REGULAMENTUL (CE) NR. 1192/2008 AL COMISIEI
din 17 noiembrie 2008
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2) cuprinde în prezent dispoziții privind autorizațiile unice care implică administrațiile vamale din mai multe state membre exclusiv pentru regimurile vamale economice și cu destinație finală.
(2)
Având în vedere strategia de la Lisabona, care are ca scop transformarea UE în cea mai competitivă economie din lume, este esențial să se creeze un mediu modern și simplificat, care să ofere condiții pentru o veritabilă piață internă în care să crească competitivitatea comerțului și să se evite denaturarea concurenței între societăți din diferite state membre. Autorizațiile unice pentru proceduri simplificate și autorizația unică integrată permit operatorilor să centralizeze și să integreze funcțiile contabile, logistice și de distribuție, cu economii inerente la nivelul costurilor administrative și de tranzacționare și, în același timp, reprezintă o veritabilă simplificare. Prin urmare, este necesar să se extindă dispozițiile privind autorizația unică la utilizarea declarației simplificate și la procedura de vămuire la domiciliu.
(3)
În consecință, este necesar să se unifice definițiile existente pentru „autorizație unică” referitoare la regimurile vamale economice și cu destinație finală cu cele pentru declarația simplificată și pentru procedura de vămuire la domiciliu, deoarece, în practică, aceste proceduri pot fi combinate.
(4)
Regulamentul (CE) nr. 1875/2006 al Comisiei (3) de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/1993 stabilește minimul de date care trebuie declarate în cadrul procedurii declarației simplificate sau înregistrate în evidențe în cadrul procedurii de vămuire la domiciliu. În cazul autorizațiilor unice, minimul de date care trebuie declarate în conformitate cu procedura declarației simplificate ar trebui să fie toate datele care pot fi puse la dispoziția unui birou vamal dintr-un alt stat membru.
(5)
Deoarece certificatele AEO, în special cele pentru simplificări vamale, vor fi deseori combinate cu autorizații unice, este necesar să se alinieze cât mai mult posibil normele privind acordarea, suspendarea și revocarea ambelor tipuri de autorizații, inclusiv dispozițiile privind evidențele care permit controlul adecvat al procedurii.
(6)
Transportatorii, transportatorii de mărfuri și agenții vamali, titulari ai unui certificat AEO, au acces mai ușor la simplificări vamale, inclusiv în ceea ce privește utilizarea declarației simplificate și a procedurii de vămuire la domiciliu. Prin urmare, este necesar să se prevadă faptul că reprezentanților li se poate acorda o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, cu condiția ca aceștia să îndeplinească anumite condiții și criterii.
(7)
Este necesar să se îmbunătățească procedura de depunere a cererilor și de autorizare pentru autorizațiile unice prin reducerea perioadei necesare schimbului de informații și prin elaborarea de norme comune în vederea evitării întârzierilor în acordarea acestor autorizații. Aceste norme trebuie să permită autorităților vamale supravegherea și monitorizarea operațiunilor efectuate în baza autorizațiilor unice, fără a lua măsuri administrative disproporționate în comparație cu necesitățile economice.
(8)
Condițiile și criteriile pentru acordarea autorizațiilor naționale și a autorizațiilor unice pentru declarația simplificată și pentru procedura de vămuire la domiciliu trebuie să fie identice în scopul armonizării în cadrul pieței unice.
(9)
Este necesar să se stabilească norme comune pentru modificarea, suspendarea și revocarea autorizațiilor pentru declarația simplificată și pentru procedura de vămuire la domiciliu, pentru a se asigura o practică comună pe întregul teritoriu vamal al Comunității.
(10)
Pentru a atinge obiectivul de îmbunătățire a procedurilor de depunere a cererilor și de autorizare, este necesar să se introducă un sistem electronic de comunicare și de baze de date pentru autorizațiile unice, destinat procesului de informare și comunicare între autoritățile vamale și pentru informarea Comisiei și a operatorilor economici. Acest sistem ar trebui să fie o extensie a sistemului de informare și comunicare stabilit pentru procedura de acordare a certificatelor AEO.
(11)
După o perioadă de tranziție, utilizarea declarației simplificate și a procedurii de vămuire la domiciliu trebuie permisă numai operatorilor economici care depun declarații vamale sau notificări electronice, conform cerințelor pentru un mediu simplu și electronic.
(12)
Trebuie clarificat faptul că o declarație vamală poate, cu aprobarea autorității sau a autorităților vamale implicate în acordarea autorizațiilor, să fie depusă la un birou vamal diferit de cel la care mărfurile sunt prezentate, vor fi prezentate sau puse la dispoziție pentru control.
(13)
În ceea ce privește formalitățile de tranzit, este necesar, până la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1875/2006, ca atunci când aceste formalități sunt îndeplinite utilizând tehnici electronice de prelucrare a datelor să se prevadă acceptarea declarației sumare pe baza mesajului „aviz anticipat de sosire”.
(14)
În conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 837/2005 al Consiliului (4), care prevede obligativitatea depunerii declarațiilor de tranzit prin folosirea procedeelor informatice începând de la 1 iulie 2005, toți operatorii economici trebuie să își depună declarațiile de tranzit în sistemul de tranzit vamal informatizat. De altfel, trebuie să se permită călătorilor să depună declarații de tranzit scrise la autoritățile vamale, care trebuie să se asigure că are loc schimbul de date de tranzit între autoritățile vamale prin intermediul tehnologiilor informației și al rețelelor informatice.
(15)
Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun (5) au fost modificate în funcție de obligativitatea depunerii declarațiilor de tranzit comun, în procedură normală, utilizând tehnici electronice de prelucrare a datelor, iar dispozițiile paralele ale legislației comunitare trebuie adaptate în consecință.
(16)
În aceste condiții, dispozițiile de aplicare a regimului de tranzit comunitar care se bazează pe depunerea declarațiilor de tranzit întocmite în scris, inclusiv acele dispoziții care privesc documentele referitoare la declarație, trebuie adaptate obligativității de a depune declarațiile de tranzit comunitar în procedură normală utilizând tehnici electronice de prelucrare a datelor.
(17)
Cu excepția călătorilor, utilizarea declarațiilor întocmite în scris și a documentelor conexe trebuie să se limiteze la procedura de rezervă care permite operatorilor să efectueze operațiunile de tranzit atunci când nu funcționează fie sistemul de tranzit vamal informatizat, fie sistemul informatizat al expeditorului agreat sau al principalului obligat sau atunci când nu funcționează rețeaua dintre aceștia din urmă și autoritățile vamale.
(18)
Este necesar să se folosească procedee informatice pentru operațiunile TIR care au loc pe teritoriul vamal al Comunității pentru a garanta un schimb de date eficient și același nivel de control vamal ca cel aplicat în cadrul regimului de tranzit comunitar/comun.
(19)
Operațiunile TIR de pe teritoriul vamal al Comunității trebuie integrate în sistemul electronic introdus prin Regulamentul (CE) nr. 1875/2006, care prevede depunerea prin mijloace electronice a declarațiilor prealabile sosirii și ieșirii mărfurilor.
(20)
Utilizarea datelor electronice ar trebui să elimine nevoia de a returna partea corespunzătoare din voletul nr. 2 al carnetului TIR pe teritoriul vamal al Comunității ori de câte ori se utilizează sistemul informatizat, reducându-se, în consecință, numărul procedurilor de cercetare inutile. De asemenea, astfel se va îmbunătăți eficiența și siguranța operațiunilor TIR, deoarece sistemul informatizat accelerează supravegherea acestora, ceea ce va oferi avantaje tangibile atât autorităților vamale, cât și operatorilor economici.
(21)
Este necesar să se prevadă pentru titularul carnetului TIR obligația de a prezenta datele din carnetul TIR la biroul vamal de plecare sau de intrare utilizând un procedeu informatic. Cu toate acestea, eventualele consecințe juridice apărute în urma diferențelor dintre datele electronice din carnetul TIR prezentate și carnetul TIR propriu-zis trebuie să se întemeieze pe datele din carnetul TIR, conform Convenției TIR. Formalitățile care implică alte părți decât autoritățile vamale comunitare trebuie să fie îndeplinite în continuare pe baza carnetului TIR, inclusiv utilizarea carnetului TIR ca dovadă a unei garanții internaționale.
(22)
Dispensele de la obligația de a prezenta datele din carnetul TIR printr-un procedeu informatic trebuie acordate numai în cazuri excepționale, și anume atunci când nu funcționează sistemul informatizat de tranzit al autorităților vamale sau aplicația pentru prezentarea declarației sau atunci când nu funcționează rețeaua dintre aceste două sisteme.
(23)
Din motive de claritate, la articolul 453 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 trebuie să se facă trimitere la norma care permite determinarea statutului comunitar al mărfurilor transportate sub regimul TIR.
(24)
Elementele de informare care trebuie introduse în sistemul informatizat pentru datele electronice din carnetul TIR trebuie incluse în regulile și codurile pentru declarațiile electronice de tranzit prevăzute în anexele 37a și 37c.
(25)
Pentru a simplifica și a accelera publicarea oricăror modificări ale listei birourilor de coordonare desemnate de statele membre pentru orice acțiune privind încălcările sau neregulile legate de carnetele ATA, este necesar ca această publicare să se facă pe Internet prin intermediul site-ului oficial al Uniunii Europene.
(26)
Revizuirea periodică a listei mărfurilor care prezintă riscuri de fraudă crescute pe parcursul unei operațiuni de tranzit, prevăzute de anexa 44c la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, efectuată în temeiul articolului 340a din regulamentul menționat pe baza informațiilor culese de la statele membre, a demonstrat că anumite mărfuri care apar pe listă nu mai sunt considerate ca prezentând riscuri de fraudă crescute. Prin urmare, este necesar ca lista din anexa 44c să fie adaptată în consecință.
(27)
Anexa 67 la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 stabilește un formular comun de cerere și de autorizare pentru regimurile vamale economice și cu destinație finală. Acest formular trebuie utilizat în cazul în care sunt implicate una sau mai multe administrații vamale. Este necesar să se extindă utilizarea anexei 67 la cazurile în care se solicită autorizarea folosirii declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu, atât la nivel național, cât și în cazul în care sunt implicate mai multe administrații vamale.
(28)
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 ar trebui, prin urmare, modificat în consecință.
(29)
Întrucât modificările prevăzute de Decizia 1/2008 a Comitetului mixt CE-AELS privind tranzitul comun din 16 iunie 2008 de modificare a Convenției din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun se aplică de la 1 iulie 2008 și 1 iulie 2009, dispozițiile corespunzătoare prevăzute de prezentul regulament ar trebui să se aplice începând cu aceeași dată.
(30)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 1, se adaugă următoarele puncte 13, 14 și 15:
„13.
Autorizație unică: O autorizație care implică administrațiile vamale din mai multe state membre pentru una dintre următoarele proceduri:
-
procedura declarației simplificate, prevăzută la articolul 76 alineatul (1) din cod; sau
-
procedura de vămuire la domiciliu, prevăzută la articolul 76 alineatul (1) din cod; sau
-
regimurile vamale economice, prevăzută la articolul 84 alineatul (1) litera (b) din cod; sau
-
destinația finală, în temeiul articolului 21 alineatul (1) din cod.
14.
Autorizație integrată: o autorizație de utilizare a mai multor proceduri menționate la punctul 13; aceasta poate lua forma unei autorizații unice integrate, în cazul în care sunt implicate mai multe administrații vamale.
15.
Autoritate vamală de autorizare: autoritatea care acordă o autorizație.”
2.
