din principalele probleme de mediu din Europa.
(2)
În Rezoluția sa din 10 iunie 1997 (5) privind Cartea verde a Comisiei, Parlamentul European și-a exprimat susținerea pentru această Carte verde, a solicitat instituirea unor măsuri și inițiative specifice printr-o directivă privind reducerea zgomotului ambiental și a constat lipsa unor date fiabile și comparabile despre situația diferitelor surse de zgomot.
(3)
În comunicarea Comisiei din 1 decembrie 1999 privind transportul aerian și mediul au fost definite un indicator de zgomot comun și o metodologie comună pentru determinarea și măsurarea zgomotului în zonele din jurul aeroporturilor. Această comunicare a fost luată în considerare de dispozițiile prezentei directive.
(4)
Legislația comunitară acoperă deja anumite categorii de emisii sonore provenite de la produse, de exemplu Directiva nr. 70/157/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind nivelul sonor admis și sistemul de evacuare al autovehiculelor (6), Directiva nr. 77/311/CEE a Consiliului din 29 martie 1977 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la nivelul sonor perceput de conducătorii de tractoare agricole sau forestiere pe roți (7), Directiva nr. 80/51/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1979 privind limitarea emisiilor sonore de la aeronavele subsonice (8) și directivele complementare ale acesteia, Directiva nr. 92/61/CEE a Consiliului din 30 iunie 1992 privind omologarea autovehiculelor cu două sau trei roți (9) și Directiva nr. 2000/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 mai 2000 privind armonizarea legislației statelor membre cu privire la zgomotul emis de echipamentele utilizate în exterior (10).
(5)
Prezenta directivă ar trebui să asigure, inter alia, o bază pentru dezvoltarea și completarea măsurilor comunitare existente privind zgomotul emis de sursele principale, în special vehiculele rutiere și feroviare și infrastructura acestora, aeronavele, echipamentele utilizate în exterior și cele industriale și mecanismele mobile, precum și pentru elaborarea unor măsuri suplimentare pe termen scurt, mediu și lung.
(6)
Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice anumitor categorii de zgomot, cum ar fi zgomotul produs în interiorul mijloacelor de transport și zgomotul produs de activitățile casnice.
(7)
În conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat, obiectivele tratatului de atingere a unui nivel înalt de protecție a mediului și a sănătății se pot îndeplini mai bine prin completarea acțiunii statelor membre cu o acțiune comunitară, care să ducă la o înțelegere comună a problemei zgomotului. De aceea, ar trebui culese, compilate și raportate date privind nivelurile de zgomot din mediul înconjurător, în conformitate cu criterii comparabile. Aceasta presupune utilizarea unor indicatori și a unor metode de evaluare armonizate, precum și a unor criterii pentru alinierea cartografierii zgomotului. Astfel de criterii și metode pot fi cel mai bine stabilite de către Comunitate.
(8)
Este necesar, de asemenea, să se stabilească metode comune de evaluare a „zgomotului ambiental” și o definiție a „valorilor limită”, din perspectiva unor indicatori armonizați pentru determinarea nivelurilor de zgomot. Cifrele concrete ale oricăror valori limită urmează să fie stabilite de statele membre, luând în considerare, inter alia, nevoia de a se aplica principiul prevenirii pentru a menține zone de liniște în aglomerații.
(9)
Indicatorii comuni de zgomot selectați sunt Lden, pentru evaluarea disconfortului, și Lnight, pentru evaluarea perturbării somnului. De asemenea, este util să se permită statelor membre să utilizeze indicatori suplimentari pentru a monitoriza sau a controla situațiile speciale de zgomot.
(10)
Cartografierea acustică strategică ar trebui să fie impusă în anumite zone de interes deoarece astfel se pot înregistra datele necesare pentru a oferi o reprezentare a nivelurilor de zgomot percepute în zona respectivă.
