32005R1659
L 267/1
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
REGULAMENTUL (CE) NR. 1659/2005 AL CONSILIULUI
din 6 octombrie 2005
de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de anumite cărămizi de magnezie originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulament de bază”), în special articolul 9,
având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsurile provizorii
(1)
La 13 aprilie 2005, prin Regulamentul (CE) nr. 552/2005 (2) (denumit în continuare „regulament provizoriu”), Comisia a instituit un drept antidumping provizoriu asupra importurilor în Comunitate de anumite cărămizi de magnezie originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”).
(2)
Se reamintește faptul că ancheta privind dumpingul și prejudiciul s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 aprilie 2003 și 31 martie 2004 (denumită în continuare „perioada de anchetă”). Examinarea tendințelor utile în scopul analizării prejudiciului s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2001 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
2. Procedura ulterioară
(3)
În urma instituirii unui drept antidumping provizoriu asupra importurilor de anumite cărămizi de magnezie originare din RPC, anumite părți interesate au prezentat observații în scris. Părțile care au solicitat au obținut posibilitatea de a fi ascultate.
(4)
Comisia a continuat cercetarea și verificarea tuturor informațiilor considerate necesare pentru concluziile definitive. Comentariile prezentate oral sau în scris de către părți au fost examinate și, dacă a fost cazul, concluziile provizorii au fost modificate în consecință. După instituirea măsurilor provizorii, o vizită de verificare a fost efectuată în incintele următoarelor societăți:
-
Carboref GmbH, Germania (importator independent);
-
Duferco S.A., Elveția (importator independent);
-
Duferco La Louvière, Belgia (utilizator);
-
Refratechnik Steel GmbH, Germania (importator de legătură).
(5)
Comisia a prezentat apoi toate faptele și considerentele esențiale pe baza cărora intenționa să recomande instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea definitivă a sumelor depuse cu titlu de drept provizoriu. De asemenea, a acordat părților interesate un termen pentru a-și putea prezenta observațiile cu privire la informațiile comunicate. Comentariile prezentate oral sau în scris au fost examinate și, dacă a fost cazul, concluziile au fost luate în considerare în scopul stabilirii concluziilor definitive.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(6)
Se reamintește că, la considerentul 12 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză a fost definit ca fiind cărămizi de magnezie aglomerate cu un liant chimic, nearse, compuse din magnezie cu un conținut de cel puțin 80 % de MgO, care conțin sau nu magnezită și originare din RPC („produsul în cauză”), în mod normal înregistrate sub codurile NC ex 6815 91 00 și ex 6815 99 10. Pe parcursul anchetei s-a constatat că, pentru importurile produsului în cauză, putea fi utilizat, în mod legal, de asemenea, codul NC ex 6815 99 90.
(7)
Ancheta a mai demonstrat că, în cursul perioadei de anchetă, produsul în cauză a fost importat și sub codurile NC ex 6815 10 10, ex 6902 10 00 și ex 6903 90 90 (ex 6903 90 20 anterior datei de 1 ianuarie 2004). Cu toate acestea, codurile NC aflate la capitolul 69 (produse ceramice) ar fi trebuit folosite doar pentru produsele arse și nu pentru produsul în cauză, care nu este ars. Pe de altă parte, codul NC 6815 10 10 cuprinde produse a căror caracteristică esențială este cărbunele, în timp ce produsul în cauză se caracterizează, în principal, prin conținutul de oxid de magneziu. În consecință, încadrarea importurilor produsului în cauză la codurile menționate este considerată inacceptabilă. Pentru a evita, pe viitor, erorile de încadrare și pentru a garanta folosirea corectă a codurilor, autoritățile vamale au fost alertate printr-un formular special de informare asupra riscurilor.
