32002R1774
L 273/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1774/2002 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 3 octombrie 2002
de stabilire a normelor sanitare privind subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 152 alineatul (4) litera (b),
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3), având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere la 12 septembrie 2002,
întrucât:
(1)
Directiva 90/667/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a normelor veterinare privind eliminarea și prelucrarea deșeurilor, introducerea acestora pe piață și protecția împotriva agenților patogeni din furajele de origine animală sau pe bază de pește și de modificare a Directivei 90/425/CEE (4) a instituit principiul conform căruia toate deșeurile animale, indiferent de sursa acestora, pot fi folosite în producția de materii prime pentru furaje în cazul în care sunt supuse unui tratament corespunzător.
(2)
Comitetul științific de conducere adoptă numeroase avize după adoptarea directivei menționate anterior. Concluzia principală a fost aceea că subprodusele de origine animală provenite din animale care nu sunt adecvate consumului uman în urma inspecției veterinare nu trebuie să fie incluse în lanțul alimentar.
(3)
Având în vedere avizele științifice în cauză, ar trebui să se facă o diferențiere între măsurile care urmează să fie aplicate, în funcție de tipul subproduselor de origine animală folosite. Posibilele utilizări ale anumitor materiale de origine animală ar trebui să fie limitate. Este necesar să se instituie norme privind folosirea subproduselor de origine animală în alte scopuri decât pentru hrană și privind eliminarea acestora.
(4)
Având în vedere experiența din ultimii ani, se recomandă clarificarea relației dintre Directiva 90/667/CEE și legislația comunitară privind mediul. Prezentul regulament nu trebuie să afecteze aplicarea legislației comunitare existente sau să împiedice elaborarea unor norme noi privind protecția mediului, în special în ceea ce privește deșeurile biodegradabile. În acest sens, Comisia s-a angajat să pregătească până la sfârșitul anului 2004 o directivă privind deșeurile biologice, inclusiv deșeurile de catering, în vederea instituirii de norme privind utilizarea, recuperarea, reciclarea și eliminarea în siguranță a acestor deșeuri și în vederea controlării eventualelor contaminări.
(5)
În cadrul conferinței științifice internaționale privind făina de carne și oase, organizată de Comisie și de Parlamentul European la Bruxelles în 1 și 2 iulie 1997, a fost inițiată o dezbatere privind producția de făină de carne și oase și folosirea acesteia ca hrană. Conferința a lansat o invitație la reflecție privind viitoarea strategie în acest domeniu. În noiembrie 1997, în vederea inițierii unei dezbateri publice cât mai ample referitoare la viitorul legislației comunitare în domeniul alimentelor pentru animale, Comisia a finalizat un document consultativ privind făina de carne și oase. În urma acestei consultări s-a constatat că există un consens privind necesitatea modificării Directivei 90/667/CEE pentru a o adapta noilor informații științifice.
(6)
Parlamentul European, în rezoluția sa din 16 noiembrie 2000 privind BSE și siguranța alimentelor pentru animale (5), a solicitat interzicerea folosirii proteinelor animale în alimentația animalelor până la intrarea în vigoarea a prezentului regulament.
(7)
Avizele științifice arată că practica hrănirii unei specii de animale cu proteine provenite din cadavre sau părți de cadavre ale aceleiași specii prezintă un risc de răspândire a bolilor. Astfel, această practică trebuie interzisă ca măsură de precauție. Trebuie să se adopte norme de aplicare pentru a se asigura separarea necesară a subproduselor de origine animală destinate utilizării în alimentele pentru animale în fiecare etapă de prelucrare, depozitare și transport. Cu toate acestea, ar trebui să existe și posibilitatea de a introduce derogări de la această interdicție generală în ceea ce privește peștii și animalele cu blană, în cazul în care avizele științifice justifică acest lucru.
(8)
Deșeurile de catering care conțin produse de origine animală pot constitui un vector de răspândire a bolilor. Toate deșeurile de catering provenite din mijloace de transport folosite la nivel internațional trebuie să fie eliminate în condiții de siguranță. Deșeurile de catering produse în interiorul Comunității nu trebuie să fie folosite pentru hrănirea altor animalelor de crescătorie decât animalele cu blană.
(9)
Din octombrie 1996, Biroul Alimentar și Veterinar al Comisiei (OAV) a efectuat mai multe serii de inspecții în statele membre pentru a evalua prezența și gestionarea principalilor factori de risc și a procedurilor de supraveghere pentru BSE. Această evaluare a inclus și sistemele de topire comercială și alte metode de eliminare a deșeurilor animale. În urma acestor inspecții s-au emis anumite concluzii de ordin general și recomandări referitoare, în special, la trasabilitatea subproduselor de origine animală.
(10)
Pentru a evita orice risc de răspândire a agenților patogeni și/sau a reziduurilor, subprodusele de origine animală trebuie să fie prelucrare, depozitate și păstrate separat, într-o instalație aprobată și supravegheată, desemnată de statul membru în cauză, sau eliminate în mod corespunzător. În anumite situații, mai ales atunci când distanța, momentul transportului sau problemele de capacitate justifică acest lucru, instalația de prelucrare, incinerare sau coincinerare desemnată se poate afla pe teritoriul unui alt stat membru.
(11)
Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (6) nu se aplică instalațiilor de incinerare în cazul în care deșeurile tratate sunt compuse numai din carcase de animale. Ar trebui să se stabilească cerințele minime pentru aceste instalații de incinerare în vederea protejării sănătății animale și publice. Până la adoptarea cerințelor comunitare, statele membre pot adopta legislația referitoare la mediu pentru aceste instalații. În cazul instalațiilor de incinerare de capacitate mică, precum cele situate în cadrul fermelor sau în crematoriile pentru animale de companie, se aplică cerințe mai puțin stricte pentru a reflecta riscul mai redus pe care îl prezintă materialul tratat și pentru a evita transportul inutil al subproduselor de origine animală.
(12)
Ar trebui să se instituie norme specifice privind controalele instalațiilor de prelucrare, cu trimitere specială la procedurile detaliate de validare a metodelor de prelucrare și de autosupraveghere a producției.
(13)
Derogările de la normele de utilizare a subproduselor de origine animală pot fi recomandate pentru a facilita hrănirea animalelor care nu sunt destinate consumului uman. Autoritățile competente trebuie să controleze aceste utilizări.
(14)
De asemenea, pot fi recomandate derogări care să permită eliminarea subproduselor de origine animală la fața locului, în situații controlate. Comisia trebuie să primească informațiile necesare care să îi permită monitorizarea situației și adoptarea de norme de aplicare, în cazul în care este necesar.
(15)
Ar trebui efectuate inspecții comunitare în statele membre pentru a asigura aplicarea uniformă a cerințelor de sănătate. Aceste inspecții ar trebui să cuprindă și proceduri de audit.
(16)
Legislația comunitară în materie de sănătate se bazează pe date științifice solide. În acest sens, comitetele științifice competente instituite de deciziile 97/404/CE (7) și 97/579/CE (8) ale Comisiei ar trebui să fie consultate ori de câte ori este necesar. Un aviz științific suplimentar este necesar, în special în ceea ce privește utilizarea produselor de origine animală din îngrășămintele organice și din amelioratorii de sol. Până la adoptarea normelor comunitare bazate pe acest aviz, statele membre pot păstra sau adopta norme naționale mai stricte decât cele preconizate în prezentul regulament, cu condiția ca aceste norme să fie conforme cu legislația comunitară aplicabilă.
(17)
În statele membre există o gamă largă de abordări în ceea ce privește sprijinul financiar acordat pentru prelucrarea, colectarea, depozitarea și eliminarea subproduselor de origine animală. Pentru a nu afecta condițiile de concurență între produsele agricole ar trebui să se efectueze o analiză și, dacă este necesar, ar trebui să se ia măsurile adecvate la nivel comunitar.
(18)
Având în vedere cele menționate anterior, se impune o revizuire fundamentală a normelor comunitare aplicabile subproduselor de origine animală.
(19)
Subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman (în special proteine animale prelucrate, grăsimi topite, hrană pentru animale de companie, piei brute și prelucrate și lână) sunt incluse în lista de produse din anexa I la tratat. Introducerea pe piață a acestor produse constituie o sursă de venit importantă pentru o parte din populația agricolă. Pentru a se asigura dezvoltarea rațională a acestui sector și pentru a crește productivitatea, ar trebui prevăzute norme de sănătate animală și publică pentru produsele în cauză la nivel comunitar. Date fiind riscurile semnificative de răspândire a bolilor la care sunt expuse animalele, se impune aplicarea unor cerințe specifice în ceea ce privește introducerea pe piață a anumitor subproduse de origine animală, în special în regiunile cu un nivel ridicat al stării de sănătate.
(20)
Pentru a se asigura că produsele importate din țările nemembre au un standard de igienă cel puțin egal sau echivalent cu standardul de igienă aplicat în Comunitate, trebuie să se introducă un sistem de aprobare pentru țările nemembre și unitățile situate în acestea, precum și o procedură de inspecție comunitară care să asigure respectarea condițiilor pentru aprobarea în cauză. Importul de hrană pentru animale de companie și de materii prime pentru hrana pentru animale de companie din țările terțe poate avea loc sub rezerva unor condiții diferite de cele aplicabile unor astfel de materiale produse în Comunitate, în special în ceea ce privește garanțiile necesare pentru reziduurile de substanțe interzise în conformitate cu Directiva 96/22/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind interzicerea utilizării în activitatea de creștere a animalelor a anumitor substanțe cu acțiune hormonală sau tireostatică și a beta-agoniștilor și de abrogare a directivelor 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE (9). Pentru a se asigura folosirea hranei pentru animale de companie și a materiilor prime pentru hrana pentru animale de companie numai în scopul prevăzut, ar trebui să se adopte măsuri adecvate de control privind importul de materiale prevăzute de aceste derogări.
