32006R1875
L 360/64
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1875/2006 AL COMISIEI
din 18 decembrie 2006
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Modificările Regulamentului (CEE) nr. 2913/92, denumit în continuare „codul”, enunțate de Regulamentul (CE) nr. 648/2005, introduc un anumit număr de măsuri destinate să consolideze siguranța mărfurilor care intră pe teritoriul vamal al Comunității sau ies de pe teritoriul acesteia. Aceste măsuri ar trebui să garanteze controale vamale mai rapide și mai bine direcționate și constau în analiza și schimbul electronic de date privind riscurile, între autoritățile vamale și între aceste autorități și Comisie într-un cadru comun de gestionare a riscurilor în introducerea obligației de a oferi autorităților vamale informații înainte de intrarea sau de ieșirea tuturor mărfurilor care intră pe teritoriul vamal al Comunității sau care ies de pe acest teritoriu; în acordarea statului de operator economic autorizat operatorilor fiabili care îndeplinesc anumite criterii și care beneficiază de simplificările prevăzute de legislația vamală și/sau de facilități în materie de controale vamale.
(2)
Pentru a garanta o punere în aplicare rapidă și eficientă a acestor măsuri, schimbul de date între autoritățile vamale se realizează cu ajutorul tehnologiilor informației și rețelelor informatice, prin utilizarea standardelor convenite și a ansamblului de date comune.
(3)
Ținând seama de progresele înregistrate în informatizarea sistemelor de vămuire ale statelor membre și de folosirea de către Comisie și statele membre a tehnologiilor informației și a rețelelor informatice, este necesar să se extindă utilizarea acestor sisteme dincolo de actualul sistem de tranzit informatizat, începând cu introducerea unui sistem informatizat de control al exporturilor.
(4)
În sensul realizării unui cadru comun de gestionare a riscurilor și de stabilire a unui nivel echivalent de control vamal în întreaga Comunitate, analiza de risc ar trebui să se bazeze pe procedee informatice care utilizează criterii comune. Schimbul de informații privind riscurile trebuie să se facă între autoritățile vamale și Comisie, fără a aduce atingere obligațiilor naționale sau internaționale, cu ajutorul unui sistem comunitar de gestionare a riscurilor în domeniul vamal, a domeniilor de control prioritare comune, a criteriilor comune de risc și a standardelor pentru aplicarea armonizată a controalelor vamale în cazuri speciale.
(5)
Operatorii economici care îndeplinesc criteriile prevăzute pentru obținerea statului de operator economic autorizat și se poziționează, prin urmare, favorabil în raport cu ceilalți operatori, trebuie considerați drept parteneri fiabili în lanțul de aprovizionare. Prin urmare, este necesar să se prevadă că acești operatori trebuie să beneficieze nu numai de simplificările prevăzute de legislația vamală, dar și de facilități în domeniul controalelor vamale, în cazul în care aceștia îndeplinesc anumite condiții în materie de securitate și de siguranță.
(6)
Este necesar să fie stabilite aceleași condiții și aceleași criterii în toate statele membre pentru acordarea, modificarea sau revocarea certificatelor de operator economic autorizat sau pentru suspendarea statului de operator economic autorizat, precum și norme privind cererea sau la eliberarea certificatelor de operator economic autorizat. Pentru a menține un nivel ridicat de securitate, autoritățile vamale trebuie să verifice în mod constant respectarea, de către operatorii economici autorizați, a condițiilor aplicabile.
(7)
Este necesară crearea și menținerea unui sistem electronic comun de informare și de comunicare în vederea stocării și a schimbului de date privind operatorii economici autorizați.
(8)
Pentru a permite o analiză adecvată de risc și controale corespunzătoare, bazate pe o analiză de risc, este necesar să se stabilească termenele și normele detaliate care reglementează obligația operatorilor economici de a furniza autorităților vamale informații înainte de sosirea sau de ieșirea tuturor mărfurilor care intră pe teritoriul vamal al Comunității sau care ies de pe teritoriul acesteia. În conformitate cu măsurile similare adoptate la nivel internațional în cadrul unor standarde care vizează securizarea și facilitarea comerțului mondial, aprobat de Organizația Mondială a Vămilor, și cu dispozițiile speciale prevăzute de acorduri internaționale, este necesar să se țină seama de diferitele mijloace de transport, precum și diferitele tipuri de mărfuri sau de operatori economici.
(9)
Pentru a permite autorităților vamale să efectueze analize de risc eficiente, este necesar ca informațiile oferite înainte de sosire sau de ieșire să fie introduse pe cale informatică. Declarațiile sau notificările pe suport de hârtie nu sunt autorizate decât în anumite împrejurări excepționale.
(10)
Este necesară armonizarea datelor incluse în declarațiile sumare de intrare și de ieșire pentru a garanta o bază comună pentru analiza riscurilor în întreaga Comunitate și pentru a permite un schimb eficient de informații între autoritățile vamale. Chiar dacă este necesar, în acest sens, să se țină seama de tipul de transport al mărfurilor și de statutul operatorului economic autorizat, este de asemenea necesar să se asigure ca măsurile de siguranță și de securitate să nu fie compromise. De asemenea, în cazul în care o scutire de la obligația de a depune o declarație sumară poate fi justificată pentru mărfurile care circulă în conformitate cu regulile Uniunii Poștale Universale, în baza împrejurărilor excepționale care privesc acest tip de transport, este cu toate acestea necesar, în interesul comun, să se prevadă un cadru tehnic pentru datele care urmează să fie furnizate autorităților vamale prin mijloace electronice în ceea ce privește acest tip de transport.
(11)
Este necesar să se prevadă, în cazul unei analize pozitive de risc, un nivel echivalent de control preventiv care să fie aplicat întregii Comunități. În acest context, este necesar ca operatorul sau transportatorul să fie avizat cu privire la aceasta.
(12)
Dispozițiile care reglementează prezentarea și depozitarea temporară a mărfurilor care intră pe teritoriul Comunității includ modificările aduse datelor cerute.
(13)
Atunci când o declarație vamală este utilizată ca declarație sumară de intrare sau de ieșire, este necesară adoptarea în consecință a normelor generale care reglementează metoda, termenul și locul de depunere a declarațiilor vamale în sensul plasării mărfurilor sub un regim vamal.
(14)
Pentru a permite un control mai eficient al procedurii de export, al perfecționării active și al reexportului, în sensul securității și siguranței, precum și al controalelor vamale, autoritățile vamale înlocuiesc actuala procedură pe suport de hârtie cu un schimb electronic de date între biroul vamal de export și biroul vamal de ieșire.
(15)
Sistemul informatizat de control al exporturilor trebuie să funcționeze în paralel cu procedura de export pe suport de hârtie pe o perioadă de tranziție. Procedura de export pe suport de hârtie servește drept procedură de securitate în cazul defectării sistemului electronic, atât înainte, cât și după perioada de tranziție. Este necesar să se aplice dispoziții specifice datelor de export care fac obiectul unui schimb între birourile vamale în cadrul sistemului informatizat de control al exporturilor. Pentru a asigura buna funcționare a acestui sistem, este necesar, de asemenea, să se modifice dispozițiile care reglementează procedura de export pe suport de hârtie.
(16)
Pentru ca simplificările să rămână posibile în temeiul normelor privind exportul, fără a afecta avantajele pe care sistemul informatizat de control al exporturilor le oferă operatorilor economici, exportatorii trebuie să beneficieze de posibilitatea de a decide cu privire la aplicarea dispozițiilor privind mărfurile care părăsesc teritoriul vamal al Comunității în temeiul unui contract unic de transport.
(17)
Este necesar ca dispozițiile privind acordarea statutului de operator economic autorizat să se aplice de la 1 ianuarie 2008, pentru a permite statelor membre să instituie structurile administrative necesare.
(18)
Cu toate acestea, pentru a acorda un termen rezonabil statelor membre și operatorilor economici care să le permită adaptarea sistemelor lor electronice, este necesar să se aplice dispozițiile prezentului regulament privind definirea datelor solicitate și depunerea prin mijloace electronice a informațiilor înainte de sosire sau la ieșire, cu începere de la 1 iulie 2009.
(19)
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (2) trebuie modificat în consecință.
(20)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetul Codului Vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică astfel cum urmează:
1.
La articolul 1, se adaugă următorul punct:
„12.
Operator economic:
O persoană care, în cadrul activităților sale profesionale, exercită activități reglementate de legislația vamală.”
2.
În partea I titlul I, se adaugă următoarele capitole 4 și 5:
„CAPITOLUL 4
Schimb de date efectuat între autoritățile vamale cu ajutorul tehnologiilor informației și rețelelor informatice
Articolul 4d
(1) Fără a aduce atingere unor împrejurări excepționale și dispozițiilor privind regimul respectiv care, dacă este cazul, se aplică mutatis mutandis, în cazul în care statele membre au creat, în cooperare cu Comisia, sisteme electronice pentru schimbul de informații privind regimurile vamale sau operatorii economici, autoritățile vamale utilizează aceste sisteme pentru schimbul de informații între birourile vamale în cauză.
(2) În cazul în care birourile vamale care intervin într-o procedură sunt situate în state membre diferite, mesajele care se utilizează în cadrul acestor schimburi de date sunt conforme cu structura și caracteristicile definite de comun acord de autoritățile vamale.
Articolul 4e
(1) Pe lângă condițiile menționate la articolul 4a alineatul (2), autoritățile vamale definesc și gestionează dispozitive de securitate apte să asigure funcționarea eficientă, fiabilă și sigură a diferitelor sisteme.
(2) Pentru a garanta nivelul de securitate a sistemului prevăzut la alineatul (1), fiecare introducere, modificare și ștergere de date se înregistrează cu precizarea motivului acestei prelucrări, a momentului exact în care s-a produs și a persoanei care a realizat-o. Datele originale sau orice date care au făcut obiectul acestei prelucrări sunt păstrate timp de cel puțin trei ani calendaristici, de la sfârșitul anului la care se referă aceste date, cu excepția unei dispoziții contrare.
(3) Autoritățile vamale controlează periodic securitatea.
(4) Autoritățile vamale respective se informează reciproc și, dacă este cazul, informează operatorul economic în cauză cu privire la orice bănuială de violare a securității.
CAPITOLUL 5
Gestionarea riscurilor
Articolul 4f
(1) Autoritățile vamale aplică o gestionare a riscurilor care vizează stabilirea nivelurilor de risc asociate mărfurilor care fac obiectul unui control sau al unei supravegheri vamale, precum și a necesității de a supune sau nu aceste mărfuri unor controale vamale specifice și, în caz afirmativ, de a preciza locul acestora.
(2) Determinarea acestor niveluri de risc se bazează pe o apreciere a probabilității ca evenimentul asociat unui risc să survină și a incidenței acestuia, în cazul în care evenimentul respectiv ar surveni efectiv. Baza pe care vor fi selectate trimiterile poștale sau declarațiile care urmează a fi supuse controalelor vamale presupune un element aleatoriu.
Articolul 4g
(1) Gestionarea riscurilor la nivel comunitar, menționată la articolul 13 alineatul (2) din cod, se efectuează în conformitate cu un cadru comun de gestionare electronică a riscurilor care cuprinde următoarele elemente:
(a)
un sistem comunitar de gestionare a riscurilor în domeniul vamal pentru punerea în aplicare a gestionării riscurilor care este utilizat pentru a comunica, între autoritățile vamale din statele membre și Comisie, toate informațiile privind riscurile, care ar contribui la îmbunătățirea controalelor vamale;
(b)
domenii de control prioritare comune;
(c)
criterii și standarde comune de risc pentru aplicarea armonizată a unor controale vamale în cazuri speciale.
(2) Cu ajutorul sistemului menționat la alineatul (1) litera (a), autoritățile vamale schimbă informații privind riscurile, în următoarele împrejurări:
(a)
autoritățile vamale estimează că riscurile sunt semnificative și necesită un control vamal, iar rezultatele acestui control indică faptul că a survenit evenimentul, astfel cum a fost menționat la articolul 4 alineatul (25) din cod;
(b)
rezultatele unui control nu indică faptul că a survenit evenimentul, astfel cum a fost menționat la articolul 4 alineatul (25) din cod, dar autoritățile vamale estimează că amenințarea prezintă un risc ridicat în altă parte în Comunitate.
Articolul 4h
(1) Domeniile prioritare comune de control vizează destinații vamale, tipuri de mărfuri, itinerarii de transport, moduri de transport sau operatori economici, care urmează a fi supuse unor niveluri ridicate de analiză de risc și unor controale vamale mai stricte pentru o anumită perioadă.
(2) Aplicarea unor domenii prioritare comune de control se bazează pe o abordare comună a analizei riscurilor și, pentru a se garanta niveluri echivalente de controale vamale, pe criterii și standarde de risc comune pentru selectarea mărfurilor sau a operatorilor economici care urmează a fi controlați.
(3) Controalele vamale în domeniile prioritare comune de control se efectuează fără a aduce atingere altor controale efectuate în mod obișnuit de către autoritățile vamale.
Articolul 4i
(1) Criteriile și standardele de risc comune, menționate la articolul 4g alineatul (1) litera (c), cuprind următoarele elemente:
(a)
descrierea riscului (riscurilor);
(b)
factorii sau indicatorii de risc care trebuie utilizați pentru selectarea mărfurilor sau a operatorilor economici care urmează a fi supuși unor controale vamale;
(c)
natura controalelor vamale pe care trebuie să le efectueze autoritățile vamale;
(d)
durata de aplicare a controalelor vamale menționate la litera (c).
Informațiile obținute ca urmare a aplicării elementelor menționate la primul paragraf sunt difuzate prin intermediul unui sistem comunitar de gestionare a riscurilor în domeniul vamal, menționat la articolul 4g alineatul (1) litera (a). Autoritățile vamale le utilizează în sistemele lor de gestionare a riscurilor.
(2) Autoritățile vamale informează Comisia cu privire la rezultatele controalelor vamale efectuate în conformitate cu alineatul (1).
Articolul 4j
În stabilirea domeniilor prioritare comune de control și în aplicarea criteriilor și a standardelor de risc, comune se ține seama de următoarele elemente:
(a)
proporționalitatea cu privire la risc;
(b)
urgența aplicării necesare a controalelor;
(c)
incidența probabilă asupra schimburilor comerciale, asupra diferitelor state membre și asupra resurselor supuse controalelor.”
3.