La articolul 183, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Declarația sumară pentru mărfurile care au circulat, anterior prezentării lor în vamă, sub un regim de tranzit pentru care formalitățile sunt îndeplinite utilizând tehnici electronice de prelucrare a datelor este constituită din declarația de tranzit transmisă biroului de destinație prin intermediul mesajului «aviz anticipat de sosire».
Atunci când se aplică articolul 353 alineatul (2), declarația sumară este constituită din exemplarul documentului de tranzit sau al documentului de însoțire a tranzitului destinat biroului de destinație.”
3.
La articolul 199, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) Fără a se aduce atingere eventualei aplicări a dispozițiilor penale, depunerea la biroul vamal a unei declarații semnate de către declarant sau de către reprezentantul acestuia sau a unei declarații de tranzit depuse prin intermediul tehnicilor electronice de prelucrare a datelor angajează răspunderea declarantului sau a reprezentantului acestuia în conformitate cu dispozițiile în vigoare cu privire la:
-
corectitudinea informațiilor înscrise în declarație;
-
autenticitatea documentelor prezentate; și
-
respectarea tuturor obligațiilor care decurg din plasarea respectivelor mărfuri sub regimul avut în vedere.
(2) În cazul în care declarantul utilizează sisteme informatice pentru întocmirea declarațiilor vamale, inclusiv în cazul declarațiilor de tranzit întocmite în conformitate cu articolul 353 alineatul (2) litera (b), autoritățile vamale pot prevedea ca semnătura olografă să poată fi înlocuită cu o altă tehnică de identificare bazată, eventual, pe utilizarea de coduri. Această facilitate se acordă numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile tehnice și administrative stabilite de autoritățile vamale.
Autoritățile vamale pot prevedea, de asemenea, ca declarațiile întocmite cu ajutorul sistemelor informatizate vamale, inclusiv declarațiile de tranzit întocmite în conformitate cu articolul 353 alineatul (2) litera (b), să poată fi autentificate direct prin aceste sisteme, în locul aplicării manuale sau mecanice a ștampilei biroului vamal și a semnăturii funcționarului competent.”
4.
La articolul 201 se adaugă următorul alineat (3):
„(3) Autoritățile vamale pot permite depunerea declarației vamale la un alt birou vamal decât cel la care mărfurile sunt prezentate sau vor fi prezentate sau puse la dispoziție pentru control, dacă este îndeplinită una dintre următoarele condiții:
(a)
birourile vamale menționate în fraza introductivă se află în același stat membru;
(b)
mărfurile vor fi supuse unei proceduri vamale de către titularul unei autorizații unice pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu.”
5.
La articolul 202 se adaugă următorul alineat (3):
„(3) Depunerea declarației de tranzit comunitar și prezentarea mărfurilor se fac la biroul de plecare în zilele și între orele stabilite de autoritățile vamale.
Biroul de plecare poate, la cererea și pe cheltuiala principalului obligat, să autorizeze prezentarea mărfurilor în alt loc.”
6.
Articolul 203 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 203
(1) Data acceptării declarației se înscrie pe declarație.
(2) Declarația de tranzit comunitar este acceptată și înregistrată de către biroul de plecare în zilele și între orele stabilite de autoritățile vamale.”
7.
La articolul 205 alineatul (3), a cincea și a șasea liniuță se înlocuiesc cu următorul text:
„-
posibilitatea ca persoanele interesate să folosească listele de încărcătură în scopul îndeplinirii formalităților de tranzit comunitar pentru transporturile alcătuite din mai multe tipuri de mărfuri, în cazul în care se aplică articolul 353 alineatul (2) și articolul 441;
-
tipărirea cu ajutorul sistemelor publice sau private de prelucrare a datelor, în condițiile stabilite de statele membre, dacă este cazul chiar și pe hârtie obișnuită, de declarații de export, de import și de tranzit, în cazul în care se aplică articolul 353 alineatul (2), precum și de documente care să ateste statutul comunitar al mărfurilor care nu circulă sub regimul de tranzit comunitar intern.”
8.
La articolul 208, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazul în care regimul de tranzit comunitar sau regimul de tranzit comun este precedat sau urmat de un alt regim vamal, se poate prezenta un subset care să conțină numărul necesar de exemplare pentru îndeplinirea formalităților aferente regimului de tranzit, în cazul în care se aplică articolul 353 alineatul (2), precum și regimului vamal precedent sau ulterior.”
9.
La articolul 215 alineatul (1), al doilea și al treilea paragraf se înlocuiesc cu următorul text:
„Hârtia este de culoare albă pentru toate exemplarele. Cu toate acestea, în cazul exemplarelor utilizate pentru tranzitul comunitar în conformitate cu articolul 353 alineatul (2), casetele 1 (prima și cea de-a treia subdiviziune), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (prima subdiviziune din partea stângă), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 și 56 au fond verde.
Formularele se tipăresc în verde.”
10.
La articolul 219, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Mărfurile care fac obiectul declarației de tranzit sunt prezentate împreună cu documentul de transport.
Autoritățile vamale ale biroului de plecare pot renunța la prezentarea acestui document la data îndeplinirii formalităților vamale, cu condiția ca acesta să fie păstrat la dispoziția lor.
Cu toate acestea, documentul de transport trebuie prezentat la cererea autorităților vamale sau a oricărei alte autorități competente, în timpul transportului.”
11.
La articolul 247 se adaugă următorul alineat (5):
„(5) Pentru aplicarea regimului de tranzit comunitar, biroul de plecare menționează rezultatele verificării în declarația de tranzit, introducând datele corespunzătoare.”
12.
La articolul 249 se adaugă următorul alineat (3):
„(3) Pentru aplicarea regimului de tranzit comunitar și în cazul în care rezultatele verificării declarației permit acest lucru, biroul de plecare acordă liberul de vamă pentru mărfuri și menționează data acordării liberului de vamă în sistemul informatizat.”
13.
În partea I titlul IX capitolul 1 se introduce următorul titlu înainte de articolul 253:
„Secțiunea 1
Dispoziții generale ”.
14.
La articolul 253, se adaugă următoarele alineate (4)-(8):
„(4) Orice persoană poate solicita acordarea unei autorizații pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu pentru uz în nume propriu sau în calitate de reprezentant, cu condiția existenței unor evidențe și a unor proceduri adecvate care să permită autorității vamale de autorizare să identifice persoanele reprezentate și să efectueze controale vamale adecvate.
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 64 din cod, o astfel de cerere poate, de asemenea, avea ca obiect o autorizație integrată.
(5) Utilizarea declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu este condiționată de furnizarea unei garanții pentru taxele la import și pentru alte taxe.
(6) Titularul autorizației se conformează condițiilor și criteriilor stabilite în acest capitol, precum și obligațiilor care decurg din autorizație, fără a aduce atingere obligațiilor declarantului, precum și normelor care reglementează apariția unei datorii vamale.
(7) Titularul autorizației informează autoritatea vamală de autorizare în legătură cu orice factor care apare după acordarea autorizației și care poate influența menținerea sau conținutul acesteia.
(8) Autoritatea vamală de autorizare efectuează o reevaluare a unei autorizații pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu:
(a)
în cazul unor modificări importante ale legislației comunitare aplicabile;
(b)
în cazul unor indicii temeinice cu privire la faptul că titularul autorizației nu mai îndeplinește condițiile aplicabile.
În cazul unei autorizații pentru utilizarea declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu eliberate unui solicitant stabilit de mai puțin de trei ani, în primul an de la eliberare va avea loc o monitorizare atentă.”
15.
La articolul 253a se adaugă următorul alineat:
„Utilizarea declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu este condiționată de depunerea de declarații vamale și notificări în format electronic.”
16.
În partea I titlul IX capitolul 1 se introduce următoarea secțiune 2 după articolul 253a:
„Secțiunea 2
Acordarea, suspendarea și revocarea autorizațiilor pentru utilizarea declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu
Articolul 253b
(1) Cererile de autorizare pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu se efectuează utilizându-se modelul de formular care figurează în anexa 67 sau formatul electronic corespunzător.
(2) În cazul în care autoritatea vamală de autorizare stabilește faptul că cererea nu conține toate elementele solicitate, în termen de 30 de zile calendaristice de la primirea cererii aceasta cere solicitantului să furnizeze informațiile corespunzătoare, menționând motivele acestei solicitări.
(3) Cererea nu este acceptată, în cazul în care:
(a)
nu respectă dispozițiile de la alineatul (1);
(b)
nu a fost depusă la autoritățile vamale competente;
(c)
solicitantul a fost condamnat pentru o faptă penală gravă legată de activitatea sa economică;
(d)
solicitantul se află în procedură de faliment la momentul depunerii cererii.
(4) Înainte de acordarea unei autorizații pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, autoritățile vamale verifică evidențele solicitantului, în cazul în care nu pot fi utilizate rezultatele unei verificări anterioare.
Articolul 253c
(1) Autorizația pentru procedura declarației simplificate se acordă numai dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile stabilite la articolul 14h, cu excepția alineatului (1) litera (c), la articolul 14i literele (d), (e) și (g), precum și la articolul 14j.
Autorizația pentru procedura de vămuire la domiciliu se acordă numai dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile stabilite la articolul 14h, cu excepția alineatului (1) litera (c), la articolul 14i și la articolul 14j.
Pentru acordarea autorizațiilor menționate la primul și al doilea paragraf, autoritățile vamale aplică dispozițiile articolului 14a alineatul (2) și utilizează formularul de autorizare care figurează în anexa 67.
(2) În cazul în care solicitantul deține un certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), condițiile și criteriile menționate la alineatul (1) din prezentul articol se consideră îndeplinite.
Articolul 253d
(1) O autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu se suspendă de către autoritatea vamală de autorizare în următoarele cazuri:
(a)
în cazul în care a fost identificată neîndeplinirea condițiilor și a criteriilor menționate la articolul 253c alineatul (1);
(b)
în cazul în care autoritățile vamale au suficiente motive să considere că titularul autorizației sau o altă persoană menționată la articolul 14h alineatul (1) literele (a), (b) sau (d) a comis o faptă care declanșează urmărirea penală și are legătură cu o încălcare a normelor vamale.
Cu toate acestea, în cazul menționat la primul paragraf litera (b) din prezentul articol, autoritatea vamală de autorizare poate hotărî să nu suspende o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, dacă consideră că respectiva încălcare are o importanță neglijabilă în raport cu numărul sau anvergura operațiunilor vamale și nu suscită îndoieli cu privire la buna credință a titularului autorizației.
Înainte de a lua o decizie, autoritatea vamală de autorizare îi comunică titularului autorizației concluziile sale. Titularul autorizației are dreptul de a-și regulariza situația și/sau de a-și exprima punctul de vedere în termen de 30 de zile calendaristice de la data comunicării.
(2) În cazul în care titularul autorizației nu regularizează situația menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (a) în termenul de 30 de zile calendaristice, autoritatea vamală de autorizare îi notifică suspendarea, pe o perioadă de 30 de zile calendaristice, a autorizației pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, pentru a-i permite acestuia să ia măsurile necesare în vederea regularizării situației.
(3) În cazurile menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (b), autoritatea vamală de autorizare suspendă autorizația până la încheierea procedurilor judiciare. Autoritatea vamală informează în acest sens titularul autorizației.
(4) În cazul în care titularul autorizației nu a fost în măsură să regularizeze situația în termen de 30 de zile calendaristice, dar poate dovedi faptul că pot fi îndeplinite condițiile dacă se prelungește perioada de suspendare, autoritatea vamală de autorizare suspendă autorizația pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu pe o perioadă suplimentară de 30 de zile calendaristice.
(5) Suspendarea unei autorizații nu afectează nicio procedură vamală începută înainte de data suspendării și încă neîncheiată.