(11)
Planurile de acțiune ar trebui să se concentreze asupra priorităților din acele zone de interes și ar trebui să fie elaborate de autoritățile competente în urma consultării publicului.
(12)
Pentru a asigura o diseminare cât mai largă a informațiilor către public, ar trebui selectate cele mai adecvate canale de informații.
(13)
Culegerea de date și consolidarea rapoartelor adecvate elaborate în întreaga Comunitate sunt necesare ca bază pentru politica comunitară viitoare și pentru informarea ulterioară a publicului.
(14)
Comisia ar trebui să efectueze, în mod regulat, evaluări ale punerii în aplicare a prezentei directive.
(15)
Dispozițiile tehnice care reglementează metodele de evaluare ar trebui completate și adaptate, în cazul în care este necesar, la progresul științific și tehnic și la evoluția standardizării la nivel european.
(16)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia nr. 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea competențelor de punere în aplicare conferite Comisiei (11),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiective
(1) Scopul prezentei directive este de a stabili o abordare comună în vederea evitării, prevenirii sau reducerii, cu prioritate, a efectelor nocive, inclusiv a disconfortului, provocate de zgomotul ambiental. În acest scop, următoarele acțiuni se pun în aplicare în mod progresiv:
(a)
determinarea expunerii la zgomotul ambiental, prin cartografierea acustică cu ajutorul metodelor de evaluare comune statelor membre;
(b)
garantarea faptului că informațiile privind zgomotul ambiental și efectele acestuia sunt puse la dispoziția publicului;
(c)
adoptarea planurilor de acțiune de către statele membre, pe baza rezultatelor obținute prin cartografierea zgomotului, în vederea prevenirii și a reducerii zgomotului ambiental unde este necesar și, în special, acolo unde nivelurile de expunere pot provoca efecte nocive asupra sănătății umane, și în vederea menținerii calității zgomotului ambiental acolo unde această calitate este corespunzătoare.
(2) Scopul prezentei directive este, de asemenea, de a asigura o bază pentru dezvoltarea și completarea măsurilor comunitare existente privind zgomotul emis de sursele principale, în special vehiculele rutiere și feroviare și infrastructura acestora, aeronavele, echipamentele utilizate în exterior și cele industriale și mecanismele mobile. În acest scop, Comisia înaintează propunerile legislative corespunzătoare Parlamentului European și Consiliului, până la 18 iulie 2006. Propunerile iau în considerare rezultatele raportului prevăzut la articolul 10 alineatul (1).
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă se aplică zgomotului ambiental la care oamenii sunt expuși, în special în anumite zone cu construcții, în parcuri publice sau în alte zone de liniște din aglomerații, în zonele liniștite din spațiile deschise, în apropierea școlilor, a spitalelor și a altor clădiri sau zone sensibile la zgomot.
(2) Prezenta directivă nu se aplică zgomotului provocat de însăși persoana expusă, zgomotului din activitățile casnice, zgomotului provocat de vecini, zgomotului din locurile de muncă sau zgomotului din interiorul mijloacelor de transport sau provocat de activitățile militare desfășurate în zone militare.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentei directive:
(a)
„zgomot ambiental” înseamnă sunetul exterior nedorit sau dăunător, generat de activitățile umane, inclusiv zgomotul emis de mijloacele de transport, traficul rutier, feroviar, aerian și din amplasamentele unde se desfășoară activități industriale, cum sunt cele definite în anexa I la Directiva nr. 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (12);
(b)
„efecte dăunătoare” înseamnă efecte negative asupra sănătății umane;
(c)
„disconfort” înseamnă gradul de neplăcere provocat de zgomotul ambiental, determinat prin anchete de teren;
(d)
„indicator de zgomot” înseamnă o scală concretă pentru descrierea zgomotului ambiental, în relație directă cu efectele nedorite ale acestuia;
