31990R1907
L 173/5
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CEE) NR. 1907/90 AL CONSILIULUI
din 26 iunie 1990
privind unele standarde de comercializare a ouălor
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2771/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind organizarea comună a pieței ouălor (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 1235/89 (2), în special articolul 2 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 2771/75 prevede stabilirea unor standarde de comercializare care se pot referi în special la clasificarea în funcție de calitate și greutate, ambalare, depozitare, transport, prezentare și marcare a ouălor;
întrucât aceste standarde pot contribui la îmbunătățirea calității ouălor și, în consecință, pot facilita vânzarea lor; întrucât este, așadar, în interesul producătorilor, comercianților și consumatorilor ca standardele de comercializare să fie aplicate în ceea ce privește ouăle de pasăre destinate consumului uman;
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 2772/75 (3) a stabilit unele standarde de comercializare pentru ouă; întrucât aceste standarde necesită revizuire periodică pentru a oferi garanții sporite și informații mai precise consumatorului final, mai ales în lumina evoluției practicilor comerciale;
întrucât experiența în ceea ce privește standardele existente, precum și consultarea organizațiilor reprezentative atât ale comercianților, cât și ale consumatorilor au evidențiat nevoia adoptării altor modificări și a unor norme metodologice în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75 în vederea facilitării unor modificări ulterioare;
întrucât pentru stabilirea acestor standarde trebuie să se facă o distincție clară între ouăle destinate consumului uman și ouăle, în special ouăle sparte sau incubate, care nu sunt destinate consumului uman și care, în principiu, se folosesc în alte industrii decât cea alimentară; întrucât aceste norme impun, de asemenea, ca ouăle de alte tipuri să nu fie amestecate cu ouăle de pasăre;
întrucât standardele trebuie să fie aplicabile la toate ouăle de găină comercializate pe teritoriul Comunității; întrucât pare, totuși, să fie recomandabilă excluderea din sfera de aplicare a unor forme de vânzare de la producător la consumator atunci când este vorba despre cantități reduse; întrucât, de altfel, ouăle livrate de la locul de producție la un centru de ambalare sau la unele piețe de vânzare cu ridicata, precum și ouăle destinate folosirii în industria alimentară ar trebui exceptate de la clasificarea pe categorii și marcare;
întrucât ar trebui, deci, întocmită o listă a furnizorilor către întreprinderile abilitate să clasifice ouăle după calitate și greutate;
întrucât clasificarea ouălor ar trebui restrânsă numai la acele întreprinderi care sunt dotate corespunzător acestui scop;
întrucât cerințele de calitate pentru ouă trebuie să fie ușor de înțeles de către consumatori și trebuie să fie în acord cu eforturile de raționalizare făcute în toate etapele distribuției; întrucât, așadar, ar trebui stabilit un număr limitat, dar adecvat, de categorii de calitate și greutate;
întrucât consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a face distincția între ouăle din diferitele categorii de calitate și greutate; întrucât această cerință poate fi îndeplinită prin marcarea ouălor și a ambalajelor;
întrucât este necesar să se stabilească indicațiile care se pot folosi sau care trebuie folosite pe ambalaje; întrucât unele indicații opționale trebuie folosite sub rezerva normelor metodologice ce urmează a fi adoptate în conformitate cu procedura stabilită la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75;
întrucât marcajul „ouă proaspete” poate fi opțional, deoarece marcajul obligatoriu al celorlalte ouă permite diferențierea cu ușurință a acestora;
întrucât toți cei care comercializează „ouă proaspete” ar trebui să aibă permisiunea de a aplica și alte însemne pe aceste ouă, în scopuri publicitare;
întrucât este de dorit ca titularilor de activitate să le fie permis să aplice direct pe ouă unele indicații deja prevăzute în cazul ambalajelor mici; întrucât aceste indicații ar trebui utilizate sub rezerva condițiilor analoge celor prevăzute în cazul ambalajelor, precum și a unei supravegheri riguroase; întrucât în cazul ouălor destinate vânzării neambalate, data clasificării ar trebui să înlocuiască data ambalării;
