32003L0071
L 345/64
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA 2003/71/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 4 noiembrie 2003
privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 44 și 95,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (3),
hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 251 din tratat (4),
întrucât:
(1)
Directiva 80/390/CEE a Consiliului din 17 martie 1980 de coordonare a condițiilor de întocmire, control și difuzare a prospectului care trebuie publicat pentru admiterea valorilor mobiliare la cota oficială a unei burse de valori (5) și Directiva 89/298/CEE a Consiliului din 17 aprilie 1989 de coordonare a condițiilor de întocmire, control și difuzare a prospectului care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare (6) au fost adoptate cu câțiva ani înainte, incluzând un mecanism de recunoaștere reciprocă, parțial și complex, care nu permite realizarea obiectivului de introducere a unui pașaport unic prevăzut de prezenta directivă. Aceste directive ar trebui, ca urmare, îmbunătățite, actualizate și reformulate într-un text unic.
(2)
Ca urmare, Directiva 80/390/CEE a fost inclusă în Directiva 2001/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 mai 2001 privind admiterea valorilor mobiliare la cota oficială a unei burse de valori și informațiile care trebuie publicate cu privire la aceste valori mobiliare (7), care codifică mai multe directive din domeniul valorilor mobiliare cotate.
(3)
Din motive de coerență, este necesar, cu toate acestea, să se regrupeze împreună dispozițiile Directivei 2001/34/CE care provin din Directiva 80/390/CEE cu cele ale Directivei 89/298/CEE și, ca urmare, să se modifice Directiva 2001/34/CE.
(4)
Prezenta directivă constituie un instrument esențial în realizarea pieței interne, așa cum a fost planificată, sub formă eșalonată, în două comunicări ale Comisiei intitulate „Plan de acțiune privind capitalul de risc” și „Punere în aplicare a cadrului de acțiune pentru serviciile financiare: plan de acțiune”. Aceasta urmărește să garanteze întreprinderilor, în special întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) și celor nou constituite, un acces cât mai larg posibil la capitalul de risc în întreaga Comunitate, cu ajutorul unui „pașaport unic” destinat emitenților de valori mobiliare.
(5)
La 17 iulie 2000, Consiliul a instituit un Comitet al înțelepților de reglementare a piețelor europene de valori mobiliare. În raportul său inițial din 9 noiembrie 2000, acest comitet deplângea lipsa unei definiții comune a noțiunii de ofertă publică de valori mobiliare, ceea ce are ca urmare asimilarea unei aceeași operațiuni cu o investiție privată în unele state membre, dar nu și în celelalte. Sistemul actual descurajează întreprinderile în mobilizarea capitalurilor la scară comunitară, împiedicându-le astfel să pătrundă efectiv într-o vastă piață financiară, lichidă și unificată.
(6)
În raportul său final din 15 februarie 2001, Comitetul înțelepților propunea introducerea unor tehnici legislative noi, bazate pe o abordare pe patru niveluri: principii-cadru, măsuri de aplicare, cooperare și controlul punerii în aplicare. La nivelul 1, directiva ar trebui să se limiteze la enunțarea marilor principii „cadru”; la nivelul 2, măsurile tehnice de aplicare ar trebui adoptate de către Comisie, sprijinită de un comitet.
(7)
Consiliul European de la Stockholm din 23 și 24 martie 2001 a subscris la raportul final al Comitetului înțelepților, în special la propunerea sa de abordare pe cele patru niveluri, pentru ca procesul de elaborare a legislației comunitare în domeniul valorilor mobiliare să devină mai eficient și mai transparent.
(8)
În rezoluția sa din 5 februarie 2002 privind punerea în aplicare a legislației în domeniul serviciilor financiare, Parlamentul European a aprobat de asemenea raportul final al Comitetului înțelepților, pe baza declarației solemne pronunțate în fața sa în aceeași zi de către Comisie și pe baza scrisorii adresate la data de 2 octombrie 2001 de către comisarul pentru piața internă președintelui Comisiei economice și monetare a Parlamentului European privind menținerea rolului Parlamentului European în acest proces.
(9)
În conformitate cu Consiliul European de la Stockholm, ar trebui folosite mai frecvent măsurile de aplicare de nivelul 2, pentru a garanta că dispozițiile tehnice pot fi actualizate în funcție de evoluția pieței și a practicilor în materie de supraveghere. Este necesară stabilirea datelor limită pentru toate etapele lucrărilor de nivelul 2.
(10)
Prezenta directivă și dispozițiile sale de aplicare au ca obiect garantarea protecției investitorilor și eficacitatea pieței, în conformitate cu standardele reglementare exigente promulgate de către forumurile internaționale competente.
(11)
Valorile mobiliare, altele decât titlurile de capital, emise de către un stat membru sau de către una dintre autoritățile regionale sau locale ale unui stat membru, de către organizații publice internaționale la care aderă unul sau mai multe state membre, de către Banca Centrală Europeană sau de către băncile centrale ale statelor membre nu intră sub incidența prezentei directive și, prin urmare, nu li se aduce atingere de către aceasta; emitenții acestor titluri menționați anterior pot elabora, cu toate acestea, în cazul în care aleg aceasta, un prospect în conformitate cu prezenta directivă.
(12)
Pentru a garanta protecția investitorilor, este necesar, de asemenea, să fie reglementate toate titlurile de capital și titlurile, altele decât cele de capital, oferite publicului sau admise la tranzacționare pe piețe reglementate, în conformitate cu Directiva 93/22/CEE a Consiliului din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare (8), și nu numai valorile mobiliare admise la cota oficială a unei burse de valori. Definiția extinsă pe care o dă prezenta directivă noțiunii de valori mobiliare, care include warante, warante reglementate și certificatele reprezentative de acțiuni, nu este valabilă decât în sensul prezentei directive și, ca urmare, nu aduce atingere în nici un fel diverselor definiții ale instrumentelor financiare utilizate în legislația internă în alte scopuri, în special fiscale. Unele dintre valorile mobiliare definite de prezenta directivă conferă deținătorului lor dreptul de a dobândi valori mobiliare transferabile sau de a primi o sumă în numerar prin intermediul unei regularizări în numerar stabilită prin trimiterea la alte instrumente, în special a valorilor mobiliare transferabile, a valutei, a ratei dobânzii sau a randamentelor, a produselor de bază sau a altor indici sau indicatori. Certificatele de acțiuni și titlurile convertibile, de exemplu, valorile mobiliare convertibile la alegerea investitorului, se regăsesc în definiția de titluri, altele decât cele de capital, care figurează în prezenta directivă.
(13)
Emisia de valori mobiliare care aparțin unui tip și unei categorii similare în cazul titlurilor, altele decât cele de capital, emise pe baza unui program de ofertă, inclusiv warantele și certificatele sub orice formă, precum și în cazul valorilor mobiliare emise în mod continuu sau repetat, ar trebui interpretată în sensul că aceasta reglementează nu numai valori mobiliare identice, dar și valori mobiliare care aparțin în mod general aceleiași categorii. Aceste valori mobiliare pot cuprinde diferite produse, precum titluri de creanță, certificate și warante, sau același produs în cadrul aceluiași program și pot prezenta caracteristici diferite, în special în ceea ce privește rangul, tipurile de subiacent sau baza de calcul a rambursării sau a cuponului.
(14)
Acordarea unui pașaport unic valabil în întreaga Comunitate emitentului și aplicarea principiului țării de origine impun ca țara de origine să fie desemnată ca fiind cea mai indicată pentru a reglementa operațiunile emitentului în sensul prezentei directive.
(15)
Cerințele în materie de publicitate enunțate în prezenta directivă nu împiedică un stat membru, o autoritate competentă sau o bursă de valori, prin regulamentul său, să impună alte norme specifice (în special în materie de conducere a societății) în cadrul admiterii de valori mobiliare la tranzacționare pe o piață reglementată. Aceste norme nu pot restrânge, direct sau indirect, întocmirea, conținutul sau difuzarea unui prospect aprobat de o autoritate competentă.
(16)
Unul din obiectivele prezentei directive este protejarea investitorilor. Este necesară, prin urmare, diferențierea nevoilor de protecție a diferitelor categorii de investitori, în special în funcție de nivelul lor de competență. Astfel, nu este necesară publicarea unui prospect în caz de ofertă limitată investitorilor calificați. Revânzarea ulterioară a acestor valori sau vânzarea lor directă publicului prin admitere la tranzacționare pe o piață reglementată impune, în schimb, publicarea unui prospect.
(17)
Emitenții, ofertanții sau persoanele care solicită admiterea la tranzacționarea, pe o piață reglementată, de valori mobiliare pentru care publicarea unui prospect nu este obligatorie vor beneficia de pașaport unic în cazul în care se conformează dispozițiilor prezentei directive.
(18)
Furnizarea unei informații complete despre aceste valori mobiliare și despre emitenții lor consolidează, împreună cu regulile de comportament, protecția investitorilor. Pe de altă parte, această informație constituie un mod eficient de consolidare a încrederii publicului în valorile mobiliare, contribuind astfel la buna funcționare și dezvoltare a pieței în cauză. Modul adecvat de a face această informație disponibilă constă în publicarea unui prospect.
(19)
Investițiile în valori mobiliare, ca orice altă formă de investiții, implică riscuri. Trebuie introduse în toate statele membre garanții care vizează protejarea intereselor investitorilor efectivi și potențiali, pentru a permite respectivilor investitori să evalueze aceste riscuri în cunoștință de cauză și să ia astfel deciziile de investiții în deplină cunoștință de cauză.
(20)
Ar trebui furnizate, sub o formă ușor de înțeles și de analizat, informații suficiente și pe cât posibil obiective asupra situației financiare a emitentului și a taxelor legate de valorile mobiliare. Armonizarea conținutului informativ al prospectelor ar trebui să garanteze un grad echivalent de protecție a investitorilor în Comunitate.
(21)
Informația constituie un factor determinant pentru protecția investitorilor; prospectul ar trebui să cuprindă un rezumat care să indice principalele caracteristici ale emitentului, garanții eventuale și valori mobiliare și principalele riscuri prezentate de acestea. Pentru a face aceste informații mai ușor accesibile, rezumatul ar trebui redactat într-un limbaj non-tehnic și, în general, lungimea sa nu ar trebui să depășească 2 500 de cuvinte în limba în care prospectul a fost redactat inițial.
(22)
La nivel internațional, au fost recunoscute cele mai bune practici, astfel încât să permită prezentarea de oferte transfrontaliere de acțiuni către public pe baza unui singur set de standarde de publicitate elaborate de Organizația Internațională a Comisiilor de Valori (OICV). Aceste standarde (9) vor îmbunătăți nu numai informația furnizată pieței și investitorilor, dar vor și simplifica procedurile pe care trebuie să le pună în aplicare emitenții din Comunitatea Europeană, care doresc să facă apel public la economisire în țările terțe. Directiva face, de asemenea, apel la adoptarea standardelor de publicitate adaptate altor tipuri de titluri și de emitenți.