(8)
O parte interesată a susținut că numai codurile NC 6815 91 00 și 6815 99 10 au fost menționate în avizul de deschidere și că ancheta nu poate fi extinsă la codurile adiționale. Cu toate acestea, codurile NC menționate în avizul de deschidere sunt prezentate doar cu titlu informativ și nu au caracter obligatoriu, numai descrierea produsului, în special caracteristicile sale fizice și chimice, prezentând interes în ceea ce privește domeniul de aplicare a anchetei. În consecință, toate tipurile de cărămizi de magnezie prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice esențiale și care au aceeași utilizare de bază trebuie să facă obiectul anchetei, indiferent de clasificarea tarifară. Așadar, domeniul de aplicare al anchetei nu a fost extins. Ancheta a precizat că produsul în cauză putea fi importat în mod legal înregistrat sub codurile NC ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 și ex 6815 99 90. Cu toate acestea, în cazul în care produsul în cauză a fost declarat, în mod eronat, sub un alt cod NC, ancheta a luat în calcul și produsul respectiv.
(9)
În lipsa altor observații cu privire la definiția produsului în cauză și a produsului similar, s-a concluzionat că produsul în cauză se referă la cărămizi de magnezie aglomerate cu un liant chimic, nearse, compuse de magnezie cu un conținut de cel puțin 80 % de MgO, care conțin sau nu magnezită, originare din RPC și înregistrate sub codurile NC ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 și ex 6815 99 90. Concluziile de la considerentele 13-16 din regulamentul provizoriu se confirmă.
C. DUMPINGUL
1. Metoda generală
(10)
Metoda generală folosită pentru a stabili dacă importurile produsului în cauză în Comunitate au făcut obiectul unui dumping este descrisă în regulamentul provizoriu. Stabilită în special la considerentele 35, 45 și 61 din regulamentul provizoriu, această metodă generală se confirmă.
2. Statut de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață
(11)
Astfel cum s-a menționat la considerentul 28 din regulamentul provizoriu, un producător-exportator nu a fost în măsură să aducă elemente de probă concludente care să ateste că activele sale au fost estimate în mod independent la valoarea de piață. Nu a putut demonstra că toate costurile au fost luate în considerare la valoarea lor comercială. Respectivul producător-exportator și-a reiterat afirmațiile cu ocazia adoptării regulamentului provizoriu. Deși nu a respectat termenul care a fost prelungit, a pretins că a prezentat noi elemente de probă cu privire la evaluarea activelor, elemente de probă care ofereau temei pentru revizuirea deciziei prin care nu i se acorda statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață.
(12)
Trebuie notat că respectivul producător-exportator nu a prezentat documentele solicitate în termenele specificate, ceea ce este suficient pentru a respinge afirmațiile sale. Cu toate acestea, în urma examinării documentelor a reieșit că nu s-a adus nici un nou element de probă care să susțină afirmațiile. Așadar, chiar dacă documentele menționate ar putea fi luate în considerare, nu ar aduce modificări la concluziile regulamentului provizoriu. Așadar, decizia de a nu acorda statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață respectivului producător-exportator se confirmă.
(13)
De asemenea, alți doi producători-exportatori, cărora nu li s-a acordat statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață, au reiterat obiecțiile emise în etapa provizorie. Cu toate acestea, nu au adus nici un alt element nou de probă care să justifice o schimbare a deciziei.
(14)
În lipsa altor comentarii, concluziile cu privire la statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață prezentate la considerentele 17-28 din regulamentul provizoriu se confirmă.
3. Tratamentul individual
(15)
Societățile cărora nu li s-a acordat tratament individual nu au adus nici un alt element nou de probă care să justifice o schimbare în acest sens. Prin urmare, în lipsa altor comentarii cu privire la tratamentul individual, concluziile enunțate la considerentele 29-34 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4. Valoarea normală
4.1. Determinarea valorii normale care se aplică tuturor producătorilor-exportatori care nu beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață
(a) Țara analoagă
(16)
Astfel cum s-a menționat la considerentul 39 din regulamentul provizoriu, Comisia a încercat să obțină cooperarea a treizeci și opt de producători cunoscuți pe plan mondial. Cu toate acestea, numai doi producători din Statele Unite ale Americii au acceptat să coopereze. În cursul anchetei nu s-a constatat nimic care să indice că informațiile primite și verificate nu sunt conforme cu prezenta procedură.
