DECIZIA COMISIEI
din 21 februarie 2007
privind ajutorul de stat C 16/2006 (ex NN 34/2006) al Regiunii Sardinia în favoarea Nuova Mineraria Silius SpA
[notificată cu numărul C(2007) 473]
(Numai textul în limba italiană este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2007/499/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 88 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce a cerut părților interesate (1) să prezinte observațiile, în baza articolelor sus menționate și având în vedere observațiile trimise,
având în vedere cele ce urmează:
(1)
Ajutorul pe care Italia intenționează să îl acorde pentru Nuova Mineraria Silius a fost notificat Comisiei prin scrisoarea din 30 noiembrie 2005. La 21 decembrie 2005, Comisia a solicitat informații suplimentare, pe care Italia le-a trimis prin scrisoarea înregistrată la 7 februarie 2006.
(2)
Prin scrisoarea din 26 aprilie 2006, Comisia a informat Italia că a decis să inițieze, în ceea ce privește ajutorul în cauză, procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE.
(3)
Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2). Comisia a solicitat părților implicate să își prezinte observațiile privind această procedură.
(4)
La 12 mai 2006 a avut loc o reuniune cu autoritățile italiene, care ulterior au reacționat la inițierea procedurii prin scrisorile din 14 iulie și din 30 august 2006. Comisia a solicitat informații suplimentare prin scrisoarea din 18 septembrie, la care Italia a răspuns în data de 3 noiembrie și de 31 decembrie 2006.
(5)
Comisia a primit observații de la părțile interesate și le-a transmis Italiei, dându-i posibilitatea de a răspunde. Autoritățile italiene au răspuns prin scrisoarea din 3 noiembrie 2006.
(6)
Beneficiarul ajutorului ar fi Nuova Mineraria Silius SpA („NMS”), o societate care aparține 100 % Regiunii Autonome Sardinia („RAS”). NMS exploatează un zăcământ de fluorură de calciu (3) din localitatea Silius, în Sardinia. În anul 2004 (ultimele date disponibile), societatea a înregistrat o cifră de afaceri în valoare de 4,96 milioane de euro și avea 163 de angajați.
(7)
NMS a fost înființată în anul 1992 din RAS și din Minmet Financing Company. Ulterior, RAS a cedat proprietatea sa (97,5 % în anul 1996 și 100 % în prezent) societății publice „Ente Minerario Sardo” („EMSA”). În anul 1998, EMSA a fost pusă în lichidare. Comisarul responsabil cu lichidarea a primit mandatul de a privatiza activitățile, dacă este posibil, sau de a proceda la cedarea lor. Totuși, când încercările de privatizare a NMS au eșuat, iar EMSA și-a încetat activitățile (în iunie 2002), NMS nu a fost lichidată.
(8)
Ca urmare a insuccesului privatizării, Italia a notificat Comisiei proiectul unui nou aport de capital în societate, în valoare totală de aproximativ 24 milioane de euro. Potrivit Italiei, noul capital ar permite investiții menite a pregăti exploatarea de noi zăcăminte mai adânci, ceea ce ar conduce la o mărire a conținutului de fluoruri de calciu din mineralele extrase și ar crește producția totală a minei.
(9)
Italia a susținut că a notificat măsura doar în scopul siguranței juridice, deoarece măsura propusă nu ar comporta un ajutor de stat, din următoarele două motive:
(a)
Nu ar exista nicio incidență asupra schimburilor intracomunitare, întrucât oferta comunitară de fluoruri de calciu satisface cu greu 30 % din cerere. În consecință, singurele rezultate probabile ale proiectului ar consta în reducerea importurilor din țările terțe și în limitarea creșterii prețurilor;
(b)
RAS se comportă ca un investitor care activează în economia de piață, în măsura în care (i) exporturile de fluoruri de calciu din China, care constituie aproximativ 50 % din producția mondială, sunt în scădere ca urmare a creșterii consumului național, ceea ce va avea probabil repercusiuni pozitive asupra prețurilor fluorurii de calciu; (ii) NMS a pregătit un nou plan industrial pentru următorii 8 ani, în care se prevede recuperarea integrală a investițiilor și realizarea de profituri încă din cel de-al patrulea an, chiar și în actualele condiții de piață; (iii) continuând activitățile, acționarul evită pierderea investițiilor precedente în societate, precum și, probabil, apariția a diferite dispute legale cu clienții.