(23)
Introducerea unei proceduri accelerate pentru emitenții deja admiși la tranzacționarea pe o piață reglementată și care fac deseori apel public la economisire impune realizarea, la nivel comunitar, a unei noi scheme de prospect pentru oferta de programe sau de obligații funciare, precum și a unui nou sistem de document de înregistrare. Emitenții pot opta să nu utilizeze schemele și să redacteze prospectul sub forma unui document unic.
(24)
Conținutul unui prospect de bază ar trebui, în special, să țină seama de flexibilitatea necesară în ceea ce privește informațiile care urmează să fie furnizate despre valorile mobiliare.
(25)
În anumite circumstanțe, pentru a evita situațiile care pot dăuna intereselor emitenților, aceștia ar trebui să omită anumite informații sensibile, incluse în mod normal într-un prospect, cu ajutorul unei derogări acordate de autoritatea competentă.
(26)
Durata valabilității prospectelor ar trebui stabilită în mod clar, pentru a se evita circulația informațiilor învechite.
(27)
Protecția investitorilor ar trebui garantată prin publicarea unei informații fiabile. În prezent, emitenții de valori mobiliare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sunt supuși unor obligații permanente de informare, dar nu sunt obligați să publice în mod regulat informații actualizate. În plus față de aceste obligații, emitenții ar trebui să întocmească o listă anuală cu informațiile publicate sau puse la dispoziția publicului în cursul ultimelor douăsprezece luni, inclusiv cu cele privind toate obligațiile de declarație prevăzute de o altă legislație comunitară. Acesta ar trebui să constituie un mod de a asigura publicarea regulată de informații consecvente și ușor de înțeles. Pentru a se evita supraîncărcarea pentru unii emitenți, emitenții de titluri, altele decât cele de capital, cu o valoare nominală minimă ridicată, nu ar trebui obligați la aceasta.
(28)
Informațiile anuale pe care emitenții sunt obligați să le furnizeze și ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată ar trebui să facă obiectul unei supravegheri corespunzătoare din partea statelor membre, în conformitate cu obligațiile lor față de legislația comunitară și internă privind reglementarea care se aplică valorilor mobiliare, emitenților de valori mobiliare și pieței de valori mobiliare.
(29)
Posibilitatea oferită emitenților de a include prin trimitere documente care conțin informații ce trebuie să figureze în prospect, cu condiția ca aceste documente să fi fost depuse anterior la autoritatea competentă sau aprobate de către aceasta, ar trebui să faciliteze realizarea prospectului și să reducă costul pentru emitenți, fără a compromite cu toate acestea protecția investitorilor.
(30)
Diferențele, pe planul eficacității, ale metodelor și ale periodicității controlului informațiilor cuprinse în acest prospect, complică sarcina întreprinderilor care doresc să facă apel public la economisire în mai multe state membre sau să fie admise la tranzacționarea pe piața reglementată a mai multor state membre, și, de asemenea, acestea împiedică achiziționarea, de către un investitor, de valori mobiliare oferite de către un emitent stabilit într-un stat membru, altul decât al său, sau admise la tranzacționare într-un stat membru, altul decât al său. Aceste diferențe ar trebui eliminate printr-o armonizare a standardelor privind stabilirea gradului dorit de echivalență între măsurile de protecție prevăzute de către diferitele state membre în vederea garantării pentru deținătorii efectivi sau potențiali de valori mobiliare a unei informații suficiente și cât se poate de obiective.
(31)
Pentru a facilita difuzarea diverselor documente din componența prospectului, este necesară încurajarea utilizării mijloacelor de comunicare electronice, precum Internetul. Cu toate acestea, prospectul ar trebui furnizat întotdeauna gratuit, pe suport de hârtie, investitorilor care îl solicită.
(32)
Prospectul ar trebui depus la autoritatea competentă respectivă și făcut public de către emitent, ofertant sau persoana care solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată, sub rezerva dispozițiilor Uniunii Europene în domeniul protecției datelor.
(33)
Pentru evitarea menținerii, în legislația comunitară, a lacunelor care pot submina încrederea publicului și, ca urmare, pot compromite buna funcționare a pieței financiare, este necesară de asemenea armonizarea comunicațiilor cu caracter promoțional.
(34)
Orice fapt nou care poate avea influență asupra evaluării investițiilor și care survine între publicarea prospectului și închiderea ofertei sau deschiderea tranzacției pe o piață reglementată ar trebui corect evaluat de către investitori și necesită, prin urmare, aprobarea și difuzarea unui supliment la prospect.
(35)
Obligativitatea, pentru emitenți, de a traduce integral prospectul în toate limbile oficiale descurajează ofertele publice și tranzacțiile multinaționale. Pentru facilitarea ofertelor transfrontaliere, un stat membru gazdă sau de origine ar trebui să solicite numai prezentarea rezumatului în limba sau limbile sale oficiale, cu condiția ca prospectul să fi fost redactat într-o limbă curentă din sfera financiară internațională.
(36)
Autoritatea competentă a unui stat membru gazdă ar trebui împuternicită să primească, din partea autorității competente din statul membru de origine, un certificat care să ateste că prospectul a fost realizat în conformitate cu prezenta directivă. Pentru a face astfel încât obiectivele prezentei directive să fie pe deplin atinse, este de asemenea necesară înglobarea, în sfera sa de aplicare, a valorilor mobiliare emise de către emitenții care intră sub incidența legislației țării terțe.
(37)
O mare diversitate de autorități competente din statele membre, care au responsabilități divergente, poate genera costuri inutile și suprapuneri de competență, fără a crea valoare adăugată. În fiecare stat membru, o singură autoritate competentă ar trebui însărcinată cu aprobarea prospectelor și cu verificarea conformității lor cu prezenta directivă. Un stat membru ar trebui să poată desemna mai mult de o autoritate competentă care să supravegheze respectarea condițiilor stricte, dar numai o autoritate va fi competentă în domeniul cooperării internaționale. O asemenea autoritate ar trebui să aibă natură administrativă, astfel încât să garanteze independența sa în raport cu agenții economici și să evite conflictele de interes. Desemnarea unei autorități competente pentru aprobarea prospectelor nu ar trebui să excludă cooperarea între această autoritate și alte organisme, în vederea garantării unei examinări și a unei aprobări eficace a prospectelor, în interesul emitenților, investitorilor, participanților la piață și chiar a pieței. Orice delegare a sarcinilor privind obligațiile impuse de prezenta directivă și de măsurile de aplicare ar trebui reexaminată, în conformitate cu articolul 31, la cinci ani după data intrării în vigoare a prezentei directive și ar trebui, cu excepția publicării pe Internet a prospectelor aprobate, precum și a depunerii prospectelor menționate la articolul 14, să înceteze la opt ani după intrarea în vigoare a prezentei directive.
(38)
Prin dotarea autorităților competente cu un minim de competențe comune se va garanta eficacitatea supravegherii pe care acestea o exercită. Trebuie asigurată informația continuă pe piață impusă prin Directiva 2001/34/CE, iar autoritățile competente ar trebui să ia măsuri împotriva infracțiunilor.
(39)
Autoritățile competente ale statelor membre ar trebui să coopereze în exercitarea funcțiilor lor.
(40)
Orientări practice și măsuri de aplicare a standardelor prevăzute de prezenta directivă se vor dovedi necesare, după caz, pentru a ține seama de evoluția pieței financiare. Comisia ar trebui, prin urmare, să fie împuternicită să adopte măsurile de aplicare, în măsura în care acestea nu modifică esența prezentei directive, iar Comisia acționează conform principiilor care sunt expuse aici, după consultarea Comitetului European al Valorilor Mobiliare instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (10).
(41)
În exercitarea competențelor de aplicare în conformitate cu prezenta directivă, Comisia ar trebui să respecte următoarele principii:
-
necesitatea introducerii încrederii față de piața financiară printre micii investitori și întreprinderile mici și mijlocii (IMM), prin promovarea pe această piață a unor standarde stricte de transparență;
-
necesitatea punerii la dispoziția investitorilor a unei game largi de posibilități concurențiale de investiții, precum și a unor cerințe privind publicitatea și o protecție adaptate condițiilor fiecăruia;
-
necesitatea asigurării aplicării normelor în mod coerent de către autoritățile de reglementare independente, în special în ceea ce privește lupta împotriva delicvenței funcționarilor;
-
necesitatea garantării unui nivel ridicat de transparență și a unei cooperări strânse cu toți participanții de pe piață, precum și cu Parlamentul European și cu Consiliul;
-
necesitatea încurajării inovației pe piața financiară, pentru ca aceasta să fie dinamică și eficace;
-
necesitatea asigurării stabilității sistematice a sistemului financiar, printr-un control strict și reactiv al inovației financiare;
-
importanța reducerii costului accesului la capitaluri și intensificarea acestui acces;
-
necesitatea echilibrării pe termen lung a costurilor și beneficiilor pentru participanții pe piață (inclusiv IMM-urile și micii investitori) cu orice măsură de aplicare;
-
necesitatea promovării competitivității internaționale a pieței financiare din Comunitate, fără a aduce atingere cerinței de extindere a cooperării internaționale;
-
necesitatea stabilirii egalității condițiilor de joc pentru toți participanții pe piață, prin adoptarea unei legislații comunitare de câte ori este necesar;
-
necesitatea respectării particularităților pieței financiare naționale, în cazul în care aceasta nu diminuează în mod necorespunzător coeziunea pieței unice;
-
necesitatea asigurării coerenței cu restul legislației comunitare în acest domeniu, deoarece o informație diferită și o lipsă de transparență ar putea compromite funcționarea pieței și, mai ales, ar putea dăuna consumatorilor și micilor investitori.
(42)
Parlamentul European ar trebui să dispună de un termen de trei luni de la prima transmitere a unui proiect de măsuri de aplicare pentru a examina acest proiect și pentru a emite un aviz. Cu toate acestea, în cazuri de urgență și pe deplin justificate, acest termen poate fi redus. În cazul în care, în timpul acestui termen, Parlamentul European adoptă o rezoluție, Comisia va trebui să își reexamineze proiectul de măsuri.
(43)
Statele membre ar trebui să introducă un sistem de sancțiuni aplicabile încălcărilor de dispoziții de drept interne adoptate în sensul prezentei directive și să adopte toate măsurile necesare pentru ca acestea să fie aplicate. Aceste sancțiuni ar trebui să fie eficace, proporționate și cu efect de descurajare.
(44)
Ar trebui prevăzute dispoziții care să garanteze dreptul la o cale de atac jurisdicțională împotriva deciziilor luate de către autoritățile competente ale statelor membre în conformitate cu prezenta directivă.
