32004R0461
L 077/12
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 461/2004 AL CONSILIULUI
din 8 martie 2004
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 384/96 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene și a Regulamentului (CE) nr. 2026/97 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât:
(1)
Prin Regulamentele (CE) nr. 384/96 (1) (denumit în continuare „regulament de bază antidumping”) și (CE) nr. 2026/97 (2) (denumit în continuare „regulament de bază împotriva subvențiilor”), Consiliul a instituit un regim comun privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping sau a unor subvenții din țări care nu sunt membre ale Comunității Europene (regulamentul de bază antidumping și regulamentul de bază împotriva subvențiilor sunt denumite colectiv în continuare „regulamente de bază”).
(2)
Pentru instituirea de măsuri antidumping sau compensatorii definitive, regulamentele de bază prevăd o procedură pe care trebuie să o urmeze Consiliul, hotărând cu majoritate simplă cu privire la propunerea Comisiei, pentru a institui măsuri definitive.
(3)
Având în vedere experiența recentă privind aplicarea regulamentelor de bază și pentru a menține transparența și eficiența instrumentelor de protecție comercială, se consideră necesar să se revizuiască modul în care instituțiile comunitare cooperează în procesul de instituire de măsuri antidumping sau compensatorii definitive.
(4)
În conformitate cu abordarea în vigoare, o propunere a Comisiei se adoptă numai în cazul în care o majoritate simplă a statelor membre votează în favoarea acesteia. În cadrul acestui sistem, abținerile sunt efectiv considerate voturi împotriva propunerii Comisiei. Este posibil ca o propunere a Comisiei să nu fie adoptată de Consiliu din cauza numărului de abțineri.
(5)
Pentru a soluționa în mod eficient această problemă, regulamentele de bază trebuie modificate astfel încât să fie necesară o majoritate simplă a statelor membre în Consiliu pentru respingerea unei propuneri a Comisiei privind instituirea de măsuri definitive. În conformitate cu această procedură, măsurile se consideră adoptate de Consiliu, cu excepția cazului în care Consiliul hotărăște cu majoritate simplă, respingerea propunerii în termen de o lună de la prezentarea propunerii de către Comisie.
(6)
Pare oportun să se aplice acest tip de procedură în vederea facilitării procesului decizional al Comunității fără a modifica rolul Comisiei și, respectiv, al Consiliului în ceea ce privește aplicarea regulamentelor de bază și fără ca acest lucru să implice schimbări la nivelul procesului decizional în alte domenii ale politicii comerciale comune sau în alte sectoare.
(7)
Din motive de consecvență în aplicarea procedurilor decizionale prevăzute de regulamentele de bază, este oportun să se alinieze și procedurile privind alte decizii ale Consiliului luate în temeiul regulamentelor de bază care sunt similare procedurii de instituire de măsuri definitive. În consecință, abordarea menționată anterior ar trebui adoptată și în cazul procedurilor privind reexaminările, al redeschiderii anchetelor, precum și al eludării și suspendării măsurilor.
(8)
În timp ce regulamentul antidumping de bază stabilește termene obligatorii pentru finalizarea procedurilor de anchetă inițiate în temeiul articolului 5 alineatul (9), pentru anchetele de reexaminare, deschise în temeiul articolului 11 alineatele (2), (3) și (4), și pentru redeschiderea anchetelor în temeiul articolului 12 este prevăzut un termen cu titlu orientativ.
(9)
Măsurile antidumping rămân în vigoare până la obținerea rezultatelor unei reexaminări efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază. Prin urmare, anchetele de reexaminare neobișnuit de lungi, efectuate în temeiul articolului menționat anterior, pot fi o sursă de incertitudine juridică și pot cauza un prejudiciu părților interesate. Aceleași efecte nedorite pot rezulta în urma anchetelor exagerat de lungi desfășurate în cadrul reexaminărilor efectuate în temeiul articolului 11 alineatele (3) și (4) și al redeschiderii anchetelor, în temeiul articolului 12 din regulamentul antidumping de bază.
(10)
Prin urmare, este necesar să se prevadă termene obligatorii pentru finalizarea anchetelor de reexaminare desfășurate în temeiul articolului 11 alineatele (2), (3) și (4), precum și pentru redeschiderea anchetelor efectuate în temeiul articolului 12 din regulamentul antidumping de bază.
(11)
Sfera de aplicare și gradul de complexitate ale anchetelor de reexaminare diferă în funcție de tipul acestora. La stabilirea termenelor adecvate pentru finalizarea lor, este necesar să se țină seama în mod corespunzător de aceste diferențe.
(12)
În primul rând, reexaminările efectuate în temeiul articolului 11 alineatele (2) și (3) din regulamentul antidumping de bază pot avea, în anumite circumstanțe, același grad de complexitate ca noile proceduri aplicate în temeiul articolului 5 alineatul (9), de exemplu în ceea ce privește sfera de aplicare a anchetei sau numărul părților interesate. În consecință, chiar dacă, în mod normal, aceste anchete de reexaminare trebuie finalizate în termenul orientativ de douăsprezece luni, este necesar să li se aplice un termen obligatoriu egal, dar nu mai mare de cincisprezece luni stabilit pentru finalizarea noilor proceduri.