(17)
Anumite părți interesate au susținut că Statele Unite nu pot fi considerate țară analoagă adecvată pentru a stabili valoarea normală pentru RPC. Ei au susținut că, în contextul în care pe piața internă a Statelor Unite sunt numai trei producători, concurența este insuficientă. Trebuie reamintit, în acest context, că astfel cum este enunțat la considerentul 40 din regulamentul provizoriu, ancheta a demonstrat că în Statele Unite există o piață concurențială pentru produsul în cauză, ce cuprinde cel puțin trei producători, aproximativ treizeci de furnizori, mai mult de cincisprezece importatori și aproximativ trei sute de utilizatori. Așadar, argumentul a fost respins.
(18)
Deoarece afirmațiile nu au putut fi susținute și în lipsa altor comentarii asupra acestui aspect, alegerea Statelor Unite ca țară analoagă se confirmă.
(b) Determinarea valorii normale
(19)
Anumiți producători-exportatori au susținut că dreptul antidumping definitiv a fost calculat în mod eronat. Alte observații specifice au fost formulate de exportatori cu privire la cheltuielile de transport maritim și de asigurare, dreptul suplimentar la export, cât și rata de credit folosită în calcule.
(20)
În urma examinării acestor afirmații, s-au descoperit efectiv anumite erori de calcul, care au fost ulterior corectate. De asemenea, s-au reținut și alte argumente cu privire la cheltuielile de transport maritim și de asigurare și dreptul suplimentar la export, în cazul în care erau justificate și fundamentate. Cu toate acestea, celelalte argumente au fost respinse.
(21)
Pentru motivele expuse în cele ce urmează, unele părți interesate au susținut că valoarea normală calculată pentru Statele Unite trebuie ajustată descrescător.
(22)
În primul rând, s-a susținut că producătorii chinezi aveau o structură diferită a costurilor, în special în ce privește anumite costuri, printre care mâna de lucru și energia electrică. Trebuie notat că această afirmație nu este relevantă în cadrul determinării valorii normale în țara analoagă, deoarece o asemenea ajustare a costurilor ar avea ca rezultat o anchetă neconcludentă în țara analoagă și ar însemna că valoarea normală este ajustată la nivelul unei țări care nu funcționează conform principiilor economiei de piață. Mai mult, afirmația nu a fost susținută de nici un element de probă și, în consecință, a fost respinsă.
(23)
În al doilea rând, s-a susținut că unul din cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat este în legătură cu una din întreprinderile din Comunitate care se află la originea plângerii. Se reamintește că valoarea normală din țara analoagă s-a stabilit pe baza informațiilor furnizate de cele două societăți din Statele Unite. Aceste informații au fost atent analizate și verificate la fața locului. În concluzie, relațiile stabilite între una din aceste societăți și una din întreprinderile care au fost la originea plângerii nu au prejudiciat fiabilitatea informațiilor folosite pentru stabilirea valorii normale. În cursul anchetei nu a fost găsit nici un element care să facă dovada că aceste relații au avut cea mai mică influență asupra valorii normale din țara analoagă.
(24)
În fine, în urma afirmațiilor susținute de mai mulți exportatori, valoarea normală a fost ajustată descrescător datorită: (i) diferențelor în ceea ce privește calitatea materiilor prime utilizate de producătorii din țara analoagă în raport de cele utilizate de producători în RPC; (ii) creșterii cheltuielilor de transport și a altor costuri și (iii) costurilor de import aferente achiziționării materiilor prime de către producătorii din Statele Unite. A reieșit, de asemenea, că anumite tipuri de tratament al cărămizilor erau efectuate în Statele Unite, nu în China. Mai mult, ancheta a demonstrat că o ajustare a nivelului schimburilor este, de asemenea, justificată.
(25)
În lipsa altor comentarii, concluziile enunțate la considerentele 42 și 43 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4.2. Determinarea valorii normale aplicabile tuturor producătorilor-exportatori care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață
(26)
În etapa provizorie, valoarea normală pentru societățile care beneficiază de statut de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață s-a stabilit pentru fiecare tip de cărămizi de magnezie în parte. Tipurile pot fi identificate cu ajutorul unui număr de control al produsului (NCP). În cazul societăților cărora li s-a acordat tratament individual, s-au instituit categorii de NCP în funcție de conținutul în MgO, în scopul stabilirii valorii normale.
(27)
În etapa definitivă s-a considerat că metodologia trebuie uniformizată, astfel încât să asigure o anumită coerență între producătorii-exportatori care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață și celelalte societăți. În consecință, categoriile de NCP care au la bază conținutul de MgO au fost aplicate, în egală măsură, la stabilirea valorii normale pentru producătorii care îndeplinesc condițiile unei economii de piață.
