32005R1870
L 300/19
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1780/2005 AL COMISIEI
din 16 noiembrie 2005
privind deschiderea și modul de gestionare a contingentelor tarifare și de instituire a unui regim de licențe de import și certificate de origine pentru usturoiul importat din țări terțe
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Tratatul de aderare a Republicii Cehe, Ciprului, Estoniei, Letoniei, Lituaniei, Maltei, Poloniei, Slovaciei, Sloveniei și Ungariei,
având în vedere Actul de aderare a Republicii Cehe, Ciprului, Estoniei, Letoniei, Lituaniei, Maltei, Poloniei, Slovaciei, Sloveniei și Ungariei, în special articolul 41 alineatul (1),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor (1), în special articolul 31 alineatul (2) și articolul 34 alineatul (1),
întrucât:
(1)
În urma negocierilor purtate în conformitate cu articolul XXVIII din GATT 1994, Comunitatea a modificat condițiile de import al usturoiului. De la 1 iunie 2001, dreptul vamal normal la importul de usturoi înregistrat sub codul NC 0703 20 00 constă dintr-o taxă ad valorem de 9,6 % și dintr-o valoare specifică de 1 200 EUR pe tonă net. Cu toate acestea, un contingent de 38 370 tone scutit de drepturi specifice a fost deschis printr-un acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Argentina în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) din 1994, în vederea modificării concesiilor în ceea ce privește usturoiul prevăzute în lista CXL anexată la GATT, aprobată prin Decizia 2001/404/CE a Consiliului (2) (denumit în continuare „contingent GATT”). Acordul prevede că acest contingent se repartizează în 19 147 tone pentru importurile originare din Argentina (numerele de ordine 09.4104 și 09.4099), 13 200 tone pentru importurile originare din China (numerele de ordine 09.4105 și 09.4100) și 6 023 tone pentru importurile originare din alte țări (numerele de ordine 09.4106 și 09.4102).
(2)
Se poate importa, de asemenea, usturoi în afara contingentului GATT, la dreptul normal sau în condiții preferențiale, în cadrul acordurilor încheiate între Comunitate și anumite țări terțe.
(3)
Usturoiul este un produs important din sectorul fructelor și legumelor proaspete din Uniunea Europeană, cu o producție comunitară anuală de aproximativ 250 000 tone. Importurile anuale care provin din țări terțe sunt, de asemenea, importante, variind de la 60 000 tone la 80 000 tone. Principalele două țări terțe furnizoare sunt China (de la 30 000 la 40 000 tone anual) și Argentina (aproximativ 15 000 tone anual).
(4)
Condițiile referitoare la gestionarea acestor contingente sunt stabilite de Regulamentul (CE) nr. 565/2002 al Comisiei din 2 aprilie 2002 de stabilire a modului de gestionare a contingentelor tarifare și de instituire a unui regim de certificate de origine pentru usturoiul importat din țări terțe (3). În cadrul experienței dobândite ca urmare a punerii în aplicare a respectivului regulament, unele dintre condițiile în vigoare trebuie modificate, în scopul simplificării și clarificării sistemului.
(5)
Ținând seama de existența unui drept specific pentru importurile nepreferențiale în afara contingentului GATT, gestionarea contingentului GATT necesită instituirea unui regim de licențe de import. Un astfel de regim ar trebui să permită monitorizarea detaliată a tuturor importurilor de usturoi. Normele acestui regim trebuie să fie complementare celor adoptate prin Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 al Comisiei din 9 iunie 2000 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de licențe de import și export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole și ar putea fi nevoie să deroge de la acestea (4).
(6)
În vederea monitorizării cât mai atente posibil a tuturor importurilor, în special ca urmare a cazurilor recente de fraudă, trebuie să se introducă două categorii de licențe de import pentru toate importurile de usturoi. Experiența arată că frauda are loc în general la transbordarea usturoiului chinezesc în țările terțe care au acorduri comerciale preferențiale cu Comunitatea Europeană. Usturoiul intră în Uniunea Europeană cu documente false.
(7)
Tranziția între cele două regimuri trebuie să se realizeze cât mai armonios posibil. În acest scop, trebuie să se păstreze anumite norme de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 565/2002 și să se mențină calendarele de import tradiționale.