(13)
În al doilea rând, reexaminările efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (4) și redeschiderea anchetelor în temeiul articolului 12 din regulamentul antidumping de bază prezintă un grad de complexitate mai mic decât reexaminările efectuate în temeiul articolului 11 alineatele (2) și (3). Prin urmare, termenul de finalizare a acestor reexaminări trebuie să fie mai scurt. În ceea ce privește anchetele de reexaminare efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (4), se consideră că trebuie stabilit un termen de finalizare a acestora de nouă luni. Acest termen corespunde perioadei maxime acordate pentru înregistrarea importurilor în temeiul articolului 14 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază. Întrucât importurile se înregistrează până la finalizarea reexaminării efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (4), termenul pentru efectuarea reexaminării nu trebuie să depășească durata înregistrării prevăzută pentru importurile respective.
(14)
În al treilea rând, dacă anchetele redeschise în temeiul articolului 12 trebuie finalizate, în mod normal, în termenul orientativ de șase luni existent, se consideră oportun să se stabilească un termen obligatoriu de nouă luni, deoarece poate fi necesară o perioadă mai lungă pentru a finaliza ancheta în cazul revizuirii valorilor normale. În plus, importurile care fac obiectul unei redeschideri a anchetei în temeiul articolului 12 pot fi înregistrate, la fel ca în cazul importurilor care fac obiectul unei reexaminări în temeiul articolului 11 alineatul (4), în conformitate cu articolul 14 alineatul (5). În consecință, termenul maxim de nouă luni prevăzut pentru înregistrare trebuie să se aplice și în cazul redeschiderii anchetelor în temeiul articolului 12.
(15)
Motivele 8-14 se aplică mutatis mutandis reexaminărilor efectuate în temeiul articolelor 18, 19 și 20 din regulamentul antidumping de bază.
(16)
Ținând seama de implicațiile pe care le are respectarea termenelor în materie de resurse umane, este prudent să se introducă progresiv termenele pentru reexaminări. Introducerea progresivă facilitează alocarea în timp a resurselor.
(17)
Informațiile comunicate statelor membre în cadrul comitetului consultativ sunt adesea foarte tehnice și implică o analiză economică și juridică elaborată. Pentru a lăsa statelor membre timp suficient pentru a le analiza, acestea ar trebui transmise cu cel puțin zece zile înaintea datei reuniunii stabilite de președintele comitetului consultativ.
(18)
Articolul 8 alineatul (9) din regulamentul antidumping de bază prevede, printre altele, că în cazul în care una dintre părți își retrage angajamentele, trebuie să se impună o taxă definitivă în temeiul articolului 9 pe baza faptelor stabilite în contextul anchetei care a dus la instituirea angajamentelor. Această dispoziție implică aplicarea unei proceduri duble, care necesită timp, ce constă dintr-o decizie a Comisiei de retragere a acceptării angajamentului și dintr-un regulament al Consiliului privind reinstituirea taxei. Având în vedere că această dispoziție nu lasă la latitudinea Consiliului introducerea taxei sau nivelul acesteia, în caz de încălcare sau de retragere a unui angajament se consideră oportun să se modifice dispozițiile articolului 8 alineatele (1), (5) și (9), în vederea clarificării competențelor Comisiei și pentru a se permite retragerea unui angajament și aplicarea taxei printr-un singur act juridic. De asemenea, este necesar să se asigure ca procedura de retragere să fie finalizată în termen de șase luni, în condiții normale, și în nici un caz în mai mult de nouă luni, pentru a permite aplicarea corectă a măsurilor în vigoare.
(19)
Motivul 18 se aplică mutatis mutandis angajamentelor în temeiul articolului 13 din regulamentul de bază împotriva subvențiilor.
(20)
În articolul 12 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază se precizează că anchetele pot fi redeschise în temeiul articolului menționat pe baza elementelor de probă prezentate de industria comunitară. Și alte părți interesate pot avea un interes să se redeschidă anumite anchete, în vederea corectării efectelor absorbirii taxei de către exportator. Este necesar, prin urmare, să se modifice acest articol pentru a permite oricărei părți interesate să ceară deschiderea unei anchete împotriva absorbirii. Pentru a stabili dacă există sau nu absorbție, este necesar de asemenea să se includă în noțiunea de modificare a prețurilor diminuarea prețurilor la export, deoarece aceasta este una dintre situațiile posibile în care, prin reducerea nivelului prețurilor pe piața comunitară, se compromite efectul corectiv al măsurilor.
(21)
Motivul 20 se aplică mutatis mutandis articolului 19 alineatul (3) din regulamentul de bază împotriva subvențiilor.
(22)
În afară de aceasta, trebuie precizat că ridicarea nivelului taxei antidumping impuse în urma redeschiderii unei anchete în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază trebuie limitată la nivelul maxim care ar fi putut fi absorbit, ce reprezintă valoarea taxei în vigoare înainte de redeschiderea anchetei.
(23)
Întrucât articolul 13 alineatul (3) din regulamentul antidumping de bază nu menționează în mod expres care sunt părțile abilitate să solicite deschiderea unei anchete privind eludarea, se recomandă ca acestea să fie precizate.