5. Prețul de export
(28)
Un producător-exportator a susținut că s-au făcut erori în ceea ce privește nivelul costurilor de vânzare, al cheltuielilor administrative și al altor costuri generale, precum și la nivelul profitului realizat de un importator în legătură.
(29)
În urma efectuării verificării, s-a constatat că survenise o eroare de calcul în etapa provizorie, iar afirmația cu privire la costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte costuri generale poate fi reținută. Cu toate acestea, afirmația cu privire la nivelul profitului nu era întemeiată, nivelul utilizat pentru calcule avea la bază nivelul importatorilor și al comercianților independenți care au făcut obiectul unei verificări în cursul anchetei. Prin urmare, afirmația referitoare la profit a fost respinsă.
(30)
Un alt producător-exportator a susținut că marjele de profit deduse pentru societățile sale în legătură era excesivă și a furnizat dovada că profitul efectiv se situa la un nivel cu mult inferior. De asemenea, a afirmat că profiturile trebuie deduse exclusiv pentru comerciantul de legătură final și nu pentru comercianții de legătură intermediari. Mai mult, a susținut că, la calculul deducerii TVA la export, trebuie să se ia în considerare costul materiilor prime și nu prețul de export al mărfurilor.
(31)
În funcție de noile elemente de probă prezentate, marja de profit pentru comercianții în legătură a fost corectată pe baza informațiilor comunicate de alți comercianți în legătură. Cu toate acestea, afirmația privind TVA la export a fost respinsă, deoarece societatea nu a adus nici un element de probă în sprijinul acesteia.
(32)
Contrar poziției adoptate în etapa provizorie, un producător-exportator care beneficia de tratament individual a pretins, când ancheta era într-o fază avansată, că este în legătură cu un importator comunitar și a solicitat ca marja sa de dumping să fie revizuită în consecință. A susținut că marja sa de dumping trebuie să fie determinată în funcție de prețul de revânzare practicat de respectivul importator în legătură. Deși producătorul-exportator și importatorul din Comunitate au recunoscut că între ei nu există o legătură juridică din care să rezulte în mod clar natura relației lor, au susținut, cu toate acestea, că trebuie considerați ca fiind în legătură în temeiul cooperării de lungă durată în sectorul comercial al cărămizilor de magnezie.
(33)
Cu toate acestea, societățile menționate nu au furnizat nici un element nou de probă pe baza căruia să se poată stabili dacă sunt în legătură în sensul regulamentului de bază. Pe de altă parte, importatorul comunitar avea o relație de același tip cu un alt exportator chinez, însă nu a cerut să fie recunoscută și aceasta. În consecință, nu există nici un motiv pentru a schimba concluzia provizorie conform căreia societățile nu sunt în legătură. Așadar, argumentul este respins.
(34)
În etapa provizorie, prețul de export pentru societățile care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață s-a stabilit la nivelul numărului de control al produsului (NCP), în timp ce pentru societățile care beneficiază de tratament individual, la prețul de export s-au aplicat categoriile de NCP stabilite în funcție de conținutul de MgO. În etapa definitivă, Comisia a uniformizat metoda, astfel încât să asigure o anumită coerență, iar categoriile de NCP stabilite în funcție de conținutul de MgO s-au aplicat pentru a calcula prețul de export în cazul producătorilor care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață.
(35)
În lipsa altor comentarii, concluziile enunțate la considerentele 59 și 60 din regulamentul provizoriu se confirmă.
6. Comparația
(36)
În lipsa unor argumente întemeiate, concluziile provizorii enunțate la considerentele 61 și 62 din regulamentul provizoriu se confirmă.
7. Marja de dumping
7.1. Producătorii-exportatori care au cooperat și care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață/tratament individual
(37)
În etapa definitivă, marjele de dumping medii ponderate, exprimate în procente din prețul CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilesc la:
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd
2,7 %
Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd
8,1 %
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd
18,6 %
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd
18,6 %
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd
27,7 %
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd
22,2 %
7.2. Toți ceilalți producători-exportatori
(38)
Luând în considerare noile date cu privire la cantitățile importate, nivelul de cooperare a fost recalculat și a reieșit superior celui stabilit cu titlu provizoriu. Cu toate acestea, trebuie confirmat că nivelul de cooperare a rămas scăzut.
