31990L0642
L 350/71
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 27 noiembrie 1990
de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe anumite produse de natură vegetală, inclusiv fructe și legume
90/642/CEE
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Parlamentului European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât producția agricolă ocupă un rol important în Comunitate;
întrucât recolta acestei producții este afectată în mod continuu de organisme dăunătoare și buruieni;
întrucât este esențială protecția plantelor și a produselor din plante împotriva organismelor menționate, nu numai pentru prevenirea diminuării recoltei și degradării produselor, dar și pentru creșterea productivității agricole;
întrucât una din cele mai importante metode de protecție a plantelor și produselor din plante de efectele organismelor dăunătoare constă în utilizarea pesticidelor chimice; întrucât, cu toate acestea, ar trebui să se stabilească conținuturi maxime obligatorii la un nivel compatibil cu o bună practică agricolă;
întrucât, cu toate acestea, pesticidele menționate nu au numai un efect favorabil asupra producției agricole, deoarece acestea sunt în general substanțe sau preparate toxice cu efecte secundare periculoase;
întrucât un număr mare din pesticidele menționate și din produsele metabolizate sau de descompunere ale acestora pot avea efecte dăunătoare asupra consumatorilor de produse vegetale; întrucât pesticidele respective nu ar trebui să se utilizeze în situațiile în care prezintă un risc pentru sănătatea oamenilor sau animalelor și pentru mediul înconjurător;
întrucât Comunitatea ar trebui să încurajeze utilizarea metodelor alternative de agricultură ecologică;
întrucât Directiva 76/895CEE a Consiliului din 23 noiembrie 1976 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe fructe și legume (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/186/CEE (5), stabilește conținuturile maxime pentru reziduurile în cauză și asigură libera circulație în Comunitate a produselor al căror conținut de reziduuri de pesticide nu depășește valorile maxime respective; întrucât, cu toate acestea, directiva în cauză permite statelor membre să aprobe introducerea în circulație, pe propriile teritorii, a produselor ce conțin reziduuri de pesticide în cantități mai mari decât limitele maxime, în cazul în care acestea consideră că acest lucru este justificat;
întrucât această ultimă dispoziție stă, în unele cazuri, la baza menținerii diferențelor dintre statele membre cu privire la conținuturile maxime admise pentru reziduurile de pesticide respective, care poate să faciliteze apariția barierelor comerciale și astfel să împiedice libera circulație a mărfurilor în cadrul Comunității; întrucât, în vederea realizării pieței unice în 1992, obstacolele menționate ar trebui eliminate;
întrucât din aceste motive, ar trebui retrasă posibilitatea statelor membre de a aproba conținuturi mai mari și ar trebui să se stabilească conținuturi maxime, obligatorii în toate statele membre, pentru anumite substanțele active din și de pe fructe și legume, care trebuie să fie respectate la introducerea în circulație a produselor respective;
întrucât, tot în vederea asigurării liberei circulații a mărfurilor în cadrul Comunității, ar trebui, de asemenea, să se stabilească conținuturi maxime obligatorii pentru anumite pesticide din și de pe alte produse de origine vegetală;
întrucât, în afară de aceasta, respectarea conținuturilor maxime garantează libera circulație a produselor și protecția corespunzătoare a sănătății consumatorilor și animalelor;
întrucât, cu toate acestea, determinarea conținuturilor maxime obligatorii pentru reziduurilor de pesticide necesită studii tehnice îndelungate, astfel încât aceste conținuturi nu se pot impune imediat reziduurilor de pesticide reglementate de Directiva 76/895/CEE;
întrucât, este necesar, prin urmare, să se adopte reglementări separate care să prevadă conținuturile maxime obligatorii respective, în vederea transferării reziduurilor de pesticide din Directiva 76/895/CEE în reglementările separate menționate, pe măsură ce se determină conținuturile obligatorii pentru acestea;
întrucât, în consecință, prezenta directivă nu aduce atingere Directivei 76/895/CEE, care se aplică în continuare anumitor reziduuri de pesticide care nu constituie obiectul prezentei directive;