(8)
Importurile de usturoi trebuie monitorizate în conformitate cu articolul 308d din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (5).
(9)
Trebuie să se asigure în continuare o aprovizionare suficientă a pieței comunitare cu usturoi, la prețuri stabile, evitându-se în același timp denaturările inutile ale pieței respective sub forma unor importante fluctuații ale prețurilor, precum și efectele nefaste asupra producătorilor comunitari. În acest scop, ar trebui să se încurajeze o mai mare concurență între importatori și să se reducă obligațiile administrative care le revin.
(10)
În interesul importatorilor actuali, care, în mod normal, importă cantități substanțiale de usturoi și în interesul noilor importatori, care intră pe piață și trebuie să poată beneficia, cu șanse egale, de posibilitatea de a solicita licențe de import pentru o cantitate de usturoi reglementată de contingentele tarifare, trebuie să se facă o distincție între importatorii tradiționali și noii importatori. Este necesar să se prevadă o definiție clară a acestor două categorii de importatori și să se stabilească un anumit număr de criterii referitoare la statutul solicitanților și la utilizarea licențelor de import eliberate.
(11)
Cantitățile care trebuie alocate acestor categorii de importatori trebuie stabilite mai curând pe baza cantităților importate efectiv decât în funcție de licențele de import eliberate.
(12)
Pentru a permite importatorilor din Republica Cehă, Cipru, Estonia, Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Slovacia, Slovenia și Ungaria (denumite în continuare „noile state membre”) să beneficieze de prezentul regulament, trebuie să se prevadă dispoziții care să permită, pentru anii de import 2005/2006 și 2006/2007, garantarea unei distincții între, pe de o parte, importatorii tradiționali și noi din Comunitate, astfel cum era alcătuită la 30 aprilie 2004 și, pe de altă parte, importatorii tradiționali și noi din noile state membre.
(13)
Pentru a ține seama de diferențele în structura comercială din diferitele noi state membre, autoritățile competente ale noilor state membre ar trebui lăsate să aleagă între cele două metode de stabilire a cantității de referință a importatorilor lor tradiționali.
(14)
Trebuie să se prevadă anumite restricții pentru cererile de licențe de import pentru importul de usturoi provenit din țări terțe, depuse de importatorii din cele două categorii. Aceste restricții sunt necesare nu numai pentru salvgardarea concurenței între importatori, ci și pentru ca importatorii care desfășoară cu adevărat o activitate comercială pe piața fructelor și legumelor să beneficieze de posibilitatea de a-și apăra poziția comercială legitimă față de alți importatori și pentru ca nici un importator individual să nu poată controla piața.
(15)
Pentru a salvgarda concurența între adevărații importatori și pentru a evita specula în atribuirea licențelor de import, precum și orice abuz al sistemului care să prejudicieze poziția comercială legitimă a noilor importatori și a importatorilor tradiționali, trebuie să se introducă controale mai severe privind utilizarea corectă a licențelor de import. În acest scop, trebuie interzis transferul respectivelor licențe.
(16)
Pentru a reduce sarcina administrativă a importatorilor și posibilitățile de fraudă, cererile de licențe de import trebuie să fie depuse numai în statul membru în care este înregistrat importatorul.
(17)
De asemenea, sunt necesare măsuri pentru limitarea la maximum a cererilor de licențe de import în scop speculativ, care ar putea face ca contingentele tarifare să nu fie utilizate în întregime. Ținând seama de natura și valoarea produsului, trebuie să se prevadă depunerea unei garanții menționate la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 pentru fiecare tonă de usturoi pentru care se depune o cerere de licență de import. Această garanție trebuie stabilită la un nivel suficient de ridicat pentru a descuraja cererile speculative, dar nu într-atât de ridicat încât să descurajeze operatorii care desfășoară cu adevărat o activitate comercială în sectorul usturoiului. Nivelul obiectiv cel mai adecvat pentru garanție este de 5 % din dreptul suplimentar mediu aplicabil importurilor de usturoi înregistrat sub codul NC 0703 20 00.