În partea I, se inserează următorul titlu IIa:
„TITLUL IIa
OPERATORI ECONOMICI AUTORIZAȚI
CAPITOLUL 1
Procedura de acordare a certificatelor
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 14a
(1) Fără a aduce atingere utilizării altor simplificări prevăzute de legislația vamală, autoritățile vamale pot, ca urmare a unei cereri a unui operator economic și în conformitate cu articolul 5a din cod, să elibereze următoarele certificate de operator economic autorizat (denumite în continuare «certificate AEO»):
(a)
un certificat AEO - Simplificări vamale pentru operatorii economici care solicită să beneficieze de simplificările prevăzute de legislația vamală și care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolele 14h, 14i și 14j;
(b)
un certificat AEO - Securitate și siguranță pentru operatorii economici care solicită să beneficieze de facilități în ceea ce privește controalele vamale care vizează securitatea și siguranța, aplicate la intrarea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității sau la ieșirea acestor mărfuri de pe teritoriul menționat anterior și care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolele 14h - 14k;
(c)
un certificat AEO - Simplificări vamale/securitate și siguranță pentru operatorii economici care solicită să beneficieze de simplificările indicate la litera (a) și de facilitățile indicate la litera (b) și care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolele 14h - 14k.
(2) Autoritățile vamale țin seama în mod corespunzător de caracteristicile specifice ale operatorilor economici, în special de cele ale întreprinderilor mici și mijlocii.
Articolul 14b
(1) În cazul în care titularul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c) solicită una sau mai multe autorizații menționate la articolele 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313b, 324a, 324e, 372, 454a, 912g, autoritățile vamale nu reexaminează condițiile care au fost deja examinate cu ocazia acordării certificatului AEO.
(2) Atunci când o declarație sumară de intrare a fost depusă de titularul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) literele (b) sau (c), biroul vamal competent poate informa operatorul economic autorizat, înainte de intrarea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității, că transportul a fost selectat pentru un control fizic suplimentar ca urmare a unei analize a riscurilor în ceea ce privește securitatea și siguranța. Operatorul economic autorizat nu este informat decât în cazul în care acest lucru nu dăunează controlului care urmează a fi efectuat.
Statele membre pot, cu toate acestea, să procedeze la un control fizic chiar în cazul în care un operator economic autorizat nu a fost informat, înainte de intrarea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității, că transportul a fost selectat pentru un astfel de control. Atunci când mărfurile sunt destinate să părăsească teritoriul vamal al Comunității, primul paragraf și paragraful al doilea se aplică mutatis mutandis.
(3) Titularii unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b) sau (c), care importă sau exportă mărfuri, pot depune declarații sumare de intrare și de ieșire care includ datele supuse unor cerințe reduse, menționate în secțiunea 2.5. din anexa 30a.
Transportatorii, transportatorii de mărfuri sau comisionarii în vamă care sunt titularii unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b) sau (c) și efectuează importul sau exportul de mărfuri pentru titularii unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b) sau (c) pot, de asemenea, să depună declarații sumare de intrare și de ieșire care includ datele supuse unor cerințe reduse incluse în secțiunea 2.5 din anexa 30a.
Se poate cere titularilor unui certificat AEO, cărora li se aplică cerințele reduse în materie de date, să furnizeze date suplimentare pentru a asigura buna funcționarea a sistemelor prevăzute de acordurile internaționale încheiate cu țări terțe privind recunoașterea reciprocă a certificatelor AEO și a măsurilor legate de securitate.
(4) Titularul unui certificat AEO este supus unui număr mai mic de controale fizice și documentare decât ceilalți operatori economici. Autoritățile vamale pot decide altfel pentru a se ține seama de o amenințare excepțională sau de obligațiile de control prevăzute de alte dispoziții comunitare.
În cazul în care, ca urmare a unei analize a riscurilor, autoritatea vamală competentă decide, cu toate acestea, să procedeze la o examinare suplimentară a unui transport, acoperit de o declarație sumară de intrare sau de ieșire sau printr-o declarație vamală prezentată de un operator economic autorizat, aceasta efectuează cu prioritate controalele necesare. La cererea operatorului economic autorizat și sub rezerva unui acord cu autoritatea vamală respectivă, controalele pot fi efectuate într-un alt loc decât biroul vamal respectiv.
(5) Avantajele prevăzute la alineatele (1) - (4) se acordă cu condiția ca operatorul economic respectiv să furnizeze numerele certificatelor AEO necesare.
Secțiunea 2
Cerere de certificat AEO
Articolul 14c
(1) Cererea de certificat AEO este prezentată în scris sau în format electronic, în conformitate cu modelul inclus în anexa 1c.
(2) În cazul în care autoritatea vamală estimează că cererea nu conține toate elementele cerute, aceasta invită solicitantul, în termen de 30 de zile calendaristice de la primirea cererii, să furnizeze informațiile utile, justificându-și cererea.
Termenele menționate la articolele 14l alineatul (1) și 14o alineatul (2) încep să curgă de la data la care autoritatea vamală dispune de toate elementele de informare necesare pentru a hotărî. Autoritatea vamală informează operatorul economic cu privire la acceptarea cererii sale și la data de la care curge termenul respectiv.
Articolul 14d
(1) Cererea este prezentată uneia dintre următoarele autorități vamale:
(a)
autoritatea vamală a statului membru în care se ține contabilitatea principală a solicitantului, în conformitate cu convențiile vamale respective și în care se realizează cel puțin o parte dintre operațiunile acoperite de certificatul AEO;
(b)
autoritatea vamală a statului membru în care contabilitatea principală a solicitantului este, în conformitate cu convențiile vamale respective, accesibilă autorității vamale competente în sistemul informatic al solicitantului cu ajutorul tehnologiilor informației și rețelelor informatice, în care se exercită activitățile de gestionare generală a serviciilor logistice ale solicitantului și în care se realizează cel puțin o parte din operațiunile pe care trebuie să le acopere certificatul AEO.
Contabilitatea principală a solicitantului, menționată la literele (a) și (b), include înregistrările contabile și documentele care permit autorității vamale să verifice existența condițiilor și criteriilor necesare pentru obținerea certificatului AEO.
(2) În cazul în care autoritatea vamală competentă nu poate fi determinată în conformitate cu modalitățile prevăzute la alineatul (1), cererea este prezentată uneia din următoarele autorități vamale:
(a)
autoritatea vamală a statului membru în care se ține contabilitatea principală a solicitantului, în conformitate cu convențiile vamale respective;
(b)
autoritatea vamală a statului membru în care contabilitatea principală a solicitantului este accesibilă în temeiul convențiilor vamale respective, astfel cum se indică la alineatul (1) litera (b), și în care se exercită activitățile de gestionare generală a serviciilor logistice ale solicitantului.
(3) În cazul în care o parte din înregistrările contabile și documentele respective se păstrează într-un alt stat membru decât cel al autorității vamale căreia i-a fost adresată cererea în conformitate cu alineatul (1) sau (2), solicitantul completează, în mod corespunzător, rubricile 13, 16, 17 și 18 din formularul de cerere din anexa 1c.
(4) În cazul în care solicitantul dispune de o instalație de depozitare sau de alte spații într-un alt stat membru decât cel al autorității vamale căreia i-a fost adresată cererea în conformitate cu alineatul (1) sau (2), el indică acest lucru la rubrica 13 din formularul de cerere din anexa 1c, pentru a facilita examinarea condițiilor aplicabile instalației de depozitare sau altor spații de către autoritățile vamale din acest stat membru.
(5) Procedura de consultare menționată la articolul 14m se aplică în cazurile menționate la alineatele (2), (3) și (4) din prezentul articol.
(6) Solicitantul stabilește un punct de contact central ușor accesibil sau desemnează o persoană de contact din administrația sa pentru ca autoritățile vamale să poată dispune de toate informațiile necesare pentru a stabili respectarea condițiilor de acordare a certificatului AEO.
(7) Solicitantul este obligat, în măsura posibilului, să transmită datele necesare autorităților vamale prin mijloace electronice.
Articolul 14e
Comisiei i se comunică de către statele membre o listă a autorităților lor competente cărora trebuie să li se adreseze cererile și orice modificare ulterioară adusă acestora. Comisia transmite aceste informații celorlalte state membre sau le publică pe Internet.
De asemenea, aceste autorități acționează ca autorități vamale emitente ale certificatelor AEO.
Articolul 14f
Cererea nu este acceptată în unul dintre următoarele cazuri:
(a)
cererea nu respectă articolele 14c și 14d;
(b)
solicitantul a fost condamnat pentru o infracțiune gravă legată de activitatea sa economică sau este implicat într-o procedură de faliment la momentul prezentării cererii;
(c)
reprezentantul în vamă al solicitantului a fost condamnat pentru o infracțiune gravă legată de reglementările vamale, comisă în cadrul activității sale de reprezentant legal;
(d)
cererea este prezentată în termen de trei ani de la data revocării certificatului AEO, astfel cum prevede articolul 14v alineatul (4).
Secțiunea 3
Condiții și criterii de acordare a certificatului AEO
Articolul 14g
Nu este necesar ca solicitantul să fie stabilit pe teritoriul vamal al Comunității în următoarele cazuri:
(a)
în cazul în care un acord internațional între Comunitate și o țară terță în care operatorul economic este stabilit prevede recunoașterea reciprocă a certificatelor AEO și definește modalitățile administrative de realizare a controalelor adecvate care trebuie efectuate, dacă este cazul, în numele autorității vamale a statului membru respectiv;
(b)
în cazul în care o cerere de acordare a unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b) este prezentată de către o companie aeriană sau maritimă care nu este stabilită în Comunitate dar care dispune aici de un birou regional și beneficiază deja de simplificările prevăzute la articolele 324e, 445 sau 448.
În cazul prevăzut la primul paragraf litera (b), se consideră că solicitantul a îndeplinit condițiile menționate la articolele 14h, 14i și 14j, dar acesta trebuie să îndeplinească condițiile enunțate la articolul 14k alineatul (2).
Articolul 14h
(1) Antecedentele în ceea ce privește respectarea cerințelor vamale menționate la articolul 5a alineatul (2) prima liniuță din cod sunt considerate ca fiind adecvate în cazul în care, în cursul celor trei ani anteriori prezentării cererii, niciuna din următoarele persoane nu a comis o încălcare gravă sau încălcări repetate ale legislației vamale:
(a)
solicitantul;
(b)
persoanele responsabile din societatea solicitantului sau care exercită controlul asupra gestiunii acestuia;
(c)
dacă este cazul, reprezentantul în vamă al solicitantului;
(d)
persoana responsabilă cu problemele vamale din societatea solicitantului.
Cu toate acestea, antecedentele în ceea ce privește respectarea cerințelor vamale pot fi considerate adecvate în cazul în care autoritatea vamală competentă estimează că aceste încălcări au o importanță neglijabilă în raport cu numărul sau amploarea operațiunilor vamale și nu creează îndoieli cu privire la buna credință a solicitantului.
(2) În cazul în care persoanele care exercită controlul asupra societății solicitantului sunt stabilite sau rezidente într-o țară terță, autoritățile vamale evaluează respectarea de către acestea a cerințelor vamale pe baza înregistrărilor contabile și a informațiilor disponibile.
(3) În cazul în care solicitantul este stabilit de mai puțin de trei ani, autoritățile vamale evaluează respectarea de către acesta a cerințelor vamale pe baza înregistrărilor contabile și a informațiilor disponibile.
Articolul 14i
Pentru a permite autorităților vamale să stabilească faptul că solicitantul dispune de un sistem eficient de gestionare a documentelor comerciale și, dacă este cazul, a celor de transport, menționat la articolul 5a alineatul (2) a doua liniuță din cod, solicitantul trebuie să îndeplinească următoarele cerințe:
(a)
să utilizeze un sistem contabil care să fie compatibil cu principiile contabile general admise, aplicate în statul membru unde se ține contabilitatea și care va facilita controalele vamale prin audit;
(b)
să permită accesul fizic sau electronic al autorității vamale la registrele vamale și, dacă este cazul, la registrele sale de transport;
(c)
să dispună de un sistem logistic care să facă distincția între mărfurile comunitare și mărfurile necomunitare;
(d)
să dispună de o organizare administrativă care să corespundă tipului și dimensiunii întreprinderii și care să fie adaptată la gestionarea fluxului de mărfuri și de un sistem de control intern care să permită constatarea tranzacțiilor ilegale sau defectuoase;
(e)
dacă este cazul, să dispună proceduri satisfăcătoare de gestionare a licențelor și a autorizațiilor referitoare la măsurile privind politica comercială sau la schimburile de produse agricole;
(f)
să dispună de proceduri satisfăcătoare de arhivare a documentelor și a informațiilor întreprinderii și de protecție împotriva pierderii datelor;
(g)
să sensibilizeze personalul cu privire la necesitatea de a informa autoritățile vamale în cazul unor dificultăți în îndeplinirea cerințelor și de a stabili contacte corespunzătoare pentru a informa autoritățile vamale cu privire la astfel de situații;
(h)
să fi luat măsuri adecvate de securitate a tehnologiilor informației pentru a proteja sistemul informatic al solicitantului împotriva oricărei intruziuni neagreate și a-și securiza documentația.
Un solicitant care cere un certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b) nu este obligat să răspundă cerinței enunțate la primul paragraf litera (c) din prezentul articol.
Articolul 14j
(1) Condiția privind solvabilitatea financiară a solicitantului, menționată la articolul 5a alineatul (2) a treia liniuță din cod, este considerată ca fiind îndeplinită în cazul în care această solvabilitate poate fi atestată pentru ultimii trei ani.
În sensul prezentului articol, se înțelege prin solvabilitate o bună situație financiară, suficientă pentru a permite solicitantului să-și îndeplinească obligațiile, având în vedere caracteristicile tipului de activitate comercială.
(2) În cazul în care solicitantul este stabilit de mai puțin de trei ani, solvabilitatea sa financiară este analizată în baza înregistrărilor contabile și a informațiilor disponibile.
Articolul 14k
(1) Standardele de securitate și de siguranță ale solicitantului, menționate la articolul 5a alineatul (2) a patra liniuță din cod, sunt considerate ca fiind satisfăcătoare în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
clădirile utilizate în cadrul operațiunilor acoperite de certificat sunt construite din materiale care rezistă la tentativele de acces ilegal și oferă o protecție împotriva intruziunilor ilegale;
(b)
există măsuri de control adecvate pentru a împiedica accesul neautorizat în zonele de expediere, pe cheiurile de încărcare și în zonele de încărcare;
(c)
măsurile privind manipularea mărfurilor includ protecția împotriva introducerii, substituirii sau pierderii de materiale și alterarea unor unități de încărcare;
(d)
există, dacă este cazul, proceduri care permit asigurarea gestionării licențelor de import și/sau de export legate de interdicții sau de restricții și distingerea acestor mărfuri de alte mărfuri;
(e)
solicitantul a luat măsuri care permit identificarea cu precizie a partenerilor săi comerciali, astfel încât să securizeze lanțul logistic internațional;
(f)
solicitantul efectuează, în măsura în care legislația permite acest lucru, o anchetă de securitate privind eventualii viitori salariați, care ocupă posturi sensibile sub aspectul securității și procedează la un control periodic al antecedentelor acestora;
(g)
solicitantul se asigură că personalul respectiv participă activ la programe de sensibilizare cu privire la chestiunile de securitate.