întrucât orice alte marcaje ar putea influența cerințele comerciale din Comunitate;
întrucât definițiile stabilite de regulamentele comunitare anterioare privind ambalarea și modul de prezentare pentru vânzare a ouălor trebuie alcătuite în sens mai strict; întrucât a devenit esențială oferirea garanțiilor necesare pentru vânzarea cu amănuntul a ouălor fără ambalare specială;
întrucât experiența a demonstrat că actualele dispoziții, care permit aplicarea pe ouă sau pe ambalajul acestora numai a datei recomandate pentru vânzare pe lângă data obligatorie a ambalării, sunt prea inflexibile; întrucât este, deci, necesar să se prevadă posibilitatea folosirii altor date în anumite împrejurări; întrucât practica actuală arată că indicarea perioadei de ambalare poate fi eliminată;
întrucât ar trebui adoptate astfel de dispoziții comune care să asigure păstrarea calității ouălor și să faciliteze comerțul și supravegherea respectării standardelor;
întrucât pentru a lăsa deschisă opțiunea cumpărătorului și pentru a asigura faptul că acestuia i se oferă bunuri care respectă standardele de calitate și greutate, vânzătorii cu amănuntul trebuie să expună informațiile corespunzătoare fie pe bunurile oferite, fie alături de acestea;
întrucât este esențial, atât în interesul producătorului, cât și al consumatorului, ca ouăle importate din țările terțe să respecte standardele comunitare;
întrucât dispozițiile speciale în vigoare în unele țări terțe pot justifica derogări care în asemenea cazuri permit exportul în afara Comunității; întrucât pare indicată excluderea din domeniul de aplicare al standardelor comunitare a ouălor importate din țări terțe sau exportate în țări terțe în cantități reduse, de către consumator pentru uzul său personal;
întrucât este sarcina fiecărui stat membru să desemneze unul sau mai multe organisme de supraveghere; întrucât procedurile de supraveghere trebuie să fie uniforme;
întrucât revine, de asemenea, în sarcina fiecărui stat membru să stabilească penalizări pentru încălcări ale normelor;
întrucât dispozițiile din prezentul regulament nu aduc atingere nici unei dispoziții comunitare care ar putea fi adoptată în vederea armonizării dispozițiilor legislației sanitar-veterinare și alimentare menite să protejeze sănătatea umană și animală și să împiedice falsificarea și frauda;
întrucât, date fiind modificările de fond de mai sus și necesitatea altor modificări pur textuale la Regulamentul (CEE) nr. 2772/75, este recomandabilă, din rațiuni de claritate, reelaborarea legislației aplicabile în acest domeniu;
întrucât, așadar, Regulamentul (CEE) nr. 2772/25 poate fi abrogat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În sensul prezentului regulament:
1.
prin „ouă” se înțeleg ouă de pasăre în coajă, adecvate consumului uman direct sau folosite în industriile alimentare, cu excepția ouălor sparte, incubate și preparate;
2.
prin „ouă industriale” se înțeleg ouă de găină în coajă altele decât cele specificate la alineatul (1), inclusiv ouăle sparte și ouăle incubate, dar cu excepția ouălor preparate;
3.
prin „ouă de reproducție” se înțeleg ouăle destinate producției de pui conform normelor privind ouăle de reproducție;
4.
prin „ouă sparte” se înțeleg ouăle care prezintă spărturi ale cojii și membranelor, rezultând în expunerea conținutului;
5.
prin „ouă crăpate” se înțeleg ouăle cu coaja afectată, dar nespartă și cu membranele intacte;
6.
prin „ouă incubate” se înțeleg ouăle din momentul în care sunt introduse în incubator;
7.
prin „comercializare” se înțelege deținerea sau expunerea spre vânzare, oferirea spre vânzare, vânzarea, livrarea sau orice altă formă de comercializare;
8.
prin „colector” se înțelege orice persoană autorizată de către autoritățile competente să colecteze ouă de la un producător pentru livrare:
(a)
la un centru de ambalare;
(b)
pe o piață care vinde exclusiv angrosiștilor ale căror unități sunt aprobate ca centre de ambalare;
(c)
în industrie;
9.
prin „centru de ambalare” se înțelege o unitate abilitată de către autoritatea competentă să clasifice ouăle pe categorii în funcție de calitate și greutate;
10.