întrucât stabilirea unei liste de reziduuri de pesticide cu conținuturile maxime ale acestora este un subiect care intră în competența Consiliului; întrucât, cu toate acestea, se recomandă ca lista menționată să nu includă reziduuri din pesticidele care sunt încă reglementate de Directiva 76/895/CEE;
întrucât este oportună aplicarea prezentei directive la produsele destinate exportului în țările terțe, cu excepția anumitor cazuri în care se poate dovedi că țările importatoare solicită tratamente speciale, care ar necesita conținuturi maxime mai mari decât cele stabilite pentru Comunitate în conformitate cu prezenta directivă; întrucât, cu toate acestea, nu este potrivită aplicarea prezentei directive la produsele destinate obținerii altor produse decât produsele alimentare sau hrana pentru animale, nici celor destinate însămânțării sau plantării;
întrucât, pentru a garanta respectarea dispozițiilor prezentei directive la introducerea în circulație produselor, statele membre trebuie să adopte măsuri de control corespunzătoare; întrucât se recomandă ca programarea, realizarea și prezentarea rezultatelor inspecțiilor necesare să fie în conformitate cu Directiva 89/397/CEE a Consiliului din 14 iunie 1989 privind controlul oficial al alimentelor (6);
întrucât se recomandă stabilirea metodelor comunitare de prelevare a probelor și de analiză și, pentru metodele de analiză, utilizarea cel puțin ca metode de referință; întrucât stabilirea metodelor respective este o măsură tehnică și științifică de punere în aplicare, care ar trebui să se definească printr-o procedură care să includă cooperarea strânsă între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent fitosanitar; întrucât metodele de analiză ar trebui să respecte criteriile stabilite în anexa la Directiva 85/591/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind introducerea modalităților de prelevare de probe și a metodelor de analiză comunitare pentru controlul alimentelor destinate consumului uman (7);
întrucât Consiliul trebuie să adopte modificările ulterioare ale listei de produse de origine vegetală, în care sau pe care pot să fie prezente reziduuri de pesticide;
întrucât statele membre ar trebui să aibă permisiunea de a reduce temporar conținuturile stabilite, în cazul în care, ulterior, acestea se dovedesc periculoase pentru sănătatea oamenilor și animalelor; întrucât, de asemenea, este necesar ca, în cazurile respective, să se stabilească o cooperare strânsă între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent fitosanitar,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Prezenta directivă se aplică produselor din grupele specificate în coloana 1 din anexă, din care se prezintă exemple în coloana 2, în măsura în care este posibil ca produsele din grupele respective sau părțile din produse, descrise în coloana 3 din anexă, să poată conține anumite reziduuri de pesticide.
Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, stabilește lista reziduurilor de pesticide în cauză și conținuturile maxime ale acestora. Nu se include în listă reziduul unui pesticid atât timp cât conținutul maxim al acestuia este stabilit de Directiva 76/895/CEE.
(2) Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere:
(a)
dispozițiilor Directivei 64/54/CEE a Consiliului din 5 noiembrie 1963 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la conservanții care pot fi utilizați în produsele alimentare destinate consumului uman (8), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 85/585/CEE (9), referitoare la difenil, ortofenilfenol, ortofenil fenat de sodiu și 2-(4-tiazolil)-benzimidazol (tiabendazol), care continuă să reglementeze utilizarea acestor substanțe până la includerea acestora și conținuturilor lor maxime în lista menționată la alineatul (1);
(b)
dispozițiilor Directivei 74/63/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1973 privind stabilirea conținuturilor maxime admise pentru substanțele și produsele nedorite din hrana pentru animale (10), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 87/519/CEE (11);
(c)
dispozițiilor Directivei 76/895/CEE;
(d)
dispozițiilor Directivei 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale (12), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 88/298/CEE (13).