(21)
Subprodusele de origine animală care tranzitează Comunitatea și cele care provin din Comunitate și sunt destinate exportului pot crea un risc pentru sănătatea animală și publică în cadrul Comunității. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să stabilească anumite cerințe care să se aplice acestor mișcări.
(22)
Documentul de însoțire pentru produsele de origine animală este cea mai bună modalitate de a oferi autorității competente din locul de destinație asigurarea că un transport respectă dispozițiile prezentului regulament. Certificatul de sănătate animală trebuie păstrat în scopul verificării destinației anumitor produse importate.
(23)
Directiva 92/118/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1992 de stabilire a condițiilor de sănătate publică și animală care reglementează comerțul și importurile în Comunitate de produse care nu intră sub incidența condițiilor menționate, stabilite de normele comunitare speciale menționate de anexa A punctul (I) la Directiva 89/662/CEE și, în ceea ce privește agenții patogeni, în Directiva 90/425/CEE (10), urmărește obiectivele menționate anterior.
(24)
Consiliul și Comisia au adoptat mai multe decizii de punere în aplicare a directivelor 90/667/CEE și 92/118/CEE. Mai mult, Directiva 92/118/CEE a fost modificată în mod semnificativ și s-au prevăzut modificări suplimentare. Prin urmare, în prezent există numeroase acte comunitare care reglementează sectorul subproduselor de origine animală și este nevoie de simplificare.
(25)
O astfel de simplificare duce la o mai mare transparență în ceea ce privește normele sanitare specifice pentru produsele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman. Simplificarea legislației specifice privind sănătatea nu trebuie să determine o dereglementare. Prin urmare, ar trebui să se mențină și, pentru a asigura protecția sănătății animale și publice, să se consolideze normele sanitare aplicabile produselor de origine animală care nu sunt destinate consumului uman.
(26)
Produsele în cauză trebuie să fie supuse unor norme de control veterinar, inclusiv referitoare la controalele efectuate de experți ai Comisiei, și la oricare măsuri de protecție stabilite de Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele veterinare și zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii și produse în vederea realizării pieței interne (11).
(27)
Produsele importate în Comunitate trebuie să fie supuse unor controale efective. Acest obiectiv poate fi atins prin aplicarea controalelor prevăzute de Directiva 97/78/CE a Consiliului din 18 decembrie 1997 de stabilire a principiilor de bază ale organizării controalelor veterinare pentru produsele care provin din țări terțe și sunt introduse în Comunitate (12).
(28)
Prin urmare, Directiva 90/667/CEE, Decizia 95/348/CE a Consiliului din 22 iunie 1995 de stabilire a normelor veterinare și de sănătate animală aplicabile în Regatul Unit și Irlanda pentru tratamentul anumitor tipuri de deșeuri destinate comercializării la nivel local ca furaje pentru anumite categorii de animale (13) și Decizia 1999/534/CE a Consiliului din 19 iulie 1999 privind măsurile care se aplică prelucrării anumitor deșeuri animale în scopul protecției împotriva encefalopatiilor spongiforme transmisibile și de modificare a Deciziei 97/735/CE (14) Comisiei ar trebui să fie abrogate.
(29)
Pentru a lua în considerare progresul tehnic și științific ar trebui să se asigure cooperarea strânsă și eficientă între Comisie și statele membre în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală instituit prin Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale privind legislația alimentară, de instituire a Autorității europene pentru siguranța alimentară și de adoptare a procedurilor în materie de siguranță alimentară (15).
(30)
Măsurile necesare pentru aplicarea prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor privind exercitarea competențelor de punere în aplicare conferite Comisiei (16),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește norme de sănătate animală și publică pentru:
(a)
colectarea, transportul, depozitarea, manipularea, prelucrarea și folosirea sau eliminarea subproduselor de origine animală astfel încât să se evite orice risc pe care aceste produse îl pot prezenta pentru sănătatea animală sau publică;
(b)
introducerea pe piață și, în anumite cazuri, exportul și tranzitarea subproduselor de origine animală și a produselor derivate ale acestora menționate de anexele VII și VIII.
(2) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
hranei neprelucrate pentru animale de companie din magazinele de vânzare cu amănuntul sau din incintele aflate lângă punctele de vânzare unde tranșarea și depozitarea au loc numai în vederea vânzării directe, la fața locului, către consumator;
(b)
laptelui și colostrului sub formă lichidă eliminate sau folosite în ferma de origine;
(c)
cadavrelor întregi sau părților de animale sălbatice care nu sunt suspecte ca fiind infectate cu boli transmisibile omului sau animalelor, cu excepția peștilor debarcați în scopuri comerciale și a cadavrelor sau a părților de animale sălbatice folosite pentru realizarea trofeelor de vânătoare;
(d)
hranei neprelucrate pentru animale de companie pentru consumul pe loc, provenită din animale sacrificate în ferma de origine în vederea folosirii ca alimente numai de către fermier și familia sa, în conformitate cu legislația națională;
(e)
deșeurilor de catering, cu excepția cazurilor în care:
(i)
provin din mijloace de transport folosite la nivel internațional;
(ii)
sunt destinate consumului animal sau
(iii)
sunt destinate folosirii într-o instalație de biogaz sau de compost;
(f)
ovulelor, embrionilor și materialului seminal destinate reproducerii și
(g)
tranzitului pe mare sau pe cale aeriană.
(3) Prezentul regulament nu afectează legislația veterinară care are ca obiectiv eradicarea și controlul anumitor boli.
Articolul 2
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:
(a) subproduse de origine animală: cadavre întregi sau părți de animale sau de produse de origine animală menționate la articolele 4, 5 și 6 care nu sunt destinate consumului uman, inclusiv ovule, embrioni și material seminal;
(b) material de categoria 1: subprodusele de origine animală menționate la articolul 4;
(c) material de categoria 2: subprodusele de origine animală menționate la articolul 5;
(d) material de categoria 3: subprodusele de origine animală menționate la articolul 6;
(e) animal: orice animal vertebrat sau nevertebrat (inclusiv pești, reptile și amfibieni);
(f) animal de crescătorie: orice animal ținut, îngrășat sau crescut de oameni și folosit pentru producția de alimente (inclusiv carne, lapte și ouă), lână, blană, pene, piei sau de orice alt produs de origine animală;
(g) animal sălbatic: orice animal care nu este crescut de oameni;
(h) animal de companie: orice animal care aparține speciilor care sunt de obicei hrănite și ținute de către oameni, fără a fi consumate, în alte scopuri decât cele agricole;
(i) autoritate competentă: autoritatea centrală a unui stat membru care este responsabilă de asigurarea respectării cerințelor prezentului regulament sau orice autoritate căreia autoritatea centrală îi deleagă această competență, în special în ceea ce privește controlul furajelor; de asemenea, include, dacă este cazul, autoritatea corespondentă a unei țări nemembre;
(j) introducere pe piață: orice operațiune care are ca scop vânzarea de subproduse de origine animală sau de produse derivate ale acestora incluse în prezentul regulament unei terțe părți din Comunitate sau orice altă formă de transfer către o terță parte contra unei sume de bani sau gratuit sau depozitarea în vederea furnizării către o terță parte;
(k) schimburi comerciale: schimburi comerciale de bunuri între statele membre în sensul articolului 23 alineatul (2) din tratat;
(l) tranzit: orice mișcare pe teritoriul Comunității de la o țară nemembră la alta;
(m) producător: orice persoană a cărei activitate duce la producerea de subproduse de origine animală;
(n) EST: toate formele transmisibile de encefalopatie spongiformă, cu excepția celor care afectează oamenii;
(o) material cu riscuri specificate: materialul menționat în anexa V la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unor norme pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (17).
(2) Se aplică și definițiile specifice prevăzute de anexa I.
Articolul 3
Obligații generale
(1) Subprodusele de origine animală și produsele derivate ale acestora sunt colectate, transportate, depozitate, manipulate, prelucrate, eliminate, introduse pe piață, exportate, tranzitate și folosite în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Totuși, statele membre pot reglementa prin legislația națională importul și introducerea pe piață a produselor care nu sunt menționate de anexele VII și VIII, până la adoptarea unei decizii în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2). Ele informează imediat Comisia cu privire la modul în care folosesc această posibilitate.
(3) Statele membre, individual sau în cooperare, se asigură că sunt aplicate acordurile adecvate și că există o infrastructură suficientă pentru a asigura respectarea cerințelor menționate la alineatul (1).