prin „lot” se înțeleg ouăle de la unul și același centru de ambalare, situate într-un singur loc, ambalate sau neambalate, cu una și aceeași dată de ambalare sau clasificare și făcând parte din aceleași categorii de calitate și greutate;
11.
prin „ambalaje mari” se înțeleg pachete, cutii deschise sau containere care conțin peste 36 de ouă;
12.
prin „ambalaje mici” se înțeleg pachete sau învelitori, dar nu cofraje neînvelite, care conțin 36 de ouă sau mai puțin;
13.
prin „vânzări neambalate” se înțelege oferta pentru vânzarea cu amănuntul a ouălor, altele decât cele în ambalaje mari sau mici.
Articolul 2
(1) Ouăle nu se comercializează în cadrul Comunității prin afacere sau comerț decât dacă îndeplinesc dispozițiile din prezentul regulament.
(2) Totuși, dispozițiile privind clasificarea și marcarea nu se aplică ouălor în următoarele situații:
(a)
dacă sunt transportate direct de la locul de producție la un centru de ambalare sau la o piață care vinde exclusiv angrosiștilor care au centre de ambalare aprobate conform articolului 5, sau, pentru prelucrare, la întreprinderile din industria alimentară aprobate în conformitate cu Directiva 89/437/CEE a Consiliului din 20 iunie 1989 privind problemele de igienă și sănătate care afectează producția și plasarea pe piață a produselor din ouă (4);
(b)
dacă sunt produse în Comunitate și livrate pentru transformare la întreprinderile din industria alimentară aprobate în conformitate cu Directiva 89/437/CEE.
(3) Prezentul regulament nu se aplică ouălor vândute de producător direct consumatorului pentru uz personal, la ferma acestuia, într-o piață publică locală, cu excepția piețelor de licitație, sau prin vânzare directă, cu condiția ca ouăle să provină din producția proprie și să nu fie ambalate în conformitate cu articolele 10, 11 și 12 și să nu se facă uz de nici una din clasificările după calitate sau greutate stabilite de prezentul regulament.
(4) Prezentul regulament nu afectează nici una din dispozițiile privind problemele veterinare și produsele alimentare stabilite pentru asigurarea respectării normelor de sănătate și igienă aplicabile produselor sau menite să protejeze sănătatea animală sau publică.
Articolul 3
Ouăle definite la articolul 1 alineatul (1) nu pot fi amestecate cu ouă de alte tipuri.
Articolul 4
(1) Fără a aduce atingere articolului 2, producătorii nu pot livra:
(a)
ouă altor persoane în afara colectorilor, centrelor de ambalare, piețelor în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (a) sau industriei;
(b)
ouă industriale, în afară de ouăle incubate, altor persoane în afara centrelor de ambalare sau a industriei, cu excepția industriei alimentare;
(c)
ouă incubate altor entități decât unitățile de transformare sau industria, cu excepția industriei alimentare.
(2) Ouăle sparte accidental în centrele de ambalare pot fi livrate doar industriei de prelucrare, cu excepția industriei alimentare.
Articolul 5
(1) În afara cazurilor menționate la articolul 8, doar centrele de ambalare pot clasifica ouăle în funcție de calitate și greutate.
(2) Centrele de ambalare vor păstra o evidență la zi a furnizorilor.
(3) În baza criteriilor care urmează a fi stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 20, autoritățile competente acordă autorizații pentru clasificarea ouălor și alocă un număr distinctiv oricărei unități sau producător ale căror incinte și dotări tehnice sunt adecvate clasificării ouălor în funcție de calitate și greutate, la cererea acesteia sau acestuia. Autorizațiile pot fi retrase dacă nu mai sunt îndeplinite condițiile cerute.
Articolul 6
(1) Ouăle se clasifică în funcție de calitate după cum urmează:
-
categoria A sau „ouă proaspete”;
-
categoria B sau „ouă calitatea a doua sau ouă conservate”;
-
categoria C sau „ouă de calitate scăzută destinate industriei alimentare”.
(2) Ouăle din categoria A se clasifică în funcție de greutate.
(3) Clasificarea în categoriile A și B se face ținând cont în mod special de criteriile stabilite la articolul 20 alineatul (2).