(18)
Pentru a asigura gestionarea adecvată a contingentului GATT, trebuie să se stabilească măsurile care trebuie luate de Comisie în cazul în care cantitățile de usturoi de origine determinată sau pentru un semestru determinat, care fac obiectul cererilor de licențe de import, depășesc cantitățile stabilite prin Decizia 2001/404/CE a Consiliului, adăugate cantităților neutilizate din licențele de import eliberate anterior. În cazul în care aceste măsuri implică aplicarea unui coeficient de atribuire la data eliberării licențelor trebuie să se prevadă posibilitatea de retragere a unei cereri de astfel de licențe, cu eliberarea imediată a garanției.
(19)
Pentru a garanta utilizarea corectă a contingentelor, statele membre trebuie să comunice în mod regulat Comisiei cantitățile care fac obiectul licențelor de import eliberate de autoritățile lor competente și care nu au fost utilizate de importatori. Cantitățile care fac obiectul licențelor de import trebuie să țină seama de cererile de licențe de import retrase de importatori.
(20)
În sensul gestionării contingentelor tarifare pentru usturoi, importatorii care depun cereri de licențe de import trebuie să anexeze la cererile pe care le adresează autorităților competente din statul membru o declarație care să indice că își iau angajamentul să respecte restricțiile stabilite prin prezentul regulament. Pentru a evita orice abuz al sistemului, trebuie prevăzute sancțiuni de descurajare și să se acorde statelor membre o anumită putere discreționară pentru a impune importatorilor care prezintă autorităților lor competente cereri sau declarații false, eronate sau inexacte sancțiuni suplimentare, în afară de cele prevăzute de prezentul regulament.
(21)
Pentru a consolida controalele și pentru a evita orice risc de deviere a traficului comercial, din cauza unor documente inexacte, trebuie menținut regimul existent de certificate de origine pentru usturoiul importat din anumite țări terțe, precum și obligația ca acest usturoi să fie transportat direct din țara de origine în Comunitate și ca lista de țări să fie extinsă în funcție de informațiile suplimentare. Aceste certificate de origine sunt eliberate de autoritățile naționale competente în conformitate cu articolele 56-62 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
(22)
Trebuie precizate toate comunicările necesare dintre statele membre și Comisie în conformitate cu prezentul regulament, în special în scopul gestionării contingentelor tarifare, prin adoptarea de măsuri de combatere a fraudei.
(23)
Trebuie să se abroge Regulamentul (CE) nr. 565/2002, Regulamentul (CE) nr. 228/2004 al Comisiei din 3 februarie 2004 de stabilire a măsurilor tranzitorii aplicabile Regulamentului (CE) nr. 565/2002 ca urmare a aderării Republicii Cehe, Ciprului, Estoniei, Letoniei, Lituaniei, Maltei, Poloniei, Slovaciei, Sloveniei și Ungariei (6), precum și Regulamentul (CE) nr. 229/2004 al Comisiei din 10 februarie 2004 de derogare de la Regulamentul (CE) nr. 565/2002 în ceea ce privește termenele de depunere a cererilor de licențe de import pentru importul de usturoi pentru primul trimestru din anul 2004/2005 (7). Prezentul regulament trebuie să se aplice prima dată cererilor de licențe pentru primul trimestru al anului de import 2006/2007. Cu toate acestea, întrucât activitățile de import reglementate de dispozițiile prezentului regulament referitoare la licențe le „B” nu fac obiectul, la momentul actual, al unui anumit regim de autorizări și pentru a asigura controale mai eficiente, dispozițiile referitoare la licențele „B” trebuie să se aplice cât mai curând posibil.
(24)
În ceea ce privește importurile de usturoi realizate după intrarea în vigoare a prezentului regulament pe baza licențelor de import eliberate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 565/2002 și cu regulamentele privind deschiderea și modul de gestionare a contingentelor tarifare autonome de usturoi, dispozițiile în vigoare la data eliberării licențelor de import trebuie să se aplice în continuare.