(2) În cazul în care o companie aeriană sau maritimă care nu este stabilită în Comunitate dar care dispune de un birou regional aici și beneficiază de simplificările definite la articolele 324e, 445 sau 448 prezintă o cerere de certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (b), aceasta trebuie să îndeplinească una din următoarele condiții:
(a)
să fie titularul unui certificat de securitate și/sau de siguranță recunoscut la nivel internațional, eliberat pe baza convențiilor internaționale care reglementează sectoarele de transport respective;
(b)
să posede statutul de operator abilitat în sensul Regulamentului (CE) nr. 2320/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (3) și să îndeplinească cerințele stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 622/2003 al Comisiei (4);
(c)
să fie titularul unui certificat eliberat într-o țară situată în afara teritoriului vamal al Comunității, în cazul în care un acord bilateral încheiat între Comunitatea Europeană și această țară terță prevede acceptarea certificatului menționat anterior, sub rezerva condițiilor stabilite în acest acord.
În cazul în care compania aeriană sau maritimă este titulara unui certificat menționat la litera (a) de la alineatul menționat anterior, aceasta trebuie să îndeplinească criteriile enunțate la alineatul (1). Autoritatea vamală emitentă consideră că criteriile definite la alineatul (1) sunt îndeplinite în măsura în care criteriile respective pentru eliberarea acestui certificat internațional sunt identice sau comparabile cu cele enunțate la alineatul menționat anterior.
(3) În cazul în care solicitantul este stabilit în Comunitate, posedă statutul de operator abilitat în sensul Regulamentului (CE) nr. 2320/2002 și răspunde cerințelor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 622/2003, criteriile enunțate la alineatul (1) sunt considerate ca fiind îndeplinite în ceea ce privește spațiile pentru care operatorul economic a obținut statutul de operator abilitat.
(4) În cazul în care solicitantul, stabilit în Comunitate, este titularul unui certificat de securitate și/sau de siguranță recunoscut la nivel internațional, eliberat pe baza unor convenții internaționale, a unui certificat de securitate și/sau de siguranță european, eliberat pe baza legislației comunitare, a unui standard internațional al Organizației internaționale de standardizare sau a unui standard european al organismelor europene de standardizare, criteriile enunțate la alineatul (1) sunt considerate ca fiind îndeplinite în măsura în care criteriile necesare pentru eliberarea certificatelor respective sunt identice sau comparabile cu cele prevăzute de prezentul regulament.
Secțiunea 4
Procedura de eliberare a certificatelor AEO
Articolul 14l
(1) Autoritatea vamală emitentă comunică solicitarea autorităților vamale din toate celelalte state membre în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii cererii menționate anterior, în conformitate cu articolul 14c, cu ajutorul sistemului de comunicare menționat la articolul 14x.
(2) În cazul în care autoritatea vamală a unui alt stat membru dispune de informații utile, care pot influența acordarea certificatului, aceasta le comunică autorității vamale pentru eliberarea certificatelor în termen de 35 de zile calendaristice de la data comunicării prevăzută la alineatul (1), cu ajutorul sistemului de comunicare menționat la articolul 14x.
Articolul 14m
(1) Autoritățile vamale din statele membre se consultă în cazul în care autoritatea vamală emitentă nu poate verifica respectarea unuia sau a mai multor criterii stabilite la articolele 14g - 14k datorită lipsei de informații sau a imposibilității de a verifica aceste informații. În acest caz, autoritățile vamale din statele membre procedează la consultarea, în termen de 60 de zile calendaristice de la data notificării informației de către autoritatea vamală emitentă, pentru a permite acordarea certificatului AEO sau respingerea cererii în termenele prevăzute la articolul 14o alineatul (2).
În cazul în care autoritatea vamală consultată nu răspunde în termen de 60 de zile lucrătoare, autoritatea consultantă poate considera, sub responsabilitatea autorității consultate, că respectivele criterii care au făcut obiectul consultării sunt respectate. Acest termen poate fi prelungit în cazul în care solicitantul procedează la ajustări pentru a răspunde acestor criterii și informează cu privire la aceasta autoritatea consultată și autoritatea consultantă.
(2) În cazul în care, ca urmare a examinării menționate la articolul 14n, autoritatea vamală consultată stabilește că solicitantul nu corespunde unuia sau mai multor criterii prevăzute, ea transmite rezultatele acestei examinări, documentate corespunzător, autorității vamale emitente, care respinge cererea. Se aplică dispozițiile articolului 14o alineatele (4), (5) și (6).
Articolul 14n
(1) Autoritatea vamală emitentă examinează dacă sunt respectate condițiile și criteriile pentru eliberarea certificatului AEO, enunțate la articolele 14g - 14k. Respectarea criteriilor prevăzute la articolul 14k este examinată pentru toate spațiile în care solicitantul își exercită activitățile vamale. Această examinare și rezultatele sale sunt documentate de autoritatea vamală.
În cazul în care numărul spațiilor este important și când termenul de eliberare a certificatului nu permite examinarea fiecăruia dintre ele, dar când autoritatea vamală este sigură că solicitantul aplică în toate spațiile sale standardele de securitate utilizate în mod obișnuit, aceasta poate decide să nu examineze decât o parte reprezentativă a spațiilor respective.
(2) Autoritatea vamală emitentă poate accepta concluziile formulate de către un expert în domeniile menționate la articolele 14i, 14j și 14k în ceea ce privește respectarea condițiilor și a criteriilor stabilite la articolele menționate anterior. Acest expert nu poate avea legătură cu solicitantul.
Articolul 14o
(1) Autoritatea vamală emitentă eliberează certificatul AEO, stabilit în conformitate cu modelul din anexa 1d.
(2) Certificatul AEO este eliberat în termen de 90 de zile calendaristice de la data primirii cererii, în conformitate cu articolul 14c. În cazul în care autoritatea vamală nu este în măsură să respecte acest termen, acesta poate fi prelungit cu 30 de zile calendaristice. În acest caz, autoritatea vamală informează solicitantul cu privire la motivele acestei prelungiri înaintea expirării termenului de 90 de zile calendaristice.
(3) Perioada menționată la alineatul (2) prima teză poate fi de asemenea prelungită în cazul în care, pe parcursul examinării criteriilor, solicitantul procedează la ajustări pentru a îndeplini criteriile menționate anterior și informează autoritatea competentă cu privire la aceasta.
(4) În cazul în care rezultatele examinării efectuate în conformitate cu articolele 14l, 14m și 14n riscă să ducă la respingerea cererii, autoritatea vamală emitentă le comunică solicitantului și îi acordă posibilitatea de a reacționa în termen de 30 de zile calendaristice înainte ca cererea să fie efectiv respinsă. Termenul menționat la alineatul (2) prima teză se suspendă în consecință.
(5) Respingerea unei cereri nu duce la revocarea automată a autorizațiilor existente, eliberate în temeiul legislației vamale.
(6) În cazul respingerii unei cereri, autoritatea vamală informează solicitantul cu privire la motivele care au determinat această decizie. Decizia de respingere se notifică solicitantului în termenele prevăzute la alineatele (2), (3) și (4),
Articolul 14p
Autoritatea vamală emitentă informează autoritățile vamale din celelalte state membre, în termen de cinci zile lucrătoare și cu ajutorul sistemului de comunicare menționat la articolul 14x, că a fost eliberat un certificat AEO. Respingerea cererii se notifică în același termen.
CAPITOLUL 2
Efectele juridice ale certificatelor AEO
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 14q
(1) Certificatul AEO produce efecte din a zecea zi lucrătoare de la data eliberării sale.
(2) Certificatul AEO este recunoscut în toate statele membre.
(3) Durata de valabilitate a certificatului AEO nu este limitată.
(4) Autoritățile vamale controlează în permanență respectarea, de către operatorul economic autorizat, a condițiilor și criteriilor care îi sunt aplicabile.
(5) Autoritatea vamală emitentă procedează la o reexaminare a criteriilor și condițiilor în următoarele cazuri:
(a)
modificări importante ale legislației comunitare relevante;
(b)
existența unor elemente care permit în mod rezonabil să se considere că operatorul economic autorizat nu mai îndeplinește condițiile aplicabile.
În cazul în care un certificat AEO a fost eliberat unui solicitant stabilit de mai puțin de trei ani, se asigură un control riguros în cursul primului an ulterior eliberării.
Se aplică articolul 14n alineatul (2).
Concluziile reexaminării sunt puse la dispoziția autorităților vamale din toate statele membre prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
Secțiunea 2
Suspendarea statutului de operator economic autorizat
Articolul 14r
(1) Autoritatea vamală emitentă suspendă statutul de operator economic autorizat în următoarele cazuri:
(a)
în cazul în care nerespectarea condițiilor sau a criteriilor de eliberare a certificatului AEO a fost constatată;
(b)
în cazul în care autoritățile vamale au motive suficiente să considere că operatorul economic autorizat a comis un act pasibil de urmărire penală și legat de o încălcare a legislației vamale.
Cu toate acestea, în cazul menționat la primul paragraf litera (b), autoritatea vamală poate decide să nu suspende statutul de operatorul economic autorizat în cazul în care consideră că o infracțiune are o importanță neglijabilă având în vedere numărul sau volumul operațiunilor vamale și nu suscită nicio îndoială în ceea ce privește buna credință a operatorului economic autorizat.
Înainte de a lua o decizie, autoritățile vamale comunică concluziile lor operatorului economic respectiv. Acesta este autorizat să își reglementeze situația și/sau să-și exprime punctul de vedere în termen de 30 de zile calendaristice de la data comunicării.
Cu toate aceasta, suspendarea produce efecte imediat ce natura sau nivelul amenințării cu privire la securitatea și siguranța cetățenilor, la sănătatea publică sau mediul înconjurător cere acest lucru. Autoritatea vamală care procedează la suspendare informează de îndată autoritățile vamale din celelalte state membre, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x, pentru ca acestea să poată lua deciziile necesare.
(2) În cazul în care titularul certificatului AEO nu reglementează situația menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (a) în termenul de 30 de zile calendaristice, menționat la alineatul (1) paragraful al treilea, autoritatea vamală competentă informează operatorul economic în cauză de faptul că statutul său de operator economic autorizat se suspendă pe o perioadă de 30 de zile calendaristice, pentru ca acesta să poată lua măsurile necesare pentru reglementarea situației sale. Autoritățile vamale din celelalte state membre sunt, de asemenea, informate cu privire la aceasta, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
(3) În cazul în care titularul certificatului AEO a comis un act menționat la alineatul (1) primul paragraf litera (b), autoritatea vamală emitentă suspendă statutul de operator economic autorizat pe toată durata procedurii judiciare. Ea informează titularul certificatului cu privire la aceasta. Autoritățile vamale din celelalte state membre sunt, de asemenea, informate cu privire la aceasta, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
(4) În cazul în care operatorul economic respectiv nu a fost în măsură să-și reglementeze situația în 30 de zile calendaristice, dar poate furniza dovezi că pot fi respectate condițiile în cazul în care termenul de suspendare este prelungit, autoritatea vamală emitentă suspendă statutul de operator economic autorizat pentru încă 30 de zile calendaristice.
Articolul 14s
(1) Suspendarea nu aduce atingere procedurilor vamale începute înainte de data suspendării și care nu sunt încă încheiate.
(2) Suspendarea nu are efecte automate asupra autorizațiilor acordate fără trimitere la certificatul AEO, cu condiția ca motivele suspendării să nu privească, de asemenea, autorizațiile menționate anterior.
(3) Suspendarea nu are efecte automate asupra autorizațiilor de utilizare a simplificărilor vamale acordate pe baza certificatului AEO și ale căror condiții sunt îndeplinite în continuare.
(4) În cazul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (c), atunci când condițiile prevăzute la articolul 14k sunt singurele pe care operatorul economic în cauză nu le îndeplinește, statutul de operator economic autorizat este parțial suspendat și un nou certificat AEO, astfel cum este menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a), poate fi eliberat la cererea operatorului menționat anterior.
Articolul 14t
(1) Atunci când operatorul economic a luat, la cererea autorităților vamale, măsurile necesare pentru a se conforma condițiilor și criteriilor pe care trebuie să le respecte orice operator economic autorizat, autoritatea vamală emitentă anulează suspendarea și informează operatorul economic în cauză cu privire la aceasta, precum și autoritățile vamale din celelalte state membre. Suspendarea poate fi anulată înainte de expirarea termenului prevăzut la articolul 14r alineatul (2) sau alineatul (4).
În situația menționată la articolul 14s alineatul (4), autoritatea vamală care a procedat la suspendare, restabilește certificatul suspendat. Aceasta revocă ulterior certificatul AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a).
(2) În cazul în care operatorul economic în cauză nu ia măsurile necesare în cursul perioadei de suspendare, prevăzută la articolul 14r alineatul (2) sau alineatul (4), autoritatea vamală emitentă revocă certificatul AEO și informează imediat autoritățile vamale din celelalte state membre cu privire la aceasta, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
În situația menționată la articolul 14s alineatul (4), certificatul inițial este revocat în consecință și doar noul certificat, astfel cum este prevăzut la articolul 14a alineatul (1) litera (a), este valabil.
Articolul 14u
(1) În cazul în care un operator economic autorizat se află temporar în incapacitatea de a respecta unul din criteriile stabilite la articolul 14a, acesta poate cere suspendarea statutului său de operator economic autorizat. În acest caz, el informează autoritatea vamală emitentă cu privire la aceasta, precizând data la care va putea îndeplini din nou criteriile. El comunică, de asemenea, autorității vamale emitente toate măsurile prevăzute, precum și calendarul de punere în aplicare a acestora.
Autoritatea vamală respectivă adresează această notificare autorităților vamale din celelalte state membre, prin sistemul de comunicare prevăzut la articolul 14x.