CAPITOLUL II
CLASIFICAREA, COLECTAREA, TRANSPORTUL, ELIMINAREA, PRELUCRAREA, UTILIZAREA ȘI DEPOZITAREA INTERMEDIARĂ A SUBPRODUSELOR DE ORIGINE ANIMALĂ
Articolul 4
Materiile prime de categoria 1
(1) Materiile prime de categoria 1 cuprind subproduse de origine animală care corespund următoarei descrieri sau orice material care conține astfel de subproduse:
(a)
toate părțile corpului, inclusiv pieile brute sau prelucrate, aparținând următoarelor animale:
(i)
animale suspecte de infecție cu EST în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 999/2001 sau în cazul cărora s-a confirmat oficial prezența unei EST;
(ii)
animale sacrificate în cadrul măsurilor de eradicare a EST;
(iii)
alte animale decât animalele de crescătorie și animalele sălbatice, în special animalele de companie, animalele pentru grădinile zoologice și animalele de circ;
(iv)
animale folosite pentru experimente conform definiției din articolul 2 din Directiva 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind apropierea legilor, regulamentelor și normelor administrative ale statelor membre privind protecția animalelor folosite în scopuri experimentale și în alte scopuri științifice (18) și
(v)
animale sălbatice, în cazul în care sunt suspectate ca fiind infectate cu o boală transmisibilă oamenilor sau animalelor;
(b)
(i)
materiile prime cu riscuri specificate și
(ii)
în cazul în care, în momentul eliminării, materiile prime cu riscuri specificate nu au fost îndepărtate, cadavrele întregi de animale care conțin materii prime cu riscuri specificate;
(c)
produse derivate din animale cărora li s-au administrat substanțe interzise prin Directiva 96/22/CE și produse de origine animală care conțin reziduuri de contaminanți periculoși pentru mediu și alte substanțe enumerate în grupul B (3) din anexa I la Directiva 96/23/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind măsurile de control care se aplică anumitor substanțe și reziduurile acestora existente în animalele vii și în produsele obținute de la acestea și de abrogare a directivelor 85/358/CEE și 86/469/CEE și a deciziilor 89/187/CEE și 91/664/CEE (19), în cazul în care aceste reziduuri depășesc nivelul permis stabilit de legislația comunitară sau, în absența acesteia, de legislația națională;
(d)
orice material de origine animală colectat în timpul tratării apelor reziduale provenite din instalații de prelucrare de categoria 1 și din alte incinte în care se elimină materiile prime cu riscuri specificate, inclusiv resturi, materiale provenite din desablare, amestecuri de grăsimi și uleiuri, nămol și materiale din canalele de scurgere ale incintelor în cauză, cu condiția ca acestea să nu conțină materii prime cu riscuri nespecificate sau părți de astfel de material;
(e)
deșeuri de catering provenite din mijloace de transport folosite la nivel internațional și
(f)
amestecuri de materii prime de categoria 1 fie cu material de categoria 2, fie cu materii prime de categoria 3 sau cu ambele, inclusiv orice material destinat prelucrării într-o instalație de prelucrare de categoria 1.
(2) Materiile prime de categoria 1 se colectează, transportă și identifică fără întârzieri nejustificate în conformitate cu articolul 7 și, în cazul în care articolele 23 și 24 nu prevăd altfel, trebuie:
(a)
eliminate direct ca deșeu prin incinerare într-o instalație de incinerare aprobată în conformitate cu articolul 12;
(b)
prelucrate într-o instalație de prelucrare aprobată în temeiul articolului 13, folosindu-se orice metodă de prelucrare, de la 1 la 5, sau, în cazul în care autoritatea competentă impune acest lucru, metoda de prelucrare 1, caz în care produsul rezultat este marcat în mod permanent, dacă este posibil din punct de vedere tehnic prin miros, în conformitate cu anexa VI capitolul I, și eliminate definitiv sub formă de deșeu prin incinerare sau coincinerare într-o instalație de incinerare sau coincinerare aprobată în conformitate cu articolul 12;
(c)
cu excepția materiilor prime menționate la alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (ii), prelucrate într-o instalație de prelucrare aprobată în conformitate cu articolul 13 cu ajutorul metodei de prelucrare 1, caz în care materialul rezultat este marcat în mod permanent, dacă este posibil din punct de vedere tehnic prin miros, în conformitate cu anexa VI capitolul I, și eliminate definitiv sub formă de deșeuri prin îngroparea într-o rampă de gunoi aprobată prin Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind rampele de gunoi (20);
(d)
în cazul deșeurilor de catering menționate la alineatul (1) litera (e), eliminate ca deșeu prin îngroparea într-o rampă de gunoi aprobată prin Directiva 1999/31/CE sau
(e)
având în vedere progresul înregistrat în ceea ce privește cunoștințele științifice, eliminate prin alte mijloace aprobate în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2), după consultarea cu comitetul științific competent. Aceste mijloace pot veni în completarea dispozițiilor de la la literele (a)-(d) sau le pot înlocui pe acestea.
(3) Manipularea sau depozitarea intermediară a materiilor prime de categoria 1 se efectuează numai în instalațiile intermediare de categoria 1 aprobate în conformitate cu articolul 10.
(4) Materiile prime de categoria 1 se importă ori se exportă numai în conformitate cu prezentul regulament sau cu normele stabilite în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2). Cu toate acestea, importul sau exportul materiilor prime cu riscuri specificate trebuie să se realizeze numai în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 999/2001.
Articolul 5
Materiile prime de categoria 2
(1) Materiile prime de categoria 2 cuprind subproduse de origine animală care corespund următoarei descrieri sau orice material care conține astfel de subproduse:
(a)
gunoi de grajd și conținut al tubului digestiv;
(b)
orice material de origine animală colectat în timpul tratării apelor reziduale provenite din abatoare, altele decât abatoarele reglementate de articolul 4 alineatul (1) litera (d) sau din instalații de prelucrare de categoria 2, inclusiv resturi, materiale provenite din desablare, amestecuri de grăsimi și uleiuri, nămol și materiale din canalele de scurgere ale incintelor în cauză;
(c)
produse de origine animală care conțin reziduuri de medicamente de uz veterinar și contaminanți enumerate în grupul B (1) și (2) din anexa I la Directiva 96/23/CE, în cazul în care aceste reziduuri depășesc nivelul permis stabilit de legislația comunitară;
(d)
produse de origine animală, altele decât materiile prime de categoria 1, care sunt importate din țări nemembre și care, în timpul inspecțiilor prevăzute de legislația comunitară, nu îndeplinesc cerințele veterinare privind importul în Comunitate, cu excepția cazurilor în care acestea sunt returnate sau în care importul este acceptat sub rezerva restricțiilor stabilite de legislația comunitară;
(e)
animale sau părți de animale, altele decât cele menționate la articolul 4, care mor în alt mod decât prin sacrificare pentru consumul uman, inclusiv animalele sacrificate în vederea eradicării unei epizootii;
(f)
amestecuri de materii prime de categoria 2 cu materii prime de categoria 3, inclusiv orice material destinat prelucrării într-o instalație de prelucrare de categoria 2 și
(g)
subproduse de origine animală, altele decât materiile prime de categoria 1 sau materiile prime de categoria 3.
(2) Materiile prime de categoria 2 se colectează, transportă și identifică fără întârzieri nejustificate în conformitate cu articolul 7 și, în cazul în care articolele 23 și 24 nu prevăd altfel, trebuie:
(a)
eliminate direct ca deșeu prin incinerare într-o instalație de incinerare aprobată în conformitate cu articolul 12;
(b)
prelucrate într-o instalație de prelucrare aprobată în temeiul articolului 13, folosindu-se orice metodă de prelucrare, de la 1 la 5, sau, în cazul în care autoritatea competentă impune acest lucru, metoda de prelucrare 1, caz în care produsul rezultat este marcat în mod permanent, dacă este posibil din punct de vedere tehnic prin miros, în conformitate cu anexa VI capitolul I, și:
(i)
eliminate sub formă de deșeu prin incinerare sau coincinerare într-o instalație de incinerare sau coincinerare aprobată în conformitate cu articolul 12 sau
(ii)
în cazul grăsimilor topite, prelucrate ulterior într-o instalație oleochimică aprobată în conformitate cu articolul 14 în derivați de grăsime destinați utilizării în îngrășăminte organice sau în amelioratori de soluri sau în alte scopuri tehnice, altele decât încorporarea în produse cosmetice, farmaceutice și în aparatură medicală;
(c)
prelucrate într-o instalație de prelucrare, aprobată în conformitate cu articolul 13 cu ajutorul metodei de prelucrare 1, caz în care materialul rezultat este marcat în mod permanent, dacă este posibil din punct de vedere tehnic prin miros, în conformitate cu anexa VI capitolul I și:
(i)
în cazurile în care rezultă material proteinic, folosit ca îngrășământ organic sau ca ameliorator de soluri în conformitate cu cerințele, dacă acestea există, stabilite conform procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2), după consultarea comitetului științific competent;
(ii)
transformate într-o instalație de biogaz sau într-o instalație de compost aprobată în conformitate cu articolul 15 sau
(iii)
eliminate ca deșeu prin îngroparea într-o rampă de gunoi aprobată prin Directiva 1999/31/CE;
(d)
în cazul materiilor prime provenite din pești, însilozate sau transformate în compost conform normelor adoptate în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2);
(e)
în cazul gunoiului de grajd, al conținutului tubului digestiv separat de tubul digestiv, al laptelui și colostrului, în cazul în care autoritatea competentă nu consideră că acestea prezintă un risc de răspândire a unor boli transmisibile grave:
(i)
folosite fără prelucrare ca material într-o instalație de biogaz sau de compost aprobată în conformitate cu articolul 15 sau tratate într-o instalație tehnică aprobată în acest scop în conformitate cu articolul 18;
(ii)
aplicate pe soluri în conformitate cu prezentul regulament sau
(iii)
transformate într-o instalație de biogaz sau de compost în conformitate cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2);
(f)
în cazul cadavrelor întregi sau al părților de animale sălbatice care nu sunt suspectate ca fiind infectate cu boli transmisibile oamenilor sau animalelor, folosite la realizarea trofeelor de vânătoare într-o instalație tehnică aprobată în acest sens în conformitate cu articolul 18 sau
(g)
eliminate prin alte mijloace sau folosite în alte moduri, aprobate în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2), după consultarea comitetului științific competent. Aceste mijloace pot veni în completarea celor prevăzute la literele (a)-(f) sau le pot înlocui pe acestea.