(25)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a fructelor și legumelor proaspete,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Deschiderea de contingente tarifare și drepturi aplicabile
(1) În conformitate cu Decizia 2001/404/CE, se deschid contingente tarifare pentru importurile în Comunitate de usturoi înregistrat sub codul NC 0703 20 00 (denumit în continuare „usturoi”), în conformitate cu condițiile stabilite de prezentul regulament. Volumul fiecărui contingent tarifar, perioada de aplicare a acestuia și numerele de ordine se menționează în anexa I la prezentul regulament.
(2) Dreptul vamal ad valorem aplicabil usturoiului importat în cadrul contingentelor menționate la alineatul (1) este de 9,6 %.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
1.
„an de import”: perioada de un an cuprinsă între 1 iunie și 31 mai a anului următor;
2.
„noile state membre”: Republica Cehă, Cipru, Estonia, Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Slovacia, Slovenia și Ungaria;
3.
„alte țări”: țările terțe, cu excepția Argentinei și a Chinei;
4.
„autorități competente”: organismul sau organismele desemnat(e) de statul membru în vederea punerii în aplicare a prezentului regulament;
5.
„cantitate de referință”: cantitatea de usturoi importată de un importator tradițional în sensul articolului 3, după cum urmează:
(a)
pentru importatorii tradiționali care au importat usturoi între 1998 și 2000 în Comunitate, astfel cum era alcătuită la 30 aprilie 2004, cantitatea maximă de usturoi importat în cursul anilor calendaristici 1998, 1999 și 2000;
(b)
pentru importatorii tradiționali care au importat usturoi între 2001 și 2003 în noile state membre, cantitatea maximă de usturoi importat:
(i)
fie în decursul anului calendaristic 2001, 2002 sau 2003;
(ii)
fie în decursul anului de import 2001/2002, 2002/2003 sau 2003/2004;
(c)
pentru importatorii tradiționali, alții decât cei menționați la literele (a) și (b), cantitatea maximă de usturoi importat în cursul unuia dintre primii trei ani de import pe durata căruia au obținut licențe de import în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 565/2002 sau cu prezentul regulament.
Usturoiul originar din noile state membre sau din Comunitate, astfel cum era alcătuită la 30 aprilie 2004, nu se ia în considerare la calcularea cantității de referință.
Noile state membre aleg și aplică una dintre cele două metode prevăzute la litera (b) tuturor importatorilor tradiționali, în conformitate cu criterii obiective și astfel încât să asigure tratamentul egal al operatorilor.
Articolul 3
Categorii de importatori
(1) Prin „importatori tradiționali” se înțeleg importatorii, persoane fizice sau juridice, operatori individuali sau grupuri de operatori instituite în conformitate cu legislația națională, care pot face dovada:
(a)
că au obținut licențe de import în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 565/2002 sau cu prezentul regulament în cursul fiecăruia dintre ultimii trei ani de import;
(b)
că au importat usturoi în Comunitate în cursul a cel puțin doi dintre ultimii trei ani de import;
(c)
că au importat în Comunitate cel puțin 50 de tone de fructe și de legume, menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96, în cursul anului de import anterior anului în care și-au depus cererea.
(2) Prin „noi importatori” se înțeleg importatorii, alții decât cei menționați la alineatul (1), persoane fizice sau juridice, operatori individuali sau grupuri de operatori instituite în conformitate cu legislația națională, care au importat în Comunitate fructele și legumele menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 într-o cantitate minimă de 50 de tone în cursul fiecăruia dintre ultimii doi ani calendaristici. Respectarea acestei condiții se certifică prin înscrierea într-un registru al comerțului al statului membru sau prin orice altă probă în acest sens acceptată de statul membru, pe de o parte, și prin proba importului, pe de altă parte.
