DIRECTIVA 2007/11/CE A COMISIEI
din 21 februarie 2007
de modificare a anumitor anexe la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE şi 90/642/CEE ale Consiliului privind conţinuturile maxime de reziduuri de acetamiprid, tiacloprid, imazosulfuron, metoxifenozid, S-metolaclor, milbemectin şi tribenuron
(Text cu relevanţă pentru SEE)
COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,
având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conţinuturilor maxime de reziduuri de pesticide din şi de pe cereale (1), în special articolul 10,
având în vedere Directiva 86/363/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 privind stabilirea conţinutului maxim pentru reziduurile de pesticide de pe şi din produsele alimentare de origine animală (2), în special articolul 10,
având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a conţinuturilor maxime de reziduuri de pesticide din şi de pe anumite produse de natură vegetală, inclusiv fructe şi legume (3) în special articolul 7,
având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piaţă a produselor de uz fitosanitar (4), în special articolul 4 alineatul (1) litera (f),
întrucât:
(1)
Substanţa activă existentă tribenuron a fost inclusă în anexa I la Directiva 91/414/CEE prin Directiva 2005/54/CE a Comisiei (5).
(2)
Următoarele substanţe active noi au fost incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE: acetamiprid şi tiacloprid, prin Directiva 2004/99/CE a Comisiei (6), imazosulfuron, metoxifenozid şi S-metolaclor, prin Directiva 2005/3/CE a Comisiei (7), şi milbemectin, prin Directiva 2005/58/CE a Comisiei (8).
(3)
Includerea în anexa I la Directiva 91/414/CEE a substanţelor active în cauză s-a bazat pe evaluarea informaţiilor trimise cu privire la utilizarea propusă. Informaţiile cu privire la această utilizare au fost trimise de către anumite state membre în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din directiva menţionată. Informaţiile disponibile au fost revizuite şi sunt suficiente pentru a permite stabilirea anumitor limite maxime de reziduuri (LMR).
(4)
În cazul în care nu există LMR stabilite de Comunitate sau provizorii, statele membre stabilesc LMR naţionale provizorii, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE, înainte ca produsele de uz fitosanitar care conţin aceste substanţe active să fie autorizate.
(5)
Rapoartele de revizie ale Comisiei elaborate pentru a fi incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE substanţele active în cauză au stabilit doza zilnică admisă (DZA) şi dacă este necesar, doza acută de referinţă (DAR) pentru acele substanţe. Expunerea consumatorilor la produse alimentare tratate cu substanţa activă în cauză a fost estimată şi evaluată în conformitate cu procedurile comunitare. S-au luat în considerare orientările publicate de Organizaţia Mondială a Sănătăţii (9) şi avizul Comitetului ştiinţific pentru plante (10) cu privire la metodologia utilizată. S-a calculat că LMR propuse nu conduc la depăşirea DZA şi a DAR.
(6)
Pentru a asigura protecţia adecvată a consumatorului împotriva expunerii la reziduurile rezultate din utilizarea neautorizată a produselor de uz fitosanitar, trebuie stabilite LMR provizorii pentru combinaţiile relevante de produs/pesticid, la limita inferioară a determinării analitice.
(7)
Stabilirea unor astfel de LMR provizorii la nivelul Comunităţii nu împiedică statele membre de la stabilirea unor LMR provizorii pentru substanţele în cauză în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE şi anexa VI la directiva menţionată. Se consideră că o perioadă de patru ani este suficientă pentru a permite extinderea utilizării ulterioare a substanţei active în cauză. După aceea LMR provizorie devine definitivă.
(8)
Prin urmare, este necesară modificarea LMR prevăzute în anexele la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE şi 90/642/CEE, pentru a permite supravegherea adecvată şi controlul interzicerii utilizărilor acestora şi a proteja consumatorul. Dacă LMR au fost deja definite în anexele la directivele menţionate, este necesar să fie modificate. Dacă LMR nu au fost deja definite, este necesar să fie stabilite pentru prima dată.
(9)
Prin urmare, Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE şi 90/642/CEE trebuie modificate corespunzător.
(10)
Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanţul alimentar şi sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 86/362/CEE se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă.
Articolul 2
Directiva 86/363/CEE se modifică în conformitate cu anexa II la prezenta directivă.
Articolul 3
Directiva 90/642/CEE se modifică în conformitate cu anexa III la prezenta directivă.
Articolul 4
(1) Statele membre adoptă şi publică până la cel târziu 1 septembrie 2007 actele cu putere de lege şi actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acelor dispoziţii şi un tabel de corelare între acele dispoziţii şi prezenta directivă.
Statele membre aplică aceste dispoziţii de la 2 septembrie 2007.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziţii, ele conţin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoţite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre determină modul în care se va face această trimitere.
(2) Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziţii din legislaţia naţională, adoptate în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2007.