(39)
În etapa provizorie, marja de dumping la scară națională a fost stabilită la nivelul marjei celei mai ridicate stabilită pentru producătorii care au cooperat. Cu toate acestea, în etapa definitivă, metoda de calcul a marjei la scară națională a fost revizuită în conformitate cu practica constantă a Comisiei în cazul unui grad redus de cooperare. Marja de dumping aplicabilă la scară națională a fost, așadar, reevaluată pentru a reprezenta media ponderată:
(a)
a marjei de dumping constatate pentru categoria reprezentativă a produsului în cauză exportat exclusiv de producătorii-exportatori care au cooperat și care nu beneficiază nici de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață, nici de tratament individual și
(b)
a marjei de dumping celei mai ridicate constatate pentru categoria reprezentativă a produsului în cauză exportat de același exportator care a cooperat.
(40)
În consecință, marja de dumping care se aplică la scară națională a fost stabilită în mod definitiv la 51,5 %.
D. PREJUDICIUL
1. Producția comunitară
(41)
În lipsa altor comentarii, constatările provizorii cu privire la producția comunitară totală enunțate la considerentul 68 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Definiția industriei comunitare
(42)
Mai multe părți interesate au susținut că producătorul comunitar RHI trebuie exclus din industria comunitară, contrar concluziei prevăzute în regulamentul provizoriu. Părțile au afirmat că activitățile principale ale societății RHI nu se desfășoară în Comunitate, iar volumul importurilor în cursul perioadei de anchetă corespunde îndeaproape celui al grupului Refratechnik („Refratechnik”), un alt producător-importator care a fost exclus din industria comunitară.
(43)
Se reamintește faptul că, la considerentul 70 din regulamentul provizoriu, s-a precizat că principalele unități de producție ale RHI pentru produsul în cauză, ca și sediul central și centrul de cercetare-dezvoltare (R&D) sunt situate toate în cadrul Comunității. Mai mult, societatea de producție din Comunitate era o entitate distinctă din punct de vedere juridic de societatea de producție chineză. Deși RHI este un grup de nivel mondial care dispune de o unitate de producție în RPC, constituită ca entitate distinctă din punct de vedere juridic, grupul produce marea majoritate a cărămizilor de magnezie în unitățile de producție din cadrul Comunității și le vinde ulterior pe piața comunitară. Dat fiind că doar o mică parte din vânzările pe piața comunitară provine din importurile din RPC, RHI nu este ferită de importurile care fac obiectul unui dumping, iar profitul pe care l-ar putea obține din aceste importuri este minim. În consecință, nu există nici un motiv întemeiat pentru a exclude RHI din industria comunitară.
(44)
Pe de altă parte, s-a constatat că nu se poate face comparație cu situația societății Refratechnik. Mai întâi, deoarece Refratechnik nu a fost la originea plângerii și nici nu o susține, nu poate fi inclus în definiția industriei comunitare. Mai mult, spre deosebire de situația societății RHI, expusă anterior, în cazul în care importurile societății Refratechnik puteau fi comparate, în volume absolute, cu importurile RHI, acestea reprezentau o parte mult mai importantă în cadrul vânzărilor pe piața comunitară. Se reamintește: (i) că aproape jumătate din vânzările societății Refratechnik pe piața comunitară o reprezintă produse din RPC; (ii) că principalele activități ale societății în legătură cu produsul în cauză au fost transferate parțial în China și (iii) că Refratechnik a obținut în mod clar profit de pe urma vânzărilor de produse importate. Prin prisma aspectelor menționate anterior, situația societății Refratechnik este foarte diferită de cea a societății RHI. Din aceste considerente, cererile au fost respinse și s-a confirmat că RHI face parte din industria comunitară.