(3) Manevrarea sau depozitarea intermediară a materiilor prime de categoria 2, altele decât gunoiul de grajd, se efectuează numai în instalațiile intermediare de categoria 2 aprobate în conformitate cu articolul 10.
(4) Materiile prime de categoria 2 se introduc pe piață pe piață sau se exportă numai în conformitate cu prezentul regulament sau cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
Articolul 6
Materiile prime de categoria 3
(1) Materiile prime de categoria 3 cuprind subproduse de origine animală care corespund următoarei descrieri sau orice material care conține astfel de subproduse:
(a)
părți de animale sacrificate, adecvate pentru consumul uman în conformitate cu legislația comunitară, dar care nu sunt destinate consumului uman din motive comerciale;
(b)
părți de animale sacrificate care sunt respinse ca fiind neadecvate pentru consumul uman, dar care nu sunt afectate de nici un semn al bolilor transmisibile omului sau animalelor și care provin din carcase care sunt adecvate pentru consumul uman în conformitate cu legislația comunitară;
(c)
piei brute și prelucrate, copite și coarne, păr de porc și pene provenite de la animale sacrificate într-un abator, au fost supuse unei inspecții ante-mortem și erau adecvate, în urma acestei inspecții, pentru a fi sacrificate în conformitate cu legislația comunitară;
(d)
sânge obținut de la animale, altele decât rumegătoare, care au fost sacrificate într-un abator după efectuarea unei inspecții ante-mortem și care, în urma inspecției respective, s-au dovedit a fi adecvate pentru sacrificarea în vederea consumului uman, în conformitate cu legislația comunitară;
(e)
subproduse de origine animală derivate din produsele destinate consumului uman, inclusiv oase degresate și jumări;
(f)
alimente vechi de origine animală sau alimente vechi care conțin produse de origine animală, altele decât deșeurile de catering, care nu mai sunt destinate consumului uman din motive comerciale sau din cauza unor probleme de fabricație sau defecte de ambalare sau a altor defecte care nu prezintă nici un risc pentru oameni sau animale;
(g)
lapte crud provenit de la animale care nu prezintă semne clinice ale unei boli transmisibile oamenilor sau animalelor prin intermediul produsului în cauză;
(h)
pește sau alte animale marine, cu excepția mamiferelor marine, capturate din mare pentru producția de făină de pește;
(i)
subproduse proaspete din pește provenite din instalațiile de fabricare a produselor din pește pentru consumul uman;
(j)
coji, subproduse de incubator și subproduse din ouă sparte provenite de la animale care nu prezintă semne clinice ale nici unei boli transmisibile oamenilor sau animalelor prin intermediul produsului în cauză;
(k)
sânge, piei brute și prelucrate, copite, pene, lână, coarne, păr și blană provenite de la animale care nu au prezentat semne clinice ale unei boli transmisibile oamenilor sau animalelor prin intermediul produsului în cauză și
(l)
deșeuri de catering, altele decât cele menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (e).
(2) Materiile prime de categoria 3 se colectează, transportă și identifică fără întârziere în conformitate cu articolul 7 și, în cazul în care articolele 23 și 24 nu prevăd altfel, trebuie:
(a)
eliminate direct ca deșeu prin incinerare într-o instalație de incinerare aprobată în conformitate cu articolul 12;
(b)
prelucrate într-o instalație de prelucrare aprobată în conformitate cu articolul 13 folosindu-se orice metodă de prelucrare, de la 1 la 5, caz în care produsul rezultat este marcat în mod permanent, dacă este posibil din punct de vedere tehnic prin miros, în conformitate cu anexa VI capitolul I, și eliminat sub formă de deșeu prin incinerare sau coincinerare într-o instalație de incinerare sau coincinerare aprobată în conformitate cu articolul 12 sau într-o rampă de gunoi aprobată în conformitate cu Directiva 1999/31/CE;
(c)
prelucrate într-o instalație de prelucrare aprobată în conformitate cu articolul 17;
(d)
transformate într-o instalație tehnică aprobată în conformitate cu articolul 18;
(e)
folosite ca materie primă într-o instalație de producere a hranei pentru animale de companie aprobată în conformitate cu articolul 18;
(f)
transformate într-o instalație de biogaz sau într-o instalație de compost aprobată în conformitate cu articolul 15;
(g)
în cazul deșeurilor de catering menționate la alineatul (1) litera (l), transformate într-o instalație de biogaz sau transformate în compost în conformitate cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2) sau, până la adoptarea unor astfel de norme, în conformitate cu legislația națională;
(h)
în cazul materiilor prime provenite din pești, însilozate sau transformate în compost în conformitate cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2) sau
(i)
eliminate prin alte mijloace sau folosite în alte moduri, în conformitate cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2), după consultarea comitetului științific competent. Aceste mijloace pot veni în completarea celor prevăzute la literele (a)-(h) sau le pot înlocui pe acestea.
(3) Manevrarea sau depozitarea intermediară a materiilor prime de categoria 3 se efectuează numai în instalațiile intermediare de categoria 3 aprobate în conformitate cu articolul 10.
Articolul 7
Colectarea, transportul și depozitarea
(1) Subprodusele de origine animală și produsele prelucrate, cu excepția deșeurilor de catering de categoria 3, sunt colectate, transportate și identificate în conformitate cu anexa II.
(2) Subprodusele de origine animală și produsele prelucrate trebuie să fie însoțite pe parcursul transportului de un document comercial sau, în cazul în care prezentul regulament prevede acest lucru, de un certificat de sănătate. Documentele comerciale și certificatele de sănătate trebuie să îndeplinească cerințele menționate de anexa II și să fie păstrate pe durata perioadei specificate în anexă. Ele trebuie să conțină în special informații privind cantitatea și descrierea materialului, precum și marcajul acestuia.
(3) Statele membre se asigură că există acorduri adecvate care garantează colectarea și transportul materialului de categoriile 1 și 2 în conformitate cu anexa II.
(4) În conformitate cu articolul 4 din Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (21), statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că deșeurile de catering de categoria 3 sunt colectate, transportate și eliminate fără a pune în pericol sănătatea omului și fără a dăuna mediului.
(5) Depozitarea produselor prelucrate se efectuează numai în instalații de depozitare aprobate în conformitate cu articolul 11.
(6) Cu toate acestea, statele membre pot hotărî să nu aplice dispozițiile prevăzute de prezentul articol în cazul gunoiului de grajd transportat între două puncte aflate pe teritoriul aceleiași ferme sau între ferme și utilizatori aflați în același stat membru.
Articolul 8
Expedierea subproduselor de origine animală și a produselor prelucrate în alte state membre
(1) Subprodusele de origine animală și produsele prelucrate se trimit în alte state membre numai în condițiile prevăzute la alineatele (2)-(6).
(2) Este necesar ca statul membru de destinație să fi autorizat primirea materiilor prime de categoria 1, a materiilor prime de categoria 2, a produselor prelucrate derivate din materii prime de categoria 1 sau 2 și a proteinelor animale prelucrate. Statele membre pot impune, în vederea autorizării, aplicarea metodei de prelucrare 1 înainte de expediere.
(3) Subprodusele de origine animală și produsele prelucrate menționate la alineatul (2) trebuie să fie:
(a)
însoțite de un document comercial sau, în cazul în care prezentul regulament prevede acest lucru, de un certificat de sănătate și
(b)
transportate direct la instalația de destinație, care trebuie să fie aprobată în conformitate cu prezentul regulament.
(4) În cazul în care statele membre trimit materii prime de categoria 1, materii prime de categoria 2, produse prelucrate derivate din materii prime de categoria 1 sau 2 și proteine animale prelucrate către alte state membre, autoritatea competentă din locul de origine informează autoritatea competentă din locul de destinație cu privire la fiecare transport cu ajutorul sistemului ANIMO sau prin altă metodă convenită. Mesajul trebuie să conțină informațiile specificate în anexa II, capitolul I alineatul (2).
(5) După informarea autorității din locul de destinație cu privire la transport în conformitate cu alineatul (4), aceasta informează autoritatea competentă din locul de origine cu privire la sosirea fiecărui transport cu ajutorul sistemului ANIMO sau prin altă metodă convenită.
(6) Statele membre de destinație se asigură, prin verificări periodice, că instalațiile desemnate de pe teritoriul lor folosesc transporturile numai în scopuri autorizate și că țin o evidență completă care dovedește respectarea dispozițiilor din prezentul regulament.