(3) Prezenta directivă se aplică, de asemenea, produselor menționate la alineatul (1) destinate exportului în țări terțe. Cu toate acestea, conținuturile maxime de reziduuri de pesticide, stabilite în conformitate cu prezenta directivă, nu se aplică la produsele tratate înaintea exportului, în cazul în care se poate dovedi în mod satisfăcător că:
(a)
țara terță de destinație solicită acest tratament special pentru prevenirea introducerii organismelor dăunătoare pe teritoriul său sau
(b)
tratamentul este necesar pentru protecția produselor împotriva organismelor dăunătoare în timpul transportului în țara terță de destinație și a depozitării pe teritoriul acesteia.
(4) Prezenta directivă nu se aplică produselor menționate la alineatul (1), în cazul în care se poate dovedi în mod corespunzător că acestea sunt destinate pentru:
(a)
obținerea altor produse decât produsele alimentare și hrana pentru animale sau
(b)
însămânțare sau plantare.
Articolul 2
În sensul prezentei directive:
(a)
„reziduuri de pesticide” reprezintă resturile de pesticide și de produse ale acestora de metabolizare, de descompunere sau reacție ale acestora, incluse în lista menționată la articolul 1, care sunt prezente în sau pe produsele menționate la articolul în cauză;
(b)
„punere în circulație” reprezintă orice livrare după recoltare, cu titlu oneros sau gratuit, a produselor menționate la articolul 1.
Articolul 3
(1) Produsele sau, după caz, părțile din produsele menționate la articolul 1 nu trebuie să conțină, de la punerea în circulație a acestora, cantități de reziduuri de pesticide mai mari decât cele specificate în lista menționată la articolul 1.
Pentru produsele deshidratate pentru care nu sunt stabilite conținuturile maxime, conținutul maxim aplicabil este cel stabilit în lista menționată la articolul 1, ținând seama de concentrația de reziduu prin procesul de deshidratare.
(2) Statele membre asigură, cel puțin prin controale efectuate prin sondaj, respectarea conținuturilor maxime, menționate la alineatul (1). Inspecțiile necesare se realizează în conformitate cu Directiva 89/397/CEE, în special articolul 4.
Articolul 4
(1) Autoritatea sau autoritățile competente ale statelor membre elaborează, din timp, programe care stabilesc natura și frecvența controalelor care urmează să se realizeze, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2), într-o perioadă de timp determinată.
(2) Până la data de 1 august a fiecărui an, statele membre transmit Comisiei toate informațiile necesare privind punerea în aplicare, în anul anterior, a programelor menționate la alineatul (1), specificând următoarele:
-
criteriile aplicate în elaborarea programelor respective;
-
numărul și tipul controalelor realizate;
-
numărul și tipul infracțiunilor constatate.
(3) Până la data de 1 noiembrie a fiecărui an și pentru prima dată în 1993, Comisia prezintă statelor membre, după consultarea acestora în cadrul Comitetului permanent fitosanitar, o recomandare referitoare la un program coordonat de controale pentru anul următor. Recomandarea respectivă se poate adapta ulterior, în funcție de necesitățile ce apar pe durata punerii în aplicare a programului coordonat.
Programul coordonat stabilește, în special, criteriile prioritare ce urmează să se aplice la punerea în aplicare a acestuia.
Informațiile prevăzute la alineatul (2) conțin un capitol distinct și specific privind punerea în aplicare a programului coordonat.
(4) După cinci ani de la adoptarea prezentei directive, Comisia transmite Consiliului un raport privind aplicarea prezentului articol, însoțit, după caz, de orice propunere corespunzătoare.
Articolul 5
Statele membre nu pot interzice sau împiedica punerea în circulație pe teritoriul lor a produselor menționate la articolul 1, din motive referitoare la conținuturile de reziduuri de pesticide ale acestora, în cazul în care aceste reziduuri se află în și pe produse sau părți din produsele în cauză, în cantități ce nu depășesc conținuturile maxime specificate în lista menționată la articolul 1.
Articolul 6
(1) Metodele de prelevare a probelor necesare pentru realizarea controalelor, prevăzute la articolul 3, la fructe și legume sunt cele stabilite în Directiva 79/700/CEE a Comisiei (14). Metodele de prelevare de probe necesare pentru realizarea acestor controale la alte produse decât fructele și legumele și metodele de analiză pentru toate produsele se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 9.