(2) În cazul în care operatorul economic autorizat nu-și reglementează situația în perioada indicată în notificarea sa, autoritatea vamală emitentă îi poate acorda un termen suplimentar rezonabil, cu condiția ca acesta să fi acționat cu bună-credință. Această prelungire se notifică autorităților vamale din celelalte state membre, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
În toate celelalte cazuri, certificatul AEO este revocat, iar autoritatea vamală emitentă informează imediat autoritățile vamale din celelalte state membre cu privire la aceasta, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
(3) În cazul în care măsurile necesare nu sunt luate în perioada de suspendare, se aplică articolul 14v.
Secțiunea 3
Revocarea certificatului AEO
Articolul 14v
(1) Autoritatea vamală emitentă revocă certificatul AEO în următoarele cazuri:
(a)
în cazul în care operatorul economic autorizat nu ia măsurile menționate la articolul 14t alineatul (1);
(b)
în cazul în care operatorul economic autorizat a comis o încălcare gravă a legislației vamale și atunci când au fost epuizate toate căile de atac;
(c)
în cazul în care operatorul economic autorizat nu ia măsurile necesare în perioada de suspendare prevăzute la articolul 14u;
(d)
atunci când operatorul economic autorizat cere acest lucru.
Cu toate acestea, în cazul menționat la litera (b), autoritatea vamală poate decide să nu revoce certificatul AEO atunci când consideră că încălcarea legislației are o importanță neglijabilă în ceea ce privește numărul sau volumul operațiunilor vamale și nu creează nicio îndoială în ceea ce privește buna credință a respectivului operator economic autorizat.
(2) Revocarea certificatelor produce efecte din ziua următoare datei notificării.
În cazul unui certificat AEO, astfel cum este menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (c), În cazul în care condițiile prevăzute la articolul 14k sunt singurele pe care operatorul economic în cauză nu le îndeplinește, certificatul este revocat de către autoritatea vamală emitentă și se eliberează un nou certificat AEO, astfel cum se prevede la articolul 14a alineatul (1) litera (a).
(3) Autoritatea vamală emitentă informează imediat autoritățile vamale din celelalte state membre cu privire la revocarea unui certificat AEO, prin sistemul de comunicare menționat la articolul 14x.
(4) Operatorul economic în cauză nu este autorizat să prezinte o nouă cerere de certificat AEO în termen de trei ani de la data retragerii, cu excepția cazurilor de revocare menționate la alineatul (1) literele (c) și (d).
CAPITOLUL 3
Schimbul de informații
Articolul 14w
(1) Operatorul economic autorizat informează autoritatea vamală emitentă cu privire la orice eveniment survenit după eliberarea certificatului și este în măsură să aibă o influență asupra menținerii sau asupra conținutului acestuia din urmă.
(2) Toate informațiile utile de care dispune autoritatea vamală emitentă sunt comunicate autorităților vamale din celelalte state membre în care operatorul economic autorizat își exercită activitățile vamale.
(3) În cazul în care o autoritate vamală revocă o autorizație specifică acordată unui operator economic autorizat, pe baza certificatului său AEO, pentru utilizarea unei anumite simplificări vamale stabilite, astfel cum se prevede la articolele 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313b, 324a, 324e, 372, 454a și 912g, ea informează cu privire la aceasta autoritatea vamală care a eliberat certificatul AEO.
Articolul 14x
(1) Un sistem electronic de informare și de comunicare, definit de comun acord de Comisie și autoritățile vamale, se utilizează în scopul comunicării și schimbului de informații între aceste autorități, precum și pentru transmiterea de informații Comisiei și operatorilor economici.
(2) Comisia și autoritățile vamale stochează și au acces, prin intermediul sistemului menționat la alineatul (1), la următoarele informații:
(a)
datele, transmise prin mijloace electronice, care sunt incluse în cereri;
(b)
certificatele AEO și, dacă este cazul, modificarea acestora, revocarea acestora sau suspendarea statutului de operator economic autorizat;
(c)
orice altă informație utilă.
(3) Autoritatea vamală emitentă notifică eliberarea, modificarea, revocarea unui certificat AEO sau suspendarea statutului de operator economic autorizat birourilor de analiză a riscurilor din statul membru de care depinde autoritatea respectivă. De asemenea, aceasta informează toate autoritățile emitente din toate celelalte state membre.
(4) Comisia poate pune lista operatorilor economici autorizați la dispoziția publicului, pe internet, cu acordul prealabil al operatorilor menționați anterior. Această listă se actualizează.
4.
În partea I titlul VI, titlul capitolului I se înlocuiește cu următorul text:
5.
În partea I titlul VI capitolul 1, se inserează următoarea secțiune 1:
„Secțiunea 1
Domeniu de aplicare
Articolul 181b
Cu excepția unei dispoziții contrare din prezentul regulament, toate mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Comunității sunt acoperite de o declarație sumară în conformitate cu articolul 36a din cod, denumită în continuare «declarație sumară de intrare».
Articolul 181c
Nu se cere o declarație sumară de intrare pentru următoarele mărfuri:
(a)
energia electrică;
(b)
mărfurile care intră printr-un sistem de conducte;
(c)
scrisorile, cărțile poștale și imprimatele, inclusiv pe suport electronic;
(d)
mărfurile care intră sub incidența regulilor Uniunii Poștale Universale;
(e)
mărfurile acoperite de o declarație vamală, efectuată prin orice alt act, în conformitate cu articolele 230, 232 și 233;
(f)
mărfurile care se află în bagajele personale ale călătorilor;
(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală verbală, în conformitate cu articolele 225 și 227 și cu articolul 229 alineatul (1);
(h)
mărfurile acoperite de carnete ATA și CPD;
(i)
mărfurile care circulă în conformitate cu formularul 302 prevăzut de Acordul dintre statele părți la Tratatul Atlanticului de Nord cu privire la statutul forțelor lor, semnat la Londra la 19 iunie 1951;
(j)
mărfurile transportate la bordul navelor de linii maritime regulate, autorizate corespunzător, în conformitate cu articolul 313b;
(k)
mărfurile scutite, în temeiul Convenției de la Viena privind relațiile diplomatice, din 18 aprilie 1961, al Convenției de la Viena privind relațiile consulare din 24 aprilie 1963 sau al altor convenții consulare sau al Convenției de la New York din 16 decembrie 1969 privind misiunile speciale.
În cazurile prevăzute la primul paragraf literele (e), (f) și (g), o declarație sumară de intrare este, cu toate acestea, necesară în cazul în care mărfurile respective trebuie plasate în depozit temporar. Se aplică articolul 184c primul paragraf.
Articolul 181d
În cazul în care un acord internațional între Comunitate și o țară terță prevede recunoașterea controalelor de securitate executate în țara exportatoare, se aplică condițiile stabilite în acest acord.”
6.
Articolul 182 se elimină.
7.
În partea I titlul VI, titlul capitolului 2 se înlocuiește cu următorul text:
8.
Articolul 183 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 183
(1) Declarația sumară de intrare este întocmită prin mijloace electronice. Aceasta include datele prevăzute pentru această declarație în anexa 30a și se completează în conformitate cu notele explicative incluse în această anexă.
Declarația sumară de intrare este autentificată de către persoana care o întocmește.
Articolul 199 alineatul (1) se aplică mutatis mutandis.
(2) Autoritățile vamale nu acceptă depunerea unei declarații sumare de intrare, întocmită pe suport de hârtie, decât în una dintre următoarele împrejurări:
(a)
atunci când sistemul informatic al autorităților vamale nu funcționează;
(b)
atunci când aplicația electronică a persoanei care depune declarația sumară de intrare nu funcționează.
Aceste declarații sumare de intrare pe suport de hârtie sunt însoțite, dacă este cazul, de liste de încărcare sau de alte liste corespunzătoare și conțin informațiile cerute de declarațiile sumare de intrare incluse în anexa 30a.
(3) Autoritățile vamale stabilesc de comun acord procedura care trebuie urmată în cazurile menționate la alineatul (2) primul paragraf litera (a).
(4) Folosirea unei declarații sumare de intrare, întocmită pe suport de hârtie, menționată la alineatul (2) primul paragraf litera (b), se supune aprobării autorităților vamale.
Declarația sumară întocmită pe suport de hârtie este semnată de persoana care o întocmește.
(5) Declarațiile sumare de intrare sunt înregistrate de autoritățile vamale încă de la primirea acestora.”
9.
Se inserează următoarele articole 183a - 183d:
„Articolul 183a
(1) Datele furnizate în cadrul unui regim de tranzit pot fi utilizate ca declarație sumară de intrare atunci când sunt întrunite următoarele condiții:
(a)
mărfurile sunt introduse pe teritoriul vamal al Comunității în conformitate cu un regim de tranzit;
(b)
schimbul de date privind acest tranzit se efectuează prin intermediul tehnologiilor informației și rețelelor informatice;
(c)
datele includ toate elementele cerute pentru o declarație sumară de intrare.
(2) Cu condiția ca datele privind tranzitul, care conțin elementele necesare, să fie schimbate în termenul aplicabil stabilit la articolul 184a, cerințele articolului 183 sunt considerate ca fiind îndeplinite, chiar în cazul în care mărfurile au fost plasate sub regim de tranzit în afara teritoriului vamal al Comunității.
Articolul 183b
În cazul unui transport combinat, în cazul în care mijlocul de transport activ care pătrunde pe teritoriul vamal al Comunității servește doar transportului unui alt mijloc de transport activ, obligația de a depune declarația sumară de intrare revine operatorului acestui alt mijloc de transport.
Termenul de depunere a declarației sumare de intrare corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport activ care traversează frontiera, astfel cum este prevăzut la articolul 184a.
Articolul 183c
În cazul unui transport maritim sau aerian, în cazul în care există un acord de partajare a spațiului navei/aeronavei sau alte dispoziții contractuale, obligația de a depune declarația sumară de intrare revine persoanei care a semnat un contract și care a emis un conosament maritim sau o scrisoare de transport aerian, pentru transportul efectiv al mărfurilor pe nava sau aeronava care face obiectul acordului menționat anterior.
Articolul 183d
(1) În cazurile menționate la articolele 183b și 183c, operatorul mijlocului de transport activ care pătrunde pe teritoriul vamal al Comunității depune la biroul vamal de intrare o notificare anterioară sosirii, în care menționează toate loturile transportate cu acest mijloc de transport.
Notificarea anterioară sosirii precizează identitatea mijlocului de transport activ care pătrunde pe teritoriul vamal al Comunității. Pentru fiecare transport, aceasta include următoarele informații:
(a)
identitatea persoanei responsabile cu transportul mărfurilor, cu ocazia intrării pe teritoriul vamal;
(b)
identitatea persoanei care depune declarația sumară de intrare;
(c)
locul de încărcare;
(d)
locul de descărcare;
(e)
referința unică a transportului, numărul documentului de transport sau referința conosamentului maritim sau a scrisorii de transport aerian;
(f)
dacă este cazul, identitatea mijlocului de transport sau numărul de identificare al echipamentului, în cazul transportului în containere.
Notificarea anterioară sosirii se depune fie în același format și prin același mijloc ca și declarația sumară de intrare, fie sub forma unui manifest comercial, maritim sau de transport sau a unei liste de încărcare, cu condiția ca aceasta să includă datele cerute și să fie depusă într-un mod considerat acceptabil de autoritățile vamale ale biroului vamal de intrare.
(2) În alte cazuri decât cele menționate la articolele 183b și 184c, atunci când o declarație sumară de intrare pentru mărfurile transportate cu un mijloc de transport care intră pe teritoriul vamal al Comunității trebuie să fie prezentată de o altă persoană decât operatorul mijlocului de transport respectiv, acest operator poate depune o notificare anterioară sosirii la autoritățile vamale ale biroului vamal de intrare.
Notificarea anterioară sosirii precizează identitatea mijlocului de transport care traversează frontiera. Pentru fiecare transport, aceasta include următoarele informații:
(a)
identitatea persoanei care depune declarația sumară de intrare;
(b)
locul de încărcare;
(c)
locul de descărcare;
(d)
referința unică a transportului, numărul documentului de transport sau referința conosamentului maritim sau a scrisorii de transport aerian;
(e)
numărul de identificare al echipamentului, în cazul transportului în containere.
(3) Notificarea menționată la alineatele (1) și (2) se depune în termenul prevăzut la articolul 184a pentru mijlocul de transport respectiv.
În ceea ce privește transportul menționat la articolul 184a alineatul (1) litera (a), notificarea se depune, cu toate acestea, cu cel puțin 24 de ore înainte ca mărfurile să fie introduse pe teritoriul vamal al Comunității.
(4) Articolul 183 se aplică mutatis mutandis notificărilor anterioare sosirii.”
10.
La articolul 184 alineatul (1), termenii „articolul 183 alineatul (1)” se înlocuiesc cu termenii „articolul 183 alineatele (1) și (2)”.
11.
În partea I titlul VI capitolul 1, se adaugă următoarele secțiuni 3 și 4:
„Secțiunea 3
Termene
Articolul 184a
(1) În cazul transportului maritim, declarația sumară de intrare se depune la biroul vamal de intrare în următoarele termene:
(a)
pentru încărcăturile în containere, altele decât cele cărora li se aplică literele (c) și (d), cel puțin douăzeci și patru de ore înainte de încărcare în portul de plecare;
(b)
pentru încărcăturile în vrac/fracționate, cel puțin patru ore înainte de sosirea în primul port situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(c)
pentru mișcările între Groenlada, insulele Feroe, Ceuta, Melilla, Norvegia, Islanda sau porturile de la Marea Baltică, Marea Nordului, Marea Neagră sau Mediterană, toate porturile din Maroc și teritoriul vamal al Comunității, cu excepția departamentelor franceze de peste mări, Azore, Madeira și Insulele Canare, cel puțin două ore înaintea sosirii în primul port situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(d)
pentru mișcări, altele decât cele cărora li se aplică litera (c), între un teritoriu situat în afara teritoriului vamal al Comunității și departamentele franceze de peste mări, Azore, Madeira și Insulele Canare, în cazul în care durata călătoriei este mai mică de douăzeci și patru de ore, cel puțin două ore înainte de sosirea în primul port situat pe teritoriul vamal al Comunității.
(2) În cazul transportului aerian, declarația sumară de intrare se depune la biroul vamal de intrare în următoarele termene:
(a)
pentru zborurile scurt curier, cel târziu în momentul decolării efective a aeronavei;
(b)
pentru zborurile lung curier, cel puțin patru ore înainte de sosirea în primul aeroport situat pe teritoriul vamal al Comunității.
În sensul prezentului alineat, prin «zbor scurt curier» se înțelege un zbor în cazul căruia durata dintre ultimul aeroport de plecare, situat pe teritoriul unei țări terțe, și sosirea la primul aeroport, situat pe teritoriul Comunității, este mai mică de patru ore. Toate celelalte zboruri sunt considerate zboruri lung curier.