Articolul 9
Evidențe
(1) Orice persoană care expediază, transportă sau primește subproduse de origine animală trebuie să țină evidența transporturilor. Evidențele trebuie să conțină informațiile specificate în anexa II și să fie păstrate pe durata perioadei menționate în această anexă.
(2) Cu toate acestea, dispozițiile prezentului articol nu se aplică în cazul gunoiului de grajd transportat între două puncte aflate pe teritoriul aceleiași ferme sau la nivel local între ferme și utilizatori aflați în același stat membru.
CAPITOLUL III
APROBAREA INSTALAȚIILOR INTERMEDIARE, DE DEPOZITARE, DE INCINERARE ȘI COINCINERARE, DE PRELUCRARE DE CATEGORIILE 1 ȘI 2, A INSTALAȚIILOR OLEOCHIMICE DE CATEGORIILE 2 ȘI 3, DE BIOGAZ ȘI DE COMPOST
Articolul 10
Aprobarea instalațiilor intermediare
(1) Instalațiile intermediare de categoriile 1, 2 și 3 se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a primi aprobarea, instalațiile intermediare de categoria 1 sau 2 trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa III capitolul I;
(b)
să manipuleze și să depoziteze material de categoria 1 sau 2 în conformitate cu anexa III capitolul II partea B;
(c)
să efectueze verificările proprii prevăzute la articolul 25 și
(d)
să fie verificate de autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26.
(3) Pentru a primi aprobarea, instalațiile intermediare de categoria 3 trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa III capitolul I;
(b)
să manipuleze și să depoziteze materii prime de categoria 3 în conformitate cu anexa III capitolul II partea A;
(c)
să efectueze verificările proprii prevăzute la articolul 25 și
(d)
să fie verificate de către autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26.
Articolul 11
Aprobarea instalațiilor de depozitare
(1) Instalațiile de depozitare se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a primi aprobarea, instalațiile de depozitare trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa III capitolul III și
(b)
să fie verificate de autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26.
Articolul 12
Aprobarea instalațiilor de incinerare și coincinerare
(1) Incinerarea și coincinerarea produselor prelucrate se efectuează în conformitate cu dispozițiile Directivei 2000/76/CE. Incinerarea și coincinerarea subproduselor de origine animală se efectuează fie în conformitate cu dispozițiile Directivei 2000/76/CE, fie, atunci când directiva menționată nu se aplică, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. Instalațiile de incinerare și coincinerare se aprobă în conformitate cu directiva menționată sau în conformitate cu alineatul (2) sau (3).
(2) Pentru a primi aprobarea autorității competente în scopul eliminării subproduselor de origine animală, o instalație de incinerare sau coincinerare de mare capacitate căreia nu i se aplică Directiva 2000/76/CE trebuie să îndeplinească:
(a)
condițiile generale prevăzute de anexa IV capitolul I;
(b)
condițiile de exploatare prevăzute de anexa IV capitolul II;
(c)
cerințele prevăzute de anexa IV capitolul III privind evacuarea apelor;
(d)
cerințele prevăzute de anexa IV capitolul IV privind reziduurile;
(e)
cerințele privind măsurarea temperaturii prevăzute de anexa IV capitolul V și
(f)
condițiile privind funcționarea anormală prevăzute de anexa IV capitolul VI.
(3) Pentru a primi aprobarea autorității competente în scopul eliminării subproduselor de origine animală, o instalație de incinerare sau coincinerare de capacitate mică căreia nu i se aplică Directiva 2000/76/CE trebuie:
(a)
să fie folosită numai pentru eliminarea animalelor de companie moarte și/sau a materiilor prime de categoria 2 sau 3;
(b)
atunci când se află pe teritoriul unei ferme, să fie folosită numai pentru eliminarea materiilor prime provenite de la ferma în cauză;
(c)
să respecte condițiile generale prevăzute de anexa IV capitolul I;
(d)
să respecte condițiile de exploatare aplicabile, prevăzute de anexa IV capitolul II;
(e)
să respecte cerințele prevăzute de anexa IV capitolul IV privind reziduurile;
(f)
să respecte cerințele aplicabile privind măsurarea temperaturii, prevăzute de anexa IV capitolul V și
(g)
să respecte condițiile privind funcționarea anormală prevăzute de anexa IV capitolul VI.
(4) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
(5) Cerințele din alineatele (2) și (3) pot fi modificate luându-se în considerare progresul științific în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2), după consultarea comitetului științific competent.
Articolul 13
Aprobarea instalațiilor de prelucrare de categoriile 1 și 2
(1) Instalațiile de prelucrare de categoriile 1 și 2 se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a primi aprobarea, instalațiile de prelucrare de categoria 1 și 2 trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa V capitolul I;
(b)
să manipuleze, să prelucreze și să depoziteze materii prime de categoria 1 sau 2 în conformitate cu anexa V capitolul II și anexa VI capitolul I;
(c)
să fie validate de autoritatea competentă în conformitate cu anexa V capitolul V;
(d)
să efectueze verificările proprii prevăzute la articolul 25;
(e)
să fie verificate de autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26 și
(f)
să se asigure că, după prelucrare, produsele respectă cerințele din anexa VI capitolul I.
(3) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
Articolul 14
Aprobarea instalațiilor oleochimice de categoriile 2 și 3
(1) Instalațiile oleochimice se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a primi aprobarea, instalațiile oleochimice de categoria 2 trebuie:
(a)
să prelucreze grăsimi topite derivate din material de categoria 2 în conformitate cu standardele prevăzute de anexa VI capitolul III;
(b)
să elaboreze și să pună în aplicare metode de monitorizare și verificare a punctelor de control decisiv în funcție de procedeul folosit;
(c)
să țină evidența informațiilor obținute în temeiul literei (b) pentru a le prezenta autorității competente și
(d)
să fie verificate de autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26.
(3) Pentru a primi aprobarea, instalațiile oleochimice de categoria 3 trebuie să prelucreze grăsimi topite derivate numai din materii prime de categoria 3 și să respecte cerințele relevante menționate la alineatul (2).
(4) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
Articolul 15
Aprobarea instalațiilor de biogaz și a instalațiilor de compost
(1) Instalațiile de biogaz și instalațiile de compost se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a primi aprobarea, instalațiile de biogaz și de compost trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa VI capitolul II partea A;
(b)
să manipuleze și să transforme subprodusele de origine animală în conformitate cu anexa VI capitolul II părțile B și C;
(c)
să fie verificate de autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26;
(d)
să elaboreze și să pună în aplicare metode de monitorizare și de verificare a punctelor de control decisiv și
(e)
să se asigure că reziduurile de digestie și compostul, după caz, respectă standardele microbiologice prevăzute de anexa VI capitolul II partea D.
(3) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
CAPITOLUL IV
INTRODUCEREA PE PIAȚĂ ȘI UTILIZAREA PROTEINELOR ANIMALE PRELUCRATE ȘI A ALTOR PRODUSE PRELUCRATE CARE POT FI FOLOSITE CA MATERII PRIME PENTRU FURAJE, HRANĂ PENTRU ANIMALE DE COMPANIE, PRODUSE DE MESTECAT PENTRU CÂINI ȘI PRODUSE TEHNICE ȘI APROBAREA INSTALAȚIILOR AFERENTE
Articolul 16
Dispoziții generale de sănătate animală
(1) Statele membre trebuie să ia toate măsurile necesare pentru a garanta că subprodusele de origine animală și produsele derivate ale acestora menționate de anexele VII și VIII nu sunt expediate din nici o fermă care se află într-o zonă supusă restricțiilor din cauza apariției unei boli care poate afecta speciile din care provine produsul în cauză sau din orice instalație sau zonă din care transportul produselor sau comerțul pot prezenta un risc pentru starea de sănătate animală în statele membre sau în zone ale statelor membre, cu excepția cazului în care produsele sunt tratate în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Măsurile menționate la alineatul (1) garantează că produsele sunt obținute din animale care:
(a)
provin dintr-o fermă, teritoriu sau parte a unui teritoriu sau, în cazul produselor de acvacultură, dintr-o fermă, zonă sau parte a unei zone care nu sunt supuse restricțiilor privind sănătatea animală aplicabile animalelor și produselor în cauză, și în special restricțiilor din cadrul măsurilor de combatere a bolilor impuse de legislația comunitară sau al măsurilor privind bolile transmisibile grave prevăzute de Directiva 92/119/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1992 de stabilire a măsurilor comunitare generale de combatere a unor boli la animale, precum și a măsurilor specifice împotriva bolii veziculoase a porcului (22);
(b)
nu au fost sacrificate într-o instalație în care erau prezente, în momentul sacrificării, animale infectate sau suspectate ca fiind infectate cu una dintre bolile reglementate de normele menționate la litera (a).
(3) Sub rezerva respectării măsurilor de combatere a bolilor menționate la alineatul (2) litera (a), introducerea pe piață a subproduselor de origine animală și a produselor derivate ale acestora menționate de anexele VII și VIII care provin dintr-un teritoriu sau dintr-o parte a unui teritoriu supuse unor restricții privind sănătatea animală, dar care nu sunt infectate sau suspectate ca fiind infectate, este permisă numai dacă, după caz, produsele:
(a)
sunt obținute, manipulate, transportate și depozitate separat sau în momente diferite față de produsele care îndeplinesc toate condițiile de sănătate animală;
(b)
au fost supuse unui tratament suficient pentru a elimina problema de sănătate animală în cauză în conformitate cu prezentul regulament într-o instalație aprobată în acest sens de către statul membru în care a apărut problema de sănătate animală;
(c)
sunt identificate în mod corespunzător;
(d)
sunt conforme cu cerințele prevăzute de anexele VII și VIII sau normele de aplicare prevăzute în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2).
