REGULAMENTUL (CE, EURATOM) NR. 480/2009 AL CONSILIULUI
din 25 mai 2009
privind constituirea Fondului de garantare pentru acțiuni externe
(versiune codificată)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 308,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice și, în special, articolul 203,
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2728/94 al Consiliului din 31 octombrie 1994 privind constituirea Fondului de garantare pentru acțiuni externe (2) a fost modificat în mod substanțial și în repetate rânduri (3). Pentru motive de claritate și de raționalizare, regulamentul respectiv ar trebui să fie codificat.
(2)
Bugetul general al Uniunii Europene este expus unui risc financiar crescut ca urmare a garanțiilor care acoperă împrumuturile acordate unor țări terțe.
(3)
Consiliul European din 11 și 12 decembrie 1992 a concluzionat că din considerente de gestionare, cu prudență, a bugetului precum și din considerente de disciplină financiară se impune constituirea unui nou mecanism financiar și că, în consecință, ar trebui să se constituie un fond de garantare care să asigure protecție împotriva riscurilor aferente împrumuturilor, precum și a garantării împrumuturilor acordate unor țări terțe sau pentru proiectele executate în țări terțe. Crearea unui fond de garantare, din care să se plătească direct creditorii din cadrul Comunităților, poate răspunde acestei necesități.
(4)
În conformitate cu Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară adoptat la 17 mai 2006 (4), finanțarea fondului de garantare este prevăzută ca o cheltuială obligatorie la bugetul general al Uniunii Europene, în perioada 2007-2013.
(5)
Există mecanisme pentru a onora garanțiile atunci când se face apel la ele, în special prin recurgerea temporară la disponibilitățile de numerar, potrivit dispozițiilor articolului 12 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2000/597/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (5).
(6)
Fondul de garantare ar trebui să fie constituit prin vărsăminte treptate de resurse. Fondul ar urma să primească și dobânda aferentă plasamentelor făcute din disponibilitățile sale, precum și sumele recuperate de la debitorii care nu și-au achitat datoriile și pentru care fondul a onorat deja garanția.
(7)
Experiența funcționării Fondului de garantare indică faptul că un raport de 9 % între resursele fondului și obligațiile garantate, în special, la care se adaugă dobânda neplătită datorată, ar fi suficient.
(8)
Pentru atingerea sumei țintă estimate, apar ca suficiente vărsăminte reprezentând 9 % din valoarea fiecărei operațiuni către fondul de garantare. Ar trebui definite modalitățile de plată a acestor vărsăminte.
(9)
În cazul în care fondul de garantare depășește suma țintă, excedentul ar trebui să fie rambursat la bugetul general al Uniunii Europene.
(10)
Este util ca gestiunea financiară a fondului de garantare să fie încredințată Băncii Europene de Investiții (denumită în continuare „BEI”). Gestiunea financiară a fondului ar trebui să facă obiectul controlului Curții de Conturi, potrivit unor proceduri convenite de către Curtea de Conturi, Comisie și BEI.
(11)
Comunitățile au acordat și au garantat împrumuturi acordate țărilor în curs de aderare sau pentru proiecte executate în țările respective. Aceste împrumuturi și garanții sunt acoperite din fondul de garantare și vor rămâne în derulare sau în vigoare și după data aderării. De la acea dată, acestea vor înceta să constituie acțiuni externe ale Comunităților și, în consecință, ar trebui acoperite direct din bugetul general al Uniunii Europene și nu din fondul de garantare.
(12)
Fondul de garantare acoperă neîndeplinirea obligațiilor de plată de către beneficiarii împrumuturilor acordate de BEI, garantate de Comunități în cadrul mandatului extern al BEI. Mai mult, în conformitate cu mandatul extern al BEI menționat, care a intrat în vigoare la 1 februarie 2007, fondul ar trebui să acopere și neîndeplinirea obligațiilor de plată de către beneficiarii garanțiilor pentru împrumuturile acordate de BEI pentru care Comunitățile furnizează o garanție.
(13)
Pentru adoptarea prezentului regulament, tratatele nu prevăd alte atribuții în afara celor care reies din articolul 308 din Tratatul CE și articolul 203 din Tratatul CEEA,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se constituie un fond de garantare (denumit în continuare „fondul”), ale cărui resurse se utilizează pentru rambursarea creditorilor Comunităților, în cazul neîndeplinirii obligațiilor de plată de către beneficiarul unui împrumut acordat sau garantat de Comunități, ori al unei garanții pentru un împrumut acordat de Banca Europeană de Investiții (denumită în continuare „BEI”) pentru care Comunitățile furnizează o garanție.
Operațiunile de împrumut și garantare menționate la primul paragraf, denumite în cele ce urmează „operațiuni”, sunt cele realizate în beneficiul unui stat terț sau în scopul finanțării unor proiecte în state terțe.