(3) În cazul transportului feroviar și al transportului pe cursul apelor interioare, declarația sumară de intrare se depune la biroul vamal de intrare cu cel puțin două ore înainte de sosirea la biroul vamal de intrare pe teritoriul vamal al Comunității.
(4) În cazul transportului rutier, declarația sumară de intrare se depune la biroul vamal de intrare cu cel puțin o oră înainte de sosirea la biroul vamal de intrare pe teritoriul vamal al Comunității.
(5) În cazul în care declarația sumară de intrare este depusă altfel decât printr-un procedeu informatic, termenul stabilit la alineatul (1) literele (c) și (d), la alineatul (2) litera (a) și la alineatele (3) și (4) este de cel puțin patru ore.
(6) În cazul în care sistemul informatic al autorităților vamale este temporar indisponibil, termenele prevăzute la alineatele (1) - (4) se aplică în continuare.
Articolul 184b
Termenele menționate la articolul 184a alineatele (1) - (4) nu se aplică în următoarele cazuri:
(a)
în cazul în care acordurile internaționale încheiate între Comunitate și țări terțe prevăd recunoașterea controalelor de securitate menționate la articolul 181d;
(b)
în cazul în care acordurile internaționale încheiate între Comunitate și țări terțe cer schimbul datelor incluse în declarații în termene diferite de cele menționate la articolul 184a alineatele (1) - (4);
(c)
în caz de forță majoră.
Articolul 184c
În cazul în care se constată că mărfurile prezentate în vamă și pentru care se solicită depunerea unei declarații sumare de intrare nu sunt acoperite de o asemenea declarație, persoana care a introdus mărfurile pe teritoriul vamal al Comunității sau și-a asumat responsabilitatea transportării acestora depune imediat o declarație sumară de intrare.
În cazul în care un operator economic depune declarația sumară de intrare după expirarea termenelor stabilite la articolul 184a, această depunere nu împiedică aplicarea sancțiunilor prevăzute de legislația națională.
Secțiunea 4
Analiza de risc
Articolul 184d
(1) Biroul vamal de intrare procedează, la primirea informațiilor incluse în declarația sumară de intrare, la o analiză de risc corespunzătoare, în principal în sensul securității și siguranței, înainte de sosirea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității. În cazul în care declarația sumară de intrare a fost depusă la un birou vamal, altul decât biroul vamal de intrare și când informațiile necesare au fost transmise în conformitate cu articolul 36a alineatul (2) și cu articolul 36c alineatul (1) paragraful al doilea din cod, autoritățile vamale de la biroul vamal de intrare pot fie să accepte rezultatele analizei de risc, efectuate de alt birou, fie să ia în considerare aceste rezultate atunci când ele își efectuează propria analiză.
(2) Autoritățile vamale finalizează analiza de risc înaintea de sosirea mărfurilor cu condiția ca termenul aplicabil, prevăzut la articolul 184a, să fie respectat.
Cu toate acestea, pentru mărfurile transportate prin folosirea tipului de transport menționat la articolul 184a alineatul (1) litera (a), autoritățile finalizează analiza de risc în 24 de ore de la primirea declarației sumare de intrare. În cazul în care analiza de risc dă autorităților vamale motive rezonabile să considere că introducerea mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității ar constitui o amenințare atât de gravă pentru siguranța și securitatea Comunității încât o intervenție imediată ar fi necesară, aceste autorități informează persoana care a depus declarația sumară de intrare și, în cazul în care aceasta este diferită, persoana care a preluat transportul mărfurilor către teritoriul vamal al Comunității, că aceste mărfuri nu trebuie să fie încărcate. Această notificare intervine în 24 de ore de la primirea declarației sumare de intrare.
(3) În cazul în care mărfurile neacoperite de o declarație sumară de intrare, în conformitate cu articolul 181c literele (a) - (i), sunt introduse pe teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării acestora, pe baza declarației vamale care le acoperă.
(4) Mărfurile prezentate în vamă pot face obiectul acordării liberului de vamă în vederea atribuirii unei destinații vamale de îndată ce analiza de risc a fost efectuată, iar rezultatele permit această acordare a liberului de vamă.
Articolul 184e
În cazul în care unei nave sau aeronave i se cere să facă escală în mai multe porturi sau aeroporturi pe teritoriul vamal al Comunității și cu condiția ca aceasta să nu efectueze o escală într-un port sau aeroport situat în afara teritoriului vamal al Comunității, o declarație sumară de intrare este depusă în primul port sau aeroport comunitar pentru toate mărfurile transportate. Autoritățile vamale din primul port sau aeroport de intrare procedează la analiza de risc pentru a garanta securitatea și siguranța tuturor mărfurilor transportate. O analiză de risc suplimentară poate fi efectuată pentru aceste mărfuri în portul sau aeroportul de descărcare.
În cazul în care se identifică un risc, biroul vamal din primul port sau aeroport de intrare decide, în funcție de nivelul amenințării, fie, în cazul unor transporturi considerate ca reprezentând o amenințare de o asemenea gravitate, încât o intervenție imediată este necesară, să ia măsura interzicerii, fie să transmită rezultatele analizei de risc porturilor sau aeroporturilor următoare.
În porturile sau aeroporturile următoare, situate pe teritoriul vamal al Comunității, o declarație sumară de intrare nu este cerută decât pentru mărfurile care trebuie descărcate aici. Termenul prevăzut la articolul 182a alineatele (1) și (2) nu se aplică.
Articolul 184f
În cazul în care mărfurile sunt încărcate într-un port situat pe teritoriul vamal al Comunității pentru a fi descărcate într-un alt port comunitar și sunt transportate pe o navă care circulă între aceste porturi fără a efectua escală într-un port situat în afara teritoriului vamal al Comunității, nu este cerută pentru aceste mărfuri o declarație sumară de intrare, decât în portul comunitar în care acestea trebuie descărcate. Termenul prevăzut la articolul 184a alineatul (1) nu se aplică.”
12.
În partea I titlul VI, titlul capitolului 3 se înlocuiește cu următorul text:
13.
Articolul 186 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 186
(1) Atunci când mărfurile sunt prezentate în vamă în conformitate cu articolul 40 din cod, acestea sunt considerate că au fost plasate în depozit temporar, iar declarația sumară de intrare este păstrată de autoritățile vamale pentru a se verifica dacă mărfurile la care se referă această declarație primesc o destinația vamală. În sensul articolului 49 din cod, declarația sumară de intrară este considerată a fi fost depusă la data prezentării mărfurilor.
(2) Atunci când o declarație vamală a fost depusă la biroul de intrare ca declarație sumară de intrare, în conformitate cu articolul 36c din cod, autoritățile vamale acceptă declarația din momentul prezentării mărfurilor și acestea pot fi plasate direct sub regimul declarat, cu respectarea condițiilor aplicabile regimului menționat anterior.
(3) În sensul alineatelor (1) și (2), în cazul în care mărfuri necomunitare care circulă de la biroul vamal de plecare sub o procedură de tranzit sunt prezentate în vamă într-un birou de destinație situat pe teritoriul vamal al Comunității, declarația de tranzit destinată autorităților vamale la biroul de destinație este considerată ca reprezentând declarația sumară de intrare în sensul depozitării temporare.”
14.
La articolul 187, „articolul 44 alineatul (2)” se înlocuiește cu „articolul 36b alineatul (3)”.
15.
Se adaugă următorul articol 187a:
„Articolul 187a
(1) Autoritățile vamale pot acorda autorizația de examinare a mărfurilor, în conformitate cu articolul 42 din cod, persoanei care, în conformitate cu legislația vamală, este autorizată să dea o destinație vamală mărfurilor, în cazul în care această persoană solicită acest lucru verbal. Cu toate acestea, respectivele autorități pot să decidă, ținând seama de împrejurări, că este necesară o cerere scrisă.
(2) Autoritățile vamale nu pot autoriza prelevarea de probe decât la cererea scrisă a persoanei menționate la alineatul (1).
(3) Această cerere scrisă poate fi făcută pe suport de hârtie sau prin mijloace electronice. Cererea este semnată sau autentificată de persoana interesată și depusă la autoritățile vamale competente. Aceasta include următoarele date:
(a)
numele și adresa solicitantului;
(b)
locul unde se află mărfurile;
(c)
menționarea unuia din următoarele elemente:
(i)
declarația sumară de intrare;
(ii)
regimul vamal precedent;
(iii)
mijlocul de transport;
(d)
orice altă informație necesară pentru identificarea mărfurilor.
(4) Autoritățile vamale comunică decizia persoanei interesate. În cazul în care cererea vizează prelevarea de probe, această decizie precizează cantitatea de mărfuri care trebuie prelevată.
(5) Examinarea mărfurilor și prelevarea de probe se efectuează sub controlul autorităților vamale care precizează procedurile care trebuie urmate.
Toate riscurile și costurile legate de examinare, de prelevarea de probe și de analiza mărfurilor, revin persoanei interesate.
(6) Probele prelevate fac obiectul unor formalități care au drept scop să le dea o destinație vamală. În cazul în care examinarea probelor duce la distrugerea sau la pierderea lor iremediabilă, nu se consideră că a rezultat vreo datorie vamală.
Deșeurile și resturile care rezultă, dacă este cazul, din examinare primesc și ele una din destinațiile vamale prevăzute pentru mărfurile necomunitare.”
16.
În partea I titlul VI, titlul capitolului 4 se înlocuiește cu următorul text:
17.
Articolul 201 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 201
(1) Declarația vamală se depune la unul din următoarele birouri vamale:
(a)
biroul vamal competent pentru locul în care mărfurile sunt prezentate sau cerute să fie prezentate la vamă, în conformitate cu legislația vamală;
(b)
biroul vamal competent pentru a asigura supravegherea locului în care este stabilit exportatorul sau a celui în care mărfurile sunt condiționate sau încărcate pentru export, cu excepția cazurilor prevăzute la articolele 789, 790, 791 și 794.
Declarația vamală poate fi depusă imediat ce mărfurile sunt prezentate sau puse la dispoziția autorităților vamale în vederea controlului.
(2) Autoritățile vamale pot autoriza depunerea declarației vamale înainte ca declarantul să fie în măsură să prezinte mărfurile sau să le pună la dispoziție în vederea controlului acestora, la biroul vamal unde se depune declarația vamală sau la un alt birou vamal sau loc desemnat de aceste autorități.
Autoritățile vamale pot stabili un termen, care este determinat în funcție de împrejurări, în care mărfurile trebuie prezentate sau puse la dispoziție. În cazul în care mărfurile nu sunt prezentate sau puse la dispoziție în acest termen, se consideră că declarația vamală nu a fost depusă.
Declarația vamală nu poate fi acceptată decât după ce mărfurile respective au fost prezentate autorităților vamale sau au fost puse la dispoziție în vederea controlului acestora, la cererea autorităților vamale.”
18.
La articolul 212 alineatul (1), se adaugă următorul paragraf:
„În cazul în care o declarație vamală este utilizată ca declarație sumară de intrare, în conformitate cu articolul 36c alineatul (1) din cod, această declarație include, pe lângă datele cerute pentru procedura specifică din anexa 37, datele cerute pentru o declarație sumară de intrare, care figurează în anexa 30a”.
19.
La articolul 216, se adaugă următorul alineat:
„În cazul în care o declarație vamală este cerută pentru mărfuri care urmează a părăsi teritoriul vamal al Comunității, în conformitate cu articolul 182b din cod, această declarație include, pe lângă datele cerute pentru procedura specifică din anexa 37, datele cerute pentru o declarație sumară de ieșire care figurează în anexa 30a.”
20.
La articolul 251 alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:
„(b)
în cazul altor mărfuri:
(i)
biroul vamal de export să fie informat în conformitate cu articolul 792a că mărfurile declarate nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității;
(ii)
la sfârșitul unei perioade de 90 de zile de la data acordării liberului de vamă mărfurilor pentru export, acestea nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității sau nu se poate furniza o dovadă suficientă a acestui export, în conformitate cu articolul 792b alineatul (2).”
21.
Articolul 254 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 254
La cererea declarantului, autoritățile vamale pot accepta declarațiile de punere în liberă circulație care nu cuprind toate datele din anexa 37.
Cu toate acestea, respectivele declarații includ cel puțin datele cerute pentru o declarație incompletă care figurează în anexa 30a.”
22.
La articolul 260, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Declarația simplificată include cel puțin datele cerute pentru o declarație de import simplificată care figurează în anexa 30a.”
23.
La articolul 261, se adaugă următorul alineat (4):
„(4) În cazul în care persoana interesată este titularul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritățile vamale din toate statele membre examinează doar dacă operatorul economic autorizat nu procedează decât ocazional la declarații de punere în liberă circulație. Toate celelalte cerințe enunțate la alineatele (1) și (2) din prezentul articol sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
24.
La articolul 262, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația menționată la articolul 260 include următoarele elemente:
(a)
biroul (birourile) vamal(e) competent(e) pentru acceptarea declarațiilor simplificate;
(b)
mărfurile cărora li se aplică și
(c)
referința la garanția care trebuie furnizată de către persoana interesată pentru a asigura o datorie vamală care ar putea apărea.
Aceasta precizează, de asemenea, forma și conținutul declarațiilor suplimentare și stabilește termenele în care acestea trebuie să fie depuse la autoritatea vamală desemnată în acest scop.”
25.
La articolul 264, se adaugă următorul alineat (3):
„(3) În cazul în care persoana interesată este titularul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritățile vamale din toate statele membre examinează doar dacă operatorul economic autorizat nu procedează decât ocazional la declarații de punere în liberă circulație. Toate celelalte cerințe enunțate la alineatele (1) și (2) sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
26.
La articolul 266, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Înscrierea în evidențele menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c) poate fi înlocuită cu orice altă formalitate solicitată de autoritățile vamale și care prezintă garanții similare. Înscrierea include indicarea datei la care aceasta a avut loc și cel puțin datele cerute pentru o declarație depusă în cadrul procedurii de vămuire la domiciliu care figurează în anexa 30a.”
27.
La articolul 268, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) La solicitarea declarantului, biroul vamal de intrare poate accepta declarații de plasare sub regimul de antrepozit vamal care nu includ toate datele care figurează în anexa 37.
Cu toate acestea, respectivele declarații includ cel puțin datele cerute pentru o declarație incompletă, care figurează în anexa 30a.”
28.