(45)
În conformitate cu principiul proporționalității, este necesar și potrivit, în sensul realizării acestui obiectiv fundamental care este realizarea unei piețe unice a valorilor mobiliare, să se enunțe normele necesare introducerii unui pașaport unic pentru emitenți. Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului urmărit, în conformitate cu articolul 5 al treilea paragraf din tratat.
(46)
Evaluarea efectuată de Comisie cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui centrată, în special, pe procesul de aprobare a prospectelor de către autoritățile competente ale statelor membre și, mai general, pe punerea în aplicare a principiului țării de origine, precum și pe faptul de a ști dacă această punere în aplicare riscă să provoace probleme privind protecția investitorilor sau eficacitatea pieței; Comisia ar trebui, de asemenea, să examineze funcționarea articolului 10.
(47)
În vederea viitoarelor dezvoltări ale prezentei directive, este cazul să se reflecteze la mecanismul de aprobare care urmează să fie adoptat pentru a consolida și mai mult punerea în aplicare uniformă a legislației comunitare în materie de prospect, inclusiv realizarea eventuală a unui organ european al valorilor mobiliare.
(48)
Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și respectă principiile recunoscute, în special, de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene.
(49)
Trebuie adoptate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea competențelor de punere în aplicare conferite Comisiei (11),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă are ca obiect armonizarea prevederilor privind întocmirea, aprobarea și difuzarea prospectului care urmează să fie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționarea pe piața reglementată situată sau operând pe teritoriul unui stat membru.
(2) Prezenta directivă nu se aplică:
(a)
părților emise de organismele de plasare colectivă de alt tip decât închis;
(b)
valorilor mobiliare altele decât titlurile de capital, emise de un stat membru sau de una dintre autoritățile regionale sau locale ale unui stat membru, de organizațiile publice internaționale la care aderă unul sau mai multe state membre, de Banca Centrală Europeană sau de băncile centrale ale statelor membre;
(c)
părților de capital din băncile centrale ale statelor membre;
(d)
valorilor mobiliare garantate necondiționat și irevocabil de un stat membru sau de o autoritate regională sau locală a unui stat membru;
(e)
valorilor mobiliare emise de asociații care beneficiază de un statut legal sau de organisme fără scop lucrativ, recunoscute de un stat membru, în vederea procurării mijloacelor necesare realizării obiectivelor lor nelucrative;
(f)
valorilor mobiliare altele decât titlurilor de capital, emise în mod continuu sau repetat de instituțiile de credit, atât timp cât aceste valori mobiliare:
(i)
nu sunt subordonate, convertibile sau cu valoare de schimb;
(ii)
nu conferă dreptul de a subscrie sau de a dobândi alte tipuri de valori mobiliare și nu aparțin unui instrument derivat;
(iii)
materializează recepționarea de depozite rambursabile;
(iv)
sunt reglementate de un sistem de garantare a depozitelor în conformitate cu Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (12);
(g)
părților de capital nefungibile, al căror scop principal este acela de a da titularului dreptul de a ocupa un apartament sau o altă formă de proprietate imobiliară sau o parte a acestora, în cazul în care părțile nu pot fi vândute fără renunțarea la dreptul care revine acestora;
(h)
valorilor mobiliare care figurează într-o ofertă în cazul în care valoarea totală a ofertei este mai mică de 2 500 000 EUR; această limită se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni;
(i)
„bostadsobligationer”-lor emise în mod repetat de instituții de credit din Suedia, a căror activitate principală privește creditul ipotecar, atât timp cât:
(i)
„bostdsobligationer” emise aparțin aceleiași serii;
(ii)
„bostadsobligationer” sunt emise continuu în timpul unei perioade determinate;
(iii)
modalitățile și condițiile prevăzute de „bostadsobligationer” nu sunt modificate pe parcursul emisiunii și
(iv)
sumele colectate în urma emisiunii respectivelor „bostadsobligationer” sunt plasate, în conformitate cu statutul emitentului, în active capabile să reglementeze angajamentele care decurg din aceste titluri;
(j)
valorilor mobiliare, altele decât titlurile de capital, emise în mod continuu sau repetat de instituțiile de credit, în cazul în care valoarea totală a ofertei este mai mică de 50 000 000 EUR, limită care se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni, atât timp cât aceste valori mobiliare:
(i)
nu sunt subordonate, convertibile sau cu valoare de schimb;
(ii)
nu conferă dreptul de a subscrie sau de a dobândi alte tipuri de valori mobiliare și nu aparțin unui instrument derivat.
(3) Fără a aduce atingere alineatului (2) literele (b), (d), (h) (i) și (j), un emitent, un ofertant sau o persoană care solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată poate realiza un prospect în conformitate cu prezenta directivă, în cazul în care valorile mobiliare sunt oferite public sau admise la tranzacționare.
Articolul 2
Definiții
(1) În sensul prezentei directive se aplică următoarele definiții:
(a)
„valori mobiliare” înseamnă valorile mobiliare astfel cum au fost definite la articolul 1 punctul (4) din Directiva 93/22/CEE, cu excepția instrumentelor pieței monetare astfel cum au fost definite la articolul 2 punctul (5) din Directiva 93/22/CEE și a căror scadență este mai mică cu douăsprezece luni; pentru aceste instrumente, se poate aplica legislația internă;
(b)
„titluri de capital” înseamnă acțiunile și alte valori mobiliare asemănătoare acțiunilor, precum și orice altă valoare mobiliară care conferă dreptul de a dobândi oricare dintre valorile mai sus menționate, ca urmare a unei conversii sau a exercitării acestui drept, atât timp cât valorile din a doua categorie sunt emise de emitentul de acțiuni subiacente sau de o entitate aparținând grupului respectivului emitent;
(c)
„titluri, altele decât cele de capital” înseamnă toate valorile mobiliare care nu sunt titluri de capital;
(d)
„ofertă publică de valori mobiliare” înseamnă o comunicare adresată sub orice formă și prin orice mijloc unor persoane și care prezintă o informație suficientă asupra condițiilor ofertei și a titlurilor care urmează să fie oferite, astfel încât să îl pună pe investitor în măsura de a hotărî cumpărarea sau subscrierea acestor valori mobiliare: această definiție se aplică de asemenea investițiilor de valori mobiliare prin intermediari financiari;
(e)
„investitori calificați” înseamnă:
(i)
persoanele juridice autorizate sau reglementate ca operatori pe piața financiară, în special instituțiile de credit, societățile de investiții, celelalte instituții financiare autorizate sau reglementate, societățile de asigurări, organismele de plasament colectiv și societățile lor de gestionare, fondurile de pensii și societățile lor de gestionare, intermediarii de materii prime, precum și entitățile care nu sunt autorizate sau reglementate în acest sens, al căror obiect exclusiv este investiția în valori mobiliare;
(ii)
guvernele naționale și regionale, băncile centrale, organizațiile internaționale și supranaționale, precum și Fondul Monetar Internațional, Banca Centrală Europeană, Banca Europeană de Investiții și celelalte organizații internaționale similare;
(iii)
celelalte persoane juridice care nu îndeplinesc două din cele trei criterii care figurează la litera (f);
(iv)
anumite persoane fizice: sub rezerva recunoașterii reciproce, un stat membru poate împuternici persoanele fizice care sunt rezidente în acest stat membru și care au solicitat în mod expres să fie considerate ca investitori calificați, în cazul în care aceste persoane îndeplinesc cel puțin două din criteriile prevăzute la alineatul (2);
(v)
unele IMM-uri: sub rezerva recunoașterii reciproce, un stat membru poate autoriza IMM-urile care au sediul social în acest stat membru și care au solicitat în mod expres să fie considerate ca investitori calificați;
(f)
„întreprinderi mici și mijlocii” (IMM) înseamnă societățile care, după ultimele lor conturi anuale sau consolidate publicate, prezintă cel puțin două din următoarele caracteristici: un număr mediu de salariați mai mic de 250 de persoane pe întregul exercițiu, un total de bilanț care nu depășește 43 000 000 EUR și o cifră de afaceri netă anuală care nu depășește 50 000 000 EUR;
(g)
„instituție de credit” înseamnă o întreprindere astfel cum este definită la articolul 1 punctul (1) litera (a) din Directiva 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (13);
(h)
„emitent” înseamnă o entitate juridică care emite sau propune emiterea de valori mobiliare;
(i)
„persoană care face o ofertă” (sau „ofertant”) înseamnă o persoană fizică sau juridică care oferă valori mobiliare publicului;
(j)
„piață reglementată” înseamnă o piață astfel cum este definită la articolul 1 punctul (13) din Directiva 93/22/CEE;
(k)
„program de ofertă” înseamnă un program care ar permite emisiunea de titluri, altele decât cele de capital, inclusiv bonuri de subscriere de acțiuni și de warante reglementate sub orice formă, aparținând unui tip și unei categorii similare, într-un mod continuu sau repetat, pe o perioadă de emisiune determinată;
(l)
„valori mobiliare emise în mod continuu sau repetat” înseamnă valori mobiliare care aparțin aceluiași tip și categorie, emise continuu sau cel puțin în două reprize distincte pe o perioadă de douăsprezece luni;
(m)
„stat membru de origine” înseamnă:
(i)
pentru orice emitent comunitar de valori mobiliare care nu este menționat la litera (ii), statul membru în care emitentul are sediul social;
(ii)
pentru orice emisiune de titluri, altele decât cele de capital, a căror valoare nominală unitară este cel puțin egală cu 1 000 EUR, iar pentru orice emisiune de titluri altele decât cele de capital care conferă dreptul de a achiziționa orice titlu transferabil sau de a primi o valoare în numerar, ca urmare a conversiei acestor titluri sau a exercitării drepturilor conferite de acestea, atât timp cât emitentul titlurilor altele decât cele de capital nu este emitentul titlurilor subiacente sau o entitate care aparține grupului acestui din urmă emitent, statul membru în care emitentul are sediul social, acela în care valorile mobiliare respective au fost sau vor fi admise la tranzacția pe o piață reglementată sau acela în care valorile mobiliare sunt oferite public conform alegerii emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz. Același sistem este aplicabil pentru emisiunea de titluri altele decât cele de capital într-o monedă alta decât euro, cu condiția ca valoarea nominală minimă să fie aproape echivalentă cu 1 000 EUR;
(iii)
pentru toți emitenții de valori mobiliare nemenționate la punctul (ii), care au sediul social într-o țară terță, statul membru în care valorile mobiliare trebuie oferite publicului pentru prima dată după data intrării în vigoare a prezentei directive sau statul primei solicitări de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată, conform alegerii emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz, sub rezerva unei alegeri ulterioare din partea emitenților care au sediul social într-un stat terț, în cazul în care statul membru de origine nu a fost stabilit prin alegerea lor;
(n)
„stat membru gazdă” înseamnă statul membru în care se face o ofertă publică sau o admitere la tranzacționarea solicitată, în cazul în care acesta diferă de statul membru de origine;
(o)
„organism de plasament colectiv, altul decât cele de tip închis” înseamnă fondurile comune de investiție de tip „unit trust” și societățile de investiții:
(i)
al căror obiect este investiția colectivă de capitaluri după consultarea publicului și care funcționează potrivit principiului repartiției riscurilor
(ii)
ale căror părți sunt, la solicitarea purtătorilor, răscumpărate sau restituite, direct sau indirect, pe cheltuiala activelor acestor organisme;
(p)
„părți ale unui organism de plasament colectiv” înseamnă titlurile emise de un organism de plasament colectiv prin reprezentarea drepturilor participanților asupra activelor acestui organism;
(q)
„aprobare” înseamnă actul pozitiv la sfârșitul examinării de către autoritatea competentă a statului membru de origine, cu scopul de a stabili dacă prospectul este complet, dacă informațiile pe care le conține sunt coerente și dacă acesta este inteligibil;
(r)
„prospect de bază” înseamnă un prospect cuprinzând toate informațiile relevante menționate la articolele 5, 7 și 16, în cazul în care există un supliment, privind emitentul și valorile mobiliare de ofertă publică sau de admitere la tranzacționare și, la alegerea emitentului, condițiile definitive ale ofertei.