În situații specifice pot fi prevăzute condiții alternative celor stabilite în primul paragraf, prin decizii adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2). Aceste decizii trebuie să ia în considerare toate măsurile referitoare la animale sau la testele care urmează să fie efectuate asupra acestora, precum și caracteristicile specifice bolii care afectează specia în cauză și trebuie să precizeze toate măsurile necesare pentru a asigura protecția sănătății animale în Comunitate.
Articolul 17
Aprobarea instalațiilor de prelucrare de categoria 3
(1) Instalațiile de prelucrare de categoria 3 se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a fi aprobate, instalațiile de prelucrare de categoria 3 trebuie:
(a)
să fie conforme cu cerințele din anexa V capitolul I și anexa VII capitolul I;
(b)
să manipuleze, să prelucreze și să depoziteze numai materii prime de categoria 3 în conformitate cu anexa V capitolul II și anexa VII;
(c)
să fie validate de către autoritatea competentă în conformitate cu anexa V capitolul V;
(d)
să efectueze verificările proprii prevăzute la articolul 25;
(e)
să fie verificate de către autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26 și
(f)
să se asigure că, după prelucrare, produsele îndeplinesc cerințele din anexa VII capitolul I.
(3) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
Articolul 18
Aprobarea instalațiilor de producție a hranei pentru animale de companie și a instalațiilor tehnice
(1) Unitățile de producție a hranei pentru animale de companie și instalațiile tehnice se aprobă de către autoritatea competentă.
(2) Pentru a fi aprobată, instalația de producție a hranei pentru animale de companie sau instalația tehnică trebuie:
(a)
ținând seama de cerințele specifice prevăzute de anexa VIII pentru produsele obținute în aceste instalații:
(i)
să fie conforme cu cerințele de producție specifice prevăzute de prezentul regulament;
(ii)
să elaboreze și să pună în aplicare metode de monitorizare și de verificare a punctelor de control decisiv în funcție de procedeul folosit;
(iii)
în funcție de produse, să preleveze probe pentru efectuarea de analize într-un laborator desemnat de autoritatea competentă pentru a verifica respectarea standardelor stabilite de prezentul regulament;
(iv)
să țină evidența informațiilor obținute în temeiul punctelor (ii) și (iii) pentru a le prezenta autorității competente. Rezultatele verificărilor și testelor trebuie păstrate timp de doi ani;
(v)
să informeze autoritatea competentă atunci când rezultatul examinării de laborator menționate la punctul (iii) sau orice alte informații disponibile indică prezența unui risc grav pentru sănătatea animală sau publică și
(b)
să fie verificate de către autoritatea competentă în conformitate cu articolul 26.
(3) Aprobarea se suspendă imediat în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată nu mai sunt îndeplinite.
Articolul 19
Introducerea pe piață și exportul de proteine animale prelucrate și de alte produse prelucrate care pot fi folosite ca materii prime pentru furaje
Statele membre trebuie să se asigure că proteinele animale prelucrate și alte produse prelucrate care pot fi folosite ca materii prime pentru furaje sunt introduse pe piață sau exportate numai în cazul în care:
(a)
au fost preparate într-o instalație de prelucrare de categoria 3 aprobată și supravegheată în conformitate cu articolul 17;
(b)
au fost preparate exclusiv din material de categoria 3, conform anexei VII;
(c)
au fost manipulate, prelucrate, depozitate și transportate în conformitate cu anexa VII și astfel încât să se garanteze respectarea articolului 22 și
(d)
îndeplinesc cerințele specifice prevăzute de anexa VII.
Articolul 20
Introducerea pe piață și exportul hranei pentru animale de companie, produselor de mestecat pentru câini și produselor tehnice
(1) Statele membre trebuie să se asigure că hrana pentru animale de companie, produsele de mestecat pentru câini și produsele tehnice, altele decât cele menționate la alineatele (2) și 3, precum și subprodusele de origine animală menționate de anexa VIII sunt introduse pe piață sau exportate numai în cazul în care:
(a)
îndeplinesc fie:
(i)
cerințele specifice prevăzute de anexa VIII sau
(ii)
cerințele specifice prevăzute de capitolul relevant din anexa VII dacă un produs poate fi folosit atât ca produs tehnic, cât și ca materii prime pentru furaje și anexa VIII nu include cerințe specifice și
(b)
provin din instalații aprobate și supravegheate în conformitate cu articolul 18 sau, în cazul subproduselor de origine animală menționate de anexa VIII, din alte instalații aprobate în conformitate cu legislația veterinară comunitară.
(2) Statele membre trebuie să se asigure că îngrășămintele organice și amelioratorii de soluri obținuți din produse prelucrate, alții decât cei obținuți din gunoi de grajd și din conținutul tubului digestiv, pot fi introduși pe piață sau exportați numai dacă îndeplinesc cerințele, dacă acestea există, stabilite în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2), după consultarea cu comitetul științific competent.
(3) Statele membre trebuie să se asigure că derivații de grăsime produși din materii prime de categoria 2 sunt introduși pe piață sau exportați numai în cazul în care:
(a)
au fost preparați într-o instalație oleochimică de categoria 2 aprobată în conformitate cu articolul 14 din grăsimi topite rezultate din prelucrarea materiilor prime de categoria 2 într-o instalație de prelucrare de categoria 2 aprobată în conformitate cu articolul 13, în urma aplicării uneia dintre metodele de prelucrare de la 1 la 5;
(b)
au fost manipulați, prelucrați, depozitați și transportați în conformitate cu anexa VI și
(c)
îndeplinesc cerințele specifice prevăzute de anexa VIII.
Articolul 21
Măsuri de salvgardare
Articolul 10 din Directiva 90/425/CEE se aplică produselor reglementate de anexele VII și VIII la prezentul regulament.
Articolul 22
Restricții de utilizare
(1) Se interzice folosirea subproduselor de origine animală și a produselor prelucrate în următoarele scopuri:
(a)
hrănirea unei specii cu proteine animale prelucrate care provin din cadavre sau părți de cadavre ale altor animale din aceeași specie;
(b)
hrănirea animalelor de crescătorie, altele decât animalele cu blană, cu deșeuri de catering sau cu materii prime pentru furaje care conțin deșeuri de catering sau care provin din astfel de deșeuri și
(c)
folosirea, pentru terenul de pășunat, a îngrășămintelor organice și a amelioratorilor de soluri, alții decât gunoiul de grajd.
(2) Normele de aplicare a prezentului articol, inclusiv normele privind măsurile de control, se adoptă în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2). Derogările de la alineatul (1) litera (a) pot fi acordate cu privire la pești și animale cu blană prin aceeași procedură, după consultarea comitetului științific competent.
CAPITOLUL V
DEROGĂRI
Articolul 23
Derogări privind folosirea subproduselor de origine animală
(1) Statele membre pot autoriza, sub supravegherea autorităților competente:
(a)
folosirea subproduselor de origine animală pentru diagnosticare, în scopuri educaționale și de cercetare și
(b)
folosirea subproduselor de origine animală în taxidermie, în instalații tehnice aprobate în acest sens în conformitate cu articolul 18.
(2)
(a)
Statele membre pot autoriza, de asemenea, folosirea subproduselor de origine animală menționate la litera (b) pentru hrănirea animalelor menționate la litera (c), sub supravegherea autorităților competente și în conformitate cu normele prevăzute de anexa IX.
(b)
Subprodusele de origine animală menționate la litera (a) sunt:
(i)
materiile prime de categoria 2, cu condiția ca acestea să provină de la animale care nu au fost sacrificate sau nu au decedat din cauza apariției sau a suspiciunii privind apariția unei boli transmisibile omului sau animalelor și
(ii)
materiile prime de categoria 3 menționate la articolul 6 alineatul (1) literele (a)-(j) și, sub rezerva articolului 22, la articolul 6 alineatul (1) litera (l);
(c)
Animalele menționate la litera (a) sunt:
(i)
animalele pentru grădini zoologice;
(ii)
animalele de circ;
(iii)
reptilele și păsările de pradă, altele decât cele pentru grădini zoologice sau animalele de circ;
(iv)
animale cu blană;
(v)
animalele sălbatice a căror carne nu este destinată consumului uman;
(vi)
câinii din crescătorii sau din haite recunoscute și
(vii)
viermii pentru momeală de pescuit.
(d)
În plus, statele membre pot autoriza folosirea, sub supravegherea autorităților competente, a materiilor prime de categoria 1 menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) pentru hrănirea speciilor de păsări necrofage pe cale de dispariție sau protejate, în conformitate cu normele prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2), după consultarea Autorității Europene pentru Siguranța Alimentelor.
(3) Statele membre informează Comisia cu privire la:
(a)
aplicarea dată derogărilor menționate la alineatul (2) și
(b)
modalitățile de control instituite pentru a garanta utilizarea subproduselor de origine animală numai în scopurile autorizate.