Articolul 253e
(1) În cazul în care autoritatea vamală de autorizare consideră că titularul autorizației a luat măsurile necesare pentru a se conforma condițiilor și criteriilor care trebuie îndeplinite pentru a beneficia de o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, autoritatea vamală de autorizare retrage suspendarea și informează titularul autorizației. Suspendarea poate fi retrasă înainte de expirarea perioadei stabilite la articolul 253d alineatul (2) sau (4).
(2) În cazul în care titularul autorizației nu ia măsurile necesare în cursul perioadei de suspendare stabilite la articolul 253d alineatul (2) sau (4), se aplică articolul 253g.
Articolul 253f
(1) În cazul în care titularul unei autorizații se află temporar în imposibilitatea de a îndeplini oricare dintre condițiile și criteriile stabilite pentru o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, acesta poate solicita suspendarea autorizației. Într-un astfel de caz, titularul autorizației notifică autoritatea vamală de autorizare, specificând data la care va fi în măsură să îndeplinească din nou condițiile și criteriile. Acesta notifică, de asemenea, autoritatea vamală de autorizare cu privire la eventualele măsuri prevăzute și la calendarul de aplicare a acestora.
(2) În cazul în care titularul autorizației nu regularizează situația în cursul perioadei stabilite în notificare, autoritatea vamală de autorizare poate acorda o prelungire rezonabilă dacă titularul autorizației a acționat cu bună credință.
Articolul 253g
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 9 din cod și ale articolului 4 din prezentul regulament, o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu este revocată de către autoritatea vamală de autorizare în următoarele cazuri:
(a)
atunci când titularul autorizației nu regularizează situația menționată la articolul 253d alineatul (2) și la articolul 253f alineatul (1);
(b)
atunci când au fost comise încălcări grave sau repetate ale normelor vamale de către titularul autorizației sau de către alte persoane menționate la articolul 14h alineatul (1) litera (a), (b) sau (d) și nu mai există drept de recurs;
(c)
la cererea titularului autorizației.
Cu toate acestea, în cazul menționat la primul paragraf litera (b), autoritatea vamală de autorizare poate hotărî să nu revoce autorizația pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, dacă consideră că respectivele încălcări au o importanță neglijabilă în raport cu numărul sau anvergura operațiunilor vamale și nu suscită îndoieli cu privire la buna credință a titularului autorizației.”
17.
În partea I titlul IX, se introduce următorul capitol 1A:
„CAPITOLUL 1A
Autorizația unică pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu
Secțiunea 1
Procedura de depunere a cererilor
Articolul 253h
(1) Cererea de acordare a unei autorizații unice pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu se depune la una dintre autoritățile vamale menționate la articolul 14d alineatele (1) și (2).
Cu toate acestea, în cazul în care autorizația pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu este solicitată în contextul sau ca urmare a unei cereri de acordare a unei autorizații unice pentru destinația finală sau pentru un regim vamal economic, se aplică articolul 292 alineatele (5) și (6) sau articolele 500 și 501.
(2) În cazul în care o parte a evidențelor și a documentației pertinente este păstrată într-un alt stat membru decât cel în care se depune cererea, solicitantul completează în mod corespunzător casetele 5a, 5b și 7 din formularul de cerere al cărui model figurează în anexa 67.
(3) Solicitantul stabilește un punct de contact central ușor accesibil sau numește o persoană de contact din cadrul administrației sale din statul membru în care se depune cererea pentru ca autoritățile vamale să poată dispune de toate informațiile necesare pentru a stabili respectarea cerințelor pentru acordarea autorizației unice.
(4) În măsura posibilului, solicitantul transmite datele necesare autorităților vamale prin mijloace electronice.
(5) Până în momentul introducerii unui sistem electronic de schimb de date între statele membre implicate, necesar pentru procedura vamală în cauză, autoritatea vamală de autorizare poate respinge cererile întocmite în temeiul alineatului (1), în cazul în care autorizația unică ar crea o sarcină administrativă disproporționată.
Articolul 253i
(1) Statele membre transmit Comisiei o listă a autorităților vamale menționate la articolul 253h alineatul (1) cărora trebuie să li se adreseze cererile și orice modificări aduse acesteia. Comisia publică aceste informații pe Internet. Aceste autorități au statutul de autorități vamale de autorizare în ceea ce privește autorizațiile unice pentru declarația simplificată și pentru procedura de vămuire la domiciliu.
(2) Statele membre numesc un birou central responsabil de schimbul de informații între statele membre și între statele membre și Comisie și informează Comisia în legătură cu acest birou.
Secțiunea 2
Procedura de eliberare
Articolul 253j
(1) În cazul în care se solicită eliberarea unei autorizații unice pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu, autoritatea vamală de autorizare pune la dispoziția celorlalte autorități vamale interesate următoarele informații:
(a)
cererea;
(b)
proiectul de autorizație;
(c)
toate informațiile necesare pentru acordarea autorizației.
Aceste informații sunt puse la dispoziție prin sistemul de comunicare menționat la articolul 253m, imediat ce acesta va fi disponibil.
(2) Informațiile menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c) sunt puse la dispoziție de către autoritatea vamală de autorizare în următoarele termene:
(a)
30 de zile calendaristice, în cazul în care solicitantului i-a fost deja acordată o autorizație pentru declarația simplificată sau pentru procedura de vămuire la domiciliu sau un certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c);
(b)
90 de zile calendaristice în toate celelalte cazuri.
În cazul în care autoritatea vamală de autorizare nu este în măsură să respecte aceste termene, aceasta le poate prelungi cu 30 de zile calendaristice. În astfel de cazuri, autoritatea vamală de autorizare comunică solicitantului, înainte de expirarea acestor termene, motivele prelungirii.
Termenul începe de la data la care autoritatea vamală de autorizare primește toate informațiile necesare menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c). Autoritatea vamală de autorizare informează solicitantul cu privire la acceptarea cererii acestuia și la data de la care începe termenul respectiv.
(3) Până la 31 decembrie 2009, perioadele maxime de 30 sau 90 de zile calendaristice stabilite la alineatul (2) primul paragraf se înlocuiesc cu perioade de 90, respectiv 210 zile calendaristice.
Articolul 253k
(1) Autoritatea vamală de autorizare a statului membru în care a fost depusă cererea și autoritățile vamale ale celorlalte state membre implicate în eliberarea autorizației unice solicitate cooperează pentru stabilirea cerințelor operaționale și de raportare, inclusiv a unui plan de verificare pentru supravegherea procedurii vamale utilizate în cadrul autorizației unice. Cu toate acestea, datele care trebuie transmise în scopul derulării procedurii (procedurilor) vamale între autoritățile vamale în cauză se limitează la cele stabilite în anexa 30A.
(2) Autoritățile vamale din celelalte state membre vizate de autorizația unică solicitată notifică orice obiecții autorității vamale de autorizare în termen de 30 de zile calendaristice de la data la care a fost primit proiectul de autorizație. În cazul în care este necesară o perioadă suplimentară pentru această notificare, autoritatea vamală de autorizare este informată cât de repede posibil și, în orice caz, înainte de expirarea acestui termen. Această perioadă suplimentară poate fi prelungită cu maximum 30 de zile calendaristice. Atunci când este acordată o prelungire a termenului, autoritatea vamală de autorizare comunică acest lucru solicitantului.
În cazul în care au fost notificate obiecții, iar autoritățile vamale nu au ajuns la un acord până la expirarea termenului stabilit, se resping acele puncte din cerere asupra cărora s-au formulat obiecții.
În cazul în care autoritatea vamală consultată nu răspunde în termenul (termenele) stabilit(e) la primul paragraf, autoritatea vamală de autorizare poate presupune că nu există nicio obiecție privind eliberarea unei astfel de autorizații, în timp ce răspunderea incumbă autorității vamale consultate.
(3) Înainte de respingerea parțială sau totală a unei cereri, autoritatea vamală de autorizare comunică solicitantului motivele pe care intenționează să își întemeieze decizia, acesta având posibilitatea să își exprime punctul de vedere în termen de 30 de zile calendaristice de la data la care a fost făcută comunicarea.
Articolul 253l
(1) În cazul în care solicitantul unei autorizații unice este titularul unui certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autorizația se acordă dacă a avut loc schimbul necesar de informații între:
(a)
solicitant și autoritatea vamală de autorizare;
(b)
autoritatea vamală de autorizare și celelalte autorități vamale vizate de autorizația unică solicitată.
În cazul în care solicitantul nu deține un certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autorizația se acordă doar dacă autoritatea vamală de autorizare consideră că solicitantul va fi în măsură să îndeplinească condițiile și criteriile de autorizare stabilite sau menționate la articolele 253, 253a și 253c și dacă a avut loc schimbul necesar de informații menționat la primul paragraf al prezentului alineat.
(2) După primirea acordului sau în lipsa unor obiecții motivate din partea celorlalte autorități vamale vizate, autoritatea vamală de autorizare eliberează autorizația în conformitate cu formularul de autorizare care figurează în anexa 67, în termen de 30 de zile calendaristice de la expirarea termenelor stabilite la articolul 253k alineatul (2) sau (3).
Autoritatea vamală de autorizare pune autorizația la dispoziția autorităților vamale din statele membre participante, prin intermediul sistemului de informare și comunicare menționat la articolul 253m, imediat ce acesta va fi disponibil.
(3) Autorizațiile unice pentru declarația simplificată și pentru procedura de vămuire la domiciliu sunt recunoscute în toate statele membre menționate în caseta 10 și/sau 11 din autorizație, după caz.
Secțiunea 3
Schimbul de informații
Articolul 253m
(1) Pentru procesul de informare și comunicare între autoritățile vamale și pentru informarea Comisiei și a operatorilor economici se utilizează, imediat ce va fi disponibil, un sistem electronic de informare și comunicare stabilit de Comisie și de autoritățile vamale, de comun acord. Informațiile furnizate operatorilor economici se limitează la datele neconfidențiale definite la titlul II punctul 16 din notele explicative la formularul de cerere privind procedurile simplificate care figurează în anexa 67.
(2) Prin intermediul sistemului menționat la alineatul (1), Comisia și autoritățile vamale schimbă, stochează și au acces la următoarele informații:
(a)
datele din cereri;
(b)
informațiile necesare pentru procesul de eliberare a autorizațiilor;
(c)
autorizațiile unice eliberate pentru procedurile menționate la articolul 1 alineatele (13) și (14) și, după caz, la informațiile despre modificarea, suspendarea și revocarea acestora;
(d)
rezultatele unei eventuale reevaluări efectuate în conformitate cu articolul 253 alineatul (8).
(3) Cu acordul prealabil al titularului autorizației, Comisia și statele membre pot face publice, pe Internet, lista autorizațiilor unice și datele neconfidențiale definite la titlul II punctul 16 din notele explicative la formularul de cerere privind procedurile simplificate care figurează în anexa 67. Această listă se actualizează.”
18.
La articolul 260 alineatul (1), cuvântul „declarantul” se înlocuiește cu „solicitantul”.
19.
Articolul 261 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 261
(1) Autorizația de utilizare a procedurii declarației simplificate se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 253, 253a și 253c.
(2) În cazul în care solicitantul deține un certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritatea vamală de autorizare acordă autorizația dacă a avut loc schimbul necesar de informații între solicitant și autoritatea vamală de autorizare. Toate condițiile și criteriile menționate la alineatul (1) al prezentului articol se consideră îndeplinite.”
20.
Articolul 264 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 264
(1) Autorizația de utilizare a procedurii de vămuire la domiciliu se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 253, 253a și 253c.
(2) În cazul în care solicitantul deține un certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritatea vamală de autorizare acordă autorizația dacă a avut loc schimbul necesar de informații între solicitant și autoritatea vamală de autorizare. Toate condițiile și criteriile menționate la alineatul (1) din prezentul articol se consideră îndeplinite.”