Articolul 7
Pe ouăle din categoria A se pot aplica unul sau mai multe din următoarele marcaje distinctive:
(a)
data ambalării, sau, în cazul vânzărilor neambalate, data clasificării;
(b)
una sau mai multe date care să-i ofere consumatorului informații suplimentare;
(c)
categoria de calitate;
(d)
categoria de greutate;
(e)
numărul centrului de ambalare;
(f)
numele sau denumirea de activitate a centrului de ambalare;
(g)
numele comercial sau marca fabricii;
(h)
o referire la tipul de producție;
(i)
o indicație asupra originii ouălor;
(j)
un cod care să identifice unitatea producătoare.
Indicațiile prevăzute la literele (f) și (g) se folosesc doar în conformitate cu condițiile relevante stabilite la articolul 10 alineatul (1) litera (a).
Indicațiile prevăzute la literele (b), (h) și (i) se folosesc doar în conformitate cu condițiile stabilite la articolul 10 alineatul (3).
Articolul 8
(1) Ouăle din categoriile B și C, cu excepția ouălor crăpate, trebuie să poarte un marcaj distinctiv care să specifice categoria de calitate. Acestea pot avea și una sau mai multe dintre indicațiile prevăzute la articolul 7.
(2) Ouăle din categoriile A și B care nu mai îndeplinesc caracteristicile acestor categorii se retrag din categoria respectivă și pot fi considerate de categoria B sau C în funcție de caracteristicile lor.
În acest caz, ele trebuie să poarte un marcaj distinctiv în conformitate cu alineatul (1). Pot fi păstrate orice alte marcaje folosite conform articolului 7 sau alineatului (1) din prezentul articol, cu excepția celor privind categoria de greutate, care se modifică dacă este cazul.
(3) Totuși, prin derogare de la alineatul (2), ouăle din categoriile A și B care nu mai îndeplinesc caracteristicile acestor categorii pot fi livrate direct către industria alimentară, fără marcajele specificate la alineatul (2), cu condiția ca ambalajele acestora să fie întotdeauna marcate în mod clar pentru a li se indica destinația.
Articolul 9
Ouăle nu trebuie să poarte alte marcaje în afara celor prevăzute de prezentul regulament.
Articolul 10
(1) Ambalajele mari, precum și ambalajele mici chiar când sunt introduse în ambalaje mari, trebuie să indice pe suprafața exterioară, cu caractere vizibile și lizibile, următoarele:
(a)
numele sau denumirea de activitate și adresa unității care a ambalat sau care a dispus ambalarea ouălor; numele, denumirea de activitate sau marca fabricii folosită de unitatea respectivă, care poate fi o marcă folosită în mod colectiv de mai multe întreprinderi, pot fi indicate numai dacă nu conțin formulări incompatibile cu prezentul regulament privind calitatea sau prospețimea ouălor, tipul de producție utilizat sau originea ouălor;
(b)
numărul distinctiv al centrului de ambalare;
(c)
categoriile de calitate și greutate. Ouăle din categoria A pot fi identificate fie prin cuvintele „categoria A”, fie prin litera „A”, singură sau în combinație cu cuvântul „proaspete”;
(d)
numărul de ouă ambalate;
(e)
data ambalării;
(f)
specificații privind refrigerarea sau metoda de conservare, sub formă necodificată, în legătură cu ouăle refrigerate sau conservate.
(2) Atât ambalajele mari cât și cele mici pot conține, totuși, următoarele informații suplimentare, fie pe suprafața interioară, fie pe cea exterioară:
(a)
prețul de vânzare;
(b)
codurile de administrare cu amănuntul și/sau codurile de control pe stoc;
(c)
una sau mai multe date menite să ofere consumatorului informații suplimentare;
(d)
specificații privind condițiile speciale de depozitare;
(e)
propoziții menite să promoveze vânzările, cu condiția ca acestea și modul în care sunt alcătuite să nu inducă în eroare cumpărătorul.
(3) Alte date și indicații privind tipul de producție și originea ouălor pot fi folosite numai în conformitate cu normele care urmează a fi stabilite prin procedura descrisă la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75. Aceste norme vizează în special termenii folosiți pentru indicațiile privind tipul de producție și criteriile privitoare la originea ouălor.