Ca alternativă, în cazul în care Comisia ar conchide că în măsura propusă se poate distinge un element de ajutor de stat, Italia susține că acest element ar fi limitat la valoarea excedentului de venituri care s-ar obține datorită proiectului de investiții. Potrivit calculelor Italiei, acest excedent nu ar depăși 26 % din investiții, ceea ce se încadrează în limita prevăzută pentru ajutoarele regionale compatibile din sectorul în cauză (4).
(10)
Dincolo de măsura notificată, potrivit informațiilor furnizate de către autoritățile italiene, NMS a beneficiat în ultimii ani de atribuiri continue de fonduri publice provenite de la unicul său acționar, RAS (5), cu scopul de a acoperi pierderile constante înregistrate în activitățile din cursul prelichidării. Începând cu anul 1997, aceste atribuiri au atins suma totală de 90,7 milioane de euro, potrivit următoarei repartizări.
(EUR)
Anul
Suma totală acordată
1997
7 230 397
1998
9 296 224
1999
5 706 849
2000
12 496 708
2001
11 671 925
2002
11 834 000
2003
14 379 827
2004
6 890 000
2005
11 200 000
Total
90 705 931
Aceste atribuiri sunt înscrise în bilanțul patrimonial al societății, la rubricile contabile denumite „RAS c/acoperirea viitoarelor pierderi” și „EMSA c/acoperirea viitoarelor pierderi”.
(11)
Între altele, autoritățile italiene au confirmat faptul că NMS a beneficiat de următoarele subvenții publice:
(a)
prin decretul ministerial din 9 mai 2002 au fost alocate societății 7,66 milioane de euro în conformitate cu Legea nr. 488 din 19 decembrie 1992 (Legea nr. 488/92) (6), pentru investiții admisibile în valoare totală de 14,31 milioane de euro;
(b)
prin decretul ministerial din 28 decembrie 2000 (7), au fost alocate societății 1,869 milioane de euro în baza articolului 9 din Legea nr. 752 din 6 octombrie 1982 (Legea nr. 752/82), în scopul finanțării cercetării, în mină, a zăcămintelor mai adânci. Cu toate acestea, potrivit autorităților italiene, sumele nu au fost încă vărsate.
(12)
În decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la compatibilitatea măsurilor în cauză cu piața comună și, în special, la respectarea de către acestea a orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (8) (în continuare „orientări”).
(13)
La invitația Comisiei de a prezenta observații privind măsura în cauză au răspuns trei societăți concurente.
(14)
Potrivit primului concurent, NMS se află în criză de 20 de ani și poate supraviețui doar datorită acordării constante de fonduri publice. Chiar dacă prețurile de pe piață au crescut mult în ultimii 5 ani, ceea ce a determinat alte societăți să-și extindă minele sau să deschidă altele noi, NMS a continuat totuși să nu înregistreze profit. Mai mult, privatizarea sa era imposibilă deoarece această societate era considerată nerentabilă, în ciuda ajutoarelor de stat primite deja. Potrivit acestui concurent, valorile ajutoarelor sunt spectaculoase, scandaloase și incredibil de disproporționate, după cum arată faptul că în anul 2004 acestea au fost mai mari decât dublul cifrei de afaceri a societății.
(15)
Al doilea concurent s-a declarat îngrozit de situație. NMS și alți producători europeni de fluoruri de calciu au resimțit în mod grav condițiile adverse de pe piață din anii 1990, cauzate de practicile de dumping ale Chinei, condiții care s-au îmblânzit abia după anul 2000. Chiar dacă era cunoscut faptul că NMS primea fonduri publice, societatea concurentă în cauză susține că nu a fost la curent cu valoarea ajutoarelor, care, după părerea sa, sunt absurd de ridicate. În baza amplelor sale calcule, acest concurent estimează că în ultimii 5-6 ani NMS a primit ajutoare de aproximativ 10 ori valoarea unei investiții tipice pe tonă, conform normelor standard din sector. Acest concurent, în calitatea sa de producător european care activează pe piața fluorurii de calciu, caracterizată de o concurență puternică, ajunge la concluzia că nu poate accepta o situație în care o singură societate este ținută în viață prin ample atribuiri de stat timp de mulți ani.
(16)
Cel de-al treilea concurent și-a exprimat obiecțiile sale energice împotriva acordării NMS a unui ajutor care, după părerea sa, are o valoare substanțială și disproporționată. Potrivit acestui concurent, valoarea totală a subvenției financiare prevăzute pentru o societate care desfășoară activități de minerit atât de reduse pare să prezinte un raport extrem de slab între costuri și rezultate și există riscul ca subvenția să fie folosită doar pentru susținerea unei ocupații dezavantajoase din punct de vedere economic în minerit.