(3) Prin derogare de la alineatele (1) și (2), în ceea ce privește anul de import cuprins între 1 iunie 2006 și 31 mai 2007 și numai în noile state membre:
(a)
prin „importatori tradiționali” se înțeleg importatorii, persoane fizice sau juridice, operatori individuali sau grupuri de operatori instituite în conformitate cu legislația națională, care pot face dovada:
(i)
că au importat usturoi originar din alte țări decât noile statele membre sau din Comunitate, astfel cum era alcătuită la 30 aprilie 2004, în cursul a cel puțin doi din ultimii trei ani de import;
(ii)
că au importat o cantitate minimă de 50 de tone de fructe și legume menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 în cursul ultimului an calendaristic;
(iii)
că importurile menționate la punctele (i) și (ii) au avut loc în noul stat membru în care se află sediul central al importatorului în cauză;
(b)
prin „noi importatori” se înțeleg importatorii, alții decât importatorii tradiționali în sensul literei (a), operatori, persoane fizice sau juridice, operatori individuali sau grupuri de operatori instituite în conformitate cu legislația națională, care pot face dovada:
(i)
că au importat o cantitate minimă de 50 de tone de fructe și legume menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 în cursul celor doi ani calendaristici anteriori, originare din alte țări decât noile state membre sau din Comunitate, astfel cum era alcătuită la 30 aprilie 2004;
(ii)
că importurile menționate la punctul (i) au avut loc în noul stat membru în care se află sediul central al importatorului în cauză.
Articolul 4
Prezentarea licențelor de import
(1) Orice punere în liberă circulație în Comunitate a usturoiului importat este condiționată de prezentarea unui licență de import eliberată în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Usturoiul poate fi pus în liberă circulație numai în cadrul contingentelor menționate la articolul 1 alineatul (1), în cazul în care rubrica 24 din licența de import în cauză conține una dintre mențiunile prevăzute în anexa II.
Aceste licențe de import sunt denumite în continuare „licențe A”. Celelalte licențe de import sunt denumite în continuare „licențe B”.
Articolul 5
Dispoziții generale privind cererile de licențe de import și licențele de import
(1) Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 se aplică licențelor „A” și „B”, cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel.
(2) Licențele „A” sunt valabile numai pentru trimestrul pentru care au fost eliberate. Ele conțin la rubrica 24 una dintre mențiunile care figurează în anexa III.
Licențele „B” sunt valabile trei luni de la data eliberării lor.
(3) Garanția menționată la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 este de 50 EUR pe tonă.
(4) La rubrica 8 din cererile de licențe „A” și „B” și din licențe se indică țara de origine, iar mențiunea „da” se bifează cu o cruce. Licența nu este valabilă decât pentru importurile originare din țara indicată.
(5) Prin derogare de la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000, drepturile conferite de licențele „A” și „B” nu sunt transmisibile.
Articolul 6
Repartizarea cantităților totale între importatorii tradiționali și noii importatori
(1) Cantitatea totală atribuită Argentinei, Chinei și celorlalte țări în conformitate cu anexa I se repartizează după cum urmează:
(a)
70 % pentru importatorii tradiționali și
(b)
30 % pentru noii importatori.
(2) În ceea ce privește importurile originare din Argentina, China și din alte țări, în cazul în care, într-un trimestru, cantitatea atribuită nu este în întregime utilizată de către o categorie de importatori, cantitatea rămasă se alocă celeilalte categorii.
(3) Pentru fiecare dintre cele trei origini menționate la alineatul (2) și pentru fiecare dintre trimestrele indicate în anexa I, licențele „A” se eliberează numai pentru o cantitate maximă, egală cu suma dintre:
(a)
cantitatea indicată în anexa I pentru respectivul trimestru și pentru originea respectivă;
(b)
cantitățile nesolicitate în cursul trimestrului precedent pentru originea respectivă;
(c)
cantitățile neutilizate, cu privire la care Comisia a fost informată, din licențele „A” eliberate anterior pentru originea respectivă.
Cu toate acestea, cantitățile nesolicitate sau neutilizate în cursul unui an de import nu pot fi transferate pentru următorul an de import.
Articolul 7
Restricții aplicabile cererilor de licențe „A”
(1) Cantitatea totală pentru care un importator tradițional depune cereri de licențe „A” nu poate fi mai mare, în cursul unui an de import, decât cantitatea de referință a importatorului. Cererile care nu respectă această normă sunt respinse de autoritățile competente.
(2) Cantitatea totală pentru care un nou importator depune cereri de licențe „A” nu poate fi mai mare, în cursul unui trimestru, decât 10 % din cantitatea menționată în anexa I pentru trimestrul respectiv și originea respectivă. Cererile care nu respectă această normă sunt respinse de autoritățile competente.