(e)
„evaluare” înseamnă orice metodă utilizată pentru calculul, prognozarea, estimarea sau măsurarea valorii unui indicator de zgomot ori a efectelor dăunătoare corelate;
(f)
„Lden” (indicator de zgomot pentru zi-seară-noapte) înseamnă indicatorul de zgomot asociat disconfortului general, definit în anexa I;
(g)
„Lday” (indicator de zgomot pentru zi) înseamnă indicatorul de zgomot asociat disconfortului din timpul zilei, definit în anexa I;
(h)
„Levening” (indicator de zgomot pentru seară) înseamnă indicatorul de zgomot asociat disconfortului din timpul serii, definit în anexa I;
(i)
„Lnight” (indicator de zgomot pentru noapte) înseamnă indicatorul de zgomot asociat disconfortului din timpul nopții, definit în anexa I;
(j)
„relația doză-efect” înseamnă relația dintre valoarea unui indicator de zgomot și un efect dăunător;
(k)
„aglomerare” înseamnă o parte a unui teritoriu, delimitată de statul membru, cu o populație mai mare de 100 000 de locuitori și cu o astfel de densitate a populației, încât statul membru o consideră a fi zonă urbană;
(l)
„zonă liniștită într-o aglomerare” înseamnă o zonă, delimitată de către autoritatea competentă, care nu este expusă unei valori a indicatorului Lden sau a unui alt indicator de zgomot relevant mai mare decât o anumită valoare stabilită de statul membru, indiferent de sursa de zgomot;
(m)
„zonă liniștită în spațiu deschis” înseamnă o zonă, delimitată de către autoritatea competentă, care nu este expusă la zgomotului provenit din trafic, industrie sau activități recreative;
(n)
„drum principal” înseamnă un drum regional, național sau internațional, desemnat de statul membru, cu un trafic mai mare de trei milioane de treceri ale vehiculelor anual;
(o)
„cale ferată principală” înseamnă o cale ferată, desemnată de statul membru, cu un trafic mai mare de 30 000 treceri ale trenurilor anual;
(p)
„aeroport principal” înseamnă un aeroport civil, desemnat de statul membru, în care se înregistrează peste 50 000 de mișcări pe an (o mișcare însemnând o decolare sau o aterizare), cu excepția celor executate exclusiv pentru antrenament cu aeronave ușoare;
(q)
„cartografierea acustică” înseamnă prezentarea, pentru o anumită zonă, a datelor privind situațiile existente sau prognozate referitoare la zgomot, în funcție de un indicator de zgomot, și care evidențiază depășirile valorilor limită în vigoare, numărul persoanelor afectate dintr-o anumită zonă ori numărul de locuințe expuse la anumite valori ale indicator de zgomot;
(r)
„hartă acustică strategică” înseamnă o hartă concepută pentru evaluarea globală a expunerii la zgomotul provenit din surse diferite într-o zonă dată sau pentru a stabili previziuni generale pentru zona respectivă;
(s)
„valoare limită” înseamnă o valoare a Lden sau Lnight și, dup caz, a Lday și Levening, stabilită de statele membre, la depășirea căreia autoritățile competente trebuie să ia în considerare sau să pună în aplicare măsuri menite să micșoreze această valoare; valorile limită pot varia în funcție de tipurile de zgomot (zgomot provocat de trafic rutier, feroviar sau aerian, zgomot industrial etc.), de zonele înconjurătoare și de sensibilitatea la zgomot a populației; valorile limită pot fi, de asemenea, diferite pentru situațiile existente și pentru situații noi (în care intervine o schimbare privind sursa de zgomot sau utilizarea ariilor învecinate);
(t)
„planurile de acțiune” înseamnă planurile destinate gestionării problemei zgomotului și efectelor acestuia, incluzând planuri de diminuare a zgomotului, după caz;
(u)
„planificare acustică” înseamnă controlarea zgomotului viitor prin măsuri planificate, cum ar fi amenajarea teritoriului, ingineria sistemelor de gestionare a traficului, planificarea circulației, reducerea prin măsuri de izolare acustică a zgomotului și controlul surselor de zgomot;
(v)
„public” înseamnă una sau mai multe persoane fizice sau juridice și, în conformitate cu legislația sau practicile interne, asociațiile, organizațiile sau grupurile de astfel de persoane.