(17)
În reacția lor la inițierea procedurii, autoritățile italiene au indicat faptul că RAS a decis să nu aplice ajutorul notificat și să lichideze societatea, date fiind dificultățile sale financiare. Prin scrisoarea din 30 august 2006, autoritățile italiene au confirmat că într-adevăr este prevăzută lichidarea NMS, după cum a decis adunarea extraordinară convocată la 28 iulie.
(18)
De asemenea, Italia a susținut: (a) că lichidarea activităților NMS nu ar permite restituirea finanțărilor acordate de RAS, (b) că prin ieșirea societății de pe piață nu ar exista alte repercusiuni asupra schimburilor intracomunitare și (c) că, date fiind aceste împrejurări, un eventual ordin de recuperare a ajutorului nu ar avea niciun rezultat concret. În concluzie, Italia a solicitat Comisiei să nu emită un ordin de recuperare.
(19)
În ceea ce privește observațiile prezentate de concurenții NMS, Italia le reține ca nemaifiind pertinente, întrucât notificarea a fost retrasă, iar societatea va fi lichidată.
1. Prezența unui ajutor de stat
(20)
Articolul 87 alineatul (1) din Tratatul CE declară incompatibile cu piața comună ajutoarele acordate sub orice formă de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat, care au efect negativ asupra schimburilor intracomunitare și falsifică sau amenință să falsifice concurența, favorizând anumite întreprinderi sau producții.
(21)
Comisia observă că măsurile enumerate la punctele 8 și 10 permit acordarea de resurse de stat, care sunt imputabile autorității publice. Întrucât este destinată unei singure societăți, această subvenție publică răspunde criteriului selectivității. De asemenea, dat fiind faptul că NMS acționa pe piața fluorurii de calciu, un sector în care există schimburi între statele membre, subzistă și (oder) criteriul repercusiunilor asupra schimburilor intracomunitare. În particular, este respinsă argumentarea autorităților italiene potrivit căreia nu ar exista repercusiuni deoarece, potrivit jurisprudenței constante, când un ajutor acordat de un stat sau prin intermediul resurselor de stat întărește poziția unei întreprinderi în raport cu alte întreprinderi concurente în schimburile intracomunitare, trebuie reținut că ajutorul are implicații negative asupra concurenților (9). În rest, faptul că există schimburi intracomunitare a rezultat în mod clar din observațiile prezentate, ca reacție la inițierea procedurii, de întreprinderile concurente furnizoare de fluoruri de calciu în state membre diferite.
(22)
În ceea ce privește argumentarea susținută în notificarea inițială, potrivit căreia comportamentul RAS este similar cu cel al unui investitor care operează în economia de piață, Comisia observă că, având în vedere rezultatele economice din ultimele perioade și evoluția indicilor săi financiari (10), NMS trebuie să fie considerată „o întreprindere în dificultate” în conformitate cu secțiunea 2.1 din orientări.
(23)
Din acest punct de vedere și ținând cont de necesitatea continuă a NMS de a acoperi pierderile din ultimii ani, fără nicio îmbunătățire a situației financiare, pare foarte improbabil ca un investitor care operează în economia de piață să angajeze și alte fonduri, în valoare totală de 24 milioane de euro, într-un proiect care până acum s-a dovedit a fi nerentabil. În susținerea suplimentară a acestei concluzii vine faptul că niciuna dintre încercările de privatizare a societății nu a avut succes, încercări începute în anul 1999 și continuate până în anul 2002. O altă confirmare în acest sens o constituie reacțiile întreprinderilor concurente din sector.
(24)
De asemenea, în trecut RAS nu a fost preocupată să măsoare costurile care urmau a fi susținute în cazul lichidării, în raport cu costurile necesare pentru continuarea activităților NMS. Dimpotrivă, lichidarea a fost evitată în mod explicit în iunie 2002, când era clar de acum că privatizarea nu avusese succes.
(25)
Mai mult, din notificare rezulta în mod clar că, într-o mare măsură, RAS subvenționase NMS din motive sociale, în măsura în care era vorba de una dintre puținele întreprinderi industriale rămase în regiune. Totuși, argumentările de acest tip nu au relevanță pentru un investitor care operează în economia de piață.