La articolul 270, se adaugă următorul alineat (5):
„(5) În cazul în care persoana interesată este titularul unui certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritățile vamale din toate statele membre examinează doar dacă operatorul economic autorizat nu supune mărfurile acestei proceduri decât ocazional. Toate celelalte cerințe enunțate la alineatele (1), (2) și (3) sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
29.
Articolul 271 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 271
Autorizația menționată la articolul 269 alineatul (1) stabilește modalitățile practice de funcționare a procedurii și în special biroul(birourile) vamal(e) de intrare pentru procedură.
Nu este necesar să se furnizeze o declarație suplimentară.”
30.
La articolul 275, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) La cererea declarantului, biroul vamal de intrare poate accepta declarații de plasare a mărfurilor sub un regim vamal economic, altul decât perfecționarea activă sau antrepozitul vamal care nu includ toate datele menționate în anexa 37 sau nu sunt însoțite de anumite documente menționate la articolul 220.
Cu toate acestea, respectivele declarații includ cel puțin datele cerute pentru o declarație incompletă, care figurează în anexa 30a.”
31.
Articolul 279 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 279
(1) Formalitățile care trebuie îndeplinite la biroul vamal de export în conformitate cu articolul 792 pot fi simplificate în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol.
(2) Dispozițiile articolului 792 alineatul (4), ale articolelor 792a, 792b, 793 - 793c și, dacă este cazul, ale articolelor 796a - 796e se aplică prezentului capitol.”
32.
Articolele 280 și 281 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 280
(1) La cererea declarantului, biroul vamal de export poate accepta declarațiile de export care nu includ toate datele menționate în anexa 37.
Cu toate acestea, respectivele declarații includ cel puțin datele necesare pentru o declarație incompletă care figurează în anexa 30a.
De asemenea, fiind vorba despre mărfuri supuse drepturilor de export sau de orice altă măsură prevăzută în cadrul politicii agricole comune, declarațiile de export includ toate elementele care permit aplicarea acestor drepturi sau a acestor măsuri.
(2) Articolele 255 - 259 se aplică mutatis mutandis declarației de export.
Articolul 281
(1) În cazul aplicării articolului 789, declarația suplimentară poate fi depusă la biroul vamal competent pentru locul în care este desemnat exportatorul.
(2) În cazul în care subcontractorul este desemnat într-un stat membru, altul decât cel în care este desemnat exportatorul, alineatul (1) nu se aplică decât în cazul în care datele necesare sunt schimbate prin mijloace electronice în conformitate cu articolul 4d.
(3) Declarația de export incompletă menționează biroul vamal la care trebuie depusă declarația suplimentară. Biroul vamal care primește declarația de export incompletă comunică datele declarației de export incomplete biroului vamal la care trebuie depusă declarația suplimentară în conformitate cu alineatul (1).
(4) În cazul menționat la alineatul (2), biroul vamal care a primit declarația suplimentară comunică imediat datele declarației suplimentare biroului vamal la care s-a depus declarația de export incompletă.”
33.
La articolul 282, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Declarația simplificată include cel puțin datele necesare pentru o declarație simplificată care figurează în anexa 30a.
Articolele 255 - 259 se aplică mutatis mutandis.”
34.
Articolul 285 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 285
(1) Exportatorul agreat trebuie să îndeplinească următoarele obligații, înaintea plecării mărfurilor din locurile menționate la articolul 283:
(a)
să informeze în mod corespunzător biroul vamal de export cu privire la plecarea mărfurilor prin depunerea unei declarații de export simplificate, menționată la articolul 282;
(b)
să pună la dispoziția autorităților vamale toate documentele necesare pentru exportul mărfurilor.
(2) Exportatorul agreat poate depune o declarație de export completă în locul declarației de export simplificate. În acest caz, obligația de a depune o declarație suplimentară, prevăzută la articolul 76 alineatul (2) din cod, nu se aplică.”
35.
Se inserează următorul articol 285a:
„Articolul 285a
(1) Autoritățile vamale pot scuti exportatorul agreat de obligația de a depune o declarație de export simplificată la biroul vamal de export pentru fiecare plecare a mărfurilor. Această scutire nu se acordă decât în cazul în care exportatorul agreat îndeplinește următoarele condiții:
(a)
exportatorul agreat informează biroul vamal de export cu privire la fiecare plecare, în forma și prin modalitățile stabilite de acest birou;
(b)
exportatorul agreat furnizează autorităților vamale sau pune la dispoziția lor orice informație pe care acestea o consideră necesară pentru a putea efectua o analiză de risc eficientă, înaintea plecării mărfurilor din locurile menționate la articolul 283;
(c)
exportatorul agreat înscrie mărfurile în înregistrările sale contabile.
Înscrierea în evidențele menționate la primul paragraf litera (c) poate fi înlocuită cu orice altă formalitate, solicitată de autoritățile vamale, care prezintă garanții similare. Aceasta include precizarea datei la care a avut loc, precum și datele necesare identificării mărfurilor.
(2) În anumite împrejurări speciale, justificate de natura mărfurilor respective și de ritmul accelerat al operațiunilor de export, autoritățile vamale pot, până la 30 iunie 2009, să scutească exportatorul agreat de obligațiile care figurează la alineatul (1) primul paragraf literele (a) și (b), cu condiția ca acesta să furnizeze biroului vamal de export toate informațiile pe care acesta le consideră necesare pentru a-și putea exercita, dacă este cazul, dreptul de a controla mărfurile înainte de ieșirea acestora.
În acest caz, înscrierea mărfurilor în evidențele exportatorului agreat echivalează cu acordarea liberului de vamă.”
36.
Se inserează următorul articol 285b:
„Articolul 285b
(1) Informațiile menționate la articolul 285a alineatul (1) primul paragraf litera (a) sunt comunicate biroului vamal de export în termenele prevăzute la articolele 592b și 592c.
(2) Înscrierea în evidențe, menționată la articolul 285a alineatul (1) primul paragraf litera (a), include datele necesare pentru procedura de vămuire la domiciliu care figurează în anexa 30a.
(3) Autoritățile vamale se asigură că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolele 796a - 796e.”
37.
La articolul 286, alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(3) Înainte de plecarea mărfurilor, exportatorul agreat este obligat să îndeplinească următoarele condiții:
(a)
să îndeplinească formalitățile menționate la articolul 285 sau 285a;
(b)
să indice pe orice document de însoțire sau orice alt suport care îl înlocuiește, următoarele date;
(i)
numărul de identificare în evidențe;
(ii)
data la care a fost făcută înscrierea;
(iii)
numărul autorizației;
(iv)
numele biroului vamal care a eliberat-o.”
38.
La articolul 287, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația menționată la articolul 283 stabilește modalitățile practice de funcționare a procedurii și determină în special:
(a)
mărfurile cărora li se aplică;
(b)
modul în care trebuie respectate condițiile stabilite la articolul 285a alineatul (1);
(c)
modalitățile și data acordării liberului de vamă pentru mărfuri;
(d)
conținutul oricărui document de însoțire sau al oricărui suport care îl înlocuiește și modalitățile sale de validare;
(e)
modalitățile de întocmire a declarației suplimentare și termenul în care aceasta trebuie depusă.
În cazul în care se aplică articolele 796a - 796e, liberul de vamă menționat la primul paragraf litera (c) se acordă în conformitate cu articolul 796b.”
39.
La articolul 288, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Documentele sau suporturile menționate la alineatul (1) includ cel puțin datele prevăzute în anexa 30A pentru procedura utilizată. Ele sunt însoțite de o cerere de export.
Autoritățile vamale pot accepta înlocuirea acestei cereri cu o cerere globală, cu condiția ca operatorul economic să fi furnizat autorităților vamale informațiile pe care acestea le consideră necesare pentru a efectua o analiză de risc eficientă și pentru a examina mărfurile. Această cerere globală vizează operațiunile de export care trebuie efectuate într-o anumită perioadă. Declarantul face referire la autorizație pe documentul sau suportul utilizat pentru export.”
40.
La articolul 289, se adaugă următorul alineat:
„Cu toate acestea, declarantul pune la dispoziția autorităților vamale informațiile necesare pentru ca o analiză de risc eficientă să fie realizată și pentru a examina mărfurile înainte de ieșirea lor.”
41.
La articolul 313b, se inserează următorul alineat 3a:
„(3a) În cazul în care o companie maritimă este titularul unui certificat AEO menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), autoritățile vamale din statele membre respective examinează doar dacă cerințele enunțate la alineatul (3) literele (c) și (d) din prezentul articol sunt îndeplinite. Toate celelalte cerințe menționate în prezentul articol sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
42.
Articolul 367 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 367
Dispozițiile prezentei subsecțiuni nu sunt aplicabile procedurilor simplificate proprii anumitor moduri de transport, menționate la articolul 372 alineatul (1) litera (g).”
43.
Articolul 368 se elimină.
44.
La articolul 373, se adaugă următorul articol 3:
„(3) În cazul în care persoana interesată est titularul unui certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), cerințele menționate la alineatul (1) litera (c) și la alineatul (2) litera (b) din prezentul articol sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
45.
La articolul 454a, se adaugă următorul alineat (5):
„(5) În cazul în care persoana interesată este titularul unui certificat AEO, menționat la articolul 14a alineatul (1) litera (a) sau (c), cerințele menționate la alineatul (2) primul paragraf litera (c) din prezentul articol și la articolul 373 alineatul (2) litera (b) sunt considerate ca fiind îndeplinite.”
46.
În partea II, titlul IV se înlocuiește cu următorul text:
47.
În partea II titlul IV, se inserează următorul capitol 1:
„CAPITOLUL 1
Dispoziții generale aplicabile declarațiilor vamale
Articolul 592a
Articolele 592b - 592f nu se aplică următoarelor mărfuri:
(a)
energia electrică;
(b)
mărfurile care ies printr-un sistem de conducte;
(c)
scrisorile, cărțile poștale și imprimatele, inclusiv pe suport electronic;
(d)
mărfurile care intră sub incidența regulilor Uniunii Poștale Universale;
(e)
mărfurile acoperite de o declarație vamală, efectuată prin orice alt act în conformitate cu articolele 231 și 233;
(f)
mărfurile care se află în bagajele personale ale călătorilor;
(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală verbală, în conformitate cu articolele 226 și 227 și cu articolul 229 alineatul (2);
(h)
mărfurile acoperite de carnetele ATA și CPD;
(i)
mărfurile care circulă în conformitate cu formularul 302 prevăzut de Acordul dintre statele părți la Tratatul Atlanticului de Nord cu privire la statutul forțelor lor, semnată la Londra la 19 iunie 1951;
(j)
mărfurile transportate la bordul unor nave de linii maritime regulate, autorizate corespunzător, în conformitate cu articolul 313b.
Articolul 592b
(1) În cazul în care mărfurile care părăsesc teritoriul vamal al Comunității sunt acoperite de o declarație vamală, aceasta trebuie să fie depusă la biroul vamal competent, în următoarele termene:
(a)
în cazul transportului maritim:
(i)
pentru încărcături în containere, altele decât cele cărora li se aplică punctul (iii) sau (iv), cel puțin 24 de ore înainte ca mărfurile să fie încărcate pe nava la bordul căreia acestea trebuie să părăsească teritoriul vamal al Comunității;
(ii)
pentru încărcăturile în vrac/fracționate, cel puțin patru ore înaintea plecării din portul situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(iii)
pentru mișcările între teritoriul vamal al Comunității, cu excepția departamentelor franceze de peste mări, Insulele Azore, Madeira sau Canare și Groenlanda, insulele Feroe, Ceuta, Melilla, Norvegia, Islanda, porturile de la Marea Baltică, Marea Nordului, Marea Neagră, Mediterană sau toate porturile din Maroc, cel puțin două ore înaintea plecării din portul situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(iv)
pentru mișcările efectuate în alte cazuri decât cele reglementate la punctul iii), între departamentele franceze de peste mări, Azore, Madeira, Insulele Canare și teritoriile situate în exteriorul teritoriului vamal al Comunității, în cazul în care durata călătoriei este mai mică de douăzeci și patru de ore, cel puțin două ore înaintea plecării din portul situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(b)
în cazul transportului aerian, cel puțin 30 de minute înaintea plecării de pe un aeroport situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(c)
în cazul transportului feroviar și pe cursul apelor interioare, cel puțin două ore înaintea plecării de la biroul vamal de ieșire;
(d)
în cazul transportului rutier, cel puțin o oră înaintea plecării din biroul vamal de ieșire;
(e)
în cazul furnizorilor de piese de schimb, destinate a fi încorporate în nave și aeronave în scopul reparării și întreținerii lor, al carburanților, lubrifianților și gazelor care sunt necesare funcționării mașinilor și aparatelor utilizate la bord și în cazul produselor alimentare destinate a fi consumate la bord, cel puțin 15 minute înainte plecării mijlocului de transport din portul sau aeroportul situat pe teritoriul vamal al Comunității;
(f)
în cazurile în care se aplică Regulamentul (CE) nr. 800/1999, în conformitate cu dispozițiile regulamentului menționat anterior.
(2) În cazul în care declarația vamală nu se depune printr-un procedeu informatic, termenul menționat la alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și litera (a) punctul (iv) și literele (b), (c), (d) și (e) este de cel puțin patru ore.
(3) În cazul în care sistemul informatic al autorităților vamale nu funcționează temporar, termenele prevăzute la alineatul (1) se aplică în continuare.
Articolul 592c
(1) În cazul transportului multimodal, atunci când mărfurile sunt transferate dintr-un mijloc de transport în altul în vederea scoaterii lor de pe teritoriul vamal al Comunității, termenul de prezentare a declarației corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport care părăsește teritoriul vamal al Comunității, astfel cum este prevăzut la articolul 592b.
(2) În cazul transportului combinat, atunci când mijlocul de transport activ care traversează frontiera servește doar la transportul unui alt mijloc de transport activ, termenul de depunere a declarației corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport care traversează frontiera, astfel cum este prevăzut la articolul 592b.
Articolul 592d
(1) Termenele stabilite la articolul 592b și la articolul 592c nu se aplică în cazul în care acordurile internaționale încheiate între Comunitate și țări terțe prevăd schimbul de date ale declarațiilor vamale în termene diferite de cele menționate la articolele respective.
(2) Termenul nu poate fi în nicio situație redus la o durată mai mică decât termenul necesar efectuării unei analize de risc înainte de scoaterea mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității.
Articolul 592e
(1) Biroul vamal competent procedează, în momentul primirii declarației vamale, la analiza de risc și la controale vamale corespunzătoare înainte de acordarea liberului de vamă mărfurilor pentru export.
(2) Liberul de vamă pentru mărfuri poate fi acordat imediat după ce s-a efectuat analiza de risc și dacă rezultatele permit acest lucru.