Articolul 4
Punerea în aplicare și responsabilități
(1) Statele membre desemnează, la nivelurile corespunzătoare, autoritățile competente și organismele care răspund de punerea în aplicare a prezentei directive, inclusiv autoritățile care răspund de:
(a)
elaborarea și, unde este cazul, aprobarea hărților acustice și a planurilor de acțiune pentru aglomerări, drumuri principale, căi ferate principale și aeroporturi principale;
(b)
colectarea hărților acustice și a planurilor de acțiune.
(2) Statele membre pun la dispoziția Comisiei și a publicului informațiile prevăzute la alineatul (1), până la 18 iulie 2005.
Articolul 5
Indicatorii de zgomot și aplicarea acestora
(1) Statele membre aplică indicatorii de zgomot Lden și Lnight, prevăzuți în anexa I pentru elaborarea și revizuirea cartografierii acustice strategice în conformitate cu articolul 7.
Până când utilizarea metodelor comune de evaluare pentru determinarea Lden și Lnight devine obligatorie, statele membre pot utiliza, în acest scop, indicatorii naționali de zgomot existenți și datele conexe care trebuie convertite în indicatorii menționați anterior. Aceste date nu pot avea o vechime mai mare de trei ani.
(2) Statele membre pot utiliza indicatori de zgomot suplimentari pentru cazurile speciale cum sunt cele enumerate în anexa I alineatul (3).
(3) Pentru planificarea acustică și zonarea acustică, statele membre pot utiliza alți indicatori decât Lden și Lnight.
(4) Până la 18 iulie 2005, Comisiei îi sunt comunicate de cătres statele membre informații privind orice valori limită relevante în vigoare pe teritoriile lor sau aflate în curs de elaborare, exprimate prin Lden și Lnight, și, unde este cazul, prin Lday și Levening, pentru zgomotul produs de traficul rutier, traficul feroviar, aparatele de zbor din preajma aeroporturilor și pentru zgomotul produs în zonele cu activități industriale, împreună cu explicațiile legate de punerea în aplicare a valorilor limită.
Articolul 6
Metode de evaluare
(1) Valorile Lden și Lnight se determină cu ajutorul metodelor de evaluare definite în anexa II.
(2) Comisia stabilește metode comune de evaluare pentru determinarea Lden și Lnight, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 alineatul (2), prin revizuirea anexei II. Până la adoptarea acestor metode, statele membre pot utiliza metode de evaluare adaptate în conformitate cu anexa II și bazate pe metodele stabilite în propria lor legislație. În acest caz, statele membre trebuie să demonstreze că aceste metode duc la rezultate echivalente cu rezultatele obținute prin utilizarea metodelor prevăzute la alineatul (2) punctul 2 din anexa II.
(3) Efectele dăunătoare pot fi evaluate cu ajutorul relațiilor doză-efect menționate în anexa III.
Articolul 7
Cartografierea acustică strategică
(1) Statele membre asigură că, până la 30 iunie 2007, se elaborează hărți acustice strategice care să indice situația din anul calendaristic precedent și, unde este cazul, că acestea sunt aprobate de autoritățile competente, pentru aglomerările cu mai mult de 250 000 de locuitori și pentru toate drumurile principale cu un trafic mai mare de șase milioane de treceri ale vehiculelor anual, precum și pentru căile ferate principale cu un trafic mai mare de 60 000 de treceri ale trenurilor anual și pentru aeroporturile principale de pe teritoriile lor respective.