(45)
În lipsa altor comentarii, definiția industriei comunitare, enunțată la considerentele 69-78 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
3. Consumul comunitar
(46)
În lipsa altor comentarii, calculul consumului comunitar, prezentat la considerentele 79-82 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
4. Importurile în Comunitate din RPC
4.1. Cota de piață a importurilor în cauză
(47)
În lipsa altor comentarii, concluziile privind cota de piață a importurilor în cauză, prezentate la considerentele 83-84 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
4.2. Prețul de import și subcotarea
(48)
Se reamintește, astfel cum s-a enunțat la considerentele 85-87 din regulamentul provizoriu, că a fost stabilită o comparație între prețul franco fabrică al industriei comunitare cu prețurile CIF frontieră comunitară ale producătorilor-exportatori din țara în cauză.
(49)
Pe baza metodei revizuite folosite pentru a determina marjele de subcotare și prevăzută în cele ce urmează la considerentul 86, s-a considerat, în egală măsură, oportună revizuirea, de o manieră similară, a metodei utilizate pentru a determina nivelul subcotării. Marjele de subcotare revizuite în cazul producătorilor-exportatori care beneficiază de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață sau de tratament individual sunt cuprinse între 13 și 37 %. Subcotarea medie a fost calculată la 23,9 %.
(50)
Cu excepția ajustărilor prevăzute la considerentul 49 și în lipsa altor comentarii cu privire la prețul de import și nivelul subcotării, concluziile enunțate la considerentele 85-87 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5. Situația industriei comunitare
(51)
Se reamintește că, la considerentul 111 din regulamentul provizoriu, s-a stabilit, în mod provizoriu, că industria comunitară a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.
(52)
Mai multe părți interesate au contestat interpretarea cifrelor cu privire la situația industriei comunitare prezentate la considerentele 88-111 din regulamentul provizoriu, argumentând că nu indicau nici un prejudiciu important. Părțile au afirmat că industria comunitară a realizat profit, era competitivă și beneficia de perspective economice favorabile. Prin urmare, se putea ajunge la concluzia că industria comunitară nu a suferit nici un prejudiciu important.
(53)
Se observă că nici una din părțile interesate nu a contestat cifrele în sine, ci numai modul în care au fost interpretate. Într-adevăr, dacă privim exclusiv anumiți indicatori de volum, cum ar fi producția, cota de piață sau vânzările pe piața comunitară, fără a lua în considerare alți indicatori, tendința nu pare a fi în mod semnificativ negativă.
(54)
Cu toate acestea, se reamintește că industria comunitară a răspuns la importurile care fac obiectul unui dumping în cursul perioadei examinate prin reducerea prețurilor în vederea menținerii volumului vânzărilor pe piața comunitară. Aceasta a rezultat o importantă scădere a rentabilității. În circumstanțe asemănătoare, prejudiciul este vizibil în principal la nivelul prețurilor și al rentabilității.
(55)
Mai mult, în momentul analizei evoluției indicatorilor economici ai industriei comunitare între 2001 și perioada de anchetă, trebuie avut în vedere faptul că această industrie a fost restructurată în cursul anilor '90, pentru a reduce supracapacitățile de producție și pentru a raționaliza producția. La începutul perioadei examinate (2001), industria comunitară înregistra o situație economică stabilă și realiza profituri rezonabile. Cu toate acestea, așa cum reiese din puternica scădere a rentabilității la vânzările comunitare (considerentul 98 din regulamentul provizoriu) și din reducerea prețurilor medii de vânzare (considerentul 94 din regulamentul provizoriu), situația s-a deteriorat semnificativ între 2001 și sfârșitul perioadei de anchetă.
(56)
În ceea ce privește îmbunătățirea înregistrată pe perioada de anchetă, trebuie reamintit că aceasta se datorează reducerii costurilor, iar situația îmbunătățită era departe de nivelul pe care l-ar fi putut atinge în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping (considerentul 99 din regulamentul provizoriu).