(2) În sensul alineatului (1) litera (e) punctul (iv) se aplică următoarele criterii:
(a)
investitorul a efectuat pe piața valorilor mobiliare operațiuni de o anvergură semnificativă, în proporție de cel puțin zece pe trimestru în medie din cele patru trimestre precedente;
(b)
valoarea portofoliului de valori mobiliare a investitorului depășește 500 000 EUR;
(c)
investitorul lucrează sau a lucrat în sectorul financiar timp de cel puțin un an, într-o poziție profesională care cere o cunoaștere a investiție în valori mobiliare.
(3) În sensul alineatului (1) litera (e) punctele (iv) și (v), dispozițiile menționate în continuare trebuie aplicate:
Fiecare autoritate competentă se asigură că există mecanisme corespunzătoare pentru întocmirea unui registru al persoanelor fizice și al IMM-urilor considerate ca investitori calificați, ținând seama de necesitatea asigurării unui nivel adecvat de protecție a datelor. Acest registru se pune la dispoziția tuturor emitenților. Orice persoană fizică sau IMM care dorește să fie considerată investitor calificat trebuie înregistrată și fiecare investitor înregistrat poate hotărî în orice moment să renunțe la calitatea sa de investitor calificat.
(4) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsuri de punere în aplicare privind definițiile prevăzute de alineatul (1), inclusiv în ceea ce privește adaptarea pragurilor care servesc la definirea IMM-urilor, ținând seama de legislația și recomandările Comunității, precum și de evoluția economică și de măsurile de publicitate privind înregistrarea persoanelor fizice în calitate de investitori calificați.
Articolul 3
Obligativitatea publicării unui prospect
(1) Statele membre nu autorizează nici o ofertă publică de valori mobiliare pe teritoriul lor fără publicarea prealabilă a unui prospect.
(2) Obligativitatea publicării unui prospect nu se aplică următoarelor categorii de oferte:
(a)
unei oferte de valori mobiliare adresate numai investitorilor calificați și/sau
(b)
unei oferte de valori mobiliare adresate cel puțin la 100 de persoane fizice sau juridice, altele decât investitorii calificați, pe stat membru și/sau
(c)
unei oferte de valori mobiliare adresate investitorilor care achiziționează aceste valori pentru un preț total de cel puțin 50 000 EUR pe investitor și pe ofertă distinctă și/sau
(d)
unei oferte de valori mobiliare a căror valoare nominală unitară se ridică la mai puțin de 50 000 EUR și/sau
(e)
unei oferte de valori mobiliare a cărei valoare totală este mai mică de 100 000 EUR. Această limită se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni.
Orice revânzare de valori mobiliare care făceau anterior obiectul unuia sau mai multor tipuri de oferte menționate la prezentul alineat se consideră, cu toate acestea, ca o ofertă distinctă și definiția stabilită la articolul 2 alineatul (1) litera (d) se aplică pentru a stabili dacă această revânzare este o ofertă publică. Plasamentul de valori mobiliare face obiectul publicării unui prospect, în cazul în care nici una dintre condițiile prevăzute la literele (a)-(e) nu este îndeplinită pentru investiția finală.
(3) Statele membre asigură că orice admitere de valoare mobiliară la tranzacționarea pe o piață reglementată situată sau operând pe teritoriul lor este supusă publicării unui prospect.
Articolul 4
Derogări de la obligativitatea publicării unui prospect
(1) Obligativitatea publicării unui prospect nu se aplică ofertelor publice care cuprind următoarele categorii de valori mobiliare:
(a)
acțiunile emise ca substituire de acțiuni din aceeași categorie deja emise, în cazul în care emisiunea acestor noi acțiuni nu atrage după sine mărirea capitalului subscris;
(b)
valorile mobiliare oferite în cadrul unei oferte publice de achiziționare pe cale de ofertă publică de schimb, atât timp cât un document conținând informații considerate de autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le conțină prospectul este disponibil, ținând seama de cerințele legislației comunitare;
(c)
valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite, cu ocazia unei fuzionări, atât timp cât un document care conține aceste informații considerate de autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le cuprindă prospectul este disponibil, ținând seama de cerințele legislației comunitare;
(d)
acțiunile oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite gratuit acționarilor existenți, iar dividendele plătite sub formă de acțiuni din aceeași categorie ca și cele care dau drept la aceste dividende, atât timp cât un document care conține aceste informații despre numărul și natura acțiunilor, precum și despre argumentele și modalitățile de ofertă este pus la dispoziția părților interesate;
(e)
valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite administratorilor sau salariaților cu vechime sau existenți de către angajatorul lor, ale căror valori mobiliare sunt deja admise la tranzacționarea pe o piață reglementată sau de către o societate asociată, atât timp cât un document care conține informații despre numărul și natura valorilor mobiliare, precum și despre argumentele și modalitățile de ofertă este pus la dispoziția părților interesate.
(2) Obligativitatea publicării unui prospect nu se aplică admiterii la tranzacționarea pe o piață reglementată a următoarelor categorii de valori mobiliare:
(a)
acțiunile care reprezintă, pe o perioadă de douăsprezece luni, mai puțin de 10 % din numărul de acțiuni din aceeași categorie deja admise la tranzacționarea pe aceeași piață reglementată;
(b)
acțiunile emise ca substituire de acțiuni din aceeași categorie deja admise la tranzacționarea pe aceeași piață reglementată, în cazul în care emisiunea acestor noi acțiuni nu atrage după sine creșterea capitalului subscris;
(c)
valorile mobiliare oferite în cadrul unei oferte publice de achiziție pe cale de ofertă publică de schimb, atât timp cât un document care conține informații considerate de către autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le includă prospectul este disponibil, ținând seama de cerințele legislației comunitare;
(d)
valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie atribuite, cu ocazia unei fuzionări, atât timp cât un document care conține informații considerate de către autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le includă prospectul este disponibil, ținând seama de cerințele legislației comunitare;
(e)
acțiunile oferite, atribuite sau care trebuie atribuite gratuit acționarilor existenți și dividendele plătite sub formă de acțiuni din aceeași categorie cu cele care dau dreptul la aceste dividende, atât timp cât aceste acțiuni sunt din aceeași categorie cu cele deja admise la tranzacționarea pe aceeași piață reglementată și atât timp cât un document conținând informații asupra numărului și naturii acțiunilor, precum și asupra argumentelor și modalităților ofertei, este disponibil;
(f)
valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite administratorilor sau salariaților vechi sau existenți de către angajatorul lor sau de către o întreprindere afiliată, atât timp cât valorile sunt din aceeași categorie cu cele admise la tranzacționarea pe o piață reglementată și un document conținând informații asupra numărului și naturii valorilor mobiliare, precum și asupra argumentelor și modalităților ofertei este disponibil;
(g)
acțiunile care rezultă din conversia sau schimbul altor valori mobiliare sau din exercitarea drepturilor conferite de alte valori mobiliare, atât timp cât aceste acțiuni sunt din aceeași categorie cu cele admise la tranzacționarea pe aceeași piață reglementată;
(h)
valorile mobiliare deja admise la tranzacționarea pe o altă piață reglementată în următoarele condiții:
(i)
aceste valori mobiliare, sau valori mobiliare din aceeași categorie, au fost admise la tranzacționarea pe această altă piață reglementată de mai mult de optsprezece luni;
(ii)
pentru valori mobiliare admise pentru prima dată la tranzacționarea pe o piață reglementată după data intrării în vigoare a prezentei directive, admiterea la tranzacționarea pe această altă piață reglementată s-a făcut în strânsă legătură cu aprobarea unui prospect pus la dispoziția publicului, în conformitate cu articolul 14;
(iii)
cu excepția cazului în care se aplică punctul (ii), pentru valori admise pentru prima dată la tranzacționare după 30 iunie 1983, a fost aprobat un prospect în conformitate cu cerințele Directivei 80/390/CEE sau ale Directiva 2001/34/CE;
(iv)
obligațiile permanente privind tranzacționarea pe această piață reglementată au fost îndeplinite;
(v)
persoana care solicită admiterea unei valori mobiliare la tranzacționarea pe o piață reglementată în vederea acestei derogări pune la dispoziția publicului un rezumat într-o limbă acceptată de autoritatea competentă a statului membru a pieței reglementate de la care s-a solicitat admiterea la tranzacționare;
(vi)
rezumatul menționat la punctul (v) se pune la dispoziția publicului în statul membru al pieței reglementate de la care s-a solicitat admiterea la tranzacționare, în conformitate cu procedura de la articolul 14 alineatul (2) și
(vii)
conținutul rezumatului respectă prevederile articolului 5 alineatul (2). În plus, rezumatul precizează de unde se poate obține prospectul cel mai recent și în ce loc sunt disponibile informațiile financiare publicate de către emitent în conformitate cu obligațiile sale.
(3) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o punere în aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsurile de punere în aplicare privind alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) literele (c) și (d), în special în ceea ce privește sensul noțiunii de echivalență.
CAPITOLUL II
REALIZAREA PROSPECTULUI
Articolul 5
Prospectul
(1) Fără a aduce atingere articolului 8 alineatul (2), prospectul conține toate informațiile care, ținând seama de natura specifică a emitentului și a valorilor mobiliare oferite public sau admise la tranzacționarea pe o piață reglementată, sunt informații necesare pentru a permite investitorilor să evalueze în cunoștință de cauză patrimoniul, situația financiară, rezultatele și perspectivele emitentului și ale eventualilor garanți, precum și taxele aferente acestor valori mobiliare. Aceste informații se prezintă sub o formă ușor de analizat și de înțeles.