Până la 30 iunie 2005 și, după această dată, din cinci în cinci ani, statele membre informează Comisia cu privire la drumurile principale cu un trafic mai mare de șase milioane de treceri ale vehiculelor anual, la căile ferate principale cu un trafic mai mare de 60 000 de treceri ale trenurilor anual, la aeroporturile principale și la aglomerările cu peste 250 000 de locuitori de pe teritoriile lor respective.
(2) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura că, până la 30 iunie 2012, iar, după această dată, din cinci în cinci ani, se elaborează hărți acustice strategice care să indice situația din anul calendaristic precedent și că, unde este necesar, hărțile strategice de zgomot sunt aprobate de autoritățile competente pentru toate aglomerările și pentru toate drumurile și căile ferate principale de pe teritoriile lor respective.
Până la 31 decembrie 2008, statele membre informează Comisia cu privire la toate aglomerațiile și la toate drumurile și căile ferate principale de pe teritoriile lor respective.
(3) Hărțile acustice strategice îndeplinesc condițiile minime prevăzute în anexa IV.
(4) Statele membre învecinate cooperează la cartografierea acustică strategică în zonele din apropierea frontierelor.
(5) Hărțile acustice strategice sunt analizate și, în cazul în care este necesar, revizuite, cel puțin din cinci în cinci ani începând de la data elaborării lor.
Articolul 8
Planuri de acțiune
(1) Statele membre asigură că, până la 18 iulie 2008, autoritățile competente elaborează planuri de acțiune pentru a gestiona, pe teritoriile lor, problemele și efectele zgomotului, inclusiv prin reducerea zgomotului, în cazul în care este necesar, pentru:
(a)
zonele din apropierea drumurilor principale cu un trafic mai mare de șase milioane de treceri de vehicule anual, a căilor ferate principale cu un trafic mai mare de 60 000 de treceri de trenuri anual și a aeroporturilor principale;
(b)
aglomerările cu mai mult de 250 000 de locuitori. Scopul acestor planuri este, de asemenea, protejarea zonelor liniștite împotriva unei creșteri a nivelului de zgomot.
Autoritățile competente au libertatea de a stabili măsurile din cadrul planurilor, dar trebuie, în principal, să abordeze prioritățile care pot fi identificate prin depășirea oricărei valori limită relevante sau prin alte criterii alese de statele membre, iar aceste măsuri se aplică celor mai importante zone stabilite conform cartografierii acustice strategice.
(2) Statele membre asigură că, până la 18 iulie 2013, autoritățile competente elaborează planuri de acțiune pentru a aborda în special prioritățile care au fost identificate prin depășirea oricărei valori limită relevante sau prin alte criterii alese de statele membre pentru aglomerări și pentru drumurile principale, precum și pentru căile ferate principale de pe teritoriile lor.
(3) Statele membre informează Comisia cu privire la celelalte criterii relevante prevăzute la alineatele (1) și (2).
(4) Planurile de acțiune îndeplinesc condițiile minime din anexa V.
(5) Planurile de acțiune se analizează și se revizuiesc, în cazul în care este necesar, atunci când survine un eveniment important care afectează situația existentă a zgomotului și cel puțin din cinci în cinci ani după data aprobării acestor planuri de acțiune.
(6) Statele membre învecinate cooperează în privința planurilor de acțiune pentru regiunile de frontieră.
(7) Statele membre se asigură că publicul este consultat în legătură cu propunerile pentru planuri de acțiune, că i se oferă posibilitatea, în mod timpuriu și eficient, de a participa la pregătirea și analizarea planurilor de acțiune, că rezultatele participării publicului sunt luate în considerare și că publicul este informat cu privire la deciziile luate. Se stabilesc termene rezonabile prin care se acordă suficient timp pentru fiecare etapă de participare a publicului.
În cazul în care obligația de a pune în aplicare o procedură de participare a publicului decurge simultan din prezenta directivă și din oricare alt act legislativ comunitar, statele membre pot prevedea proceduri comune pentru a evita duplicarea.