(24)
Experiența a arătat că ar fi, de asemenea, de dorit să se precizeze ce practici constituie o eludare a măsurilor în vigoare. Practicile de eludare a măsurilor pot apărea fie în interiorul, fie în afara Comunității. Este necesar, prin urmare, să se prevadă ca scutirile de plată a taxelor extinse prevăzute deja în regulamentul antidumping de bază pentru importatori să poată fi acordate și exportatorilor, atunci când taxele sunt extinse pentru a face față unei eludări care are loc în afara Comunității.
(25)
Pentru a asigura o aplicare corectă a măsurilor, este necesar să se modifice dispozițiile articolului 19 alineatul (6) din regulamentul de bază antidumping, astfel încât să se permită utilizarea informațiilor colectate în cadrul unei anchete în cazul căreia se aplică aceeași procedură.
(26)
Motivele 23-25 se aplică mutatis mutandis articolelor 23 și 29 alineatul (6) din regulamentul de bază împotriva subvențiilor.
(27)
Pentru a garanta o mai bună aplicare a măsurilor, este necesar să se prevadă, într-un nou alineat inserat în articolul 14 din regulamentul antidumping de bază, posibilitatea Comisiei de a cere statelor membre să îi comunice, sub rezerva regulilor de confidențialitate prevăzute de regulamentele de bază, informații pe care le poate utiliza la monitorizarea angajamentelor privind prețurile și la verificarea eficacității măsurilor în vigoare. Este necesar să se prevadă dispoziții similare într-un nou alineat inserat în cadrul articolului 24 din regulamentul de bază împotriva subvențiilor,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 384/96 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 8, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Cu condiția ca în urma unei examinări preliminare pozitive să se fi constatat existența unui dumping și a unui prejudiciu, Comisia poate accepta oferte prin care exportatorii se angajează în mod voluntar și într-o manieră satisfăcătoare să-și revizuiască prețurile sau să nu mai facă exporturi la prețuri de dumping în cazul în care, în urma consultărilor specifice ale comitetului consultativ, aceasta este convinsă că prejudiciul cauzat de dumping este eliminat. În acest caz și atât timp cât aceste angajamente rămân în vigoare, taxele provizorii instituite de Comisie în temeiul articolului 7 alineatul (1) sau taxele definitive instituite de Consiliu în temeiul articolului 9 alineatul (4), după caz, nu se aplică importurilor produsului în cauză fabricat de întreprinderile prevăzute în decizia Comisiei privind acceptarea angajamentelor cu modificările ulterioare. Creșterile de preț efectuate în temeiul acestor angajamente nu sunt mai mari decât este necesar pentru a se elimina marja de dumping și trebuie să fie mai scăzute decât marja de dumping în cazul în care sunt suficiente pentru a elimina prejudiciul cauzat industriei comunitare.”
2.
La articolul 8, alineatul (9) se înlocuiește cu următorul text:
„(9) În caz de încălcare sau de retragere a unui angajament de către una dintre părți sau în caz de retragere a acceptării angajamentului de către Comisie, acceptarea angajamentului se retrage, după consultări, printr-o decizie sau printr-un regulament al Comisiei, după caz, iar taxa provizorie instituită de Comisie în conformitate cu articolul 7 sau taxa definitivă instituită de Consiliu în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) se aplică automat, cu condiția ca exportatorul în cauză să fi avut posibilitatea să-și prezinte observațiile, cu excepția cazului în care și-a retras chiar el angajamentul.
Orice parte interesată sau orice stat membru poate furniza informații care să conțină elemente ce atestă la prima vedere existența unei încălcări a unui angajament. Evaluarea ulterioară efectuată pentru a stabili dacă a avut sau nu loc o încălcare a angajamentului se încheie, în mod normal, în termen de șase luni, dar în nici un caz în mai mult de nouă luni de la prezentarea unei cereri argumentate corespunzător. Comisia poate cere ajutorul autorităților competente din statele membre în vederea monitorizării angajamentelor.”
3.
La articolul 9, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) În cazul în care din constatarea definitivă a faptelor reiese că există dumping și prejudiciu care rezultă din acesta și că interesul Comunității necesită o acțiune în conformitate cu articolul 21, Consiliul impune o taxă antidumping definitivă, hotărând cu privire la propunerea Comisiei, prezentată după consultarea comitetului consultativ. Propunerea este adoptată de Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu majoritate simplă să o respingă, în termen de o lună de la prezentarea acesteia de către Comisie. În cazul în care sunt în vigoare taxe provizorii, se prezintă o propunere de măsuri definitive cu cel puțin o lună înainte de expirarea acestor taxe. Valoarea taxei antidumping nu trebuie să depășească marja de dumping stabilită și trebuie să fie mai mică decât această marjă, în cazul în care această taxă mai mică este suficientă pentru a elimina prejudiciul adus industriei comunitare.”
4.