(26)
Comisia ajunsese totuși la concluzia în decizia de inițiere a procedurii și reafirmă că investițiile propuse în notificarea inițială, împreună cu toate aporturile acționarului destinate acoperirii pierderilor, în valoarea totală de 114,7 milioane de euro, constituie un ajutor de stat în conformitate cu articolul 87 alineatul (1) din Tratatul CE. Cel de-al doilea ajutor (acoperirea pierderilor) este nelegitim întrucât a fost acordat cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) din tratat. În ceea ce privește măsura care face obiectul notificării inițiale, autoritățile italiene au confirmat că o parte dintre fonduri fusese deja vărsată beneficiarului pentru a întreprinde „unele operațiuni urgente și de neamânat”. În consecință, era nelegitimă și această parte din ajutor, a cărei valoare totală nu se cunoaște.
(27)
În ceea ce privește măsurile naționale menționate la punctul 11, nu se contestă faptul că acestea constituie un ajutor de stat în conformitate cu articolul 87 alineatul (1) din tratat. Pe de altă parte, Italia a declarat că nu a fost încă acordat niciun ajutor în baza Legii nr. 752/82.
2. Derogări prevăzute la articolul 87 alineatele (2) și (3) din tratat
(28)
Obiectivul principal al măsurilor menționate la punctele precedente 8 și 10 pare a consta într-un ajutor pentru o întreprindere aflată în dificultate. În aceste cazuri se poate aplica, dacă sunt îndeplinite condițiile pertinente, exclusiv derogarea prevăzută la articolul 87 alineatul (3) litera (c) din tratat, care permite autorizarea unui ajutor de stat capabil să faciliteze dezvoltarea anumitor activități economice, dacă acest ajutor nu are implicații negative asupra condițiilor schimburilor în măsură contrarie interesului comun.
(29)
Ajutoarele pentru salvarea și pentru restructurarea de întreprinderi aflate în dificultate sunt disciplinate de orientări.
(30)
Dispozițiile provizorii ale orientărilor prevăd ca acestea să se aplice pentru evaluarea oricărui ajutor, pentru salvare și restructurare, acordat fără autorizarea Comisiei (ajutor nelegitim), în cazul în care o parte din ajutor sau totalitatea acestuia s-a acordat după 1 octombrie 2004, ziua publicării noilor orientări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (punctul 104). În consecință, în cazul examinat se aplică noile orientări, întrucât notificarea a fost prezentată în anul 2005 și cel puțin 11 milioane de euro din subvenții publice (dintr-un total de 90,7 milioane de euro pentru acoperirea pierderilor, menționate la punctul anterior 10) au fost acordate după 1 octombrie 2004.
(31)
În ceea ce privește ajutoarele acordate în conformitate cu Legea nr. 488/92 și eventual cu Legea nr. 752/82, compatibilitatea lor trebuie să fie și ea evaluată pe baza orientărilor, deoarece Comisia reține că ajutorul pentru întreprinderile aflate în dificultate poate contribui la dezvoltarea activităților economice, fără a avea efecte negative asupra schimburilor în măsură contrarie interesului comun, doar dacă sunt respectate condițiile indicate în aceste orientări (11). Întrucât întreprinderile aflate în dificultate sunt excluse în mod clar din sfera de aplicare a Legii nr. 488/92, Comisia decide că NMS nu era admisibilă pentru ajutoare regionale în conformitate cu Legea nr. 488/92, deoarece întreprinderea se afla deja în dificultate atunci când i-a fost acordat ajutorul (în mai 2002) (12).
(32)
Din același motiv trebuie respinsă argumentarea subsidiară a autorităților italiene, potrivit cărora ajutorul ipotetic ar trebui să fie considerat ca făcând parte din pragul pentru ajutoarele regionale pentru Sardinia.
(33)
În ceea ce privește admisibilitatea NMS la ajutorul pentru restructurare, Comisia reține că nu au fost îndeplinite criteriile privind ajutoarele compatibile, enunțate în orientări. În particular:
(a)
ajutoarele diverse acordate pentru acoperirea pierderilor au ținut în viață în mod artificial o societate care altfel ar fi fost declarată falimentară; nu rezultă că s-ar fi trecut la o restructurare; măsurile în cauză sunt totuși considerate un ajutor pentru funcționare;
(b)
nici acoperirea pierderilor din trecut, nici măsura indicată în notificarea inițială nu pot fi considerate un ajutor compatibil pentru salvare, întrucât sunt continuate pe parcursul a mai multor ani, au fost acordate în formă inadmisibilă și nu s-a prevăzut nicio rambursare și niciun plan de restructurare sau de lichidare a societății în termenul de șase luni;
(c)
planul industrial transmis Comisiei în notificare constă într-o analiză a perspectivelor de rentabilitate în lumina noului proiect de investiții, fără nicio indicare a măsurilor de restructurare, fără nicio condiție privind acordarea de ajutoare publice și fără a ține cont de ajutoarele nelegitime acordate în trecut;
(d)
în lipsa unui plan de restructurare, Comisia nu este în măsură să evalueze dacă ajutorul propus poate restabili rentabilitatea pe termen lung, dacă acest ajutor se limitează la unul minim și dacă se pot evita distorsionări nelegitime ale concurenței (în special având în vedere acoperirea continuă a datoriilor din ultimele perioade, care este în contradicție cu jurisprudența Deggendorf (13).