(2) Prospectul conține informații privind emitentul și valorile mobiliare care trebuie oferite public sau care sunt propuse la tranzacționarea pe o piață reglementată. Acesta cuprinde de asemenea un rezumat. Rezumatul expune pe scurt și într-un limbaj care nu este tehnic principalele caracteristici ale emitentului, ale eventualilor garanți și ale valorilor mobiliare și ale principalele riscuri prezentate de către aceștia, în limba în care s-a realizat prospectul inițial. Rezumatul cuprinde de asemenea un avertisment către cititor semnalându-i:
(a)
că acesta trebuie citit ca o introducere la prospect;
(b)
că orice decizie de investiție în valorile mobiliare respective trebuie să se bazeze pe o examinare exhaustivă a prospectului de către investitor și
(c)
că, în cazul în care se intentează o acțiune în fața unui tribunal privind informația cuprinsă în prospect, se poate ca investitorul reclamant, în conformitate legislației internă a statelor membre, să suporte cheltuielile de traducere a prospectului înaintea începerii procedurii judiciare și
(d)
că se atribuie o răspundere civilă persoanelor care au prezentat rezumatul, inclusiv traducerea sa, și care au cerut notificarea acesteia, dar numai în cazul în care conținutul rezumatului este înșelător, inexact sau contradictoriu în raport cu alte părți ale prospectului.
În cazul în care prospectul se raportează la admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată de titluri, altele decât cele de capital, cu o valoare nominală de cel puțin 50 000 EUR, nu este obligatorie furnizarea unui rezumat, exceptând cazul în care un stat membru îl solicită, după cum este prevăzut la articolul 19 alineatul (4).
(3) Sub rezerva alineatului (4), emitentul, ofertantul sau persoana care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată poate realiza prospectul sub forma unui document unic sau a mai multor documente distincte. Un prospect care include mai multe documente distincte subdivizează informația solicitată într-un document de înregistrare, o notă privind valorile mobiliare și un rezumat. Documentul de înregistrare cuprinde informații privind emitentul. Nota cuprinde informații privind valorile mobiliare oferite public sau propuse spre tranzacționarea pe o piață reglementată.
(4) Pentru categoriile de valori mobiliare enumerate în continuare, prospectul poate cuprinde, la alegerea emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată, un prospect de bază conținând toate informațiile utile asupra emitentului și asupra valorilor oferite public sau propuse spre tranzacționarea pe o piață reglementată:
(a)
titlurile, altele decât cele de capital, inclusiv toate bonurile de subscriere de acțiuni sub orice formă, emise în cadrul unui program de ofertă;
(b)
titlurile, altele decât cele de capital, emise în mod continuu sau repetat de către instituțiile de credit, în cazul în care:
(i)
sumele colectate datorită emiterii lor se plasează, în conformitate cu legislația internă, în active suficiente pentru a acoperi angajamentele care decurg din aceste titluri până la data scadenței lor și
(ii)
în caz de insolvabilitate a instituției de credit emitente, sumele în cauză sunt destinate cu prioritate rambursării capitalului principal și a dobânzilor datorate, fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 2001/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind reorganizarea și lichidarea instituțiilor de credit (14).
Informațiile pe care le conține prospectul de bază se completează, dacă este necesar, cu date actualizate asupra emitentului și asupra valorilor mobiliare care trebuie oferite public sau propuse tranzacționării pe o piață reglementată, în conformitate cu articolul 16.
În cazul în care condițiile definitive ale ofertei nu se includ în prospectul de bază sau în supliment, acestea se comunică investitorilor și se depun la autoritatea competentă pentru fiecare ofertă publică, în termen optim, pe cât posibil înaintea lansării ofertei. Dispozițiile articolului 8 alineatul (1) litera (a) se aplică în acest sens.
(5) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o punere în aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsurile de punere în aplicare privind schema prospectului sau a prospectului de bază și a suplimentelor.
Articolul 6
Răspunderea privind prospectul
(1) Statele membre se asigură că răspunderea față de informațiile furnizate într-un prospect revine cel puțin emitentului sau organelor sale de administrație, de conducere sau de supraveghere, ofertantului, persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată sau garantului, după caz. Prospectul identifică în mod clar persoanele responsabile după numele și funcția lor sau, în cazul persoanelor juridice, după numele și sediul lor social și furnizează o declarație din partea lor care certifică, conform competenței lor, că datele prospectului sunt conforme cu realitatea și nu conțin omisiuni de natură a le altera valoarea.
(2) Statele membre se asigură că actele cu putere de lege și actele administrative din domeniul răspunderii civile se aplică persoanelor responsabile de informațiile furnizate în prospecte.
Statele membre se asigură, cu toate acestea, că nici un tip de răspundere civilă nu poate fi atribuit numai pe baza unui rezumat sau a traducerii sale, exceptând conținutul înșelător, inexact sau contradictoriu în raport cu celelalte părți ale prospectului.
Articolul 7
Informații minime care trebuie incluse
(1) Comisia adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2) măsuri de punere în aplicare privind informațiile specifice care urmează să fie incluse într-un prospect, cu scopul de a evita repetarea informațiilor în cazul în care un prospect include mai multe documente distincte. Prima serie de măsuri de punere în aplicare se adoptă la 1 iulie 2004 .
(2) În special, elaborarea diferitelor scheme de prospect ține seama de:
(a)
diferitele tipuri de informații necesare investitorilor, pentru valori mobiliare ca titluri de capital sau ca titluri, altele decât cele de capital, cu o preocupare de abordare coerentă în ceea ce privește informațiile dobândite pentru valori mobiliare care aparțin unei logici economice similare, în special pentru instrumentele derivate;
(b)
diferitele tipuri și diferitele caracteristici de oferte și de admiteri la tranzacționarea pe o piață reglementată de titluri, altele decât cele de capital. Informațiile impuse în prospect se adaptează cerințelor investitorilor respectivi pentru alte titluri decât cele de capital, care au o valoare nominală cel puțin egală cu 50 000 EUR;
(c)
schema utilizată și informațiile impuse în prospectele privind alte titluri decât cele de capital, inclusiv bonuri de subscriere de acțiuni sub orice formă, emise în cadrul unui program de ofertă;
(d)
schema utilizată și informațiile impuse în prospectele privind alte titluri decât cele de capital - în măsura în care aceste titluri nu sunt subordonate, convertibile, cu valoare de schimb, subordonate unui drept de subscriere sau de achiziție sau aparținând unor instrumente derivate - emise în mod continuu sau repetat de autorități autorizate sau reglementate ca participanți pe piața financiară din Spațiul Economic European;
(e)
activitățile și dimensiunea emitentului, mai ales în cazul în care este vorba de IMM-uri; pentru acest din urmă tip de societăți, informațiile se adaptează după dimensiunea lor și, după caz, după istoricul acestor societăți;
(f)
după caz, statutul public al emitentului.
(3) Măsurile de punere în aplicare menționate la alineatul (1) se bazează pe normele din domeniul informației financiare și nefinanciare promulgate de organizațiile internaționale de comisii pentru valori mobiliare, în special Organizația Internațională a Comisiilor de Valori (OICV) și pe anexele orientative la prezenta directivă.
Articolul 8
Omiterea de informații
(1) În cazul în care prețul definitiv al ofertei și numărul definitiv al valorilor mobiliare care vor fi oferite public nu se pot include în prospect, statele membre se asigură că:
(a)
criteriile și/sau normele pe baza cărora aceste elemente vor fi stabilite sau prețul maxim al ofertei sunt comunicate în mod obligatoriu în prospect sau
(b)
acceptarea achiziției sau a subscrierii valorilor mobiliare se poate retrage timp de cel puțin două zile lucrătoare după depunerea oficială a prețului definitiv al ofertei și a numărului definitiv de valori mobiliare care se vor oferi public.
Prețul definitiv al ofertei și numărul valorilor mobiliare oferite se depun la autoritatea competentă a statului membru de origine și se publică în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 14 alineatul (2).
(2) Autoritatea competentă a statului membru de origine poate autoriza omiterea introducerii în prospect a unor informații prevăzute de prezenta directivă sau de măsurile de punere în aplicare menționate la articolul 7 alineatul (1), în cazul în care aceasta consideră că:
(a)
divulgarea acestor informații ar fi contrară interesului public sau
(b)
divulgarea acestor informații ar aduce un prejudiciu grav emitentului, atât timp cât această omitere nu riscă să inducă publicul în eroare asupra faptelor și circumstanțelor a căror cunoaștere este absolut necesară unei evaluări în cunoștință de cauză a emitentului, a ofertantului sau a eventualului garant, precum și asupra taxelor legate de valorile mobiliare cuprinse în prospect sau
(c)
aceste informații sunt de o importanță minoră numai pentru o ofertă specifică sau o admitere la tranzacționarea specifică pe o piață reglementată și că acestea nu sunt de natură să influențeze evaluarea situației financiare și a perspectivelor emitentului, ofertantului sau a eventualului garant.
(3) Fără a aduce atingere unei informații adecvate a investitorilor, în cazuri excepționale în care unele informații care urmează să fie introduse în prospect prin intermediul măsurilor de punere în aplicare menționate la articolul 7 alineatul (1), nu se adaptează domeniului de activitate sau formei juridice a emitentului sau valorilor mobiliare la care se referă prospectul, acesta conține informații echivalente cu informațiile impuse. În lipsă de informații, obligativitatea menționată anterior nu se aplică.
(4) Pentru a se ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o punere în aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsurile de punere în aplicare privind alineatul (2).
Articolul 9
Valabilitatea prospectului, a prospectului de bază și a documentului de înregistrare
(1) Un prospect rămâne valabil douăsprezece luni de la publicarea sa, pentru alte oferte publice sau alte admiteri la tranzacționarea pe o piață reglementată, atât timp cât se completează cu elementele impuse în temeiul articolului 16.
(2) În cazul unui program de ofertă, prospectul de bază depus în prealabil rămâne valabil pentru o perioadă de cel mult douăsprezece luni.
(3) În ceea ce privește titlurile, altele decât cele de capital, menționate la articolul 5 alineatul (4) litera (b), prospectul de bază rămâne valabil până când nici unul din titlurile respective nu se mai emite în mod continuu sau repetat.
(4) Un document de înregistrare în sensul articolului 5 alineatul (3), depus în prealabil, rămâne valabil timp de douăsprezece luni cel mult, atât timp cât a fost actualizat în conformitate cu articolul 10 alineatul (1). Ansamblul format din documentul de înregistrare și nota privind valorile mobiliare, actualizate după caz în conformitate cu articolul 12, precum și din rezumat se consideră ca un prospect valabil.