La articolul 11, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
„(5) Dispozițiile pertinente din prezentul regulament referitoare la procedurile și la desfășurarea anchetelor, cu excepția celor care privesc termenele, se aplică oricărei reexaminări efectuate în temeiul alineatelor (2), (3) și (4) ale acestui articol. Reexaminările efectuate în temeiul alineatelor (2) și (3) se desfășoară cu diligență și sunt finalizate, în mod normal, în termen de douăsprezece luni de la data inițierii lor. Reexaminările efectuate în temeiul alineatelor (2) și (3) se finalizează, în oricare dintre cazuri, în termen de cincisprezece luni de la data inițierii lor. Reexaminările efectuate în conformitate cu alineatul (4) se finalizează, în oricare dintre cazuri, în termen de nouă luni de la data inițierii lor. În cazul în care se inițiază o reexaminare în temeiul alineatului (2) în timp ce o reexaminare în temeiul alineatului (3) este în desfășurare în cadrul aceleiași proceduri, reexaminarea în temeiul alineatului (3) se finalizează în același termen prevăzut anterior pentru reexaminarea întreprinsă în temeiul alineatului (2).
Comisia prezintă o propunere de acțiune Consiliului cu cel puțin o lună înainte de expirarea termenelor menționate anterior.
În cazul în care ancheta nu este finalizată în termenele menționate anterior, măsurile:
-
expiră, în cadrul anchetelor efectuate în temeiul alineatului (2);
-
expiră, în cazul anchetelor efectuate în paralel în temeiul alineatelor (2) și (3), în cazul în care, fie ancheta efectuată în conformitate cu alineatul (2) a fost inițiată în timp ce o revizuire efectuată în conformitate cu alineatul (3) era în desfășurare în cadrul aceleiași proceduri, fie astfel de reexaminări au fost inițiate în același timp fie
-
rămân neschimbate, în cazul anchetelor efectuate în temeiul alineatelor (3) și (4).
Un aviz cu privire la expirarea efectivă sau menținerea măsurilor în temeiul prezentului alineat trebuie publicat în consecință în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.”
5.
La articolul 12, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În cazul în care industria comunitară sau orice altă parte interesată furnizează, în mod normal în termen de doi ani de la intrarea în vigoare a măsurilor, informații suficiente care indică faptul că, după perioada inițială de anchetă și înainte sau după instituirea măsurilor, prețurile la export au scăzut sau că măsurile nu au adus o modificare sau au adus numai o modificare insuficientă a prețurilor de revânzare sau a prețurilor de vânzare ulterioare a produsului importat în Comunitate, ancheta poate fi redeschisă, după consultări, pentru a examina dacă măsura a avut efecte asupra prețurilor menționate mai sus.
De asemenea, ancheta poate fi redeschisă în condițiile descrise anterior, la inițiativa Comisiei sau la cererea unui stat membru.”
6.
La articolul 12 alineatul (2), ultima teză se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care se consideră că sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 12 alineatul (1) ca urmare a unei scăderi a prețurilor de export care a intervenit după perioada de anchetă inițială și înainte sau după impunerea măsurilor, marjele de dumping pot fi recalculate pentru a ține seama de aceste prețuri de export scăzute.”
7.
La articolul 12, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În cazul în care o anchetă redeschisă în temeiul prezentului articol indică o creștere a dumpingului, măsurile în vigoare pot fi modificate, după consultări, de către Consiliu, care hotărăște cu privire la propunerea Comisiei, în conformitate cu noile constatări referitoare la prețurile de export. Propunerea este adoptată de către Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu majoritate simplă să o respingă, în termen de o lună de la prezentarea acesteia de către Comisie. Valoarea taxei antidumping instituită în temeiul prezentului articol nu poate depăși dublul valorii taxei instituite inițial de către Consiliu.”
8.
La articolul 12, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Dispozițiile pertinente ale articolelor 5 și 6 se aplică oricărei anchete redeschise în temeiul prezentului articol, ținând seama cu toate acestea de faptul că această anchetă trebuie efectuată cu diligență și trebuie finalizată, în mod normal, în termen de șase luni de la redeschiderea ei. În orice caz, această anchetă se finalizează în termen de nouă luni de la inițiere.
Comisia prezintă o propunere de acțiune Consiliului cu cel puțin o lună înainte de expirarea termenului menționat anterior.
În cazul în care ancheta nu este finalizată în termenele menționate anterior, măsurile rămân neschimbate. Se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene un aviz cu privire la menținerea măsurilor în temeiul prezentului alineat.”
9.
Articolul 13 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Taxele antidumping instituite în temeiul prezentului regulament se pot aplica și importurilor, ce provin din țări terțe, de produse similare cărora li s-au adus mici modificări sau care nu au fost modificate precum și importurilor de produse similare cărora li s-au adus mici modificări care provin dintr-o țară care face obiectul măsurilor sau de la părți ale acestor produse, atunci când măsurile în vigoare sunt eludate. În caz de eludare a măsurilor în vigoare, taxele antidumping care nu depășesc taxa antidumping reziduală instituită în temeiul articolului 9 alineatul (5) din prezentul regulament se pot aplica și importurilor de la întreprinderi care beneficiază de taxe individuale în țările care fac obiectul măsurilor. Eludarea se definește ca o modificare a configurației schimburilor comerciale între țările terțe și Comunitate sau între întreprinderi din țara care face obiectul măsurilor și Comunitate, care decurge din practici, operațiuni sau prelucrări pentru care nu există o motivație suficientă sau o justificare economică alta decât impunerea taxei, fiind dovedit că există prejudiciu sau că efectele corective ale taxei sunt compromise în ceea ce privește prețul și/sau cantitățile de produse similare și de elemente de probă bazate, în cazul în care este necesar, pe dispozițiile articolului 2, privind existența unui dumping în legătură cu valorile normale stabilite anterior pentru produsele similare.