Articolul 8
Depunerea cererilor de licențe de import
(1) Cererile de licențe „A” și „B” se pot depune numai pe lângă autoritățile competente dintr-un singur stat membru în care solicitantul este înregistrat pentru plata TVA.
(2) Cererile de licențe „A” pot fi depuse numai de importatori în sensul articolului 3.
Importatorii aduc în sprijinul cererilor de licențe „A” informații care să permită, spre satisfacția autorităților competente din statele membre în cauză, verificarea respectării condițiilor stabilite la articolul 3.
În cazul în care, în cursul anului de import precedent, noi importatori au obținut licențede import în temeiul prezentului regulament sau al Regulamentului (CE) nr. 565/2002, aceștia prezintă o probă conform căreia cel puțin 90 % din cantitatea care li s-a alocat a fost pusă cu adevărat în liberă circulație.
În cazul în care se furnizează proba menționată la alineatul (3) sau în cazul în care proba furnizată indică faptul că, în cursul unuia dintre trimestrele anului de import menționat la respectivul alineat, mai puțin de 90 % din cantitatea alocată unui importator a fost pusă cu adevărat în liberă circulație, solicitantului nu i se eliberează nici o licență de import, cu excepția cazurilor de forță majoră.
(3) Importatorii depun cererile de licențe „A” în cursul primelor cinci zile lucrătoare din lunile aprilie, iulie, octombrie și ianuarie anterioare trimestrului respectiv.
(4) Importatorii anexează la cererile de licențe „A” o declarație prin care atestă că au luat la cunoștință dispozițiile prevăzute la articolul 7 și că se angajează să le respecte.
Aceste declarații sunt semnate și licențe de către importator ca fiind exacte.
(5) Cererile de licențe „A” cuprind, în căsuța 20, una dintre mențiunile „importator tradițional” sau „importator nou”, după caz.
(6) Nici o cerere de licență „A” nu se poate depune pentru un anumit trimestru și pentru o anumită origine în cazul în care nici o cantitate nu este prevăzută în anexa I pentru trimestrul și pentru originea în cauză.
(7) O cerere de licență „A” nu poate avea ca rezultat eliberarea unei licențe „B”.
Articolul 9
Notificarea cererilor de licențe „A”
Comisiei îi sunt notificate, cel târziu în a cincisprezecea zi a fiecărei luni prevăzute la articolul 8 alineatul (3), cantitățile pentru care s-au depus cereri de licențe „A” pentru trimestrul corespunzător.
Notificările sunt defalcate în funcție de origine. Ele indică, de asemenea, cantitățile de usturoi pentru care s-au depus cereri de licențe de către importatorii tradiționali și de către noii importatori.
Notificările, inclusiv cele cu mențiunea „nimic”, se comunică pe cale electronică, prin intermediul unui formular pe care Comisia îl transmite în acest scop statelor membre.
Articolul 10
Eliberarea licențelor de import
(1) Licențele „A” sunt eliberate de autoritățile competente în a șaptea zi lucrătoare de la data notificării prevăzute la articolul 9.
(2) În cazul în care se constată că, în cursul unui trimestru, cantitățile care fac obiectul unor cereri de licențe în temeiul contingentelor menționate la articolul 1 alineatul (1), pentru care s-au depus cereri, depășesc cantitatea disponibilă, Comisia stabilește, printr-un regulament, un coeficient de atribuire care trebuie să se aplice cererilor de licențe „A” în cauză și, după caz, suspendă eliberarea licențelor „A” pentru cererile ulterioare.
În cazul în care se aplică paragraful precedent, licențele „A” sunt eliberate de autoritățile competente în a treia zi lucrătoare de la data intrării în vigoare a regulamentului menționat la paragraful anterior.
(3) Nu se poate elibera nici o licență „A” pentru importul de produse originare din țările incluse în anexa IV care nu au transmis Comisiei informațiile necesare instituirii unei proceduri de cooperare administrativă în conformitate cu articolele 63, 64 și 65 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. Această transmitere se consideră efectuată la data publicării prevăzute la articolul 15 din prezentul regulament.