Articolul 10
Informații
(1) Emitenții ale căror valori mobiliare se admit la tranzacționarea pe o piață reglementată furnizează, cel puțin o dată pe an, un document care conține sau menționează toate informațiile pe care aceștia le-au publicat sau le-au făcut publice în cursul ultimelor douăsprezece luni într-unul sau mai multe state membre și în țările terțe pentru a îndeplini obligațiile prevăzute de dispozițiile legale comunitare și cele de drept intern privind reglementarea în domeniul valorilor mobiliare, emitenților de valori mobiliare și a pieței de valori mobiliare. Emitenții fac trimitere, cel puțin, la informațiile impuse în temeiul directivelor privind dreptul societăților comerciale, Directivei 2001/34/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1606/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 iulie 2002 privind punerea în aplicare a standardelor contabile internaționale (15).
(2) Documentul se depune la autoritatea competentă a statului membru de origine după publicarea conturilor anuale. În cazul în care documentul face trimitere la informații, este necesar să se precizeze de unde se pot obține informațiile respective.
(3) Obligația stabilită la alineatul (1) nu se aplică emitenților de titluri, altele decât cele de capital, a căror valoare nominală unitară este cel puțin egală cu 50 000 EUR.
(4) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia poate adopta, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsuri de punere în aplicare a alineatului (1). Aceste măsuri de punere în aplicare se referă numai la metoda de publicare a prevederilor din domeniul publicității menționate la alineatul (1) și nu determină noi prevederi privind publicitatea. Prima serie de măsuri de punere în aplicare se adoptă până la 1 iulie 2004.
Articolul 11
Introducerea de informații prin trimitere
(1) Statele membre permit ca informațiile să fie introduse în prospect prin trimitere la unul sau mai multe documente publicate anterior sau simultan și aprobate de autoritatea competentă a statului membru de origine sau depuse în conformitate cu prezenta directivă, în special în temeiul articolului 10 sau al titlurilor IV și V din Directiva 2001/34/CE. Aceste informații sunt cele mai recente informații de care dispune emitentul. Rezumatul nu poate cuprinde informații prin trimitere.
(2) În cazul în care informațiile sunt introduse prin trimitere, trebuie furnizat un tabel de concordanță, pentru a permite investitorilor să regăsească cu ușurință informațiile stabilite.
(3) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alienatul (2), măsurile de punere în aplicare privind informațiile care urmează să fie introduse prin trimitere. Prima serie de măsuri de punere în aplicare se adoptă până la 1 iulie 2004.
Articolul 12
Prospectul cu documente distincte
(1) Emitentul care dispune deja de un document de înregistrare aprobat de către autoritatea competentă este obligat să întocmească numai o notă privind valorile mobiliare și un rezumat, în caz de ofertă publică de valori mobiliare sau de admitere a acestor valori la tranzacționarea pe o piață reglementată.
(2) În acest caz, nota privind valorile mobiliare furnizează informațiile care ar trebui în mod normal să figureze în documentul de înregistrare, în cazul în care apare o schimbare importantă sau un fapt nou care poate afecta evaluarea investitorilor după aprobarea ultimei versiuni actualizate a documentului de înregistrare sau a oricărui supliment în conformitate cu articolul 16. Nota și rezumatul sunt prezentate separat spre aprobare autorității competente.
(3) În cazul în care un emitent a depus numai un document de înregistrare fără aprobare, totalitatea documentelor, inclusiv a informațiilor actualizate, se prezintă pentru aprobare autorității competente.
CAPITOLUL III
DISPOZIȚII PRIVIND APROBAREA ȘI PUBLICAREA PROSPECTULUI
Articolul 13
Aprobarea prospectului
(1) Nici un prospect nu se publică înainte de a fi aprobat de către autoritatea competentă a statului membru de origine.
(2) Această autoritate competentă notifică, dup caz, emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată decizia sa privind aprobarea prospectului, în următoarele zece zile lucrătoare după prezentarea proiectului de prospect.
În cazul în care autoritatea competentă omite să se pronunțe asupra prospectului în termenul stabilit la prezentul alineat și la alineatul (3), aceasta nu se consideră ca o aprobare a prospectului.
(3) Termenul stabilit în alineatul (2) se prelungește la douăzeci de zile lucrătoare în cazul în care oferta publică conține valori mobiliare emise de către un emitent căruia nu i s-a admis încă nici o valoare la tranzacționarea pe o piață reglementată și care nu a făcut încă o ofertă publică de valori mobiliare.
(4) În cazul în care autoritatea competentă consideră, din motive rezonabile, că documentele care îi sunt prezentate sunt incomplete, sau că sunt necesare informații suplimentare, termenele prevăzute la alineatele (2) și (3) încep să curgă de la data la care informațiile sunt furnizate de emitent, ofertant sau de persoana care solicită admiterea la tranzacționare.
În cazul în care documentele sunt incomplete, autoritatea competentă ar trebui să informeze emitentul cu privire la aceasta, pentru cazurile menționate la alineatul (2), în următoarele zece zile lucrătoare după depunerea solicitării.
(5) Autoritatea competentă a statului membru de origine poate delega aprobarea unui prospect unei autorități competente a unui alt stat membru, cu acordul acestuia din urmă. În plus, această delegare se notifică emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată în următoarele trei zile lucrătoare după data luării deciziei de către autoritatea competentă a statului membru de origine. Termenul stabilit de alineatul (2) începe să curgă de la această dată.
(6) Prezenta directivă nu are ca efect modificarea răspunderii autorităților competente, care continuă să intre exclusiv sub incidența legislației interne.
Statele membre se asigură că dispozițiile de drept intern privind răspunderea autorităților lor competente din domeniul aprobării prospectelor se aplică numai aprobărilor eliberate de acestea.
(7) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o punere în aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsurile de punere în aplicare privind condițiile la care termenele se pot adapta.
Articolul 14
Publicarea prospectului
(1) O dată aprobat, prospectul se depune la autoritatea competentă a statului membru de origine și se pune la dispoziția publicului de către emitent, ofertant sau persoana care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată, cel mai devreme posibil, și, în orice caz, într-un termen rezonabil înainte de începerea sau cel mai târziu la începerea ofertei publice sau a admiterii la tranzacționarea valorilor mobiliare respective. În plus, în cazul unei prime oferte publice a unei categorii de acțiuni neadmise încă la tranzacționare pe o piață reglementată și care trebuie acceptată pentru prima dată, prospectul este disponibil cu cel puțin șase zile lucrătoare înaintea închiderii ofertei.
(2) Prospectul se consideră pus la dispoziția publicului de îndată ce se publică potrivit uneia din următoarele modalități:
(a)
prin introducerea în unul sau mai multe ziare cu difuzare națională sau cu o largă difuzare în statele membre în care se face oferta publică sau admiterea la tranzacționarea solicitată sau
(b)
sub o formă imprimată pusă gratuit la dispoziția publicului în birourile de pe piața pe care sunt admise la tranzacționare valorile mobiliare, sau în sediul social al emitentului și în birourile intermediarilor financiari care plasează sau tranzacționează valorile mobiliare respective, inclusiv a celor însărcinați cu serviciul financiar sau
(c)
sub o formă electronică pe pagina web a emitentului și, după caz, pe aceea a intermediarilor financiari care plasează sau tranzacționează valorile mobiliare respective, inclusiv a celor însărcinați cu serviciul financiar sau
(d)
sub o formă electronică pe pagina web a pieței reglementate pe care se solicită admiterea la tranzacționare sau
(e)
sub o formă electronică pe pagina web a autorității competente a statului membru de origine, în cazul în care aceasta a hotărât oferirea acestui serviciu.
Un stat membru de origine poate solicita emitenților care publică prospectul lor în conformitate cu modalitățile prevăzute la literele (a) sau (b) ca aceștia să le publice și în conformitate cu modalitățile menționate la litera (c).
(3) În plus, un stat membru de origine poate solicita publicarea unui anunț care să precizeze cum a fost pus prospectul la dispoziția publicului și de unde acesta îl poate procura.
(4) Autoritatea competentă a statului membru de origine publică pe pagina sa web, pe durata a douăsprezece luni, fie integralitatea prospectelor aprobate, fie, cel puțin, lista prospectelor aprobate în conformitate cu articolul 13, introducând, după caz, o legătură hipertext spre prospectul publicat pe pagina web a emitentului sau pe cea a pieței reglementate.
(5) În cazul în care prospectul se compune din mai multe documente și cuprinde informații prin trimitere, documentele și informațiile care îl compun se pot publica și difuza separat, atât timp cât sunt puse gratuit la dispoziția publicului, conform modalităților prevăzute la alineatul (2). Fiecare document indică de unde se pot obține celelalte elemente care constituie prospectul integral.
(6) Textul și schema prospectului și ale suplimentelor sale, astfel cum sunt publicate sau puse la dispoziția publicului, sunt întotdeauna identice cu versiunea originală aprobată de către autoritatea competentă a statului membru de origine.
(7) În cazul în care prospectul se pune la dispoziția publicului în format electronic, trebuie furnizat, cu toate acestea, investitorului un exemplar pe suport de hârtie, gratuit, și la solicitarea sa, de către emitent, ofertant, persoana care solicită admiterea la tranzacționare sau intermediarii financiari care plasează sau tranzacționează valorile mobiliare respective.
(8) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2) măsurile de punere în aplicare privind alineatele (1), (2), (3) și (4). Prima serie de măsuri de punere în aplicare se adoptă până la 1 iulie 2004.
Articolul 15
Comunicări cu caracter promoțional
(1) Orice comunicare cu caracter promoțional care se raportează la oferta publică de valori mobiliare sau la admiterea lor la tranzacționarea pe o piață reglementată respectă principiile prevăzute la alineatele (2)-(5). Alineatele (2), (3) și (4) se aplică numai în cazul în care emitentul, ofertantul sau persoana care solicită admiterea se află sub incidența obligativității de realizare a unui prospect.
(2) Comunicările cu caracter promoțional anunță că un prospect a fost sau va fi publicat și indică locul din care investitorii pot sau vor putea să îl procure.
(3) Comunicările cu caracter promoțional se recunosc în mod clar ca atare. Informațiile pe care acestea le conțin nu pot fi eronate sau nu pot produce confuzie. De asemenea, acestea trebuie să fie compatibile cu informațiile conținute în prospect, în cazul în care acesta a fost deja publicat sau cu informațiile care trebuie să figureze în acesta, în cazul în care acesta se publică ulterior.
(4) Orice informație difuzată pe cale orală sau în scris în ceea ce privește oferta publică sau admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată, chiar dacă aceasta nu are caracter promoțional, concordă întotdeauna cu informațiile difuzate în prospect.