(34)
Comisia ia act de semnalarea Italiei potrivit căreia RAS a decis să nu pună în aplicare ajutorul notificat, în valoare totală de aproximativ 24 milioane de euro, și să treacă la lichidarea NMS, date fiind dificultățile sale financiare. În ciuda argumentărilor Italiei, Comisia reține, în baza Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 privind modalitatea de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (14), că în cazul ajutoarelor nelegitime incompatibile cu piața comună trebuie restabilită concurența efectivă și că în acest scop este necesar ca ajutorul, inclusiv dobânzile, să fie recuperat fără întârziere.
(35)
Comisia constată că Italia a aplicat în mod ilegal, cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) din tratat, măsurile care constau în acoperirea repetată a pierderilor NMS, prin acordarea ajutorului în baza Legii nr. 488/92 și a decretului ministerial din 28 decembrie 2000 și, posibil, prin acordarea parțială a ajutorului suplimentar care formează obiectul notificării. De asemenea, Comisia constată că ajutorul menționat în notificarea inițială și ajutorul acordat prin decretul ministerial din 28 decembrie 2000 în baza articolului 9 din Legea nr. 752/82 a Republicii Italiene nu sunt compatibile cu piața comună, în timp ce niciuna dintre derogările prevăzute în Tratatul CE nu este aplicabilă. În consecință, nu trebuie aplicate părțile din măsurile anterior menționate care nu au fost încă acordate (15) și trebuie recuperat ajutorul deja acordat, în valoare totală de 98,36 milioane de euro, care include 90,7 milioane de euro pentru acoperirea pierderilor (a se vedea punctul 10), plus alte 7,66 milioane de euro acordate prin decretul ministerial din 9 mai 2002 (a se vedea punctul 11),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Ajutorul de stat pe care Italia l-a pus în aplicare pentru Nuova Mineraria Silius SpA, în valoare totală de 98 360 000 EUR, este incompatibil cu piața comună.
(2) Ajutorul de stat pe care Italia intenționează să îl pună în aplicare pentru Nuova Mineraria Silius SpA, în valoare de 25 869 000 EUR, este, de asemenea, incompatibil cu piața comună și nu poate fi pus în aplicare.
Articolul 2
(1) Italia va recupera de la beneficiar ajutorul ilegal în conformitate cu articolul 1 alineatul (1).
(2) Sumele care trebuie recuperate produc dobânzi pe toată perioada de la data la care acestea au fost puse la dispoziția beneficiarului până la data recuperării lor efective.
(3) Dobânzile se calculează în conformitate cu regimul dobânzii compuse, în baza părții a V-a din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 privind dispozițiile pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului privind modalitățile de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (16).
Articolul 3
(1) Italia va lua toate măsurile necesare pentru a recupera de la beneficiar ajutorul nelegitim și incompatibil conform articolului 1 alineatul (1).
(2) Se va trece imediat la recuperare respectând procedurile stabilite de dreptul național în măsura în care acestea permit executarea imediată și efectivă a prezentei decizii.
(3) Italia pune în aplicare prezenta decizie în termen de patru luni de la data notificării.
Articolul 4
(1) Italia va informa Comisia cu privire la situația procedurilor naționale de punere în aplicare a prezentei decizii până la finalizarea acestora.
(2) În termen de două luni de la notificarea prezentei decizii, Italia va preciza suma totală, în capital și dobânzi, care trebuie recuperată de la beneficiar și va oferi o descriere detaliată a măsurilor deja adoptate sau prevăzute pentru a se supune acestei decizii. În aceeași perioadă, Italia va transmite Comisiei toate documentele care să certifice că s-a ordonat beneficiarului să restituie ajutorul.
(3) După trecerea celor două luni conform alineatului (2), Italia va prezenta, la simpla solicitare a Comisiei, un raport privind măsurile deja adoptate sau prevăzute pentru a se supune acestei decizii. Raportul va include și precizări privind valorile totale ale ajutorului și ale dobânzilor recuperate deja de la beneficiar.
Articolul 5
Republica Italiană este destinatara prezentei decizii.
Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2007.