(4) Comisiei îi este comunicată de către statele membre, la data prevăzută la articolul 9 primul paragraf, lista importatorilor tradiționali și a noilor importatori care, în cursul trimestrului corespunzător, au depus cereri de licențe „A”. În cazul grupurilor de operatori instituite în conformitate cu legislația națională, se furnizează, de asemenea, o listă a membrilor individuali.
Notificările menționate la primul paragraf se comunică pe cale electronică, prin intermediul unui formular pe care Comisia îl transmite în acest scop statelor membre.
(5) Licențele „B” nu fac obiectul unor limitări cantitative și se eliberează de îndată.
Articolul 11
Retragerea cererilor de licențe „A”
În cazul în care, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2), cantitatea pentru care se eliberează o licență „A” este mai mică decât cantitatea pentru care s-a depus cererea de licență „A”, importatorul în cauză poate solicita autorităților competente retragerea cererii de licență „A” în termen de trei zile lucrătoare de la data intrării în vigoare a regulamentului adoptat în temeiul articolului 10 alineatul (2). În caz de retragere a cererii, întreaga garanție se eliberează de îndată.
Articolul 12
Comunicările statelor membre către Comisie
(1) Comisiei îi sunt notificate de către statele membre:
(a)
cantitățile pentru s-au solicitat licențe „B”;
(b)
cantitățile referitoare la licențele „A” neutilizate sau utilizate parțial, corespunzătoare diferenței dintre cantitățile indicate pe spatele licențelor și cantitățile pentru care s-au eliberat acestea din urmă, pentru ultimul trimestru încheiat;
(c)
cantitățile referitoare la cererile de licențe „A” retrase în conformitate cu articolul 11.
(2) Informațiile menționate la alineatul (1) se notifică:
(a)
în ceea ce privește alineatul (1) litera (a), până cel târziu în a doua zi lucrătoare a fiecărei săptămâni pentru cererile primite în săptămâna precedentă;
(b)
în ceea ce privește alineatul (1) litera (b), până cel târziu în ziua menționată la articolul 9 primul paragraf;
(c)
în ceea ce privește alineatul (1) litera (c), până cel târziu în ultima zi a fiecărei luni menționate la articolul 8 alineatul (3).
În cazul în care nu s-a depus nici o cerere de licență „B” sau în cazul în care nu există cantități neutilizate sau retrase în sensul alineatului (1) literele (b) și (c), Comisia este informată de statul membru în cauză cu privire la aceasta în ziua indicată la prezentul alineat.
(3) Datele menționate la alineatul (1) se comunică pe cale electronică, prin intermediul unui formular pe care Comisia îl transmite în acest scop statelor membre.
Cantitățile în cauză se defalchează în funcție de data depunerii cererilor de import, de țara terță de origine, de tipul de licențe („A” sau „B”), iar pentru licențele „A”, în funcție de categoria de importatori, în sensul articolului 3.
Articolul 13
Licențe de origine
Usturoiul originar dintr-o țară terță prevăzută în anexa IV poate fi pus în liberă circulație numai în Comunitate, în cazul în care se îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
se prezintă un certificat de origine eliberat de autoritățile naționale competente din țara respectivă, în conformitate cu dispozițiile articolelor 56-62 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93;
(b)
produsul s-a transportat direct, în sensul articolului 14, din țara respectivă în Comunitate.
Articolul 14
Transport direct
(1) Se consideră ca fiind transportate direct din țările terțe care figurează în anexa IV în Comunitate:
(a)
produsele al căror transport se efectuează fără traversarea teritoriului unei alte țări terțe;
(b)
produsele al căror transport se efectuează prin traversarea teritoriului uneia sau mai multor țări, altele decât țările de origine, cu sau fără transbordare sau antrepozitare în aceste țări, cu condiția ca traversarea acestora să fie justificată de motive geografice sau de necesități de transport și cu condiția ca produsele:
(i)
să fi rămas sub supravegherea autorităților vamale ale țării sau ale țărilor de tranzit sau de antrepozitare;
(ii)
să nu fi fost introduse pe piață sau date spre consum;
(iii)
să nu fi fost supuse altor operațiuni decât descărcarea sau reîncărcarea sau orice altă operațiune destinată să asigure păstrarea lor în stare bună.
