20020613
Decizia Consiliului
din 13 iunie 2002
de înființare a unei rețele europene de puncte de contact cu privire la persoane vinovate de genocid, crime împotriva umanității și crime de război
(2002/494/JAI)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere titlul VI al Tratatului privind Uniunea Europeană, în special articolul 30 și articolul 34 alineatul (2) litera (c),
având în vedere inițiativa Regatului Țărilor de Jos,
având în vedere avizul Parlamentului European [1],
întrucât:
(1) Din 1995, Tribunalele Penale Internaționale pentru fosta Iugoslavie și pentru Rwanda cercetează, urmăresc penal și judecă persoanele vinovate de încălcări ale legilor și cutumelor de război, de genocid și de crime împotriva umanității.
(2) Statutul de la Roma al Curții Penale Internaționale, din 17 iulie 1998, afirmă că cele mai grave crime care afectează ansamblul comunității internaționale, în special genocidul, crimele împotriva umanității și crimele de război, nu trebuie să rămână nepedepsite, și că reprimarea lor efectivă trebuie să fie asigurată prin adoptarea de măsuri la nivel național și prin consolidarea cooperării internaționale.
(3) Statutul de la Roma amintește că este de datoria fiecărui stat să îi supună jurisdicției sale penale pe cei care se fac vinovați de astfel de crime internaționale.
(4) Conform Statutului de la Roma, Curtea Penală Internațională pe care a înființat-o trebuie să fie complementară cu jurisdicțiile penale naționale.
(5) Toate statele membre ale Uniunii Europene au semnat sau ratificat Statutul de la Roma.
(6) Anchetele și urmăririle, precum și schimbul de informații referitoare la genocid, crime împotriva umanității și crime de război trebuie să rămână în responsabilitatea autorităților naționale, cu excepția unei dispoziții contrare din dreptul internațional.
(7) Statele membre sunt confruntate cu persoane care au fost implicate în acest tip de crime și care caută refugiu în interiorul frontierelor Uniunii Europene.
(8) Eficacitatea cercetării și a urmăririi acestor crime la nivel național depinde în mare măsură de strânsa cooperare între diferitele autorități implicate în lupta împotriva acestora.
(9) Este esențial ca autoritățile competente ale statelor membre părți la Statutul de la Roma, inclusiv statele membre ale Uniunii Europene, să coopereze strâns în acest domeniu.
(10) Pentru a încuraja o strânsă cooperare, trebuie ca statele membre să adopte măsuri pentru ca punctele de contact centralizate și specializate să poată comunica direct.
(11) O strînsă cooperare între aceste puncte de contact ar permite furnizarea de informații mai complete despre persoanele implicate în acest tip de crime și, în special, să se știe în care dintre statele membre acestea fac obiectul unei anchete.
(12) În Poziția comună 2001/443/PESC a Consiliului din 11 iunie 2001 privind Curtea Penală Internațională [2], statele membre au arătat că sunt preocupate de acele crime care țin de competența Curții Penale Internaționale, fiind hotărâte să coopereze pentru a preveni aceste crime și pentru a pune capăt impunității autorilor lor.
(13) Prezenta decizie nu aduce atingere convențiilor, acordurilor și aranjamentelor referitoare la asistența judiciară reciprocă în materie penală între autoritățile judiciare,
DECIDE:
Articolul 1
Desemnarea și notificarea punctelor de contact
(1) Fiecare stat membru desemnează un punct de contact pentru schimbul de informații cu privire la cercetarea actelor de genocid, crimelor împotriva umanității și a crimelor de război, astfel cum sunt ele definite la articolele 6, 7 și 8 din Statutul de la Roma al Curții Penale Internaționale din 17 iulie 1998.
(2) Fiecare stat membru notifică în scris Secretariatului General al Consiliului punctul său de contact, în sensul prezentei decizii. Secretariatul General asigură transmiterea acestei notificări celorlalte state membre și informează statele membre asupra oricărei modificări aduse acestor notificări.
Articolul 2
Colectarea și schimbul de informații
(1) Sarcina fiecărui punct de contact constă în a furniza, la cerere și în conformitate cu aranjamentele pertinente existente între statele membre și în conformitate cu legislația internă aplicabilă, toate informațiile disponibile care pot prezenta un interes pentru anchetele privind genocidul, crimele împotriva umanității și crimele de război prevăzute la articolul 1 alineatul (1) sau care pot să faciliteze cooperarea cu autoritățile naționale competente.
(2) În limitele legislației interne aplicabile, punctele de contact pot schimba informații pertinente, fără o cerere în acest sens.
Articolul 3
Informarea Parlamentuui European
Consiliul va informa Parlamentul European în legătură cu funcționarea și eficacitatea rețelei europene de puncte de contact în cadrul dezbaterii anuale pe care Parlamentul European o organizează, în conformitate cu articolul 39 al tratatului.
Articolul 4
Punerea în aplicare
Statele membre se asigură că sunt în măsură să coopereze pe deplin, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii, în cel mult un an de la data la care prezenta decizie intră în vigoare.
Articolul 5
Producerea de efecte
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.
Adoptată la Luxemburg, 13 iunie 2002.