Practicile, operațiunile sau prelucrările menționate în primul paragraf includ, printre altele, mici modificări aduse produsului în cauză, pentru a putea face obiectul unor coduri vamale care, în mod normal, nu fac obiectul măsurilor, cu condiția ca aceste modificări să nu schimbe caracteristicile esențiale ale produsului; expedierea via țări terțe a produsului care face obiectul măsurilor; reorganizarea, de către exportatori sau producători, a schemelor lor și a circuitelor lor de vânzări în țările care fac obiectul măsurilor, în așa fel încât în cele din urmă produsele lor sunt exportate către Comunitate prin intermediul unor producători care beneficiază de o taxă vamală individuală mai mică decât taxa aplicabilă produselor fabricanților și, în cazurile prevăzute la articolul 13 alineatul (2), operațiunile de asamblare efectuate în Comunitate sau într-o țară terță.”
10.
La articolul 13, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Se deschide o anchetă, în temeiul prezentului articol, la inițiativa Comisiei sau la cererea unui stat membru sau a oricărei părți interesate, pe baza unor elemente de probă suficiente în ceea ce privește factorii menționați la alineatul (1). Ancheta se deschide, după consultarea comitetului consultativ, printr-un regulament al Comisiei care poate de asemenea să ceară autorităților vamale să prevadă obligativitatea înregistrării importurilor în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) sau să solicite garanții. Ancheta este efectuată de către Comisie, cu un eventual ajutor din partea autorităților vamale, și trebuie finalizată în termen de nouă luni. În cazul în care faptele stabilite definitiv justifică extinderea măsurilor, acest lucru este decis de către Consiliu, care hotărăște cu privire la propunerea Comisiei, după consultarea comitetului consultativ. Propunerea se adoptă de către Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu o majoritate simplă să respingă propunerea, în termen de o lună de la prezentarea ei de către Comisie. Extinderea intră în vigoare începând cu data la care înregistrarea a devenit obligatorie în temeiul articolului 14 alineatul (5) sau cu data la care au fost cerute garanții. Dispozițiile procedurale corespunzătoare prezentului regulament cu privire la deschiderea și desfășurarea anchetelor se aplică în conformitate cu prezentul articol.”
11.
La articolul 13, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Importurile nu trebuie supuse înregistrării în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) sau nu trebuie să facă obiectul unor măsuri, în cazul în care sunt efectuate de întreprinderi care beneficiază de scutiri. Cererile de scutire, argumentate corespunzător prin elemente de probă, trebuie prezentate în termenele stabilite în regulamentul Comisiei privind deschiderea anchetei. În cazul în care practicile, operațiunile sau prelucrările care constituie o eludare au loc în afara Comunității, pot fi acordate scutiri producătorilor produsului în cauză care pot demonstra că nu au legături cu un producător care face obiectul măsurilor și pentru care s-a constatat că nu sunt angajați în practici de eludare astfel cum sunt acestea definite la articolul 13 alineatele (1) și (2). În cazul în care practicile, operațiunile sau prelucrările care constituie o eludare au loc în interiorul Comunității, pot fi acordate scutiri importatorilor care pot demonstra că nu au legături cu producătorii care fac obiectul măsurilor.
Aceste scutiri se acordă printr-o decizie a Comisiei, după consultarea comitetului consultativ, sau printr-o decizie a Consiliului prin care se impun măsuri și se aplică pe perioada și în condițiile prevăzute în acestea.
În cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute în articolul 11 alineatul (4), se pot acorda scutiri și după încheierea anchetei care a avut ca rezultat extinderea măsurilor.
În cazul în care numărul părților care cer sau pot cere o scutire este mare, Comisia poate decide inițierea unei reexaminări a extinderii măsurilor, cu condiția să fi trecut cel puțin un an de la extinderea măsurilor. Astfel de reexaminări se desfășoară în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (5) aplicabile reexaminărilor efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (3).”
12.
La articolul 14, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) În interesul Comunității, măsurile instituite în temeiul prezentului regulament pot fi suspendate pentru o perioadă de nouă luni printr-o decizie a Comisiei, după consultarea comitetului consultativ. Suspendarea poate fi prelungită cu o perioadă suplimentară, care nu depășește un an, în cazul în care Consiliul decide astfel, la propunerea Comisiei. Propunerea este adoptată de către Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu majoritate simplă să respingă propunerea, în termen de o lună de la prezentarea acesteia de către Comisie. Măsurile pot fi suspendate numai în cazul în care condițiile pieței s-au schimbat temporar în așa fel încât este improbabil ca prejudiciul să reapară în urma suspendării și sub rezerva ca industria comunitară să fi avut posibilitatea să își formuleze comentariile, iar aceste comentarii să fi fost luate în considerare. Pot fi din nou aplicate măsuri, oricând, în urma consultărilor, în cazul în care suspendarea lor nu mai este justificată.”