21.
Articolul 265 se elimină.
22.
La articolul 269, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de utilizare a procedurii declarației simplificate se acordă solicitantului în conformitate cu condițiile, criteriile și modalitățile stabilite la articolele 253, 253a, 253c și 270.”
23.
Articolul 270 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (2), (3) și (4) se elimină;
(b)
alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) În cazul în care solicitantul deține un certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritatea vamală de autorizare acordă autorizația dacă a avut loc schimbul necesar de informații între solicitant și autoritatea vamală de autorizare. Toate condițiile și criteriile menționate la alineatul (1) din acest articol se consideră îndeplinite.”
24.
La articolul 282, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de folosire a procedurii declarației simplificate se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 261 și 262, aplicate mutatis mutandis.”
25.
Articolul 288 se elimină.
26.
La articolul 291 alineatul (2), litera (a) se elimină.
27.
La articolul 340b se adaugă următoarele puncte:
„6. «document de însoțire a tranzitului»: înseamnă documentul imprimat cu ajutorul sistemului informatizat pentru a însoți mărfurile și bazat pe datele din declarația de tranzit;
7. «procedură de rezervă»: înseamnă procedura bazată pe utilizarea documentelor pe suport de hârtie, stabilită pentru a permite depunerea și verificarea declarației de tranzit, precum și monitorizarea operațiunii de tranzit atunci când nu poate fi aplicată procedura normală pe cale electronică.”
28.
La articolul 340c, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Se plasează sub regim de tranzit comunitar intern mărfurile comunitare care sunt expediate:
(a)
dintr-o parte a teritoriului vamal al Comunității în care se aplică dispozițiile Directivei 2006/112/CE către o parte a teritoriului vamal al Comunității în care nu se aplică dispozițiile menționate anterior; sau
(b)
dintr-o parte a teritoriului vamal al Comunității în care nu se aplică dispozițiile Directivei 2006/112/CE către o parte a teritoriului vamal al Comunității în care se aplică dispozițiile menționate anterior; sau
(c)
dintr-o parte a teritoriului vamal al Comunității în care nu se aplică dispozițiile Directivei 2006/112/CE către altă parte a teritoriului vamal al Comunității în care nu se aplică dispozițiile menționate anterior.”
29.
La articolul 342, se adaugă următorul alineat (4):
„(4) Atunci când garanția este constituită printr-un garant la un birou de garanție:
(a)
principalului obligat i se atribuie un «număr de referință al garanției», pentru folosirea garanției și pentru identificarea fiecărui angajament al garantului;
(b)
principalului obligat i se atribuie și i se comunică un cod de acces, asociat «numărului de referință al garanției».”
30.
Articolul 343 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 343
Fiecare stat membru introduce în sistemul informatizat lista, precum și numărul de identificare, atribuțiile, zilele și orele de lucru ale birourilor competente pentru operațiunile de tranzit comunitar. Orice modificare a acestor informații se introduce, de asemenea, în sistemul informatizat.
Comisia comunică aceste informații celorlalte state membre prin intermediul sistemului informatizat.”
31.
Se inserează următorul articol 343a:
„Articolul 343a
Fiecare stat membru informează Comisia, după caz, cu privire la înființarea oricăror birouri centralizatoare și la competențele atribuite acestora în domeniul gestionării și monitorizării procedurii de tranzit comunitar, precum și în domeniul primirii și transmiterii de documente, indicând tipul documentelor în cauză.
Comisia transmite aceste informații celorlalte state membre.”
32.
În partea II titlul II capitolul 4 secțiunea 1, se inserează următorul articol 344a:
„Articolul 344a
(1) În cadrul procedurii de tranzit comunitar, formalitățile sunt îndeplinite utilizându-se tehnici electronice de prelucrare a datelor.
(2) Mesajele care trebuie folosite între administrații sunt conforme cu structura și caracteristicile stabilite de comun acord de autoritățile vamale.”
33.
La articolul 345 se adaugă următorul alineat (4):
„(4) Atunci când garanția izolată este constituită printr-un garant, principalul obligat nu poate să modifice codul de acces asociat «numărului de referință al garanției» decât în cazul în care se aplică dispozițiile anexei 47a punctul 3.”
34.
La articolul 346, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Garanția izolată prin garant trebuie să facă obiectul unui act de garanție în conformitate cu modelul din anexa 49.
Actul de garanție se păstrează la biroul de garanție.”
35.
Articolul 347 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 347
(1) În cazul prevăzut la articolul 345 alineatul (3), garanția izolată trebuie să facă obiectul unui act de garanție în conformitate cu modelul din anexa 50.
Articolul 346 alineatul (2) se aplică mutatis mutandis.
(2) Garantul furnizează biroului de garanție, în conformitate cu modalitățile stabilite de autoritățile vamale, orice detalii solicitate cu privire la titlurile de garanție izolată pe care le-a emis.
Data-limită de utilizare a titlurilor nu poate fi stabilită la mai mult de un an de la data emiterii lor.
(3) Principalului obligat i se comunică de către garant un «număr de referință al garanției», pentru fiecare titlu de garanție izolată care i-a fost atribuit. Codul de acces asociat nu poate fi modificat de către principalul obligat.
(4) Pentru aplicarea articolului 353 alineatul (2) litera (b), garantul îi eliberează principalului obligat titluri de garanție izolată pe suport de hârtie, elaborate în conformitate cu modelul din anexa 54. Numărul de identificare este indicat pe titlu.
(5) Garantul poate elibera titluri de garanție izolată care să nu fie valabile pentru o operațiune de tranzit comunitar cu mărfuri din lista publicată în anexa 44c. În acest caz, garantul înscrie în diagonală pe fiecare titlu de garanție izolată pe care îl eliberează pe suport de hârtie mențiunea următoare:
-
Validitate limitată - 99200.
(6) Principalul obligat trebuie să depună la biroul de plecare numărul de titluri de garanție izolată corespunzător multiplului de 7 000 EUR necesar pentru a acoperi valoarea integrală prevăzută la articolul 345 alineatul (1). Pentru aplicarea articolului 353 alineatul (2) litera (b), titlurile pe suport de hârtie se predau și se păstrează la biroul de plecare, care comunică numărul de identificare al fiecărui titlu biroului de garanție indicat pe titlu.”
36.
La articolul 348, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Autoritățile vamale ale statului membru de care aparține biroul de garanție în cauză introduc în sistemul informatizat informațiile cu privire la orice astfel de revocare sau reziliere și data intrării în vigoare a oricăreia dintre acestea.”
37.
Articolul 350 se elimină.
38.
Articolul 351 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 351
În cazul transporturilor care cuprind atât mărfuri care trebuie plasate sub regim de tranzit comunitar extern, cât și mărfuri care trebuie plasate sub regim de tranzit comunitar intern, declarația de tranzit care poartă sigla «T» este completată de atributul «T1», «T2» sau «T2F» pentru fiecare articol al mărfurilor.”
39.
Articolul 352 se elimină.
40.
Articolul 353 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 353
(1) Declarațiile de tranzit respectă structura și elementele stabilite în anexa 37a.
(2) Autoritățile vamale acceptă o declarație de tranzit întocmită în scris pe un formular care corespunde modelului din anexa 31 conform procedurii stabilite de comun acord de către autoritățile vamale în următoarele cazuri:
(a)
atunci când mărfurile sunt transportate de către călători care nu au acces direct la sistemul informatizat vamal, în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 353a;
(b)
atunci când se apelează la procedura de rezervă, în condițiile și în conformitate cu modalitățile definite în anexa 37d.
(3) Utilizarea unei declarații de tranzit întocmite în scris, în temeiul alineatului (2) litera (b), atunci când nu funcționează aplicația principalului obligat și/sau rețeaua este supusă aprobării autorităților vamale.
(4) Declarația de tranzit întocmită în scris poate fi completată de unul sau mai multe formulare complementare, conforme modelului care figurează în anexa 33. Formularele fac parte integrantă din declarație.
(5) În locul formularelor complementare se pot utiliza liste de încărcare, întocmite în conformitate cu anexa 44a și cu modelul din anexa 45, ca parte descriptivă a declarației de tranzit întocmite în scris, din care fac parte integrantă.”
41.
În partea II titlul II capitolul 4 secțiunea 2 subsecțiunea 2, se introduce următorul articol 353a:
„Articolul 353a
(1) Pentru aplicarea articolului 353 alineatul (2) litera (a), călătorul întocmește declarația de tranzit în conformitate cu articolul 208 și cu anexa 37.
(2) Autoritățile competente se asigură că schimbul de date de tranzit între autoritățile competente are loc prin intermediul tehnologiilor informației și al rețelelor informatizate.”
42.
La articolul 356, alineatul (3) se elimină.
43.
Articolul 357 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Fără a aduce atingere alineatului (4), acordarea liberului de vamă pentru mărfurile care trebuie plasate sub regimul de tranzit comunitar este condiționată de sigilarea acestora. Biroul de plecare ia măsurile de identificare pe care le consideră necesare și introduce informațiile corespunzătoare în declarația de tranzit.”;
(b)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Biroul de plecare poate acorda o dispensă de la aplicarea sigiliilor în cazul în care, având în vedere alte eventuale măsuri de identificare, descrierea mărfurilor în datele din declarația de tranzit sau în documentele suplimentare permite identificarea cu ușurință a acestora.
Se consideră că descrierea mărfurilor permite identificarea acestora atunci când este suficient de detaliată pentru a permite recunoașterea cu ușurință a cantității și a naturii mărfurilor.”
44.
Articolele 358 și 359 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 358
(1) La acordarea liberului de vamă pentru mărfuri, biroul de plecare transmite informații despre operațiunea de tranzit comunitar biroului de destinație declarat, prin intermediul unui mesaj «aviz anticipat de sosire» și fiecăruia dintre birourile de tranzit declarate, prin intermediul unui mesaj «aviz anticipat de tranzit». Aceste mesaje se stabilesc pe baza datelor din declarația de tranzit, rectificate dacă este cazul.
(2) După acordarea liberului de vamă pentru mărfuri, documentul de însoțire a tranzitului, al cărui model și conținut figurează în anexa 45a, însoțește transportul de mărfuri plasate sub regimul de tranzit comunitar. Acest document este pus la dispoziția operatorului în unul dintre următoarele moduri:
(a)
este remis principalului obligat de către biroul de plecare sau, în cazul autorizării de către autoritățile vamale, se imprimă cu ajutorul sistemului informatizat al principalului obligat;
(b)
se imprimă cu ajutorul sistemului informatizat al expeditorului agreat după primirea mesajului prin care se acordă liberul de vamă pentru mărfuri, trimis de către biroul de plecare.
(3) După caz, documentul de însoțire a tranzitului este completat de o listă a articolelor care respectă modelul și notele din anexa 45b. Această listă face parte integrantă din documentul de însoțire a tranzitului.
Articolul 359
(1) Transportul și documentul de însoțire a tranzitului se prezintă la fiecare birou de tranzit.
(2) Biroul de tranzit înregistrează trecerea care i-a fost semnalată de către biroul de plecare prin trimiterea unui mesaj «aviz anticipat de tranzit». Trecerea este notificată biroului de plecare prin intermediul unui mesaj «notificare de trecere a frontierei».
(3) Birourile de tranzit controlează mărfurile în cazul în care consideră că acest lucru este necesar. Eventualul control al mărfurilor se efectuează, în special, pe baza mesajului «aviz anticipat de tranzit».
(4) Atunci când transportul mărfurilor se efectuează trecând printr-un alt birou de tranzit decât cel declarat și înscris pe documentul de însoțire a tranzitului, biroul de tranzit utilizat solicită biroului de plecare mesajul «aviz anticipat de tranzit» și notifică trecerea biroului de plecare, trimițând mesajul «notificare de trecere a frontierei».”