(57)
În lipsa unor noi comentarii, în afara celor expuse anterior, concluziile cu privire la situația industriei comunitare, enunțate la considerentele 88-111 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
6. Concluzie cu privire la prejudiciu
(58)
Luând în considerare cele expuse anterior și în lipsa altor comentarii, se confirmă faptul că industria comunitară a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Impactul importurilor din RPC
(59)
O parte interesată a afirmat că importurile nu au avut nici un impact asupra industriei comunitare, deoarece cota de piață și volumul vânzărilor au rămas stabile pe parcursul perioadei examinate. Cu toate acestea, s-a constatat că industria comunitară a suferit un prejudiciu important (considerentul 58) și că nu și-a putut păstra cota de piață decât prin intermediul unor reduceri importante de preț, ceea ce a dus la scăderea rentabilității cu 55 %. Această evoluție a coincis cu creșterea importurilor. Trebuie reamintit că volumul importurilor din RPC a crescut cu 150 %, iar cota lor de piață a crescut cu 118 % în cursul perioadei examinate. Mai mult, prețurile produselor importate din RPC au scăzut cu 22 %, ceea ce a dus la o importantă subcotare a prețurilor (considerentul 49). În consecință și în lipsa unor elemente noi de probă întemeiate, cererea a fost respinsă. În lipsa altor comentarii, concluziile de la considerentul 113 se confirmă.
2. Impactul dezvoltărilor survenite în industria siderurgică
(60)
O parte interesată a susținut că prejudiciul cauzat industriei comunitare se explică prin progresul tehnic care a permis realizarea de cărămizi de mai lungă durată, precum și prin eficientizarea procesului de fabricare a oțelului, elemente care nu au fost luate atent în considerare în regulamentul provizoriu.
(61)
Se reamintește, în această privință, în baza informațiilor colectate de la industria utilizatoare, că reducerea numărului de cărămizi de magnezie folosite per tonă de oțel a fost de aproximativ 2 % în cursul perioadei de anchetă (considerentul 116 din regulamentul provizoriu). Mai mult, s-a constatat că, pe perioada examinată, consumul comunitar a fost constant (considerentul 82 din regulamentul provizoriu). Luând în considerare cifrele menționate anterior, se poate concluziona că progresul tehnic nu a avut decât un impact limitat asupra situației industriei comunitare. Prin urmare, argumentul nu poate fi acceptat.
3. Impactul fluctuațiilor cursului de schimb
(62)
Un alt factor despre care s-a susținut că a cauzat prejudiciul este scăderea cursului de schimb al dolarului (în legătură cu RMB chinezească) în raport cu moneda euro. Deprecierea dolarului în raport cu euro s-a ridicat la aproximativ 31 % în cursul perioadei examinate.
(63)
Se reamintește că dumpingul s-a stabilit prin compararea tuturor prețurilor convertite în RMB, iar cursul de schimb nu a avut, așadar, nici un impact asupra marjelor de dumping constatate. În ceea ce privește marjele de prejudiciu, deprecierea dolarului ar fi putut favoriza o creștere a exporturilor produsului în cauză în Comunitate. Cu toate acestea, reducerea prețurilor datorându-se sau nu parțial fluctuațiilor cursului de schimb, diferența totală între prețurile din industria comunitară și prețurile producătorilor-exportatori (a se vedea considerentul 49) reprezintă nivelul de subcotare care trebuie luat în considerare. Amploarea marjelor de prejudiciu în cazul de față indică faptul că deprecierea dolarului nu a contribuit nicidecum la prejudiciul cauzat industriei comunitare.
4. Impactul importurilor în Comunitate efectuate de către industria comunitară
(64)
O parte interesată a susținut că importurile originare din RPC efectuate de societatea RHI erau la originea prejudiciului constatat. Trebuie notat că, din volumul total al vânzărilor societății RHI, doar 5 % a fost importat din RPC (considerentul 121 din regulamentul provizoriu), iar aceste importuri au fost vândute la prețuri comparabile cu cele practicate de industria comunitară în cadrul Comunității. S-a concluzionat, așadar, că importurile menționate anterior nu au adus prejudiciul constatat.
5. Impactul exporturilor efectuate de industria comunitară
(65)
O parte interesată a afirmat că prejudiciul era cauzat de pierderea înregistrată la nivelul exporturilor ca urmare a fluctuației cursului de schimb al dolarului SUA și a reducerii consecutive a ritmului de producție. Cu toate acestea, se reamintește că exporturile nu au înregistrat decât o scădere ușoară în perioada examinată și că rentabilitatea lor a fost superioară rentabilității vânzărilor pe piața Comunității (considerentul 122 din regulamentul provizoriu). În consecință, este puțin probabil ca exporturile să fi avut un efect nefavorabil asupra industriei comunitare.