(2) Proba conform căreia condițiile prevăzute la alineatul (1) litera (b) sunt îndeplinite se prezintă autorităților competente din statele membre prin intermediul:
(a)
fie al unui document de transport unic eliberat în țara de origine și care reglementează trecerea prin țara sau țările de tranzit;
(b)
fie al unei licențe eliberate de autoritățile vamale din țara sau țările de tranzit, care să includă:
(i)
o descriere exactă a mărfurilor;
(ii)
data descărcării și reîncărcării lor, cu indicații privind vehiculele de transport utilizate;
(iii)
o declarație care să ateste condițiile de păstrare;
(c)
fie, în cazul în care nu se pot furniza probele menționate la literele (a) și (b), al oricăror alte documente justificative.
Articolul 15
Cooperare administrativă cu anumite țări terțe
După transmiterea de către fiecare țară terță care figurează în anexa IV la prezentul regulament a informațiilor necesare și suficiente pentru punerea în aplicare a unei proceduri de cooperare administrativă în conformitate cu articolele 63, 64 și 65 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, o comunicare privind această transmitere se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria C.
Articolul 16
Sancțiuni aplicabile importatorilor
(1) În cazul în care se constată că cererile sau declarațiile referitoare la licențele „A” prezentate de un importator autorităților competente ale unui stat membru conțin informații false, eronate sau inexacte, cu condiția ca aceste informații să nu se datoreze unei erori manifeste, autoritățile competente ale statelor membre în cauză exclud importatorul respectiv din sistemul de cereri de licențe „A” pe durata a maximum patru semestre de la data constatării, în funcție de gravitatea neregulii, fără a aduce atingere punerii în aplicare a legilor naționale pertinente. Într-un astfel de caz, garanția menționată la articolul 5 alineatul (3) este executată în totalitate.
(2) Statele membre pot adopta dispoziții naționale suplimentare aplicabile depunerii cererilor de licențe „A” pe lângă autoritățile competente ale acestora și pot prevedea sancțiuni proporționale cu gravitatea neregulilor, pe care le pot impune importatorilor înregistrați pentru plata TVA pe teritoriul național. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la introducerea unor astfel de dispoziții naționale.
Articolul 17
Informații furnizate de Comisie
Comisia transmite statelor membre, în fiecare a șaptea zi lucrătoare de după ziua a cincisprezecea a fiecărei luni prevăzute la articolul 8 alineatul (3), informațiile primite în temeiul articolului 10 alineatul (4), în vederea depistării sau prevenirii declarațiilor abuzive ale operatorilor.
Comisia transmite statelor membre, în fiecare a șaptea zi lucrătoare de după încheierea lunilor prevăzute la articolul 8 alineatul (3), informațiile primite în temeiul articolului 12.
Comisia informează periodic statele membre cu privire la gradul de utilizare a contingentelor, la momentul oportun și în mod corespunzător, precum și cu privire la informațiile primite în temeiul articolului 16 alineatul (2).
Comisia comunică statelor membre orice altă informație pertinentă, în special informațiile care pot contribui la prevenirea fraudelor.
Articolul 18
Cooperare administrativă între statele membre
Statele membre adoptă măsurile necesare pentru stabilirea unei cooperări administrative între ele, astfel încât să asigure aplicarea corectă a dispozițiilor prezentului regulament.
Articolul 19
Abrogare
Regulamentele (CE) nr. 565/2002, (CE) nr. 228/2004 și (CE) nr. 229/2004 se abrogă de la 1 aprilie 2006.
Cu toate acestea, Regulamentele (CE) nr. 565/2002, (CE) nr. 228/2004 și (CE) nr. 229/2004 continuă să se aplice în ceea ce privește licențele eliberate în conformitate cu aceste regulamente pentru anul de import care expiră la 31 mai 2006.
Articolul 20
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Dispozițiile privind licențele „A” pentru anul de import care începe la 1 iunie 2006 se aplică de la 1 aprilie 2006.
Dispozițiile privind licențele „B” se aplică de la 1 ianuarie 2006.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 noiembrie 2005.