45.
Articolul 360 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„Transportatorul este obligat să adnoteze în mod corespunzător documentul de însoțire a tranzitului și să-l prezinte, împreună cu transportul, autorităților vamale ale statului membru pe teritoriul căruia se află mijlocul de transport, în următoarele cazuri:”;
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazul în care consideră că operațiunea de tranzit comunitar poate continua în mod normal, autoritățile vamale iau, dacă este cazul, măsurile necesare și vizează documentul de însoțire a tranzitului.
Informațiile pertinente despre transfer sau orice alt incident sunt introduse în sistemul informatizat de către autoritățile vamale ale biroului de tranzit sau ale biroului de destinație, după caz.”
46.
Articolele 361, 362 și 363 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 361
(1) Mărfurile și documentele solicitate sunt prezentate la biroul de destinație în zilele și între orele de lucru. Cu toate acestea, biroul menționat poate, la cererea și pe cheltuiala celui interesat, să autorizeze prezentarea documentelor și a mărfurilor în afara zilelor și orelor de lucru. În mod similar, la cererea și pe cheltuiala celui interesat, biroul de destinație poate, de asemenea, să autorizeze prezentarea mărfurilor și a documentelor solicitate în orice alt loc.
(2) Atunci când mărfurile sunt prezentate la biroul de destinație după expirarea termenului stabilit de către biroul de plecare, iar nerespectarea termenului este determinată de circumstanțe pe care biroul de destinație le consideră justificate și care nu sunt imputabile transportatorului sau principalului obligat, se consideră că acesta din urmă a respectat termenul prevăzut.
(3) Biroul de destinație păstrează documentul de însoțire a tranzitului, iar controlul mărfurilor se efectuează, în special, pe baza mesajului «aviz anticipat de sosire» primit de la biroul de plecare.
(4) La cererea principalului obligat, pentru a servi drept dovadă a încheierii regimului, în conformitate cu articolul 366 alineatul (1), biroul de destinație vizează o copie a documentului de însoțire a tranzitului care conține următoarea mențiune:
-
Probă alternativă - 99202.
(5) Operațiunea de tranzit poate fi încheiată la un birou diferit de cel prevăzut în declarația de tranzit. În acest caz, biroul respectiv devine birou de destinație.
În cazul în care noul birou de destinație este situat într-un alt stat membru decât cel de care aparține biroul prevăzut inițial, noul birou de destinație solicită mesajul «aviz anticipat de sosire» de la biroul de plecare.
Articolul 362
(1) Biroul de destinație eliberează o recipisă la cererea persoanei care prezintă mărfurile și documentele solicitate.
(2) Formularul recipisei respectă modelul din anexa 47.
(3) Recipisa trebuie să fie completată în prealabil de persoana interesată. Aceasta poate conține, în afara spațiului rezervat biroului de destinație, alte date referitoare la transport. Recipisa nu poate servi drept dovadă a încheierii regimului în sensul articolului 366 alineatul (1).
Articolul 363
(1) Biroul de destinație informează biroul de plecare despre sosirea mărfurilor în ziua prezentării lor la biroul de destinație printr-un mesaj «aviz de sosire».
(2) Atunci când operațiunea de tranzit este încheiată într-un alt birou decât cel prevăzut inițial în declarația de tranzit, noul birou de destinație informează biroul de plecare despre sosire, printr-un mesaj «aviz de sosire».
Biroul de plecare informează biroul de destinație prevăzut inițial despre sosirea mărfurilor, printr-un mesaj «aviz de sosire transmis».
(3) Mesajul «aviz de sosire» menționat la alineatele (1) și (2) nu poate servi drept dovadă a încheierii regimului, în sensul articolului 366 alineatul (1).
(4) Cu excepția cazurilor justificate, biroul de destinație transmite mesajul «rezultatele controlului» biroului de plecare cel târziu în a treia zi de la prezentarea mărfurilor la biroul de destinație. Cu toate acestea, atunci când se aplică articolul 408, biroul de destinație transmite mesajul «rezultatele controlului» biroului de plecare cel târziu în a șasea zi de la data prezentării mărfurilor.”
47.
Articolul 364 se elimină.
48.
În partea II titlul II capitolul 4 secțiunea 2, titlul subsecțiunii 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Procedura de cercetare”.
49.
Articolul 365 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 365
(1) Atunci când autoritățile vamale ale statului membru de plecare nu primesc mesajul «aviz de sosire» în termenul stabilit pentru prezentarea mărfurilor la biroul de destinație sau nu primesc mesajul «rezultatele controlului» în termen de șase zile de la primirea mesajului «aviz de sosire», autoritățile în cauză iau în considerare declanșarea procedurii de cercetare, cu scopul de a aduna informațiile necesare pentru descărcarea regimului sau, atunci când acest lucru nu este posibil, cu scopul:
-
de a stabili dacă a apărut o datorie vamală;
-
de a identifica debitorul; și
-
de a identifica autoritățile vamale responsabile de recuperare.
(2) Procedura de cercetare se declanșează cel târziu în termen de șapte zile de la expirarea unuia dintre termenele menționate la alineatul (1), în afara cazurilor excepționale definite de comun acord de către statele membre. Această procedură este declanșată fără întârziere în cazul în care autoritățile vamale sunt informate din timp că regimul de tranzit nu a fost încheiat sau presupun acest lucru.
(3) În cazul în care autoritățile vamale ale statului membru de plecare nu primesc decât mesajul «aviz de sosire», acestea declanșează procedura de cercetare solicitând biroului de destinație care a trimis mesajul menționat anterior să le trimită mesajul «rezultatele controlului».
(4) În cazul în care autoritățile vamale din statul membru de plecare nu primesc mesajul «aviz de sosire», acestea declanșează procedura de cercetare solicitând informațiile necesare pentru descărcarea regimului de la principalul obligat sau, atunci când sunt disponibile elemente suficiente pentru efectuarea anchetei la destinație, de la biroul de destinație.
Principalului obligat i se solicită să furnizeze informațiile necesare descărcării regimului în termen de cel mult douăzeci și opt de zile de la data declanșării procedurii de cercetare pe lângă biroul de destinație, atunci când operațiunea de tranzit nu poate fi descărcată.
(5) Biroul de destinație și principalul obligat trebuie să răspundă solicitării menționate la alineatul (4) în termen de douăzeci și opt de zile. În cazul în care principalul obligat furnizează în acest termen informații suficiente, autoritățile vamale ale statului membru de plecare țin seama de aceste informații sau descarcă regimul, în cazul în care informațiile furnizate permit acest lucru.
(6) În cazul în care informațiile primite de la principalul obligat nu permit descărcarea regimului, dar sunt considerate de către autoritățile vamale ale statului membru de plecare ca fiind suficiente pentru continuarea procedurii de cercetare, biroului vamal în cauză i se înaintează fără întârziere o cerere.
(7) Atunci când, în urma cercetării, se stabilește că regimul de tranzit a fost încheiat în mod corect, autoritățile vamale ale statului membru de plecare descarcă regimul și informează imediat principalul obligat în legătură cu aceasta, precum și, după caz, autoritățile vamale care ar fi putut declanșa deja o procedură de recuperare în conformitate cu articolele 217-232 din cod.”
50.
Se inserează următorul articol 365a:
„Articolul 365a
(1) Atunci când, după declanșarea procedurii de cercetare și înainte de expirarea termenului menționat în articolul 450a prima liniuță, autoritățile vamale din statul membru de plecare, denumite în continuare «autorități solicitante», obțin prin orice mijloace dovezi despre locul în care s-au produs faptele care au dus la apariția datoriei, iar acest loc este situat într-un alt stat membru, autoritățile vamale menționate trimit fără întârziere toate informațiile disponibile autorităților competente responsabile de acel loc, denumite în continuare «autorități solicitate».
(2) Autoritățile solicitate confirmă primirea comunicării și indică dacă sunt sau nu responsabile de recuperare. În cazul în care nu primesc răspuns în termen de douăzeci și opt de zile, autoritățile solicitante trebuie imediat să continue procedura de cercetare.”
51.
Articolele 366 și 367 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 366
(1) Principalul obligat poate furniza autorităților vamale o dovadă satisfăcătoare a încheierii regimului în termenul indicat în declarație sub forma unui document certificat de autoritățile vamale ale statului membru de destinație, prin care se identifică mărfurile în cauză și se arată că acestea au fost prezentate la biroul de destinație sau, în cazul în care se aplică articolul 406, unui destinatar agreat.
(2) De asemenea, autoritățile vamale consideră că regimul de tranzit comunitar a fost încheiat în mod satisfăcător, în cazul în care principalul obligat prezintă unul dintre documentele următoarele:
(a)
un document vamal de plasare a mărfurilor în cauză sub o destinație vamală, emis într-o țară terță;
(b)
un document emis într-o țară terță, vizat de autoritățile vamale din această țară, care atestă faptul că mărfurile sunt considerate a fi în liberă circulație în țara terță în cauză.
(3) Documentele menționate la alineatul (2) pot fi înlocuite cu copiile sau fotocopiile lor certificate conform cu originalul de către organismul care a vizat documentele originale, de către autoritățile din țările terțe în cauză sau de către autoritățile unuia dintre statele membre.
Articolul 367
Dispozițiile privind schimbul de mesaje între autoritățile vamale prin intermediul tehnologiei informației și al rețelelor informatice nu se aplică procedurilor simplificate specifice anumitor moduri de transport și celorlalte proceduri simplificate întemeiate pe articolul 97 alineatul (2) din cod, menționate la articolul 372 alineatul (1) literele (f) și (g).”
52.
Articolele 368a, 369, 369a, 370 și 371 se elimină.
53.
Articolul 372 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 372
(1) La cererea principalului obligat sau a destinatarului, după caz, autoritățile vamale pot autoriza următoarele simplificări:
(a)
utilizarea unei garanții globale sau a unei dispense de garanție;
(b)
utilizarea sigiliilor cu un model special;
(c)
dispensa de la itinerar obligatoriu;
(d)
statutul de expeditor agreat;
(e)
statutul de destinatar agreat;
(f)
aplicarea de proceduri simplificate caracteristice transporturilor de mărfuri:
(i)
pe calea ferată sau prin intermediul containerelor mari;
(ii)
pe cale aeriană;
(iii)
pe cale maritimă;
(iv)
prin conducte;
(g)
aplicarea altor proceduri simplificate întemeiate pe articolul 97 alineatul (2) din cod.
(2) Cu excepția cazului în care există dispoziții contrare în prezenta secțiune sau în autorizație, atunci când se acordă autorizația pentru utilizarea simplificărilor prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (f), aceste simplificări se aplică în toate statele membre. Atunci când se acordă autorizația pentru utilizarea simplificărilor prevăzute la alineatul (1) literele (b), (c) și (d), aceste simplificări nu se aplică decât operațiunilor de tranzit comunitar care încep în statul membru în care a fost acordată autorizația. Atunci când se acordă autorizația pentru utilizarea simplificării prevăzute la alineatul (1) litera (e), această simplificare nu se aplică decât în statul membru în care a fost acordată autorizația.”
54.
La articolul 373 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
recurg frecvent la regimul de tranzit comunitar sau ale căror autorități vamale știu că ele sunt în măsură să îndeplinească obligațiile legate de acest regim sau, atunci când este vorba de simplificarea prevăzută la articolul 372 alineatul (1) litera (e), primesc frecvent mărfuri plasate sub regimul de tranzit comunitar; și”.
55.