(5) În cazul în care un prospect nu este reglementat în sensul prezentei directive, informațiile importante furnizate de către un emitent sau un ofertant și adresate investitorilor calificați sau categoriilor speciale de investitori, inclusiv cele difuzate cu ocazia reuniunilor care au legătură cu ofertele de valori mobiliare, se comunică tuturor investitorilor calificați sau categoriilor speciale de investitori cărora această ofertă li se adresează în exclusivitate. În cazul în care un prospect trebuie publicat, aceste informații figurează în prospect sau într-un supliment la prospect, în conformitate cu articolul 16 alineatul (1).
(6) Autoritatea competentă a statului membru de origine este împuternicită să verifice că activitățile promoționale privind oferta publică sau admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată de valori mobiliare sunt conforme cu principiile prevăzute la alineatele (2)-(5).
(7) Pentru a ține seama de evoluția tehnică a pieței financiare și pentru a asigura o aplicare uniformă a prezentei directive, Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsurile de punere în aplicare privind difuzarea comunicărilor cu caracter promoțional care anunță intenția de a face oferte publice de valori mobiliare sau de a impune aceste valori la tranzacționarea pe o piață reglementată, în special înainte ca prospectul să fie pus la dispoziția publicului sau înaintea deschiderii subscrierii, precum și măsurile de punere în aplicare privind alineatul (4). Prima serie de măsuri de punere în aplicare se adoptă de către Comisie până la 1 iulie 2004.
Articolul 16
Supliment la prospect
(1) Orice fapt nou semnificativ sau orice eroare sau inexactitate substanțiale privind informațiile cuprinse în prospect, care este de natură să influențeze evaluarea valorilor mobiliare și survine sau se constată între aprobarea prospectului și închiderea definitivă a ofertei publice sau, după caz, începerea tranzacționării pe o piață reglementată, se menționează într-un supliment la prospect. Acest supliment se aprobă, într-un termen maxim de șapte zile lucrătoare, în același mod și se publică cel puțin după aceleași modalități precum prospectul inițial. Rezumatul și orice eventuală traducere a acestuia duce la apariția unui supliment, în cazul în care aceasta se dovedește necesar pentru a ține seama de noile informații care figurează în suplimentul la prospect.
(2) Investitorii care au acceptat deja achiziționarea valorilor mobiliare sau subscrierea la acestea înaintea publicării suplimentului au dreptul să își retragă acordul, timp de cel puțin două zile lucrătoare după publicarea suplimentului.
CAPITOLUL IV
OFERTE PUBLICE ȘI ADMITEREA LA TRANZACȚIONAREA TRANSFRONTALIERĂ
Articolul 17
Domeniul de aplicare la nivel comunitar a aprobării unui prospect
(1) Fără a aduce atingere articolului 23, în cazul în care se prevede o ofertă publică sau o admitere la tranzacționarea pe o piață reglementată în unul sau mai multe state membre ori într-un stat membru, altul decât statul membru de origine, prospectul aprobat de statul membru de origine, precum și orice supliment eventual, este valabil în sensul ofertei publice sau a unei admiteri la tranzacționarea într-un număr oarecare de state membre gazdă, atât timp cât autoritatea competentă a fiecărui stat membru gazdă primește notificarea prevăzută la articolul 18. Autoritățile competente ale statelor membre gazdă nu introduc nici o procedură de aprobare, nici o altă procedură administrativă în ceea ce privește prospectele.
(2) În cazul în care noi fapte semnificative sau erori ori inexactități substanțiale în sensul articolului 16 survin sau apar după aprobarea prospectului, autoritatea competentă a statului membru de origine impune publicarea unui supliment, care trebuie aprobat în conformitate cu măsurile prevăzute la articolul 13 alineatul (1). Autoritatea competentă a statului membru gazdă poate atrage atenția omologului său din statul membru de origine asupra necesității unor noi informații.
Articolul 18
Notificarea
(1) La solicitarea emitentului sau a persoanei însărcinate cu redactarea prospectului, în primele trei zile lucrătoare de la această solicitare sau, în cazul în care solicitarea este depusă împreună cu proiectul de prospect, în termen de o zi lucrătoare după aprobarea prospectului, autoritatea competentă a statului membru de origine furnizează autorităților competente din statele membre gazdă un certificat de aprobare atestând că proiectul s-a realizat în conformitate cu prezenta directivă, precum și o copie a prospectului menționat. După caz, această notificare este însoțită de traducerea rezumatului efectuat sub răspunderea emitentului sau a persoanei însărcinate cu redactarea prospectului. Aceeași procedură se aplică pentru orice supliment la prospect.
(2) Punerea eventuală în aplicare a dispozițiilor articolului 8 alineatele (2) și (3) se menționează și se justifică în certificat.
CAPITOLUL V
REGIMUL LINGVISTIC ȘI EMITENȚII CU SEDIUL SOCIAL ÎNTR-O ȚARĂ TERȚĂ
Articolul 19
Regimul lingvistic
(1) În cazul în care se face o ofertă publică sau când se solicită admiterea la o tranzacționare pe o piață reglementată numai în statul membru de origine, prospectul se stabilește într-o limbă acceptată de către autoritatea competentă a acestui stat membru.
(2) În cazul în care se face o ofertă publică sau când se solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată într-unul sau mai multe state membre, cu excepția statului membru de origine, prospectul se stabilește fie într-o limbă acceptată de către autoritățile competente ale acestor state membre, fie într-o limbă curentă în sfera financiară internațională, conform opțiunii emitentului, a ofertantului sau a persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz. Autoritatea competentă a fiecărui stat membru gazdă poate solicita traducerea rezumatului numai în limba sau limbile sale oficiale.
În sensul examinării care urmează să fie efectuată de către autoritatea competentă a statului membru de origine, prospectul se realizează fie într-o limbă acceptată de autoritatea respectivă, fie într-o limbă curentă în sfera financiară internațională, potrivit opțiunii emitentului, a ofertantului sau a persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz.
(3) În cazul în care se face o ofertă publică sau în care se solicită o admitere la tranzacționare pe o piață reglementată în mai multe state membre, inclusiv statul membru de origine, prospectul se realizează într-o limbă acceptată de către autoritatea competentă a statului membru de origine și, de asemenea, se pune la dispoziție fie într-o limbă acceptată de către autoritățile competente ale fiecărui stat membru gazdă, fie într-o limbă curentă în domeniul financiar internațional, conform opțiunii emitentului, ofertantului sau a persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz. Autoritatea competentă a fiecărui stat membru gazdă poate să solicite traducerea rezumatului menționat la articolul 5 alineatul (2) numai în limba sau limbile sale oficiale.
(4) În cazul în care se solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată pentru titluri altele decât cele de capital a căror valoare este cel puțin egală cu 50 000 EUR, prospectul se realizează fie într-o limbă acceptată de către autoritățile competente ale statului membru de origine și gazdă, fie într-o limbă curentă în domeniul financiar internațional, conform opțiunii emitentului, ofertantului sau a persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz. Statele membre decid dacă legislația lor internă trebuie să prevadă redactarea unui rezumat în limba sau limbile lor oficiale.
Articolul 20
Emitenți cu sediul social într-o țară terță
(1) Autoritatea competentă a statului membru de origine a unui emitent cu sediul social într-o țară terță poate aproba un prospect privind o ofertă publică sau o admitere la tranzacționarea pe o piață reglementată, care s-a realizat conform legislației țării terțe, atât timp cât:
(a)
prospectul a fost elaborat în conformitate cu standardele internaționale promulgate de către organizațiile internaționale ale comisiilor de valori, în special standardele de publicitate ale OICV și
(b)
informațiile, în special financiare, solicitate sunt echivalente cu cele prevăzute în conformitate cu prezenta directivă.
(2) În cazul în care valorile mobiliare emise de către un emitent cu sediul social într-o țară terță sunt oferite publicului sau admise la tranzacționarea pe o piață reglementată într-un stat membru altul decât statul membru de origine, se aplică normele prevăzute la articolele 17, 18 și 19.
(3) Pentru asigurarea unei aplicări uniforme a prezentei directive, Comisia poate adopta, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), măsuri de punere în aplicare care să constate că o țară terță asigură echivalența prospectelor realizate pe teritoriul său cu prezenta directivă, în sensul legislației sale interne sau a practicilor sau procedurilor bazate pe standardele internaționale promulgate de organizațiile internaționale, în special standardele de publicitate ale OICV.
CAPITOLUL VI
AUTORITĂȚI COMPETENTE
Articolul 21
Competență
(1) Fiecare stat membru desemnează o autoritate administrativă competentă centrală care se achită de obligațiile prevăzute de prezenta directivă și se asigură de punerea în aplicare a dispozițiilor adoptate în conformitate cu aceasta.
Cu toate acestea, un stat membru poate, în cazul în care legislația sa internă o impune, să însărcineze alte autorități administrative cu punerea în aplicare a capitolului III din prezenta directivă.
Aceste autorități competente sunt total independente față de toți participanții pe piață.
În cazul în care se face o ofertă publică sau se solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată într-un stat membru, altul decât statul membru de origine, numai autoritatea competentă centrală desemnată de fiecare stat membru este împuternicită cu aprobarea prospectului.
(2) Statele membre pot împuternici autoritățile lor competente cu delegarea unor sarcini. Cu excepția delegării publicării pe Internet, în conformitate cu articolul 14, a prospectelor aprobate și a înregistrării lor, orice delegare de sarcini privind obligațiile impuse de prezenta directivă și de măsurile de punere în aplicare trebuie reexaminată, în conformitate cu articolul 31, la 31 decembrie 2008 și se va încheia la 31 decembrie 2011. Orice delegare de sarcini unor autorități, altele decât autoritățile menționate la alineatul (1), se efectuează într-un mod specific, indicând sarcinile care urmează să fie executate și condițiile de executare a acestora.
Condițiile menționate anterior cuprind o clauză care obligă autoritatea în cauză să acționeze și să fie organizată astfel încât să evite conflictele de interes și să procedeze astfel încât informațiile obținute ca urmare a executării sarcinilor delegate să nu se folosească în mod inechitabil sau pentru a pune obstacole concuren ței. În orice caz, răspunderea ultimă a controlului respectării prezentei directive și a oricărei măsuri de punere în aplicare, precum și a aprobării prospectului, îi revine autorităților competente desemnate în conformitate cu alineatul (1).
Statele membre informează Comisia și autoritățile competente ale altor state membre asupra oricărei dispoziții adoptate cu privire la delegarea sarcinilor, inclusiv a condițiilor precise care reglementează delegarea.