13.
La articolul 14 se inserează următorul alineat:
„(7) Fără a aduce atingere alineatului (6), Comisia poate cere statelor membre, după caz, să furnizeze informațiile necesare verificării eficiente a aplicării măsurilor. În acest caz, se aplică dispozițiile articolului 6 alineatele (3) și (4). Informațiile comunicate de statele membre în temeiul prezentului articol fac obiectul dispozițiilor articolului 19 alineatul (6).”
14.
La articolul 15, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Comitetul se întrunește la convocarea președintelui. Acesta comunică statelor membre toate informațiile utile, cât mai curând posibil, dar cu cel puțin zece zile lucrătoare înaintea reuniunii.”
15.
La articolul 19, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Informațiile primite în aplicarea prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul în care au fost cerute. Această dispoziție nu exclude utilizarea informațiilor primite în cadrul unei anchete în scopul deschiderii altor anchete care fac obiectul aceleiași proceduri cu privire la produsul în cauză.”
Articolul 2
Regulamentul (CE) nr. 2026/97 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 13, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Cu condiția ca în urma unei examinări preliminare pozitive să se fi constatat existența unei subvenții și a unui prejudiciu, Comisia poate accepta oferte de angajament voluntare și satisfăcătoare în temeiul cărora:
(a)
țara de origine și/sau de export acceptă eliminarea subvenției, limitarea acesteia sau luarea unor măsuri privind efectele acesteia sau
(b)
exportatorul se angajează să își revizuiască prețurile sau să nu mai exporte în zona în cauză produse care beneficiază de subvenția pasibilă de măsuri compensatorii, astfel încât Comisia, după consultări specifice ale comitetul consultativ, să fie convinsă că prejudiciul cauzat de subvenție este eliminat.
În acest caz și atât timp cât aceste angajamente rămân în vigoare, taxele provizorii instituite de Comisie în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) și taxele definitive instituite de Consiliu în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) nu se aplică importurilor produsului în cauză fabricat de întreprinderile prevăzute în decizia Comisiei privind acceptarea angajamentelor și în modificările ulterioare ale acesteia.
Creșterile de prețuri operate în temeiul acestor angajamente nu trebuie să depășească ceea ce este necesar pentru a compensa valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii și ele trebuie să fie mai mici decât valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii în cazul în care sunt suficiente pentru a elimina prejudiciul cauzat industriei comunitare.”
2.
La articolul 13, alineatul (9) se înlocuiește cu următorul text:
„(9) În caz de încălcare sau de retragere a unui angajament de către o parte sau în caz de retragere a acceptării angajamentului de către Comisie, acceptarea angajamentului se retrage, după consultări, printr-o decizie sau printr-un regulament al Comisiei, după caz, iar taxa provizorie instituită de Comisie în conformitate cu articolul 12 sau taxa definitivă instituită de Consiliu în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) se aplică, cu condiția ca exportatorul în cauză sau țara de origine și/sau de export să fi avut posibilitatea să-și prezinte observațiile, cu excepția cazului în care angajamentul a fost retras de exportatorul sau țara respectivă.
Orice parte interesată sau orice stat membru poate furniza informații care să conțină elemente care atestă la prima vedere existența unei încălcări a unui angajament. Evaluarea ulterioară efectuată pentru a stabili dacă a avut sau nu loc o încălcare a angajamentului se încheie, în mod normal, în termen de șase luni, dar în nici un caz în mai mult de nouă luni de la prezentarea unei cereri argumentate corespunzător. Comisia poate cere ajutorul autorităților competente din statele membre în vederea monitorizării angajamentelor.”
3.
La articolul 15, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) În cazul în care din constatarea definitivă a faptelor reiese că există o subvenție pasibilă de măsuri compensatorii și un prejudiciu care rezultă din aceasta și că interesul Comunității necesită o acțiune în conformitate cu articolul 31, se impune o taxă compensatorie definitivă de către Consiliu, care hotărăște cu privire la propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ. Propunerea este adoptată de Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu majoritate simplă să respingă propunerea, în termen de o lună de la prezentarea acesteia de către Comisie. În cazul în care sunt în vigoare taxe provizorii, se prezintă o propunere de măsuri definitive cu cel puțin o lună înaintea expirării acestor taxe. Nu se instituie nici o măsură în cazul în care se procedează la eliminarea subvenției sau a subvențiilor sau în cazul în care se demonstrează că acestea nu mai aduc un beneficiu exportatorilor în cauză. Valoarea taxei compensatorii nu trebuie să depășească valoarea totală a subvenției pasibile de măsuri compensatorii stabilită, ci ar trebui să fie inferioară valorii totale a subvenției pasibile de măsuri compensatorii stabilită și trebuie să fie mai mică decât această valoare în cazul în care această valoare mai mică este suficientă pentru a elimina prejudiciul adus industriei comunitare.”
4.