La articolul 374, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Cererea de autorizare de utilizare a simplificărilor, denumită în continuare «cerere», este datată și semnată. Cererea se poate face în scris sau depune utilizând tehnici electronice de prelucrare a datelor, în condițiile și în conformitate cu modalitățile stabilite de autoritățile vamale.”
56.
La articolul 376, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În cazul simplificărilor prevăzute la articolul 372 alineatul (1) literele (b), (c) și (f), autorizația se prezintă la orice solicitare a biroului de plecare.”
57.
Articolul 379 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 379
(1) Principalul obligat poate utiliza garanția globală sau dispensa de garanție în limita unei valori de referință.
(2) Valoarea de referință corespunde valorii datoriei vamale care ar putea apărea cu privire la mărfurile plasate de principalul obligat sub regimul de tranzit comunitar pe o perioadă de cel puțin o săptămână.
Această valoare este stabilită de biroul de garanție împreună cu partea interesată:
(a)
pe baza datelor referitoare la mărfurile transportate anterior și a unei estimări a volumului operațiunilor de tranzit comunitar care urmează să fie efectuate, care rezultă, în special, din documentația comercială și contabilă a părții interesate;
(b)
pentru stabilirea valorii de referință se iau în calcul taxele cele mai ridicate aferente mărfurilor în statul membru al biroului de garanție. Pentru acest calcul, mărfurile comunitare care trebuie să fie sau care au fost transportate în conformitate cu Convenția privind regimul de tranzit comun sunt considerate mărfuri necomunitare.
Pentru fiecare operațiune de tranzit se calculează valoarea datoriei vamale care ar putea apărea. În cazul în care datele necesare nu sunt disponibile, valoarea se estimează la 7 000 EUR, cu condiția ca alte informații cunoscute de autoritățile vamale să nu conducă la stabilirea altor valori.
(3) Biroul de garanție efectuează o verificare a valorii de referință, în special pe baza unei cereri a principalului obligat, și, dacă este cazul, ajustează această valoare.
(4) Principalul obligat se asigură că valoarea angajată, ținând seama de operațiunile pentru care regimul nu s-a încheiat, nu depășește valoarea de referință.
Sistemele informatizate ale autorităților vamale prelucrează și pot controla utilizarea valorii de referință pentru fiecare operațiune de tranzit.”
58.
Se introduce următorul articol 380a:
„Articolul 380a
Pentru utilizarea fiecărei garanții globale și/sau a fiecărei dispense de garanție:
(a)
principalului obligat i se atribuie un «număr de referință al garanției» asociat unei anumite valori de referință;
(b)
biroul de garanție atribuie și comunică principalului obligat un cod de acces inițial, asociat «numărului de referință al garanției».
Principalul obligat poate atribui unul sau mai multe coduri de acces acestei garanții pentru el însuși sau pentru reprezentanții săi.”
59.
Articolul 382 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 382
(1) Garanția globală se constituie printr-un garant.
(2) Ea trebuie să facă obiectul unui act de garanție în conformitate cu modelul din anexa 48. Actul de garanție se păstrează la biroul de garanție.
(3) Articolul 346 alineatul (2) se aplică mutatis mutandis.”
60.
Articolul 383 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Termenul de valabilitate al unui certificat este limitat la doi ani. Acest termen poate beneficia totuși de o singură prelungire din partea biroului de garanție, prelungire care nu va depăși doi ani.”;
(b)
alineatul (3) se elimină.
61.
Articolul 384 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Biroul de garanție introduce în sistemul informatizat revocarea autorizației de garanție globală sau de dispensă de garanție de către autoritățile vamale și data intrării în vigoare a revocării deciziei prin care biroul de garanție a acceptat angajamentul garantului sau data intrării în vigoare a rezilierii angajamentului de către garant.”;
(b)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Începând cu data intrării în vigoare a revocării sau a rezilierii, certificatele emise pentru aplicarea articolului 353 alineatul (2) litera (b) nu mai pot fi utilizate pentru plasarea mărfurilor sub regimul de tranzit comunitar și se restituie fără întârziere biroului de garanție de către principalul obligat.
Fiecare stat membru transmite Comisiei elementele de identificare a certificatelor în curs de valabilitate care nu au fost restituite sau care au fost declarate furate, pierdute sau falsificate. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.”;
(c)
alineatul (4) se elimină.
62.
Articolul 385 se elimină.
63.
La articolul 386, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Principalul obligat introduce în datele din declarația de tranzit numărul, tipul și mărcile sigiliilor utilizate.
Acesta aplică sigiliile cel mai târziu la acordarea liberului de vamă pentru mărfuri.”
64.
La articolul 387, alineatul (2) se elimină.
65.
La articolul 398, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Statutul de expeditor agreat se poate acorda oricărei persoane care intenționează să efectueze operațiunile de tranzit comunitar fără a prezenta, la biroul de plecare sau în orice alt loc autorizat, mărfurile și declarația de tranzit aferentă.”
66.
La articolul 399, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
termenul de care dispun autoritățile vamale după depunerea declarației de tranzit de către expeditorul agreat pentru a putea efectua, după caz, orice control necesar înainte de plecarea mărfurilor;”.
67.
Articolul 400 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 400
Expeditorul agreat depune o declarație de tranzit la biroul de plecare. Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri nu poate să aibă loc înaintea încheierii termenului prevăzut la articolul 399 litera (b).”
68.
Articolul 401 se elimină.
69.
Articolul 402 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 402
Expeditorul agreat introduce în sistemul informatizat, după caz, itinerarul obligatoriu stabilit în conformitate cu articolul 355 alineatul (2) și termenul stabilit în conformitate cu articolul 356 pentru prezentarea mărfurilor la biroul de destinație, precum și numărul, timpul și marca sigiliilor.”
70.
Articolele 403 și 404 se elimină.
71.
Articolul 406 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 406
(1) Statutul de destinatar agreat se poate acorda oricărei persoane care intenționează să primească, la sediul propriu sau în alt loc specificat, mărfuri plasate sub regimul de tranzit comunitar, fără a prezenta aceste mărfuri și documentul de însoțire a tranzitului la biroul de destinație.
(2) Principalul obligat și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în conformitate cu dispozițiile articolului 96 alineatul (1) litera (a) din cod, iar regimul de tranzit comunitar se consideră încheiat după ce documentul de însoțire a tranzitului care a însoțit transportul și mărfurile intacte sunt livrate, în termenul indicat, destinatarului agreat la sediul propriu sau în locul specificat în autorizație, cu respectarea corespunzătoare a măsurilor de identificare.
(3) Pentru fiecare transport livrat în conformitate cu dispozițiile alineatului (2), destinatarul agreat eliberează, la cererea transportatorului, recipisa prevăzută la articolul 362, care se aplică mutatis mutandis.”
72.
La articolul 407, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația specifică în mod special:
(a)
biroul sau birourile de destinație competente pentru mărfurile primite de destinatarul agreat;
(b)
termenul în care destinatarul agreat primește de la biroul de destinație, prin intermediul mesajului «permisiune de descărcare», datele pertinente din mesajul «aviz anticipat de sosire» în scopul aplicării, mutatis mutandis, a articolului 361 alineatul (3);
(c)
categoriile sau transporturile de mărfuri excluse.”
73.
Articolul 408 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 408
(1) În cazul în care mărfurile sosesc la sediul propriu sau în locurile specificate în autorizație, destinatarul agreat este obligat:
(a)
să informeze imediat biroul de destinație competent despre sosirea mărfurilor prin intermediul mesajului «notificare de sosire», care include informații despre toate incidentele din timpul transportului;
(b)
să aștepte mesajul «permisiune de descărcare» înainte de a începe descărcarea;
(c)
după ce a primit mesajul «permisiune de descărcare», să trimită biroului de destinație, cel târziu în a treia zi de la sosirea mărfurilor, mesajul «observații privind descărcarea», care conține toate diferențele, în conformitate cu condițiile stabilite în autorizație;
(d)
să păstreze la dispoziția biroului de destinație sau să-i transmită o copie a documentului de însoțire a tranzitului care a însoțit mărfurile în conformitate cu dispozițiile specificate în autorizație.
(2) Biroul de destinație introduce în sistemul informatizat datele din mesajul «rezultatele controlului».”
74.
Articolul 408a se elimină.
75.
La articolul 441 alineatul (1), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Articolul 353 alineatul (5) și punctul 23 din anexa 37d se aplică oricărei liste de încărcătură care însoțește scrisoarea de trăsură CIM sau buletinul de expediere TIR.”
76.
La articolul 442, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În cazurile în care se aplică regimul de tranzit comunitar, articolele 412-441 nu exclud posibilitatea utilizării procedurilor definite la articolele 344-362, 367 și la punctul 22 din anexa 37d, iar articolele 415 și 417 sau 429 și 432 rămân în continuare aplicabile.”
77.
Articolul 450a se înlocuiește cu textul următor:
„Articolul 450a
Termenul prevăzut la articolul 215 alineatul (1) a treia liniuță din cod este de:
-
șapte luni de la data-limită la care ar fi trebuit să fie prezentate mărfurile la biroul de destinație, cu excepția cazului în care s-a trimis o cerere de recuperare în sensul articolului 365a, în acest caz perioada în cauză prelungindu-se cu maximum o lună; sau
-
o lună de la expirarea termenului menționat la articolul 365 alineatul (5), în cazul în care principalul obligat a furnizat informații insuficiente sau nu a furnizat informații.”
78.
La articolul 450c, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În cazul în care regimul nu s-a încheiat, autoritățile vamale ale statului membru de plecare trebuie, în termen de nouă luni de la data-limită indicată pentru prezentarea mărfurilor la biroul de destinație, să informeze garantul în legătură cu neîncheierea regimului.”
79.
La articolul 450d al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Aceste autorități informează biroul de plecare și biroul de garanție despre toate cazurile de apariție a unei datorii vamale în legătură cu declarațiile de tranzit comunitar care au fost acceptate de către biroul de plecare, precum și despre acțiunile întreprinse pentru recuperarea acestor sume de la debitor. În plus, acestea informează biroul de plecare despre încasarea drepturilor și a celorlalte taxe, pentru a permite biroului respectiv să descarce operațiunea de tranzit.”
80.
La articolul 453 alineatul (2), trimiterea la „articolul 314b” se înlocuiește cu trimiterea la „articolul 314”.
81.
Articolul 454 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 454
(1) Dispozițiile prezentei secțiuni se aplică transporturilor de mărfuri efectuate sub acoperirea carnetelor TIR pe teritoriul vamal al Comunității.
(2) Mesajele menționate în prezenta secțiune sunt conforme cu structura și caracteristicile stabilite de comun acord de autoritățile vamale.
(3) Titularul carnetului TIR prezintă datele din carnetul TIR la biroul de plecare sau de intrare, printr-un procedeu informatic, în conformitate cu structura și elementele corespunzătoare stabilite în anexele 37a și 37c.
(4) La acordarea liberului de vamă pentru operațiunea TIR, biroul vamal de plecare sau de intrare imprimă un document de însoțire a tranzitului care trebuie păstrat împreună cu voletul nr. 2 și transmite datele electronice biroului vamal declarat de destinație sau de ieșire, utilizând mesajul «aviz anticipat de sosire».
(5) Pentru determinarea eventualelor consecințe juridice apărute în urma diferențelor dintre datele electronice din carnetul TIR și datele din carnetul TIR propriu-zis, se utilizează datele din carnetul TIR.
(6) Se poate acorda o dispensă de la obligația de a prezenta datele din carnetul TIR printr-un procedeu informatic numai în cazuri excepționale, și anume atunci când:
(a)
nu funcționează sistemul de tranzit informatizat al autorităților vamale;
(b)
nu funcționează aplicația pentru prezentarea datelor din carnetul TIR printr-un procedeu informatic;
(c)
nu funcționează rețeaua dintre aplicația pentru prezentarea datelor din carnetul TIR printr-un procedeu informatic și autoritățile vamale.