(3) Fiecare autoritate competentă dispune de toate prerogativele necesare pentru a-și îndeplini funcțiile. O autoritate competentă care a primit o solicitare de aprobare a unui prospect este împuternicită cel puțin:
(a)
să solicite emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată ca acesta să introducă în prospectul său informații suplimentare, în cazul în care protecția investitorilor o cere;
(b)
să solicite emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea pe o piață reglementată și persoanelor care îi controlează sau sunt controlate de către aceștia să furnizeze informații și documente;
(c)
să solicite auditorilor și conducătorilor emitentului, ofertantului sau persoanei care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată, precum și intermediarilor financiari însărcinați cu efectuarea ofertei publice sau cu solicitarea admiterii la tranzacționare, ca aceștia să furnizeze informații;
(d)
să suspende o ofertă publică sau o admitere la tranzacționare cel mult zece zile lucrătoare consecutive, de fiecare dată când aceasta are motive întemeiate să bănuiască că a existat o încălcare a dispozițiilor prezentei directive;
(e)
să interzică sau să suspende comunicațiile cu caracter promoțional timp de cel mult zece zile lucrătoare consecutive, de fiecare dată când aceasta are motive întemeiate să bănuiască că a existat o încălcare a dispozițiilor prezentei directive;
(f)
să interzică o ofertă publică, în cazul în care aceasta constată sau are motive întemeiate să bănuiască că a existat o încălcare a dispozițiilor prezentei directive;
(g)
să suspende în orice moment sau să solicite piețelor reglementate în cauză să suspende tranzacționarea pe o piață reglementată timp de cel mult zece zile lucrătoare consecutive, de fiecare dată când aceasta are motive întemeiate să creadă că a existat o încălcare a dispozițiilor prezentei directive;
(h)
să interzică tranzacționarea pe o piață reglementată, în cazul în care aceasta constată că a existat o încălcare a dispozițiilor prezentei directive;
(i)
să facă public faptul că emitentul nu se conformează obligațiilor care îi revin.
În cazul în care legislația internă o impune, autoritatea competentă poate solicita autorității judiciare competente să hotărască asupra exercitării prerogativelor menționate la literele (d)-(h).
(4) O dată ce valorile mobiliare au fost admise la tranzacționarea pe o piață reglementată, fiecare autoritate competentă are, de asemenea, calitatea:
(a)
să solicite emitentului divulgarea tuturor informațiilor importante care pot să influențeze evaluarea valorilor mobiliare admise la tranzacționarea pe o piață reglementată, pentru a garanta protecția investitorilor sau buna funcționare a pieței;
(b)
să suspende sau să solicite pieței reglementate în cauză să suspende tranzacționarea de valori mobiliare în cazul în care, după părerea sa, situația emitentului este de așa natură încât tranzacționarea ar prejudicia interesele investitorilor;
(c)
să se asigure că emitenții ale căror valori mobiliare se tranzacționează pe o piață reglementată se conformează obligațiilor prevăzute la articolele 102 și 103 din Directiva 2001/34/CE, furnizează informații echivalente tuturor investitorilor și aplică un tratament echivalent tuturor deținătorilor valorilor sale mobiliare care se află într-o situație similară, în toate statele membre în care aceste valori fac obiectul unei oferte publice sau sunt admise spre tranzacționare;
(d)
să efectueze inspecții la fața locului pe teritoriul său în conformitate cu legislația internă, pentru a asigura respectarea dispozițiilor prezentei directive și a măsurilor sale de punere în aplicare. În cazul în care legislația internă o impune, autoritățile competente pot exercita această prerogativă adresându-se autorității judiciare competente și în cooperare cu alte autorități.
(5) Alineatele (1)-(4) nu aduc prejudicii posibilității unui stat membru de a adopta dispoziții juridice și administrative distincte pentru teritoriile europene de peste mări ale căror relații externe sunt sub răspunderea acestui stat membru.
Articolul 22
Secretul profesional și cooperarea între autorități
(1) Obligația secretului profesional se aplică tuturor persoanelor care exercită sau au exercitat o activitate pentru autoritatea competentă și pentru instituțiile cărora aceste autorități le-au delegat eventual unele sarcini. Informațiile reglementate de secretul profesional nu se pot divulga nici unei persoane sau autorități, numai în cazul în care legea nu dispune altfel.
(2) Autoritățile competente ale statelor membre cooperează între ele de fiecare dată când este necesar pentru îndeplinirea misiunii lor și pentru exercitarea competențelor lor. Autoritățile competente sprijină autoritățile competente din celelalte state membre. În special, acestea schimbă informații și cooperează în cazul în care un emitent depinde de mai multe autorități competente din statul său membru de origine, pentru că acesta emite diferite categorii de valori mobiliare, sau în cazul în care aprobarea unui prospect a fost delegată autorității competente a unui alt stat membru, în conformitate cu articolul 13 alineatul (5). De asemenea, acestea cooperează strâns în cazul în care solicită suspendarea sau interzicerea tranzacționării de valori mobiliare tranzacționate în diferite state membre pentru a garanta condiții egale diferitelor locuri de tranzacționare și a asigura protecția investitorilor. După caz, autoritatea competentă a statului membru gazdă poate solicita sprijinul omologului său din statul membru de origine încă din stadiul examinării dosarului, în special în ceea ce privește formele noi sau rare de valori mobiliare. Autoritatea competentă a statului membru de origine poate solicita informații omologului său din statul membru gazdă asupra oricărui element specific pieței în cauză.
Fără a aduce atingere articolului 21, autoritățile competente ale statelor membre pot consulta la nevoie participanții de pe piața reglementată, în special pentru a decide suspendarea sau pentru a solicita unei piețe reglementate suspendarea unei tranzacționări sau interzicerea unei tranzacționări.
(3) Alineatul (1) nu împiedică autoritățile competente să schimbe informații confidențiale. Informațiile astfel schimbate sunt reglementate de secretul profesional pe care trebuie să îl respecte persoanele angajate sau angajate anterior de către autoritățile competente care primesc aceste informații.
Articolul 23
Măsuri preventive
(1) În cazul în care autoritatea competentă a statului membru gazdă constată că s-au comis nereguli de către emitent sau de către societățile financiare însărcinate cu proceduri de ofertă publică sau că a existat o încălcare a obligațiilor care îi reveneau emitentului ca urmare a admiterii valorilor sale mobiliare la tranzacționarea pe o piață reglementată, aceasta informează autoritatea competentă a statului membru de origine cu privire la aceasta.
(2) În cazul în care, în ciuda măsurilor luate de către autoritatea competentă a statului membru de origine sau din cauza nepotrivirii acestor măsuri, emitentul sau societățile financiare însărcinate cu oferta publică persistă să încalce actele cu putere de lege sau actele administrative aplicabile, autoritatea competentă a statului membru gazdă ia toate măsurile care se impun pentru protecția investitorilor, după ce a informat autoritatea competentă a statului membru de origine. Comisia este informată de îndată asupra acestor măsuri.
CAPITOLUL VII
MĂSURI DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 24
Comitetul
(1) Comisia este sprijinită de Comitetul european pentru valorile mobiliare constituit prin Decizia 2001/528/CE (denumit în continuare „comitet”).
(2) În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută de prezentul alineat, se aplică articolele 5-7 din Decizia 1999/468/CE, prin respectarea dispozițiilor articolului 8 din aceeași decizie, atât timp cât măsurile adoptate conform acestei proceduri nu modifică dispozițiile esențiale ale prezentei directive.
Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
(4) Fără a aduce atingere măsurilor de punere în aplicare deja adoptate, în termen de patru ani după intrarea în vigoare a prezentei directive, aplicarea dispozițiilor acesteia care prevăd adoptarea normelor și deciziilor cu caracter tehnic, în conformitate cu procedura menționată la alineatul (2), se suspendă. La propunerea Comisiei, Parlamentul European și Consiliul pot prelungi dispozițiile în cauză, în conformitate cu procedura menționată la articolul 251 din tratat; în acest scop, aceștia reexaminează aceste dispoziții înaintea încheierii perioadei de patru ani.
Articolul 25
Sancțiuni
(1) Fără a aduce atingere dreptului lor de a aplica sancțiuni penale sau sistemului lor de răspundere civilă, statele membre se asigură că, în conformitate cu legislația lor internă, se pot lua măsurile sau sancțiunile administrative corespunzătoare împotriva persoanelor răspunzătoare, în cazul în care nu s-au respectat dispozițiile adoptate în conformitate cu prezenta directivă. Statele membre se asigură că aceste măsuri sunt efective, proporționate și cu efect de descurajare.
(2) Statele membre împuternicesc autoritatea competentă în cauză să facă publice măsurile sau sancțiunile luate pentru nerespectarea dispozițiilor adoptate în conformitate cu prezenta directivă, exceptând cazul în care divulgarea lor riscă perturbarea gravă a pieței financiare sau cauzează un prejudiciu disproporționat părților în cauză.
Articolul 26
Dreptul la o cale de atac
Statele membre se asigură că deciziile luate în conformitate cu actele cu putere de lege și cu actele administrative adoptate în conformitate cu prezenta directivă pot fi supuse unui căi de atac în fața unei instanței judecătorești.
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 27
Modificări
Cu efect de la data prevăzută la articolul 29, Directiva 2001/34/CE se modifică după cum urmează:
1.
articolele 3, 20-41, 98-101 și 104, precum și articolul 108 alineatul (2) litera (c) punctul (ii) se elimină;
2.
articolul 107 alineatul (3) primul paragraf se elimină;
3.
în articolul 108 alineatul (2) litera (a), partea de frază „măsurile de realizare, de control și de difuzare a prospectului care urmează să fie publicat pentru admitere” se elimină;
4.
anexa I se elimină.
Articolul 28
Abrogare
Cu efect de la data prevăzută la articolul 29, Directiva 89/298/CEE se abrogă. Trimiterile făcute la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă.
Articolul 29
Transpunere
Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma cu prezenta directivă până la 1 iulie 2005. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 30
Dispoziții tranzitorii
(1) Emitenții de valori mobiliare cu sediul social într-o țară terță, ale căror valori au fost deja admise la tranzacționarea pe o piață reglementată, își vor alege autoritatea competentă de care vor depinde în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (m) punctul (iii) și își notifică decizia autorității statului membru de origine ales, până la 31 decembrie 2005.
(2) Prin derogare de la articolul 3, statele membre care s-au folosit de dispensa prevăzută la articolul 5 primul paragraf litera (a) din Directiva 89/298/CEE pot să continue autorizarea instituțiilor de credit sau a altor unități financiare echivalente cu instituțiile de credit care nu intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 alineatul (2) litera (j) din prezenta directivă, să ofere titluri de creanță sau alte titluri transferabile echivalente cu titlurile de creanță, emise în mod continuu sau repetat pe teritoriul lor timp de cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(3) Prin derogare de la articolul 29, Republica Federală Germania se conformează articolului 21 alineatul (1) până la 31 decembrie 2008.
Articolul 31
Reexaminare
La cinci ani după data intrării în vigoare a prezentei directive, Comisia efectuează o evaluare a aplicării sale și înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport însoțit, după caz, de propuneri privind reexaminarea sa.
Articolul 32
Intrarea în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 33
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 4 noiembrie 2003.