La articolul 19, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) În cazul în care măsurile compensatorii instituite sunt inferioare valorii subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii, se poate iniția o reexaminare intermediară în cazul în care producătorii Comunității sau orice altă parte interesată furnizează, în mod normal, în termen de doi ani de la intrarea în vigoare a măsurilor, elemente de probă suficiente pentru a stabili că prețurile la export s-au micșorat după perioada inițială de anchetă și înainte sau după instituirea de măsuri sau că taxele nu au modificat sau au modificat insuficient prețurile de revânzare a produsului importat în Comunitate. În cazul în care ancheta confirmă veridicitatea afirmațiilor, taxele compensatorii pot fi mărite pentru a obține creșterea prețului necesară pentru a elimina prejudiciul, cu condiția ca taxa majorată să nu depășească valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii.
Reexaminarea intermediară poate fi, de asemenea, inițiată, în condițiile prevăzute anterior, la inițiativa Comisiei sau la cererea unui stat membru.”
5.
La articolul 22, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Dispozițiile pertinente din prezentul regulament referitoare la procedurile și la desfășurarea anchetelor, cu excepția celor privind termenele, se aplică oricărei reexaminări efectuate în temeiul articolelor 18, 19 și 20. Reexaminările efectuate în temeiul articolelor 18 și 19 se desfășoară cu diligență și sunt finalizate, în mod normal, în termen de douăsprezece luni de la data deschiderii lor. Reexaminările efectuate în temeiul articolelor 18 și 19 se finalizează, în oricare dintre cazuri, în termen de cincisprezece luni de la data inițierii lor. Reexaminările efectuate în temeiul articolului 20 se finalizează, în oricare dintre cazuri, în termen de nouă luni de la data inițierii lor. În cazul în care o reexaminare efectuată în temeiul articolului 18 este inițiată în timp ce o reexaminare în temeiul articolului 19 este în desfășurare în cadrul aceleiași proceduri, reexaminarea în temeiul articolului 19 se finalizează în același termen prevăzut anterior pentru reexaminarea în temeiul articolului 18.
Comisia prezintă o propunere de acțiune Consiliului cu cel puțin o lună înainte de expirarea termenelor menționate anterior.
În cazul în care ancheta nu este finalizată în termenele menționate anterior, măsurile:
-
expiră, în cazul anchetelor efectuate în temeiul articolului 18;
-
expiră, în cazul anchetelor efectuate în paralel în temeiul articolelor 18 și 19, în cazul în care fie ancheta efectuată în temeiul articolului 18 a fost deschisă în timp ce o revizuire efectuată în temeiul articolului 19 era în desfășurare în cadrul aceleiași proceduri, fie astfel de reexaminări au fost inițiate în același timp fie
-
rămân neschimbate, în cazul anchetelor efectuate în temeiul articolelor 19 și 20.
Se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene un aviz cu privire la expirarea sau menținerea măsurilor în temeiul prezentului alineat.”
6.
La articolul 23, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Taxele compensatorii instituite în temeiul prezentului regulament pot fi extinse importurilor de produse similare cărora li s-au adus mici modificări sau nu au fost modificate, care provin din țări terțe, precum și importurilor de produse similare cărora li s-au adus mici modificări care provin dintr-o țară care face obiectul măsurilor sau de părți ale acestor produse, atunci când măsurile în vigoare sunt eludate. În caz de eludare a măsurilor în vigoare, taxe compensatorii care să nu depășească taxa reziduală instituită în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din prezentul regulament pot fi extinse importurilor provenind de la întreprinderi care beneficiază de o taxă individuală în țările care fac obiectul măsurilor. Prin «eludare» se înțelege o modificare a fluxurilor comerciale între țările terțe și Comunitate sau între întreprinderi din țara care face obiectul măsurilor și Comunitate, care decurge din practici, operațiuni sau prelucrări pentru care nu există o motivație suficientă sau justificare economică alta decât instituirea taxei compensatorii, fiind dovedit de altfel că există prejudiciu sau că efectele corective ale taxei sunt neutralizate în ceea ce privește prețul și/sau cantitățile de produse similare și că produsul similar importat și/sau piesele acestui produs beneficiază în continuare de subvenție.
Practicile, operațiunile sau prelucrările menționate în primul paragraf includ, printre altele, o mică modificare a produsului în cauză pentru a face obiectul unor coduri vamale care, în mod normal, nu intră sub incidența măsurilor, cu condiția ca modificarea să nu schimbe caracteristicile esențiale ale produsului; expedierea via țări terțe a produsului care face obiectul măsurilor și reorganizarea, de către exportatori sau producători, a schemelor lor și a circuitelor lor de vânzări în țara care face obiectul măsurilor astfel încât produsele lor sunt în cele din urmă exportate în Comunitate prin intermediul unor producători care beneficiază de o taxă vamală individuală mai mică decât taxa aplicabilă produselor fabricanților.”
7.