(7) Dispensa prevăzută la alineatul (6) literele (b) și (c) face obiectul aprobării autorităților vamale.”
82.
La articolul 454a alineatul (2), se introduce următoarea literă (d):
„(d)
utilizează un procedeu informatic pentru a comunica cu biroul vamal de destinație.”
83.
Articolul 454b se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 454b
(1) În ceea ce privește mărfurile care sosesc la sediul propriu sau la locul specificat în autorizația menționată la articolul 454a, destinatarul agreat respectă următoarele obligații, conform procedurii stabilite în autorizație:
(a)
informează imediat biroul vamal de destinație despre sosirea mărfurilor prin intermediul mesajului «notificare de sosire», care include informații despre neregulile sau incidentele survenite în timpul transportului;
(b)
așteaptă mesajul «permisiune de descărcare» înainte de descărcare;
(c)
introduce fără întârziere rezultatele descărcării în registrele sale;
(d)
cel târziu în a treia zi de la sosirea mărfurilor, trimite biroului vamal de destinație mesajul «observații privind descărcarea», care cuprinde informații despre neregulile sau incidentele survenite.
(2) Destinatarul agreat se asigură că autorităților vamale de la biroul vamal de destinație li se prezintă fără întârziere carnetul TIR și documentul de însoțire a tranzitului. Autoritățile în cauză completează cotorul nr. 2 al carnetului TIR și se asigură că respectivul carnet TIR este restituit titularului sau persoanei care îl reprezintă. Voletul nr. 2 este reținut de către biroul vamal de destinație sau de ieșire.
(3) Data încheierii operațiunii TIR este data înscrierii în registrele menționate la alineatul (1) litera (c).
Cu toate acestea, în cazurile în care apar nereguli sau incidente în timpul transportului, data încheierii operațiunii TIR este data mesajului «rezultatele controlului» menționat la articolul 455 alineatul (4).
(4) La cererea titularului carnetului TIR, destinatarul agreat eliberează o recipisă care atestă sosirea mărfurilor la sediul destinatarului agreat și care conține o trimitere la documentul de însoțire a tranzitului și la carnetul TIR. Recipisa nu poate servi drept dovadă a încheierii operațiunii TIR în sensul articolului 1 litera (d) din Convenția TIR sau al articolului 455b.
(5) Biroul vamal de destinație introduce în sistemul informatizat datele din mesajul «rezultatele controlului».
Autoritățile vamale trimit, de asemenea, datele prevăzute în anexa 10 la Convenția TIR.
(6) În cazurile în care nu funcționează aplicația de prelucrare a datelor a destinatarului agreat, autoritățile competente pot autoriza folosirea altor metode de comunicare cu autoritățile vamale de la biroul vamal de destinație.”
84.
La articolul 454c, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Încheierea operațiunii TIR, în sensul articolului 1 litera (d) din Convenția TIR, are loc atunci când se îndeplinesc cerințele enunțate la articolul 454b alineatul (1) și alineatul (2) prima teză.”
85.
Articolul 455 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 455
(1) Biroul vamal de destinație sau de ieșire completează cotorul nr. 2, păstrează voletul nr. 2 și documentul de însoțire a tranzitului și utilizează mesajul «aviz de sosire» pentru a informa biroul vamal de plecare sau de intrare despre sosirea mărfurilor în ziua în care acestea sunt prezentate la biroul vamal de destinație sau de ieșire.
(2) În cazul în care operațiunea TIR este încheiată la alt birou vamal decât cel declarat inițial în declarația de tranzit, noul birou vamal de destinație sau de ieșire informează biroul vamal de plecare sau de intrare despre sosirea respectivă prin mesajul «aviz de sosire».
Biroul vamal de plecare sau de intrare informează biroul vamal de destinație sau de ieșire declarat inițial despre sosirea respectivă prin intermediul mesajului «aviz de sosire transmis».
(3) Mesajul «aviz de sosire» menționat la alineatele (1) și (2) nu poate servi drept dovadă a încheierii regimului, în sensul articolului 455b.
(4) Cu excepția cazurilor justificate corespunzător, biroul vamal de destinație sau de ieșire transmite mesajul «rezultatele controlului» biroului vamal de plecare sau de intrare cel târziu în a treia zi de la data la care mărfurile sunt prezentate la biroul vamal de destinație sau de ieșire. Cu toate acestea, în cazurile în care se aplică articolul 454b, biroul vamal de destinație transmite mesajul «rezultatele controlului» biroului vamal de plecare sau de intrare cel târziu în a șasea zi de la data sosirii mărfurilor la sediul destinatarului agreat.
Autoritățile vamale trimit, de asemenea, datele prevăzute în anexa 10 la Convenția TIR.
(5) În cazurile în care se aplică articolul 454 alineatul (6), autoritățile vamale din statul membru de destinație sau de ieșire înapoiază fără întârziere partea corespunzătoare din voletul nr. 2 al carnetului TIR autorităților vamale ale statului membru de plecare sau de intrare, în termen de cel mult opt zile de la data la care s-a încheiat operațiunea TIR.”
86.
Articolul 455a se înlocuiește cu textul următor:
„Articolul 455a
(1) Atunci când autoritățile vamale ale statului membru de plecare sau de intrare nu primesc mesajul «aviz de sosire» în termenul stabilit pentru prezentarea mărfurilor la biroul vamal de destinație sau de ieșire sau nu primesc mesajul «rezultatele controlului» în termen de șase zile de la primirea mesajului «aviz de sosire», autoritățile în cauză iau în considerare declanșarea procedurii de cercetare, cu scopul de a aduna informațiile necesare pentru descărcarea operațiunii TIR sau, atunci când acest lucru nu este posibil, cu scopul:
-
de a stabili dacă a apărut o datorie vamală;
-
de a identifica debitorul; și
-
de a identifica autoritățile vamale responsabile cu înscrierea în evidențe.
(2) Procedura de cercetare este inițiată cel târziu în termen de șapte zile de la expirarea unuia dintre termenele menționate la alineatul (1), în afara cazurilor excepționale definite de comun acord de către statele membre. În cazul în care autoritățile vamale sunt informate din timp că operațiunea TIR nu a fost încheiată sau presupun acest lucru, acestea declanșează fără întârziere procedura de cercetare.
(3) În cazul în care autoritățile vamale ale statului membru de plecare sau de intrare nu primesc decât mesajul «aviz de sosire», acestea declanșează procedura de cercetare, solicitând biroului vamal de destinație sau de ieșire care a trimis mesajul menționat anterior să le trimită mesajul «rezultatele controlului».
(4) În cazul în care autoritățile biroului vamal de plecare sau de intrare nu primesc mesajul «aviz de sosire», acestea declanșează procedura de cercetare solicitând biroului vamal de destinație sau de ieșire informațiile necesare descărcării operațiunii TIR. Acest birou răspunde solicitării în termen de douăzeci și opt de zile.
(5) Titularului carnetului TIR i se solicită să furnizeze informațiile necesare descărcării regimului în termen de cel mult douăzeci și opt de zile de la data începerii procedurii de cercetare pe lângă biroul vamal de destinație sau de ieșire, atunci când operațiunea TIR nu poate fi descărcată. Titularul carnetului TIR răspunde solicitării în termen de douăzeci și opt de zile. La cererea titularului carnetului TIR, această perioadă poate fi prelungită cu încă douăzeci și opt de zile.
Autoritățile vamale ale statului membru de plecare sau de intrare informează, de asemenea, asociația garantă în cauză, fără a aduce atingere notificării care trebuie prezentată conform dispozițiilor articolului 11 alineatul (1) din Convenția TIR și invită această asociație să furnizeze dovada că operațiunea TIR a fost încheiată.
(6) În cazurile în care se aplică articolul 454 alineatul (6), autoritățile vamale ale statului membru de plecare sau de intrare declanșează procedura de cercetare menționată la alineatul (1) ori de câte ori nu primesc dovada că operațiunea TIR a fost încheiată în termen de două luni de la acceptarea carnetului TIR. În acest scop, respectivele autorități trimit autorităților vamale ale statului membru de destinație sau de ieșire o solicitare însoțită de toate informațiile necesare. În cazul în care autoritățile vamale sunt informate din timp că operațiunea TIR nu a fost încheiată sau presupun acest lucru, autoritățile în cauză declanșează fără întârziere procedura de cercetare. Procedura de cercetare se declanșează, de asemenea, în cazul în care se demonstrează ulterior că dovada de încheiere a operațiunii TIR a fost falsificată și că această procedură este necesară pentru a atinge obiectivele de la alineatul (1).
Procedura prevăzută la alineatul (5) se aplică mutatis mutandis.
Autoritățile vamale ale statului membru de destinație sau de ieșire răspund în termen de douăzeci și opt de zile.
(7) Atunci când prin procedura de cercetare se stabilește că operațiunea TIR a fost încheiată în mod corect, autoritățile vamale ale statului membru de plecare sau de intrare descarcă regimul și informează imediat asociația garantă și titularul carnetului TIR în legătură cu aceasta, precum și, după caz, autoritățile vamale care ar fi putut declanșa deja o procedură de recuperare în conformitate cu articolele 217-232 din cod.”
87.
Se introduce următorul articol 455b:
„Articolul 455b
(1) Autorităților vamale li se poate furniza o dovadă satisfăcătoare a încheierii operațiunii TIR în termenul indicat în carnetul TIR sub forma unui document certificat de autoritățile vamale ale statului membru de destinație sau de ieșire, prin care se identifică mărfurile în cauză și se arată că acestea au fost prezentate la biroul vamal de destinație sau de ieșire sau, în cazul în care se aplică articolul 454a, destinatarului agreat.
(2) De asemenea, autoritățile vamale consideră că operațiunea TIR a fost încheiată în mod satisfăcător în cazul în care titularul carnetului TIR sau asociația garantă prezintă unul dintre următoarele documente care identifică mărfurile:
(a)
un document vamal de plasare a mărfurilor în cauză sub o destinație vamală, emis într-o țară terță;
(b)
un document emis într-o țară terță, vizat de autoritățile vamale din această țară, care atestă faptul că mărfurile sunt considerate a fi în liberă circulație în țara terță în cauză.
(3) Documentele menționate la literele (a) și (b) pot fi înlocuite cu copiile sau fotocopiile lor, certificate conform cu originalul de către organismul care a vizat documentele originale, de către autoritățile din țările terțe în cauză sau de către autoritățile unuia dintre statele membre.”
88.
Articolul 456 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
„Termenul menționat la articolul 215 alineatul (1) a treia liniuță din Codul Vamal este de șapte luni începând cu dată-limită la care mărfurile ar fi trebuit prezentate la biroul vamal de destinație sau de ieșire.”;
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Articolele 450b și 450d se aplică mutatis mutandis procedurii de recuperare referitoare la regimul TIR.”
89.
Articolul 457b se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 457b
(1) În cazul în care o operațiune TIR se referă la aceleași mărfuri ca cele specificate la articolul 340a sau în cazul în care autoritățile vamale consideră că este necesar, biroul vamal de plecare sau de intrare poate indica un itinerar pentru transport.
(2) Autoritățile vamale ale statului membru în care se află transportul înregistrează detaliile corespunzătoare în documentul de însoțire a tranzitului și în cotorul nr. 1 al carnetului TIR atunci când:
(a)
itinerarul este schimbat la cererea titularului carnetului TIR;
(b)
transportatorul s-a abătut, în caz de forță majoră, de la itinerarul indicat.
Biroul vamal de destinație sau de ieșire introduce datele corespunzătoare în sistemul informatizat.