Totuși, dacă folosirea indicațiilor privind tipul de producție sau originea ouălor se dovedește dăunătoare pentru fluiditatea pieței comunitare, sau dacă apar dificultăți serioase în ceea ce privește controlul folosirii acestor indicații și eficiența acestuia, Comisia, hotărând conform aceleiași proceduri, poate suspenda folosirea indicațiilor menționate.
Fără a aduce atingere celor de mai sus, dacă ambalajele mari conțin ambalaje mici sau ouă marcate cu referire la tipul de producție sau la originea ouălor, aceste specificații trebuie să apară și pe ambalajele mari.
Articolul 11
(1) Ambalajele mari trebuie să fie prevăzute cu o bandă sau etichetă cu specificațiile menționate la articolul 10, care să nu fie refolosită după desfacerea ambalajelor și care să fie emisă de către sau sub supravegherea organismelor oficiale menționate la articolul 18. Aceste benzi sau etichete nu sunt, însă, necesare în cazul ambalajelor mari sub forma cutiilor sau containerelor deschise, cu condiția ca acestea din urmă să nu împiedice identificarea specificațiilor prevăzute la articolul 10, indicate pe ambalajele mici din interiorul lor.
(2) Prin derogare, în cazul livrării directe de la centrul de ambalare către comerțul cu amănuntul a ouălor destinate vânzării neambalate în cantități reduse, care vor fi definite în conformitate cu procedura stabilită la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75, se permite neambalarea acestor ouă în ambalaje mari.
Articolul 12
Cuvântul „extra” poate fi folosit pe ambalajele mici care conțin ouă din categoria A, prevăzute cu o bandă sau o etichetă. Acest cuvânt se tipărește pe bandă sau etichetă, iar aceasta se îndepărtează sau se distruge în a șaptea zi de la ambalare cel târziu.
Articolul 13
(1) Ouăle expuse pentru vânzare sau oferite spre vânzare în comerțul cu amănuntul se prezintă separat în conformitate cu categoria de calitate și greutate și, după caz, în funcție de utilizarea sau nu a refrigerării sau a unei metode de conservare. Categoriile de calitate și greutate și faptul că ouăle au fost refrigerate sau conservate, dacă este cazul, se indică astfel încât să fie vizibile pentru consumator în mod clar și fără echivoc.
(2) În cazul vânzării de ouă neambalate, se indică, de asemenea, numărul de identificare al centrului de ambalare care a clasificat ouăle pe categorii, sau, în cazul ouălor importate, țara terță de origine, precum și data clasificării.
(3) Totuși, ouăle din aceeași categorie de calitate, cu excepția ouălor din categoria A, marcate „extra” în conformitate cu articolul 12, pot fi expuse pentru vânzare sau oferite spre vânzare în ambalaje mici care pot avea o categorie de greutate diferită cu condiția specificării greutății totale nete și a cuvintelor „ouă de diferite mărimi”.
Articolul 14
Ambalajele nu pot purta alte indicații în afara celor prevăzute de prezentul regulament.
Articolul 15
Ouăle provenite din țări terțe pot fi importate pentru liberă circulație în cadrul Comunității numai dacă:
(a)
respectă dispozițiile de la articolele 3, 6-9, 12, 13 alineatul (2) și 14;
(b)
sunt puse în ambalaje, inclusiv ambalaje mici introduse în ambalaje mari care să ofere, în mod vizibil și lizibil, următoarele informații:
(aa)
țara de origine;
(bb)
numele unității de ambalare din țara terță;
(cc)
categoria de calitate și greutate;
(dd)
pentru ambalajele mari, greutatea în kilograme a ouălor ambalate și numărul acestora, iar pentru ambalajele mici, numărul ouălor;
(ee)
data ambalării;
(ff)
numele și adresa expeditorului în cazul ambalajelor mari.
Articolul 16
(1) Prezentul regulament se aplică și în cazul ouălor ambalate și destinate exportului în afara Comunității. Ouăle ambalate și destinate exportului care au fost impregnate nu se consideră a fi fost tratate pentru conservare.