(4) Fiecare stat membru trebuie să alcătuiască o listă a utilizatorilor și a centrelor de colectare autorizate și înregistrate în temeiul alineatului (2) litera (c) punctele (iv), (vi) și (vii) de pe teritoriul său. Fiecare utilizator și centru de colectare primește un număr oficial în vederea realizării inspecțiilor și a stabilirii originii produselor în cauză.
Autoritatea competentă supraveghează incintele utilizatorilor și ale centrelor de colectare menționate în paragraful anterior și are acces liber în orice moment la toate componentele acestor incinte, în vederea asigurării respectării cerințelor menționate la alineatul (2).
În cazul în care în urma acestor inspecții se constată că cerințele în cauză nu sunt respectate, autoritatea competentă acționează în consecință.
(5) Pot fi adoptate norme detaliate privind măsurile de verificare, în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2).
Articolul 24
Derogările privind eliminarea subproduselor de origine animală
(1) Autoritatea competentă poate, dacă este necesar, să hotărască:
(a)
eliminarea directă a cadavrelor de animale de companie ca deșeuri prin îngropare;
(b)
eliminarea, ca deșeuri, a următoarelor subproduse de origine animală provenite din zone îndepărtate, prin ardere sau îngropare la fața locului:
(i)
materii prime de categoria 1 menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (b) punctul (ii);
(ii)
materii prime de categoria 2 și
(iii)
materii prime de categoria 3 și
(c)
eliminarea, ca deșeuri, a subproduselor de origine animală, prin ardere sau îngropare la fața locului în cazul unei epidemii care implică o boală menționată în lista A a Oficiului Internațional al Epizootiilor (OIE), în cazul în care autoritatea competentă refuză transportul la cea mai apropiată instalație de incinerare sau de prelucrare din cauza pericolului de răspândire a riscurilor pentru sănătate sau din cauza unei epidemii extinse care implică o boală epizootică ce determină reducerea capacității instalațiilor în cauză.
(2) Nu se acordă nici o derogare în ceea ce privește materialul de categoria 1 menționat la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctul (i).
(3) În cazul materiilor prime de categoria 1 menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (b) punctul (ii), arderea sau îngroparea pot avea loc în conformitate cu alineatul (1) litera (b) sau (c) numai în cazul în care autoritatea competentă autorizează și supraveghează metoda folosită și dacă are certitudinea că metoda în cauză exclude orice risc de transmitere a EST.
(4) Statele membre informează Comisia cu privire la:
(a)
modul în care folosesc posibilitățile prevăzute la alineatul (1) litera (b) în ceea ce privește materiile prime de categoria 1 și 2 și
(b)
zonele pe care le clasifică drept zone îndepărtate în sensul aplicării alineatului (1) litera (b) și motivele pentru care le clasifică astfel.
(5) Autoritatea competentă ia măsurile necesare:
(a)
pentru a se asigura că arderea sau îngroparea subproduselor de origine animală nu pune în pericol sănătatea animală sau umană și
(b)
pentru a preveni abandonarea, aruncarea sau eliminarea necontrolată a subproduselor de origine animală.
(6) Normele de aplicare a prezentului articol pot fi prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
CAPITOLUL VI
CONTROALE ȘI INSPECȚII
Articolul 25
Verificări proprii în cadrul instalațiilor
(1) Operatorii și proprietarii instalațiilor intermediare și de prelucrare sau reprezentanții acestora trebuie să adopte toate măsurile necesare pentru a se conforma cerințelor din prezentul regulament. Ei trebuie să instituie, să pună în aplicare și să mențină o procedură permanentă elaborată în conformitate cu principiile sistemului de analiză a riscurilor și puncte de control decisiv (HACCP). Ei trebuie, în special:
(a)
să identifice și să controleze punctele critice de control din instalații;
(b)
să elaboreze și să pună în aplicare metode de monitorizare și de verificare a punctelor de control decisiv;
(c)
în cazul instalațiilor de prelucrare, să preleveze probe reprezentative pentru a verifica respectarea:
(i)
de către fiecare lot prelucrat a standardelor pentru produse prevăzute de prezentul regulament și
(ii)
nivelelor maxime permise de reziduuri fizico-chimice, stabilite în legislația comunitară;
(d)
să înregistreze rezultatele verificărilor și testelor menționate la literele (b) și (c) și să le păstreze timp de cel puțin doi ani pentru a le prezenta autorităților competente;
(e)
să introducă un sistem care să asigure posibilitatea de stabilire a originii fiecărui lot expediat.
(2) În cazul în care rezultatele unui test efectuat pe probe prelevate în conformitate cu alineatul (1) litera (c) nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament, operatorul instalației de prelucrare trebuie:
(a)
să comunice imediat autorității competente toate detaliile privind tipul de probă și lotul din care a fost prelevată;
(b)
să determine cauzele nerespectării;
(c)
să prelucreze din nou sau să elimine lotul contaminat sub supravegherea autorității competente;
(d)
să se asigure că nici un material suspectat de contaminare sau contaminat nu este scos din instalație înainte de a fi prelucrat din nou sub supravegherea autorității competente și eșantionat din nou în mod oficial pentru a corespunde standardelor prevăzute de prezentul regulament, dacă nu este destinat eliminării;
(e)
să mărească frecvența eșantionării și testării producției;
(f)
să studieze evidențele privind subprodusele de origine animală care corespund probei din produsul finit și
(g)
să înceapă procedurile de decontaminare și curățare în cadrul instalației.
(3) Normele detaliate pentru aplicarea prezentului articol, inclusiv normele privind frecvența verificărilor și metodele de referință pentru analizele microbiologice, pot fi stabilite în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
Articolul 26
Controalele oficiale și listele instalațiilor autorizate
(1) Autoritatea competentă trebuie să efectueze, la intervale date, inspecții și să supravegheze instalațiile aprobate în conformitate cu prezentul regulament. Inspecțiile și supravegherea instalațiilor de prelucrare trebuie se efectuează în conformitate cu anexa V capitolul IV.
(2) Frecvența inspecțiilor și a supravegherii se stabilește în funcție de dimensiunea instalației, de tipul de produse realizate, de evaluarea riscurilor și de garanțiile oferite în conformitate cu principiile sistemului de analiză a riscurilor și puncte de control decisiv (HACCP).
(3) În cazul în care inspecția efectuată de autoritatea competentă arată că una sau mai multe cerințe prevăzute de prezentul regulament nu sunt respectate, autoritatea competentă trebuie să acționeze în consecință.
(4) Fiecare stat membru trebuie să întocmească o listă a instalațiilor de pe teritoriul său, aprobate în conformitate cu prezentul regulament. Acesta trebuie să atribuie un număr oficial fiecărei instalații, număr care să permită identificarea acesteia din punctul de vedere al activităților pe care le desfășoară. Statele membre trebuie să trimită Comisiei și celorlalte state membre copii ale listei și versiunile actualizate ale acesteia.
(5) Normele detaliate pentru aplicarea prezentului articol, inclusiv normele privind frecvența verificărilor și metodele de referință pentru analizele microbiologice, pot fi stabilite în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
CAPITOLUL VII
CONTROALE COMUNITARE
Articolul 27
Controale comunitare în statele membre
(1) Experții Comisiei pot să efectueze verificări la fața locului, în cooperare cu autoritățile competente ale statelor membre, dacă acest lucru este necesar în vederea aplicării unitare a prezentul regulament. Statul membru pe teritoriul căruia au loc verificările trebuie să asigure experților tot sprijinul necesar desfășurării activității acestora. Comisia informează autoritatea competentă cu privire la rezultatele verificărilor efectuate.
(2) Normele de aplicare a prezentului articol, în special cele care reglementează procedura de cooperare cu autoritățile naționale competente, se stabilesc în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII APLICABILE IMPORTULUI ȘI TRANZITĂRII ANUMITOR SUBPRODUSE DE ORIGINE ANIMALĂ ȘI PRODUSELOR DERIVATE ALE ACESTORA
Articolul 28
Dispoziții generale
Dispozițiile care se aplică importului produselor menționate de anexele VII și VIII din țările nemembre nu sunt nici mai mult, nici mai puțin favorabile decât cele care se aplică producției și comercializării produselor în cauză în Comunitate.
Cu toate acestea, importul din țări terțe de hrană pentru animale de companie și de materii prime pentru producția de hrană pentru animale de companie, provenite de la animale care au fost tratate cu anumite substanțe interzise în conformitate cu Directiva 96/22/CE, este permis numai în cazul în care materiile prime în cauză sunt marcate indelebil și în condițiile prevăzute în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
Articolul 29
Interdicții și respectarea normelor comunitare
(1) Importul și tranzitarea subproduselor de origine animală și a produselor prelucrate sunt interzise, cu excepția cazului în care se respectă prezentul regulament.
(2) Importul în Comunitate și tranzitarea prin Comunitate a unor produse menționate de anexele VII și VIII pot avea loc numai dacă produsele în cauză sunt conforme cu cerințele stabilite la alineatele (3)-(6).
(3) Produsele menționate de anexele VII și VIII, în cazul în care în aceste anexe nu se prevede altfel, trebuie să provină din țări terțe sau din regiuni ale țărilor terțe prevăzute pe o listă alcătuită și actualizată în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2).
Lista poate fi combinată cu alte liste alcătuite în scopuri de sănătate animală sau de sănătate publică.