(3) În cazurile menționate la alineatul (2) litera (b), transportul, documentul de însoțire a tranzitului și carnetul TIR sunt prezentate fără întârziere celor mai apropiate autorități vamale.”
90.
La articolul 458 alineatul (1), ultima teză din al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Comisia comunică aceste informații celorlalte state membre prin intermediul site-ului oficial al Uniunii Europene.”
91.
La articolul 496, litera (c) se elimină.
92.
La articolul 843, alineatul (2) se elimină.
93.
La anexa 30A punctul 1 („Note introductive la tabele”) nota 5 („Proceduri simplificate”) punctul 5.1, numărul „288” se elimină.
94.
La anexa 37 titlul I punctul A litera (c), prima teză se înlocuiește cu următorul text:
„(c)
în cazul în care există dispoziții comunitare prin care se prevede în mod expres utilizarea acestora, în special în cadrul regimului de tranzit comunitar pentru declarația de tranzit pentru călători, precum și pentru procedura de rezervă.”
95.
La anexa 37a titlul II, punctul B („Elementele de informare cuprinse în declarația de tranzit”) se modifică după cum urmează:
(a)
în grupul de date „OPERAȚIUNEA DE TRANZIT”, textul aferent elementului de informare „Identitatea la trecerea frontierei” (caseta 21) se înlocuiește cu următorul text:
„Tip/lungime: an ..27
Utilizarea acestui atribut este facultativă pentru statele membre, în conformitate cu anexa 37.”;
(b)
textul din grupul de date „ARTICOL DE MĂRFURI - CODURI PRODUSE SENSIBILE” (caseta 31) se înlocuiește cu următorul text:
„Coduri PRODUSE SENSIBILE
(caseta 31)
Numărul: 9
Acest grup de date se utilizează atunci când declarația de tranzit privește mărfurile menționate în lista din anexa 44c.
Cod produse sensibile
(caseta 31)
Tip/lungime: n ..2
Codul care figurează în anexa 37c se utilizează atunci când codul mărfurilor nu este suficient pentru a identifica în mod univoc o marfă menționată în lista din anexa 44c.
Cantitate sensibilă
(caseta 31)
Tip/lungime: n ..11,3
Acest atribut se utilizează atunci când declarația de tranzit privește mărfurile menționate în lista din anexa 44c.”
(c)
În grupul de date „ARTICOL DE MĂRFURI - COLETE” (caseta 31), textul atributelor „Mărcile și numerele coletelor”, „Natura coletelor” și „Numărul de colete” se înlocuiește cu următorul text:
„Mărcile și numerele coletelor
(caseta 31)
Tip/lungime: an ..42
Acest atribut este utilizat atunci când atributul «Natura coletelor» conține alte coduri care figurează în anexa 37c decât cele utilizate pentru «Vrac» (VQ, VG, VL, VY, VR sau VO) sau «Mărfuri neambalate» (NE, NF, NG). Utilizarea sa este facultativă în cazul în care atributul «Natura coletelor» conține unul dintre codurile menționate anterior.
Natura coletelor
(caseta 31)
Tip/lungime: a2
Se utilizează codurile ambalajelor prevăzute în anexa 38 pentru caseta 31.
Numărul de colete
(caseta 31)
Tip/lungime: n ..5
Acest atribut se utilizează atunci când atributul «Natura coletelor» conține alte coduri care figurează în anexa 37c decât cele utilizate pentru «Vrac» (VQ, VG, VL, VY, VR sau VO) sau pentru «Mărfuri neambalate» (NE, NF, NG). Nu poate fi utilizat în cazul în care atributul «Natura coletelor» conține unul dintre codurile menționate anterior.”
(d)
În grupul de date „ARTICOL DE MĂRFURI - DOCUMENTE/CERTIFICATE PREZENTATE” (caseta 44), textul care figurează sub „Numărul: 99” se înlocuiește cu următorul text:
„Acest grup de date se utilizează pentru mesajele TIR. În celelalte cazuri, se utilizează în conformitate cu anexa 37. În cazul în care se utilizează acest grup de date, el trebuie să cuprindă cel puțin unul dintre atributele următoare.”
96.
La anexa 37c se adaugă următoarele puncte 9 și 10:
„9.
Pentru atributul «Tipul de declarație» (caseta 1): pentru declarațiile TIR, a se folosi codul «TIR».
10.
Pentru atributul «Tipul de garanție» (caseta 52): pentru mesajele TIR, a se folosi codul «B».”
97.
Se introduce anexa 37d prevăzută în anexa I la prezentul regulament.
98.
Anexa 38 se se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
99.
La anexa 44a titlul I, punctul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„1.
Definiție
1.1.
Lista de încărcare este un document care corespunde caracteristicilor definite în prezenta anexă.
1.2.
Aceasta poate fi utilizată împreună cu declarația de tranzit în contextul aplicării articolului 353 alineatul (2).”
100.
Anexa 44b se modifică după cum urmează:
(a)
punctul 3.1 se înlocuiește cu următorul text:
„3.1.
Formularele se imprimă pe hârtie suficient de rezistentă încât, la o folosire normală, să nu se rupă sau să se șifoneze. Hârtia este de culoare albă.”;
(b)
punctul 4.3 se înlocuiește cu următorul text:
„4.3.
Formularul titlului de garanție izolată trebuie să conțină o mențiune care să indice numele și adresa tipografiei sau o siglă care să permită identificarea ei și trebuie să aibă un număr de identificare.”
101.
Anexa 44c se înlocuiește cu textul care figurează în anexa III la prezentul regulament.
102.
Anexa 45a se modifică după cum urmează:
(a)
la capitolul I, exemplarul B al „Modelului de document de însoțire a tranzitului” se elimină;
(b)
capitolul II se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa IV la prezentul regulament.
103.
Anexa 45b se modifică în conformitate cu anexa V la prezentul regulament.
104.
La anexa 46b, a doua coloană a tabelului se modifică după cum urmează:
(a)
comentariile aferente criteriului 1 „Suficientă experiență” se înlocuiesc cu următorul text:
„Experiența suficientă se atestă prin utilizarea corectă și regulată a regimului de tranzit comunitar, în calitate de principal obligat, în cursul uneia dintre următoarele perioade care precedă cererea:
-
șase luni, pentru aplicarea articolului 380 alineatul (2) litera (a) și a articolului 381 alineatul (1);
-
un an, pentru aplicarea articolului 380 alineatul (2) litera (b) și a articolului 381 alineatul (2) litera (a);
-
doi ani, pentru aplicarea articolului 380 alineatul (3) și a articolului 381 alineatul (2) litera (b).”;
(b)
comentariile aferente criteriului 2 „Nivel înalt de cooperare cu autoritățile vamale” se înlocuiesc cu următorul text:
„Principalul obligat atinge un nivel înalt de cooperare cu autoritățile vamale atunci când introduce în gestiunea operațiunilor sale măsuri speciale care oferă acestor autorități posibilități mai mari de control și de protecție a intereselor aflate în joc.
În măsura în care autoritățile vamale consideră că sunt satisfăcătoare, aceste măsuri privesc, printre altele:
-
condițiile speciale de întocmire a declarației de tranzit; sau
-
conținutul declarației de tranzit, atunci când principalul obligat include în această declarație date suplimentare, în alte cazuri decât cele în care aceste date sunt obligatorii; sau
-
modalitățile de îndeplinire a formalităților de plasare sub regim (în special prezentarea declarației de fiecare dată la același birou vamal).”
105.
Anexa 47a se modifică după cum urmează:
(a)
punctul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„1.
Situații în care utilizarea garanției globale cu valoare redusă sau a garanției globale poate fi interzisă temporar
1.1.
Interdicția temporară a utilizării garanției globale cu valoare redusă
Prin «situații speciale», în sensul articolului 94 alineatul (6) din cod, se înțelege o situație în care se stabilește pentru un important număr de cazuri implicând mai mulți principali obligați și punând în pericol buna funcționare a regimului că, în ciuda eventualei aplicări a articolului 384 și a articolului 9 din cod, garanția globală cu valoare redusă menționată la articolul 94 alineatul (4) din cod nu mai este în măsură să asigure plata, în termenul prevăzut, a datoriilor vamale apărute ca urmare a sustragerii de la regimul de tranzit comunitar a unor mărfuri care figurează în lista din anexa 44c.
1.2.
Interdicția temporară a utilizării garanției globale
Prin «fraudă majoră», în sensul articolului 94 alineatul (7) din cod, se înțelege o situație în care se stabilește că, în ciuda eventualei aplicări a articolului 384, a articolului 9 și, după caz, a articolului 94 alineatul (6) din cod, garanția globală menționată la articolul 94 alineatul (2) litera (b) din cod nu mai este în măsură să asigure plata, în termenul prevăzut, a datoriilor vamale apărute ca urmare a sustragerii de la regimul de tranzit comunitar a unor mărfuri care figurează în lista din anexa 44c, având în vedere amploarea acestor sustrageri și condițiile în care sunt efectuate, în special atunci când rezultă din activități de criminalitate organizată pe plan internațional.”;
(b)
la punctul 2, punctul 2.2 se elimină;
(c)
la punctul 3, a doua liniuță se elimină;
(d)
la punctul 4, punctul 4.3 se înlocuiește cu următorul text:
„4.3.
Atunci când autoritățile competente acordă derogarea, acestea aplică în caseta 8 a certificatului de garanție globală următoarea mențiune:
-
UTILIZARE NELIMITATĂ - 99209”.
106.
La anexa 51b, punctul 1.2.1 se înlocuiește cu următorul text:
„1.2.1.
Atunci când garanția globală nu se poate utiliza deoarece mărfurile sunt incluse în lista din anexa 44c, trebuie înscrisă în caseta 8 a certificatului mențiunea următoare:
-
Validitate limitată - 99200”.
107.
Anexa 67 („Formulare de cerere și de autorizare”) se modifică după cum urmează:
(a)
se introduc numerele „253b”, „253c”, „253h” și „253l” pe al doilea rând al titlului, între cuvântul „articolele” și „292”;
(b)
după „Observații generale” și înainte de formularul „Cerere de autorizație pentru utilizarea unui regim vamal cu impact/destinație economic(ă)”, se inserează formularele și notele explicative care figurează în anexa VI la prezentul regulament;
(c)
după formularul „Autorizație de utilizare a perfecționării pasive, Formular de continuare”, titlul „NOTE EXPLICATIVE” se înlocuiește cu următorul text:
„NOTE EXPLICATIVE PRIVIND UTILIZAREA FORMULARULUI PENTRU REGIMURILE VAMALE ECONOMICE ȘI CU DESTINAȚIE FINALĂ”.
Articolul 2
Până la 1 ianuarie 2012, autoritățile vamale reevaluează în conformitate cu articolul 253 alineatul (8) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 autorizațiile pentru declarațiile simplificate sau pentru procedura de vămuire la domiciliu acordate înainte de data menționată la articolul 3 alineatul (3) din prezentul regulament și eliberează noi autorizații în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament.
Articolul 3
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Articolul 1 punctele 2, 3, 5-12, 27-48, 51-76, 92, 94, punctul 95 literele (a), (b) și (c), punctele 97-100 și 102-106 se aplică de la 1 iulie 2008.
(3) Articolul 1 punctele 1, 4, 13, 14, 16-24, 26, 80-85, 87, 89, 90, 91, punctul 95 litera (d), punctele 96, 101 și 107 se aplică de la 1 ianuarie 2009.
(4) Articolul 1 punctele 49, 50, 77, 78, 79, 86 și 88 se aplică de la 1 iulie 2009.
(5) Articolul 1 punctele 15, 25 și 93 se aplică de la 1 ianuarie 2011.
(6) Articolul 1 punctul (2) se aplică până la 30 iunie 2009.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 noiembrie 2008.