Articolul 9
Informații pentru public
(1) Statele membre asigură că hărțile acustice strategice pe care le-au realizat și, după caz, pe care le-au adoptat, precum și planurile de acțiune pe care le-au elaborat sunt diseminate și puse la dispoziția publicului în conformitate cu legislația comunitară relevantă, în special în conformitate cu Directiva nr. 90/313/CEE a Consiliului din 7 iunie 1990 privind liberul acces la informații privind mediul (13) și în conformitate cu anexele IV și V la această directivă, inclusiv prin intermediul tehnologiilor informaționale disponibile.
(2) Aceste informații sunt clare, inteligibile și accesibile. Se include și un rezumat al celor mai importante aspecte.
Articolul 10
Culegerea și publicarea datelor de către statele membre și Comisie
(1) Până la 18 ianuarie 2004, Comisia înaintează un raport Parlamentului European și Consiliului care cuprinde o analiză a măsurilor comunitare existente privind sursele de zgomot ambiental.
(2) Statele membre se asigură că informațiile din hărțile acustice strategice și din rezumatele planurilor de acțiune prevăzute în anexa VI sunt trimise Comisiei în termen de șase luni de la datele prevăzute la articolul 7 și, respectiv, 8.
(3) Comisia creează o bază de date cu informațiile privind hărțile acustice strategice pentru a facilita elaborarea raportului prevăzute la articolul 11, precum și a altor lucrări tehnice și informative.
(4) Din cinci în cinci ani, Comisia publică un raport de sinteză a datelor obținute din hărțile acustice strategice și din planurile de acțiune. Primul raport se înaintează până la 18 iulie 2009.
Articolul 11
Revizuirea și raportarea
(1) Până la 18 iulie 2009, Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive.
(2) În raport se evaluează în special nevoia de acțiuni comunitare viitoare în ceea ce privește zgomotul ambiental și, după caz, se propun strategii de punere în aplicare a anumitor aspecte, cum ar fi:
(a)
obiective pe termen lung și pe termen mediu pentru reducerea numărului de persoane afectate de efectele dăunătoare ale zgomotului ambiental, luând în considerare, în special, diferențele dintre climate și culturi;
(b)
măsuri suplimentare pentru reducerea zgomotului ambiental emis de surse specifice, în special de echipamentele utilizate în exterior, de mijloacele și infrastructurile de transport și de anumite categorii de activități industriale, pe baza măsurilor puse deja în aplicare sau aflate în discuție în vederea adoptării;
(c)
protecția zonelor liniștite în spațiu deschis.
(3) Raportul cuprinde o analiză a calității acustice a mediului din Comunitate, pe baza datelor prevăzute la articolul 10, și ia în considerare progresul științific și tehnic, precum și orice alte informații relevante. Reducerea efectelor dăunătoare și eficiența costurilor reprezintă criteriile principale pentru selectarea strategiilor și a măsurilor propuse.
(4) Atunci când Comisia primește prima serie de hărți acustice strategice, aceasta reanalizează:
-
posibilitatea instituirii unei înălțimi de măsurare de 1,5 m în anexa I alineatul (1) pentru zonele cu case cu un singur etaj;
-
o limită mai joasă a numărului estimat de persoane expuse la diferite frecvențe ale Lden și Lnight din anexa VI.
(5) Raportul se reanalizează din cinci în cinci ani sau mai des, în cazul în care este necesar. Raportul conține o evaluare a modului de punere în aplicare a prezentei directive.
(6) După caz, raportul este însoțit de propuneri de modificare a prezentei directive.
Articolul 12
Adaptarea
Comisia adaptează anexa I punctul 3, anexa II și anexa III la prezenta directivă la progresul tehnic și științific, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 alineatul (2).
Articolul 13
Comitetul
(1) Comisia este sprijinită de comitetul instituit prin articolul 18 din Directiva 2001/14/CE.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din decizia menționată anterior.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
Articolul 14
Transpunerea
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive, până la 18 iulie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale.
Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 15
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 16
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2002.