(2) Prin derogare de la alineatul (1) și pentru a respecta normele impuse de unele țări importatoare, ouăle ambalate și destinate exportului:
(a)
pot fi aduse la stadiul corespunzător cerințelor care depășesc cerințele din prezentul regulament, în legătură cu calitatea, marcarea și etichetarea sau alte cerințe suplimentare;
(b)
pot purta pe ambalaj marcaje sau specificații de altă natură, cu condiția ca aceste marcaje și specificații să nu fie confundate cu cele stabilite de prezentul regulament.
(3) Ouăle ambalate și destinate exportului pot fi clasificate în alte categorii de greutate decât cele adoptate în conformitate cu articolul 20. În acest caz, se va indica pe ambalaje categoria de greutate necodificată.
Articolul 17
Prezentul regulament nu se aplică în cazul ouălor importate din țări terțe sau exportate în afara Comunității în cantități reduse de până la 60 de ouă, de către consumator pentru uzul personal.
Articolul 18
(1) Respectarea prezentului regulament este supravegheată de către organismele pe care fiecare stat membru le desemnează în acest scop. Lista acestor organisme se înaintează celorlalte state membre și Comisiei cel târziu în termen de o lună înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Orice modificare a acestei liste se comunică celorlalte state membre și Comisiei.
(2) Produsele vizate de prezentul regulament se verifică prin luarea de probe aleatorii în toate etapele comercializării ca și în timpul transportului. În ceea ce privește ouăle importate din țări terțe, aceste verificări de probe aleatorii au loc și la efectuarea controlului vamal.
Articolul 19
(1) Deciziile care decurg din nerespectarea prezentului regulament pot fi luate numai în legătură cu întregul lot verificat.
(2) Dacă se consideră că lotul verificat nu respectă prezentul regulament, organismul de supraveghere va interzice comercializarea sau importul acestuia dacă lotul respectiv provine dintr-o țară terță, dacă nu și până când se aduc dovezi că lotul a fost adus la forma corespunzătoare cerințelor prezentului regulament.
(3) Organismul care a efectuat controlul verifică dacă lotul a fost adus sau este pe cale să fie adus la forma corespunzătoare cerințelor prezentului regulament.
Articolul 20
(1) Se vor adopta normele metodologice de punere în aplicare a prezentului regulament în conformitate cu procedura stabilită la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75, în special în ceea ce privește:
-
frecvența colectării, livrării și manipulării ouălor;
-
criteriile de calitate și categoriile de greutate;
-
specificațiile indicațiilor de pe ouă și ambalaje.
(2) În scopul adoptării, conform procedurii menționate la alineatul (1), a parametrilor care se aplică fiecărei categorii de calitate, se ține cont în special de următoarele criterii:
-
aspectul cojii;
-
consistența albușului;
-
înălțimea spațiului de aer;
-
dimensiunea și fixarea gălbenușului;
-
lipsa petelor și a corpilor străini;
-
dezvoltarea celulei germen.
(3) Dacă este necesar, în conformitate cu procedura menționată la alineatul (1) din prezentul articol, se vor adopta norme privind limitele și/sau constrângerile obligatorii pentru menținerea calității ouălor, ținând cont de condițiile climaterice din diversele regiuni ale Comunității.
Articolul 21
Statele membre iau măsurile corespunzătoare pentru sancționarea încălcării prezentului regulament.
Articolul 22
(1) Statele membre și Comisia își vor comunica reciproc informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament.
(2) Se vor adopta măsurile menite să asigure aplicarea uniformă a prezentului regulament, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2771/75.
Articolul 23
(1) Regulamentul (CEE) nr. 2772/75 se abrogă.
(2) În toate instrumentele comunitare care fac referire la articolele Regulamentului (CEE) nr. 2772/75, referirile se vor citi în conformitate cu tabelul de corelare din anexă.
(3) Statele membre pot aplica în continuare standardele de comercializare a ouălor stabilite de Regulamentul (CEE) nr. 2772/75 în locul celor stabilite de prezentul regulament până la 1 iulie 1991.
Articolul 24
Prezentul regulament intră în vigoare la 1 octombrie 1990, cu excepția articolului 4 alineatul (2), care se aplică de la 1 ianuarie 1992.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 26 iunie 1990.