Toate operațiunile întreprinse în favoarea unei țări terțe sau pentru finanțarea de proiecte într-o țară terță se exclud din domeniul de aplicare a prezentului regulament de la data aderării respectivei țări la Uniunea Europeană.
Articolul 2
Fondul este alimentat prin:
-
o plată anuală din bugetul general al Uniunii Europene, în temeiul articolelor 5 și 6;
-
dobânda aferentă plasamentelor financiare făcute din disponibilitățile fondului;
-
sumele recuperate de la debitorii ce nu și-au achitat datoria, pentru care fondul a onorat deja garanția.
Articolul 3
Fondul trebuie să ajungă la un nivel corespunzător (denumit în cele ce urmează „suma țintă”).
Suma țintă este de 9 % din totalul obligațiilor comunitare de capital datorate și neachitate care decurg din fiecare operațiune, majorată cu dobânda datorată și neachitată.
Pe baza diferenței n-1 de la sfârșitul anului dintre suma țintă și valoarea activelor nete ale fondului, calculată la începutul anului n, excedentul se rambursează printr-o singură operațiune într-o poziție specială din declarația de venituri din bugetul general al Uniunii Europene pe anul n+1.
Articolul 4
Ca urmare a aderării unui nou stat membru la Uniunea Europeană, suma indicativă se reduce cu o valoare calculată pe baza operațiunilor menționate la articolul 1 al treilea paragraf.
Pentru a calcula valoarea reducerii, rata procentuală menționată la articolul 3 al doilea paragraf, aplicabilă la data aderării, se aplică la suma acestor operațiuni aflate în derulare la data respectivă.
Excedentul se raportează într-o rubrică specială în contul de venit din bugetul general al Uniunii Europene.
Articolul 5
Pe baza diferenței n-1 de la sfârșitul anului dintre suma țintă și valoarea activelor nete ale fondului, calculată la începutul anului n, se aprovizionează fondul cu valoarea provizionului necesar printr-o singură operațiune efectuată în anul n+1, din bugetul general al Uniunii Europene.
Articolul 6
(1) În cazul în care, ca urmare a neîndeplinirii uneia sau mai multor obligații de plată, activarea garanțiilor pe parcursul anului n-1 depășește 100 de milioane de euro, suma care depășește pragul de 100 de milioane de euro se rambursează fondului în tranșe anuale începând cu anul n+1 și continuând în anii următori până la rambursarea totală (mecanismul de uniformizare). Mărimea tranșei anuale reprezintă cea mai mică dintre sumele următoare:
-
100 de milioane de euro; sau
-
suma de plată rămasă în conformitate cu mecanismul de uniformizare.
Orice sumă rezultată din activarea garanțiilor în anii precedenți anului n-1 care nu a fost încă total rambursată datorită mecanismului de uniformizare, se rambursează înainte de activarea mecanismului de uniformizare pentru neîndeplinirea obligațiilor de plată intervenite în cursul anului n-1 sau în anii următori. Aceste sume de plată rămase se scad în continuare din suma maximă anuală de recuperat din bugetul general al Uniunii Europene prin aplicarea mecanismului de uniformizare, până la rambursarea totală a sumei datorate fondului.
(2) Calculele bazate pe mecanismul de uniformizare sunt efectuate separat de calculele menționate la articolul 3 al treilea paragraf și la articolul 5. Cu toate acestea, acestea constituie împreună un singur transfer anual. Sumele de plată din bugetul general al Uniunii Europene conform mecanismului de uniformizare se consideră a fi active nete ale fondului pentru efectuarea calculelor în temeiul articolelor 3 și 5.
(3) În cazul în care, din cauza activării garanțiilor ca urmare a unuia sau a mai multor evenimente majore de neîndeplinire a obligațiilor de plată, resursele fondului scad până la un nivel de sub 80 % din suma țintă, Comisia informează autoritatea bugetară în acest sens.
(4) În cazul în care, din cauza activării garanțiilor ca urmare a unuia sau a mai multor evenimente majore de neîndeplinire a obligațiilor de plată, resursele fondului scad până la un nivel de sub 70 % din suma țintă, Comisia prezintă un raport privind măsurile excepționale care se impun pentru realimentarea fondului.
Articolul 7
Comisia încredințează BEI gestiunea financiară a fondului, în cadrul unui mandat în numele Comunităților.
Articolul 8
Până la data de 31 mai a următorului exercițiu financiar, Comisia înaintează Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi un raport anual privind situația fondului și gestionarea acestuia în anul precedent.
Articolul 9
Contul de venituri și cheltuieli și bilanțul fondului se anexează la contul de venituri și cheltuieli și la bilanțul Comunităților.
Articolul 10
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2728/94 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență prevăzut în anexa II.
Articolul 11
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 25 mai 2009.