Articolul 592f
(1) În cazul în care se constată că mărfurile prezentate în vamă nu sunt acoperite de o declarație vamală care include datele necesare pentru declarația sumară de ieșire, persoana care scoate mărfurile sau care preia transportul mărfurilor în afara teritoriului vamal al Comunității este obligată să depună imediat o declarație vamală sau o declarație sumară de ieșire.
(2) În cazul în care declarantul depune o declarație vamală după expirarea termenelor prevăzute la articolele 592b și 592c, acest lucru nu constituie un obstacol în calea aplicării sancțiunilor prevăzute de legislația națională.
Articolul 592g
În cazul în care mărfurile scutite, în conformitate cu articolul 592a literele (d) - (j), de obligația de a prezenta o declarație vamală în termenele menționate la articolele 592b și 592c părăsesc teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării lor, pe baza declarației vamală care le reglementează.”
48.
În partea II titlul IV, titlul capitolului 1 se înlocuiește cu următorul text:
49.
În partea II titlul IV capitolul 2, se inserează următorul articol 787:
„Articolul 787
(1) Declarațiile de export sunt conforme cu dispozițiile privind structura și datele incluse la prezentul capitol, la articolele 279 - 289, în anexa 37 și în anexa 30a. Acestea sunt depuse la biroul vamal competent printr-un procedeu informatic.
(2) Autoritățile vamale nu acceptă o declarație de export întocmită pe un formular conform cu modelul din anexele 31 - 34, care include lista minimă de date stabilită în anexa 37 și în anexa 30A pentru procedura de export, decât în una din următoarele împrejurări:
(a)
sistemul informatic al autorităților vamale nu funcționează;
(b)
aplicația electronică a persoanei care depune declarația de export nu funcționează.
(3) Autoritățile vamale stabilesc de comun acord procedura care trebuie urmată în cazurile menționate la alineatul (2) litera (a).
(4) Recurgerea la o declarație de export pe suport de hârtie, menționată la alineatul (2) litera (b), se supune aprobării autorităților vamale.
(5) În cazul în care mărfurile sunt exportate de călători care nu au un acces direct la sistemul informatic vamal și nu au niciun mijloc de depunere a declarației de export printr-un procedeu informatic la biroul de export, autoritățile vamale autorizează călătorul să utilizeze o declarație vamală pe suport de hârtie, întocmită pe un formular conform cu modelul din anexele 31 - 34 și care include lista minimă de date stabilită în anexa 37 și în anexa 30A pentru procedura de export.
(6) În cazurile menționate la alineatele (4) și (5) din prezentul articol, autoritățile vamale se asigură că sunt îndeplinite cerințele articolelor 796a - 796e.”
50.
Articolul 791 alineatul (2) se elimină.
51.
Articolul 792 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 792
(1) Fără a aduce atingere articolului 207, în cazul în care declarația de export se face în baza unui document administrativ unic, trebuie utilizate exemplarele 1, 2 și 3. Biroul vamal unde s-a depus declarația de export aplică ștampila la rubrica A și, dacă este cazul, completează rubrica D.
La acordarea liberului de vamă, acest birou vamal păstrează exemplarul 1, trimite exemplarul 2 la biroul de statistică al statului membru de care aparține biroul vamal de export și, în cazul în care nu se aplică dispozițiile articolelor 796a - 796e, restituie exemplarul 3 persoanei interesate.
(2) În cazul în care declarația de export este prelucrată printr-un procedeu informatic de biroul vamal de export, exemplarul 3 al documentului administrativ unic poate fi înlocuit cu un document de însoțire imprimat de la sistemul informatic al autorității vamale. Acest document include cel puțin datele cerute pentru documentul de însoțire de export menționat la articolul 796a.
Autoritățile vamale pot autoriza declarantul să imprime documentul de însoțire de la sistemul său informatic.
(3) Atunci când întreaga operațiune de export se efectuează pe teritoriul unui singur stat membru, acesta poate renunța la folosirea exemplarului 3 al documentului administrativ unic sau al documentului de însoțire de export, cu condiția ca cerințele articolului 182b alineatul (2) din cod să fie îndeplinite.
(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 796a - e, în cazul în care legislația vamală prevede înlocuirea exemplarului 3 al documentul administrativ unic cu un alt document, dispozițiile prezentului capitol se aplică mutatis mutandis acestui alt document.”
52.
Se inserează următoarele articole 792a și 792b:
„Articolul 792a
(1) În cazul în care mărfurile pentru care s-a acordat liberul de vamă nu au ieșit de pe teritoriul vamal al Comunității, exportatorul sau declarantul informează imediat biroul vamal de export cu privire la aceasta. Dacă este cazul, exemplarul 3 al documentului administrativ unic se restituie acestui birou. Biroul vamal de export invalidează declarația de export.
(2) Atunci când, în cazurile menționate la articolul 793a alineatul (6) sau la articolul 793b, o schimbare a contractului de transport are ca efect încheierea, în interiorul teritoriului vamal al Comunității, a unui transport care trebuia să fie încheiat în exteriorul acestuia, întreprinderile sau autoritățile respective nu pot proceda la executarea contractului modificat decât cu acordul biroului vamal menționat la articolul 793 alineatul (2) paragraful al doilea litera (b) sau, în cazul utilizării unui regim de tranzit, al biroului de plecare. Exemplarul 3 al declarației de export se restituie biroului vamal de export, iar declarația este invalidată de acest birou.
Articolul 792b
(1) Biroul vamal de export poate solicita exportatorului sau declarantului să-i aducă dovada ieșirii mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității.
(2) În cazul în care, la încheierea unei perioade de 90 de zile de la data acordării liberului de vamă mărfurilor pentru export, acestea nu au părăsit teritoriul vamal al Comunității sau în cazul în care nu poate fi furnizată nicio dovadă suficientă a acestui export, declarația de export este invalidată. În consecință, biroul vamal de export informează exportatorul sau declarantul cu privire la aceasta.”
53.
Articolul 793 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 793
(1) Exemplarul 3 al documentul administrativ unic sau documentul de însoțire menționat la articolul 792 alineatul (2) și mărfurile care au beneficiat de acordarea liberului de vamă pentru export sunt prezentate împreună în vamă la biroul vamal de ieșire.
(2) Biroul vamal de ieșire este ultimul birou vamal înaintea ieșirii mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității.
Prin derogare de la primul paragraf, biroul vamal de ieșire este unul din următoarele birouri:
(a)
în cazul mărfurilor care părăsesc teritoriul printr-un sistem de conducte și în cazul energiei electrice, biroul stabilit de statul membru unde este desemnat exportatorul;
(b)
biroul vamal competent pentru locul în care mărfurile sunt preluate în cadrul unui contract de transport unic, care asigură ieșirea acestora de pe teritoriul vamal al Comunității de către societățile de cale ferată, serviciile poștale, companiile aeriene sau companiile maritime, cu condiția îndeplinirii următoarelor condiții:
(i)
mărfurile trebuie să părăsească teritoriul vamal al Comunității pe calea ferată, prin poștă, pe calea aerului sau pe cale maritimă;
(ii)
declarantul sau reprezentatul acestuia solicită ca formalitățile menționate la articolul 793a alineatul (2) sau la articolul 796e alineatul (1) să fie îndeplinite în acest birou.”
54.
Se inserează următoarele articole 793a, 793b și 793c:
„Articolul 793a
(1) Biroul vamal de ieșire procedează la controale corespunzătoare bazate pe analiza de risc înainte de ieșirea mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității și se asigură în principal că mărfurile prezentate corespund mărfurilor declarate. Biroul vamal de ieșire supraveghează ieșirea fizică a mărfurilor.
În cazul în care declarația de export s-a depus la un alt birou decât biroul vamal de ieșire, iar datele sale au fost transmise în conformitate cu articolul 182b alineatul (2) din cod, biroul vamal de ieșire poate ține seama de rezultatele unor eventuale controale efectuate de acest alt birou.
(2) În cazul în care declarantul pune mențiunea «RET-EXP» la rubrica 44 sau codul 30400 sau își exprimă altfel dorința de a recupera exemplarul 3, biroul vamal de ieșire certifică ieșirea fizică a mărfurilor printr-o viză aplicată pe verso-ul acestui exemplar.
Acesta restituie acest exemplar persoanei care i l-a prezentat sau intermediarului desemnat în exemplarul menționat anterior și stabilit în circumscripția biroului vamal de ieșire în vederea remiterii către declarant.
Viza constă într-o ștampilă pe care figurează numele biroului vamal de ieșire și data de ieșire a mărfurilor.
(3) În cazul ieșirii fracționate prin același biroul vamal de ieșire, viza nu se pune decât pentru partea mărfurilor efectiv exportate.
În cazul ieșirii fracționate prin mai multe birouri vamale de ieșire, biroul vamal de export sau biroul vamal de ieșire unde este prezentat originalul exemplarului 3 autentifică, pe baza unei cereri justificate corespunzător, o copie a exemplarului 3 pentru fiecare cantitate de mărfuri în vederea prezentării sale la un alt birou vamal de ieșire.
În cazurile menționate la primul paragraf și la paragraful al doilea, originalul exemplarului 3 se adnotează în consecință.
(4) Atunci când întreaga operațiune de export se efectuează pe teritoriul unui stat membru, acesta poate să prevadă ca exemplarul 3 să nu fie vizat. În acest caz, acesta din urmă nu se restituie declarantului.
(5) În cazul în care biroul vamal de ieșire constată un deficit, acesta adnotează exemplarul declarației de export prezentat și informează biroul vamal de export.
În cazul în care biroul vamal de ieșire constată un excedent, acesta se opune ieșirii sale atâta timp cât formalitățile de export nu au fost îndeplinite.
Atunci când biroul vamal de ieșire constată o diferență între natura mărfurilor, el se opune ieșirii acestora atâta timp cât formalitățile de export nu au fost îndeplinite și informează biroul vamal de export.
(6) În cazurile menționate la articolul 793 alineatul (2) litera (b), biroul vamal de ieșire vizează exemplarul 3 al declarației de export în conformitate cu articolul 793a alineatul (2) după ce a aplicat mențiunea «Export» pe documentul de transport, precum și ștampila sa. Pe exemplarul 3 al declarației de export, se face referire la documentul de transport și invers.
În cazul liniilor maritime regulate sau al transporturilor sau zborurilor directe către destinații situate în afara teritoriului vamal al Comunității, atunci când operatorii sunt în măsură să garanteze regularitatea operațiunilor, nu se cere aplicarea mențiunii «Export» și a ștampilei pe documentul de transport.
Articolul 793b
(1) Atunci când este vorba despre mărfuri transportate în afara teritoriului vamal al Comunității sau către un birou vamal de ieșire aflat sub un regim de tranzit, biroul de plecare vizează exemplarul 3 în conformitate cu articolul 793a alineatul (2) și îl remite persoanei menționate la articolul respectiv.
În cazul în care se solicită un document de însoțire, acesta poartă, de asemenea, mențiunea «Export». Pe exemplarul 3 al declarației de export, se face referire la documentul de însoțire și invers.
Primul paragraf și paragraful al doilea din prezentul articol nu se aplică în cazurile de scutire de prezentare a mărfurilor la biroul de plecare, menționate la articolul 419, alineatele (4) și (7) și la articolul 434 alineatele (6) și (9).
(2) Viza și restituirea exemplarului 3, menționate la alineatul (1) primul paragraf din prezentul articol se aplică, de asemenea, mărfurilor care au primit liberul de vamă pentru export, care nu sunt plasate sub un regim de tranzit, dar care sunt transportate către un birou vamal de ieșire, sunt menționate într-un manifest unic utilizat ca declarație de tranzit, astfel cum este prevăzut la articolul 445 sau la articolul 448, și sunt identificate în conformitate cu articolul 445 alineatul (3) litera (e) sau cu articolul 448 alineatul (3) litera (e).
(3) Biroul vamal de ieșire supraveghează plecarea fizică a mărfurilor.
Articolul 793c
(1) În cazul în care este vorba despre mărfuri cu scutire de accize, transportate în afara teritoriului vamal al Comunității și care circulă în baza documentului administrativ de însoțire, prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 2719/92, biroul vamal de export vizează exemplarul 3 al declarației de export în conformitate cu articolul 793a alineatul (2) și îl restituie declarantului după ce a aplicat mențiunea «Export» și ștampila menționată la articolul menționat anterior pe toate exemplarele documentului administrativ de însoțire.
Pe exemplarul 3 al declarației de export, se face referire la documentul administrativ de însoțire și invers.
(2) Biroul vamal de ieșire supraveghează ieșirea fizică a mărfurilor și returnează exemplarul documentului administrativ de însoțire în conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului.
În cazurile prevăzute la articolul 793a alineatul (5), biroul vamal de ieșire adnotează documentul administrativ de însoțire în consecință.”
55.
Articolul 795 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 795
(1) În cazul în care o marfă părăsește teritoriul vamal al Comunității fără să fi făcut obiectul unei declarații de export, această declarație se depune ulterior de către exportator la biroul vamal competent din locul unde acesta este stabilit.
Se aplică dispozițiile articolului 790.
Acceptarea acestei declarații de către autoritățile vamale este condiționată de prezentarea de către exportator a următoarelor elemente:
(a)
o referire la declarația sumară de ieșire;
(b)
justificări suficiente privind natura și cantitatea mărfurilor și realitatea ieșirii de pe teritoriul vamal al Comunității.
Acest birou procedează, de asemenea, la solicitarea declarantului, la certificarea ieșirii menționate la articolul 793a alineatul (2) sau la articolul 796e alineatul (1).
(2) Acceptarea ulterioară a declarației de export de către autoritățile vamale nu reprezintă un obstacol în calea aplicării unuia din următoarele elemente:
(a)
sancțiunile prevăzute de legislația națională;
(b)
consecințele măsurilor de politică agricolă comună sau comercială.”
56.
Articolul 796 se elimină.
57.
În partea II titlul IV, se inserează următorul capitol 3:
„CAPITOLUL 3
Schimbul de date privind exportul, efectuat între autoritățile vamale cu ajutorul tehnologiilor informației și a rețelelor informatice
Articolul 796a
(1) Biroul vamal de export autorizează acordarea liberului de vamă pentru mărfuri eliberând declarantului documentul de însoțire de export. Acest document corespunde modelului și notelor incluse în anexa 45c.
(2) În cazul în care un transport pentru export include mai mult de un articol, documentul de însoțire pentru export este completat de o listă de articole al cărei model și ale cărei note figurează în anexa 45d. Această listă face parte integrantă din documentul de însoțire de export.