La alcătuirea listei se iau în considerare, în special:
(a)
legislația țării terțe;
(b)
organizarea autorității competente și a serviciilor de inspecție ale acesteia din țara terță, competențele acestor servicii și supravegherea la care sunt supuse, precum și posibilitatea acestora de a monitoriza eficient aplicarea legislației;
(c)
condițiile de sănătate aplicate efectiv în ceea ce privește producția, fabricația, manipularea, depozitarea și expedierea produselor de origine animală destinate Comunității;
(d)
asigurările pe care le poate oferi țara terță în ceea ce privește respectarea condițiilor de sănătate relevante;
(e)
experiența obținută în comercializarea produsului din țara terță și rezultatele controalelor efectuate la import;
(f)
rezultatul oricăror inspecții comunitare efectuate în țara terță;
(g)
starea de sănătate a șeptelului, a altor animale domestice și sălbatice din țara terță, acordându-se o atenție specială bolilor animalelor exotice și tuturor aspectelor legate de starea generală de sănătate, în măsura în care acestea pot prezenta un risc pentru sănătatea publică sau animală din Comunitate;
(h)
regularitatea și rapiditatea cu care țara terță furnizează informațiile privind existența bolilor animale infecțioase sau contagioase pe teritoriul său, în special bolile menționate în listele A și B ale OIE sau, în cazul bolilor animalelor de acvacultură, bolile cu declarare obligatorie și care figurează în Codul sanitar pentru animalele acvatice al OIE;
(i)
normele cu privire la prevenirea și controlul bolilor animale infecțioase și contagioase în vigoare în țara terță și aplicarea acestora, inclusiv normele privind importurile din alte țări.
(4) Produsele menționate de anexele VII și VIII, cu excepția produselor tehnice, trebuie să provină din instalații care figurează pe o listă comunitară alcătuită în conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2) pe baza unei comunicări prin care autoritățile competente din țara terță declară Comisiei că instalațiile respectă cerințele comunitare și că sunt supuse supravegherii de către un serviciu oficial de inspecție în țara terță.
Listele aprobate se modifică după cum urmează:
(a)
Comisia informează statele membre cu privire la modificările propuse de țara terță în cauză pentru listele de instalații în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea propunerilor de modificări;
(b)
statele membre au la dispoziție șapte zile lucrătoare, de la primirea modificărilor pentru listele de instalații menționate la litera (a), pentru a trimite Comisiei observații proprii în scris;
(c)
în cazul în care cel puțin un stat membru formulează observații în scris, Comisia informează statele membre în termen de cinci zile lucrătoare și înscrie subiectul pe ordinea de zi a următoarei întâlniri a Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătate animală în vederea luării unei decizii în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2);
(d)
în cazul în care Comisia nu primește observații de la statele membre în intervalul de timp menționat la litera (b), se consideră că statele membre au acceptat modificările aduse listei. Comisia informează statele membre în termen de cinci zile lucrătoare, iar importurile de la instalațiile în cauză sunt autorizate în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea informațiilor în cauză de către statele membre.
(5) Produsele tehnice menționate de anexa VIII trebuie să provină din instalații aprobate și înregistrate de autoritățile competente din țările terțe.
(6) În cazul în care anexele VII și VIII nu prevăd altfel, loturile de produse menționate în aceste anexe trebuie să fie însoțite de un certificat de sănătate conform cu modelul prevăzut în anexa X, care să certifice faptul că produsele îndeplinesc condițiile menționate de anexele în cauză și că provin din instalații care permit îndeplinirea acestor condiții.
(7) Până la întocmirea listei prevăzute la alineatul (4) și adoptarea modelelor de certificate menționate la alineatul (6), statele membre pot menține controalele prevăzute de Directiva 97/78/CE și certificatele prevăzute în cadrul normelor naționale existente.
Articolul 30
Echivalare
(1) În conformitate cu procedura menționată în articolul 33 alineatul (2), se poate adopta o decizie prin care să se recunoască faptul că măsurile privind sănătatea aplicate de o țară terță, de un grup de țări terțe sau de o regiune a unei țări terțe în ceea ce privește producția, fabricația, manipularea, depozitarea și transportul uneia sau mai multor categorii de produse menționate de anexele VII și VIII oferă garanții echivalente cu cele aplicate în Comunitate, dacă țara terță aduce o dovadă obiectivă în acest sens.
Decizia prevede condițiile care reglementează importul și/sau tranzitul subproduselor de origine animală din regiunea, țara sau grupul de țări în cauză.
(2) Condițiile menționate la alineatul (1) includ:
(a)
tipul și conținutul certificatului de sănătate care trebuie să însoțească produsul;
(b)
cerințele de sănătate specifice aplicabile importului în Comunitate și/sau tranzitării acesteia și
(c)
dacă este necesar, procedurile de întocmire și modificare a listelor de regiuni sau de instalații din care sunt permise importurile și/sau tranzitul.
(3) Normele de aplicare a prezentului articol se stabilesc în cadrul procedurii menționate la articolul 33 alineatul (2).
Articolul 31
Inspecțiile și auditările comunitare
(1) Experții Comisiei, însoțiți, dacă este necesar, de experți din statele membre, pot efectua verificări la fața locului în vederea:
(a)
întocmirii listei de țări terțe sau părți ale țărilor terțe și a stabilirii condițiilor pentru import și/sau tranzit;
(b)
respectării:
(i)
condițiilor de includere într-o listă comunitară a țărilor terțe;
(ii)
condițiilor pentru import și/sau tranzit;
(iii)
condițiilor de recunoaștere a echivalenței măsurilor;
(iv)
oricăror măsuri de urgență aplicate în cadrul legislației comunitare.
Comisia desemnează experții din statele membre responsabili cu aceste verificări.
(2) Verificările menționate la alineatul (1) se efectuează în numele Comunității, care suportă costurile aferente.
(3) Frecvența verificărilor menționate la alineatul (1) și procedura folosită în acest sens pot fi precizate în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2).
(4) În cazul în care prin verificarea menționată la alineatul (1) se constată o încălcare gravă a normelor sanitare, Comisia cere imediat țării terțe să ia măsurile adecvate sau suspendă transporturile de produse și informează de îndată statele membre cu privire la aceasta.
CAPITOLUL IX
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 32
Modificări ale anexelor și măsuri tranzitorii
(1) După consultarea comitetului științific competent cu privire la orice chestiune care poate afecta sănătatea animalelor sau oamenilor, anexele pot fi modificate sau completate și pot fi adoptate orice măsuri tranzitorii necesare în conformitate cu procedura menționată la articolul 33 alineatul (2).
(2) În ceea ce privește interdicția de a folosi ca hrană pentru animale deșeurile de catering menționate la articolul 22, în cazul în care în statele membre există sisteme de control adecvate înainte de aplicarea prezentului regulament, se adoptă măsuri tranzitorii în conformitate cu alineatul (1) pentru a permite utilizarea în continuare în furaje a anumitor tipuri de deșeuri de catering în situații strict controlate, pe o perioadă de cel mult patru ani începând de la 1 noiembrie 2002. Aceste măsuri garantează că în perioada tranzitorie nu există nici un risc pentru sănătatea animală sau publică.
Articolul 33
Procedura de reglementare
(1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, denumit în continuare „comitetul”.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la 15 zile.
(3) Comitetul își stabilește propriul regulament de procedură.
Articolul 34
Consultarea comitetelor științifice
Comitetele științifice competente sunt consultate cu privire la orice chestiune care se află sub incidența prezentului regulament și care poate afecta sănătatea animală sau publică.
Articolul 35
Dispoziții naționale
(1) Statele membre comunică Comisiei textul dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezentul regulament.
(2) În special, statele membre informează Comisia cu privire la măsurile luate pentru a garanta respectarea prezentului regulament în termen de un an de la intrarea în vigoare a acestuia. Pe baza informațiilor primite Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului un raport însoțit, dacă este necesar, de propuneri legislative.
(3) Statele membre pot adopta sau menține norme naționale mai restrictive decât cele prevăzute de prezentul regulament în ceea ce privește folosirea îngrășămintelor organice și a amelioratorilor de soluri până la adoptarea normelor comunitare în acest sens, în conformitate cu articolul 20 alineatul (2). Statele membre pot adopta sau menține norme naționale mai restrictive decât cele prevăzute de prezentul regulament în ceea ce privește restricționarea folosirii derivaților de grăsimi produși din materii prime de categoria 2 până la completarea anexei VIII cu normele comunitare corespunzătoare, în conformitate cu articolul 32.
Articolul 36
Măsuri financiare
Comisia întocmește un raport privind măsurile financiare din statele membre cu privire la prelucrarea, colectarea, depozitarea și eliminarea subproduselor de origine animală, însoțit de propunerile corespunzătoare.
Articolul 37
Abrogare
Directiva 90/667/CEE și deciziile 95/348/CE și 1999/534/CE se abrogă la șase luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
Începând cu data în cauză, trimiterile la Directiva 90/667/CEE se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 38
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament se aplică după șase luni de la data intrării în vigoare. Cu toate acestea, articolul 12 alineatul (2) se aplică în conformitate cu articolul 20 din Directiva 2000/76/CE, iar articolele 22 alineatul (1) litera (b) și 32 se aplică de la 1 noiembrie 2002.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 3 octombrie 2002.