La articolul 23, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Se deschide o anchetă în temeiul prezentului articol, la inițiativa Comisiei sau la cererea unui stat membru sau a oricărei părți interesate, pe baza unor elemente de probă suficiente în ceea ce privește factorii menționați la alineatul (1). Ancheta este deschisă, după consultarea comitetului consultativ, printr-un regulament al Comisiei care poate cere autorităților vamale să prevadă obligativitatea înregistrării importurilor în temeiul articolului 24 alineatul (5) sau să solicite garanții. Ancheta se efectuează de către Comisie, cu un eventual ajutor din partea autorităților vamale, și se finalizează în termen de nouă luni. În cazul în care faptele stabilite definitiv justifică extinderea măsurilor, acest lucru este decis de către Consiliu, care hotărăște cu privire la propunerea Comisiei, după consultarea comitetului consultativ. Propunerea se adoptă de către Consiliu, cu excepția cazului în care acesta hotărăște cu majoritate simplă să respingă propunerea, în termen de o lună de la prezentarea ei de către Comisie. Extinderea intră în vigoare începând cu data la care înregistrarea a devenit obligatorie în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) sau cu data la care au fost cerute garanții. Dispozițiile procedurale pertinente din prezentul regulament cu privire la deschiderea și desfășurarea anchetelor se aplică în conformitate cu prezentul articol.
(3) Nu este necesar ca importurile să fie supuse înregistrării în temeiul articolului 24 alineatul (5) sau să facă obiectul măsurilor, în cazul în care sunt efectuate de întreprinderi care beneficiază de scutiri. Cererile de scutiri argumentate corespunzător cu elemente de probă trebuie prezentate în termenele stabilite în regulamentul Comisiei privind deschiderea anchetei. În cazul în care practicile, operațiunile sau prelucrările care constituie o eludare au loc în afara Comunității, pot fi acordate scutiri producătorilor produsului în cauză care pot demonstra că nu au legături cu un producător care face obiectul măsurilor și care s-a constatat că nu sunt angajați în practici de eludare, astfel cum sunt acestea definite la articolul 23 alineatul (1). În cazul în care practicile, operațiunile sau prelucrările care constituie o eludare au loc în interiorul Comunității, pot fi acordate scutiri importatorilor care pot demonstra că nu au legături cu producătorii care fac obiectul măsurilor.
Aceste scutiri se acordă printr-o decizie a Comisiei, după consultarea comitetului consultativ, sau printr-o decizie a Consiliului de instituire a unor măsuri și rămân valabile pe perioada și în condițiile prevăzute în acestea.
În cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 20, se pot acorda scutiri și după încheierea anchetei care a avut ca rezultat extinderea măsurilor.
În cazul în care numărul părților care cer sau pot cere o scutire este mare, Comisia poate decide inițierea unei reexaminări a extinderii măsurilor, cu condiția să fi trecut cel puțin un an de la extinderea măsurilor. Astfel de reexaminări se desfășoară în conformitate cu dispozițiile articolului 22 alineatul (1) aplicabile reexaminărilor efectuate în temeiul articolului 19.”
8.
La articolul 24, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) În interesul Comunității, măsurile instituite în temeiul prezentului regulament pot fi suspendate pentru o perioadă de nouă luni printr-o decizie a Comisiei, după consultarea comitetului consultativ. Suspendarea poate fi prelungită cu o nouă perioadă, care nu depășește un an, în cazul în care Consiliul decide astfel, hotărând cu privire la propunerea Comisiei. Propunerea este adoptată de Consiliu, cu excepția cazului în care hotărăște cu majoritate simplă să respingă propunerea, în termen de o lună de la prezentarea acesteia de către Comisie. Măsurile pot fi suspendate numai în cazul în care condițiile pieței s-au schimbat temporar în așa fel încât este improbabil ca prejudiciul să reapară în urma suspendării și sub rezerva ca industria comunitară să fi avut posibilitatea să își formuleze observațiile, iar aceste observații să fi fost luate în considerare. Pot fi puse din nou în aplicare măsuri, oricând, în urma consultărilor, în cazul în care suspendarea lor nu mai este justificată.”
9.
La articolul 24 se inserează un nou alineat (7):
„(7) Fără a aduce atingere alineatului (6), Comisia poate cere statelor membre să furnizeze informațiile necesare verificării eficiente a aplicării măsurilor. În acest caz, se aplică dispozițiile articolului 11 alineatele (3) și (4). Informațiile comunicate de statele membre în temeiul prezentului articol fac obiectul dispozițiilor articolului 29 alineatul (6).”
10.
La articolul 25, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Comitetul se întrunește la convocarea președintelui. Acesta comunică statelor membre toate informațiile utile, cât mai curând posibil, dar cu cel puțin zece zile lucrătoare înaintea reuniunii.”
11.
La articolul 29, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
„(6) Informațiile primite în aplicarea prezentului regulament nu pot fi utilizate decât în scopul în care au fost cerute. Această dispoziție nu exclude utilizarea informațiilor primite în cadrul unei anchete în scopul deschiderii altor anchete care fac obiectul aceleiași proceduri cu privire la același produs similar.”
Articolul 3
Prezentul regulament se aplică tuturor anchetelor deschise în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 384/96 și (CE) nr. 2026/97, după intrarea sa în vigoare, cu excepția:
(a)
articolului 1 alineatele (3), (7), (10), (12) și (14) și articolului 2 alineatele (3), (7), (8) și (10) din prezentul regulament, care se aplică și anchetelor în curs, și
(b)
articolului 1 alineatele (4) și (8) și articolului 2 alineatul (5) din prezentul regulament, care se aplică anchetelor deschise în temeiul articolului 11 alineatele (3) și (4) și al articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 384/96 și articolelor 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2026/97 numai după doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 8 martie 2004.