(3) În baza unei autorizații, documentul de însoțire de export poate fi imprimat de la sistemul informatic al declarantului.
Articolul 796b
(1) Atunci când se acordă liberul de vamă pentru mărfuri, biroul vamal de export transmite datele privind mișcarea de export biroului vamal de ieșire declarat, cu mesajul «aviz anticipat de export». Acest mesaj se bazează pe datele care figurează în declarația de export și completate, dacă este cazul, de autoritățile vamale.
(2) În cazul în care mărfurile trebuie să circule către mai multe birouri de ieșire în mai multe transporturi, fiecare transport este însoțit de un mesaj «aviz anticipat de export» diferit și un document de însoțire de export distinct.
Articolul 796c
Autoritățile vamale pot solicita ca notificarea de sosire a acestor mărfuri la biroul vamal de ieșire să se efectueze prin mijloace electronice. În acest caz, documentul de însoțire de export nu trebuie să fie prezentat fizic autorităților vamale, dar el trebuie păstrat de către declarant. Această notificare include numărul de referință al mișcării menționat în anexa 45c.
Articolul 796d
(1) Biroul vamal de ieșire se asigură că mărfurile prezentate corespund mărfurilor declarate.
Eventuala examinare a mărfurilor se efectuează de către biroul vamal de ieșire în baza mesajului «aviz anticipat de export» primit de la biroul vamal de export.
Biroul vamal de ieșire supraveghează scoaterea fizică a mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității.
(2) Biroul vamal de ieșire trimite mesajul «rezultatele ieșirii» la biroul vamal de export cel mai târziu în ziua lucrătoare următoare datei la care mărfurile părăsesc teritoriul vamal al Comunității. În cazuri justificate de împrejurări speciale, biroul vamal de ieșire poate transmite acest mesaj la o dată ulterioară.
(3) În cazul unui export fracționat, atunci când mărfurile însoțite de un mesaj «aviz anticipat de export» circulă către un birou vamal de ieșire într-un singur transport, dar părăsesc imediat teritoriul vamal al comunității prin acest birou de ieșire în mai multe transporturi, biroul vamal de ieșire controlează scoaterea fizică a mărfurilor și nu trimite mesajul «rezultatele ieșirii» decât atunci când toate mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
În împrejurări excepționale, în cazul în care mărfuri însoțite de un mesaj «aviz anticipat de export» circulă către un birou vamal de ieșire într-un singur transport, dar părăsesc ulterior teritoriul vamal al Comunității în mai multe transporturi și prin mai multe birouri vamale de ieșire, biroul vamal de ieșire unde a fost prezentat transportul prima dată certifică, pe baza unei cereri justificate în mod corespunzător, un exemplar al documentului de însoțire de export pentru fiecare cantitate de mărfuri.
Autoritățile vamale nu procedează la această certificare decât în cazul în care datele care figurează în documentul de însoțire de export, corespund celor care figurează în mesajul «aviz anticipat de export».
Exemplarul relevant al documentului de însoțire de export și mărfurile sunt prezentate împreună la respectivul birou vamal de ieșire. Fiecare birou vamal de ieșire vizează exemplarul documentului de însoțire de export în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 793a alineatul (2) și îl returnează biroului vamal de ieșire unde transportul a fost prezentat prima dată. Acest birou nu trimite mesajul «rezultatele ieșirii» decât atunci când toate mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
Articolul 796e
(1) La primirea mesajului «rezultatele ieșirii», menționat la articolul 796d alineatul (2), biroul vamal de export certifică declarantului scoaterea fizică a mărfurilor, cu ajutorul mesajului «notificare de export» sau sub forma precizată de acest birou în acest scop.
(2) În cazul în care biroul vamal de export este informat de exportator sau declarant, în conformitate cu articolul 792a, că mărfurile care au primit liberul de vamă nu au părăsit și nu trebuie să părăsească teritoriul vamal al Comunității sau că declarația trebuie să fie invalidată în conformitate cu articolul 792b alineatul (2), acest birou invalidează imediat declarația de export și informează biroul vamal de ieșire declarat despre invalidare, prin mesajul «notificare de anulare a exportului».”
58.
În partea II titlul IV, titlul capitolului 2 se înlocuiește cu următorul text:
59.
La articolul 806, se adaugă următoarea literă (h):
„(h)
orice date suplimentare solicitate eventual pentru întocmirea unei declarații sumare de ieșire, menționate în anexa 30a, în cazul în care acestea sunt solicitate în temeiul articolului 182c din cod.”
60.
Articolele 811 și 814 se elimină.
61.
În partea II titlul V capitolul 2, următorul titlu se inserează înaintea articolului 841:
62.
Articolul 841 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 841
(1) În cazul în care reexportul este supus unei declarații vamale, articolele 787 - 796e se aplică mutatis mutandis, fără a aduce atingere dispozițiilor speciale eventual aplicabile în momentul încheierii regimului vamal economic anterior reexportului mărfurilor.
(2) În cazul în care un carnet ATA este eliberat în scopul reexportului unor mărfuri plasate sub regimul admiterii temporare, declarația vamală poate fi depusă la un alt birou vamal decât cel menționat la articolul 161 alineatul (5) din cod.”
63.
Se inserează următorul articol 841a:
„Articolul 841a
În cazul în care reexportul nu face obiectul unei declarații vamale, o declarație sumară de ieșire se depune în conformitate cu articolele 842b - 842e.
Cu condiția ca o declarație sumară de intrare să fie depusă în momentul introducerii mărfurilor pe teritoriul vamal al Comunității, nu este necesară o declarație sumară de ieșire pentru reexportul unor mărfuri necomunitare în unul din următoarele cazuri:
(a)
mărfurile nu sunt descărcate dintr-un mijloc de transport care le-a transportat pe teritoriul vamal al Comunității;
(b)
mărfurile sunt transbordate la locul unde acestea sunt descărcate din mijlocul de transport care le-a transportat pe teritoriul vamal al Comunității.
Depozitarea de scurtă durată a unor mărfuri, inerentă unei astfel de transbordări, se consideră ca făcând parte din transbordare. Măsurile de control țin seama de caracterul special al situației.”
64.
Următorul titlu se inserează înaintea articolului 842:
65.
În partea II titlul VI, se inserează următorul capitol 1:
„CAPITOLUL 1
Declarație sumară de ieșire
Articolul 842a
În cazul în care mărfurile destinate să fie scoase de pe teritoriul vamal al Comunității nu sunt acoperite de o declarație vamală, o declarație sumară, denumită în continuare «declarație sumară de ieșire», este depusă la biroul vamal de ieșire, astfel cum se definește la articolul 793 alineatul (2) din prezentul regulament, în conformitate cu articolul 182c din cod.
O declarație sumară de ieșire nu este cerută în următoarele cazuri:
(a)
cazurile enumerate la articolul 592a literele (a) - (j);
(b)
în cazul în care mărfurile comunitare sunt încărcate pe teritoriul vamal al Comunității pentru a fi descărcate într-un alt port sau aeroport situat pe teritoriul vamal al Comunității și sunt transportate pe o navă sau o aeronavă care circulă între aceste porturi sau aeroporturi fără a efectua escală într-un port sau aeroport situat în afara teritoriului vamal al Comunității;
(c)
mărfurile care beneficiază de scutire în conformitate cu Convenția de la Viena din 18 aprilie 1961 privind relațiile diplomatice, Convenția de la Viena din 24 aprilie 1963 privind relațiile consulare sau alte convenții consulare, precum și cu Convenția de la New York din 16 decembrie 1969 privind misiunile speciale.
Articolul 842b
(1) Declarația sumară de ieșire se trimite prin folosirea unui procedeu informatic. Ea include datele cerute pentru acest tip de declarație care figurează în anexa 30a și se completează în conformitate cu notele explicative care figurează în această anexă.
Declarația sumară de ieșire este autentificată de persoana care o întocmește.
(2) Declarațiile sumare de ieșire care îndeplinesc condițiile enunțate la primul alineat sunt înregistrate de către autoritățile vamale imediat după primirea acestora.
Articolul 199 alineatul (1) se aplică mutatis mutandis.
(3) Autoritățile vamale nu acceptă depunerea unei declarații sumare de ieșire întocmite pe suport de hârtie decât în una din următoarele împrejurări:
(a)
sistemul informatizat al autorităților vamale nu funcționează;
(b)
aplicația electronică a persoanei care procedează la depunerea declarației sumare de ieșire nu funcționează.
Aceste declarații sumare pe suport de hârtie sunt însoțite, dacă este cazul, de listele de încărcare sau de alte documente comerciale și conțin informațiile cerute pentru declarațiile sumare din anexa 30a.
(4) Autoritățile vamale stabilesc de comun acord procedura care trebuie urmată în cazurile menționate la alineatul (3) primul paragraf litera (a).
(5) Folosirea unei declarații sumare de ieșire întocmită pe suport de hârtie, menționată la alineatul (3) primul paragraf litera (b), este supusă aprobării autorităților vamale.
Declarația sumară de ieșire întocmită pe suport de hârtie este semnată de persoana care o întocmește.
Articolul 842c
(1) În cazul transportului multimodal, atunci când mărfurile sunt transferate de la un mijloc de transport la un altul în vederea scoaterii lor de pe teritoriul vamal al Comunității, termenul de depunere a declarației sumare de ieșire corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport care părăsește teritoriul vamal al Comunității, după cum este prevăzut la articolul 842d alineatul (1).
(2) În cazul transportului combinat, atunci când mijlocul de transport activ care traversează frontiera servește doar pentru transportul unui alt mijloc de transport activ, obligația de a depune declarația sumară revine operatorului acestui mijloc de transport.
Termenul de depunere a declarației corespunde termenului aplicabil mijlocului de transport activ care traversează frontiera, astfel cum este prevăzut la articolul 842d alineatul (1).
Articolul 842d
(1) Declarația sumară de ieșire se depune la biroul de ieșire în termenele aplicabile precizate la articolul 592b alineatul (1).
Dispozițiile articolului 592b alineatele (2) și (3) se aplică mutatis mutandis.
(2) Biroul vamal competent procedează, în momentul depunerii declarației sumare de ieșire, la o analiză de risc corespunzătoare, în principal în sensul securității și siguranței, înainte de a acorda liberul de vamă pentru mărfuri la scoaterea lor din Comunitate, într-un termen corespunzător perioadei cuprinse între termenul limită de depunere a declarației, prevăzut la articolul 592b, pentru tipul de transport respectiv și încărcarea sau plecarea mărfurilor.
În cazul în care mărfurile acoperite de unul din exemplarele prevăzute la articolul 592a literele (a) - (i), în ceea ce privește obligația de depunere a unei declarații sumare de ieșire, părăsesc teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării acestora, în baza documentației sau a altor informații privind aceste mărfuri.
Liberul de vamă pentru ieșirea mărfurilor poate fi acordată imediat după efectuarea analizei de risc.
(3) În cazul în care se constată că mărfurile destinate scoaterii de pe teritoriul vamal al Comunității și pentru care este necesară o declarație sumară de ieșire nu sunt acoperite de această declarație, persoana care transportă mărfurile sau care se ocupă cu transportul acestora în afara teritoriului vamal al Comunității depune imediat o declarație sumară de ieșire.
În cazul în care persoana depune o declarație sumară de ieșire după expirarea termenelor stabilite la articolele 592b și 592c, acest lucru nu reprezintă un obstacol în calea aplicării sancțiunilor prevăzute de legislația națională.
(4) În cazul în care, în baza controalelor pe care le-au efectuat, autoritățile vamale nu pot acorda liberul de vamă pentru scoaterea mărfurilor, biroul vamal competent informează persoana care a depus declarația sumară de ieșire și, în cazul în care este vorba despre o persoană diferită, persoana responsabilă cu transportul mărfurilor în afara teritoriului vamal al Comunității, că liberul de vamă pentru mărfuri nu va fi acordat.
Această notificare se efectuează într-un termen rezonabil după ce analiza de risc a mărfurilor a fost finalizată.
Articolul 842e
(1) Termenele menționate la articolul 842d alineatul (1) nu se aplică în cazurile în care acordurile internaționale încheiate între Comunitate și țări terțe prevăd schimbul de date din declarațiile vamale în termene diferite de cele menționate la articolul menționat anterior.
(2) Termenul nu poate fi, în nicio situație, redus la o durată mai mică decât termenul necesar pentru efectuarea analizei de risc înaintea scoaterii mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității.”
66.
Următorul titlu se inserează înaintea articolului 843:
67.
La articolul 843 alineatul (1), cuvântul „Titlul” se înlocuiește cu „Capitolul”.
68.
Se inserează următorul articol 865a:
„Articolul 865a
În cazul în care declarația sumară de intrare a fost modificată și când comportamentul persoanei interesate nu implică o manevră frauduloasă, nu rezultă nicio datorie vamală, în temeiul articolului 202 din cod, în momentul introducerii neregulate a unor mărfuri care nu au fost declarate corect înainte de modificarea declarației.”
69.
La articolul 915, paragraful al treilea se elimină.
70.
Se inserează anexa 1c din anexa I la prezentul regulament.
71.
Se inserează anexa 1d din anexa II la prezentul regulament.
72.
Se inserează anexa 30a din anexa III la prezentul regulament.
73.
Se inserează anexa 45c din anexa IV la prezentul regulament.
74.
Se inserează anexa 45d din anexa V la prezentul regulament.
Articolul 2
În decursul unei perioade tranzitorii de 24 de luni cu începere de la 1 ianuarie 2008, termenul prevăzut la articolul 14o alineatul (2) prima teză pentru eliberarea certificatului AEO este de 300 zile calendaristice, termenul prevăzut la articolul 14l alineatul (1) pentru comunicarea cererii este de 10 zile lucrătoare, termenul prevăzut la articolul 14l alineatul (2), pentru comunicarea de informații, este de 70 de zile calendaristice, iar termenul de consultare prevăzut la articolul 14m alineatul (1) este de 120 de zile calendaristice.
Articolul 3
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Punctul 3, cu excepția cazului în care acesta privește articolul 14b alineatele (2) și (3), și punctele 23, 25, 28, 41, 44, 45, 70 și 71 de la articolul 1 se aplică de la 1 ianuarie 2008.
(3) Punctul 3, în măsura în care acesta privește articolul 14b alineatele (2) și (3), și punctele 4 - 16, 18, 19, 21, 22, 24, 26, 27, 29, 30, 32, 36, 39, 46 - 49, 55, 59, 60, 63, 65 - 68 și 72 de la articolul 1 se aplică de la 1 iulie 2009.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 18 decembrie 2006.