Existența metodelor comunitare de analiză nu exclude utilizarea de către statele membre a altor metode, verificate și valabile din punct de vedere științific, cu condiția ca acest lucru să nu împiedice libera circulație a produselor care, potrivit metodelor comunitare, sunt considerate în conformitate cu prezenta directivă. În cazul în care există interpretări diferite ale rezultatelor, sunt determinante rezultatele obținute prin utilizarea metodelor comunitare.
(2) Metodele de analiză stabilite în conformitate cu alineatul (1) îndeplinesc criteriile stabilite la anexa la Directiva 85/591/CEE.
(3) Statele membre informează celelalte state membre și Comisia cu privire la celelalte metode utilizate, în conformitate cu alineatul (1).
Articolul 7
Consiliul adoptă cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, orice modificare la anexă, ca urmare a evoluției cunoștințelor științifice și tehnice.
Articolul 8
(1) În cazul în care un stat membru, ca urmare a unor informații noi sau reevaluării informațiilor existente, consideră că un conținut maxim, stabilit în lista menționată la articolul 1, prezintă un pericol pentru sănătatea umană sau animală și, prin urmare, necesită adoptarea unei măsuri de urgență, acest stat membru poate să reducă, temporar, conținutul pe teritoriul său. În acest caz, statul membru comunică imediat celorlalte state membre și Comisiei măsurile respective, însoțite de o expunere de motive.
(2) Comisia examinează rapid motivele oferite de statul membru menționat la primul paragraf și consultă statele membre în cadrul Comitetului permanent fitosanitar, denumit în continuare „comitet permanent”; Comisia își dă avizul de îndată și adoptă măsurile corespunzătoare. Comisia comunică de îndată Consiliului și statelor membre orice măsură adoptată. Orice stat membru poate sesiza Consiliul cu privire la măsurile Comisiei în termen de 15 zile de la această notificare. Consiliul poate să adopte, cu majoritate calificată, o decizie diferită în termen de 15 zile de la data la care i-a fost prezentat subiectul în cauză.
(3) În cazul în care, pentru rezolvarea dificultăților menționate la alineatul (1) și pentru asigurarea protecției sănătății umane, Comisia consideră că respectivele conținuturi maxime stabilite în lista menționată la articolul 1 ar trebui să fie modificate, inițiază procedura stabilită la articolul 10, în vederea adoptării acestor modificări. În acest caz, statele membre care au adoptat măsurile în conformitate cu alineatul (1) pot să le mențină până când Consiliul sau Comisia iau o decizie în conformitate cu procedura menționată.
Articolul 9
(1) În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută în prezentul articol, comitetul permanent este sesizat de președinte fără întârziere, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea unui stat membru.
(2) Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului permanent un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul permanent își dă avizul cu privire la aceste măsuri în termenul stabilit de președinte, având în vedere urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului permanent, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
(3) Comisia adoptă măsurile avute în vedere, în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului permanent.
(4) În cazul în care măsurile nu sunt în conformitate cu avizul comitetului permanent sau în absența avizului, Comisia prezintă imediat Consiliului o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul adoptă măsurile cu majoritate calificată.
(5) În cazul în care, în termen de trei luni de la data la care i-a fost prezentată propunerea, Consiliul nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
Articolul 10
(1) În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută în prezentul articol, comitetul permanent este sesizat de președinte fără întârziere, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea unui stat membru.
(2) Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului permanent un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul permanent își dă avizul cu privire la aceste măsuri în termenul stabilit de președinte, având în vedere urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului permanent, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
(3) Comisia adoptă măsurile avute în vedere, în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului permanent.
(4) În cazul în care măsurile nu sunt în conformitate cu avizul comitetului permanent sau în absența avizului, Comisia prezintă de îndată Consiliului o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul adoptă măsurile cu majoritate calificată.
(5) În cazul în care, în termen de 15 zile de la data la care i-a fost prezentată propunerea, Consiliul nu adoptă măsuri, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
Articolul 11
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1992.
(2) Atunci când statele membre adoptă măsurile menționate la alineatul (1), acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 12
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 1990.