6. Impactul altor factori
(66)
O parte interesată a susținut că una din cauzele prejudiciului o constituie dezavantajul, pentru industria comunitară, că cea mai mare parte a resurselor de magnezie se situează pe teritoriul RPC. Deși este adevărat că zăcămintele de materie primă principală sunt situate în RPC, ceea ce conferă un avantaj economic și strategic net producătorilor din țara respectivă, în orice caz, diferențele care apar în termeni de costuri au fost luate în considerare la compararea prețurilor.
7. Concluzie cu privire la legătura de cauzalitate
(67)
În lipsa altor comentarii cu privire la legătura de cauzalitate, concluziile enunțate în acest sens la considerentele 112-124 din regulamentul provizoriu se confirmă.
F. INTERESUL COMUNITĂȚII
1. Interesul industriei comunitare
(68)
În lipsa altor comentarii cu privire la interesul comunității, concluziile enunțate la considerentele 125-129 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Interesul importatorilor
(69)
Doi importatori independenți și un importator de legătură au trimis observații după ce au luat cunoștință de concluziile provizorii. Un alt importator, care nu a cooperat în cadrul procedurii, a trimis, de asemenea, observații, contestând măsurile provizorii, pe motiv că au un impact negativ asupra cifrei sale de afaceri, a efectivelor și a rentabilității, produsul în cauză reprezentând o parte importantă a activității sale. Cele patru societăți importatoare reprezentau aproximativ 35 % din totalul importurilor din cursul perioadei de anchetă. În schimb, nu au prezentat nici un element de probă nou care să justifice modificarea concluziilor enunțate în regulamentul provizoriu.
(70)
Alte argumente, aduse atât de importatori, cât și de utilizatori, sunt analizate la considerentele 73-82.
(71)
În lipsa altor comentarii, concluziile cu privire la interesul importatorilor enunțate la considerentele 130-132 din regulamentul provizoriu se confirmă.
3. Interesul furnizorilor
(72)
În lipsa altor comentarii cu privire la interesul furnizorilor comunitari, concluziile enunțate la considerentul 133 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4. Interesul utilizatorilor
4.1. Structura pieței
(73)
Majoritatea utilizatorilor, importatorilor și producătorilor-exportatori a afirmat din nou că măsurile au ca efect consolidarea unei structuri a pieței alcătuită din câțiva producători mari și, astfel, de a reduce concurența. Deși nu s-au prezentat argumente noi în acest sens, s-au adus, în schimb, elemente suplimentare care au completat afirmațiile.
(74)
Se reamintește faptul că principalul producător de pe piața comunitară nu deținea o cotă de piață majoritară pentru produsul în cauză pe parcursul perioadei de anchetă (considerentul 141 din regulamentul provizoriu). Cota de piață respectivă s-a calculat pe baza datelor verificate. A fost contestată de una din părțile interesate, însă aceasta nu a prezentat nici un element concret de probă care să demonstreze că această cotă de piață era mai mare decât cifra sus-menționată. Pe de altă parte, nici o dovadă suficientă care să ateste comportamentul anticoncurențial al marilor actori de pe piața Comunității nu a fost prezentată pentru a sprijini afirmația. Cu toate acestea, mai mulți producători comunitari au fabricat produsul în cauză. În lipsa altor comentarii, concluziile enunțate la considerentele 140-141 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4.2. Ritmul scăzut al aprovizionării și creșterea costurilor
(75)
S-a susținut că măsurile ar duce la un ritm scăzut al aprovizionării cu produsul în cauză pe piața comunitară, deoarece producătorii-exportatorii vor opri exporturile în Comunitate. Argumentul nu a fost susținut prin nici o justificare. Trebuie notat că numărul surselor de aprovizionare disponibile în RPC și în Comunitate face improbabil un risc scăzut al aprovizionării pentru produsul în cauză. Așadar, argumentul nu este întemeiat.
(76)
S-a afirmat, de asemenea, că furnizorii de materii prime pot fi constrânși să reducă exporturile spre Comunitate datorită unor factori, precum penuria de energie electrică din RPC, de unde provin majoritatea materiilor prime (magnezită). S-a afirmat că prețul magneziei a început să crească în 2005, ceea ce a dus la o penurie de materii prime pe piața comunitară. Este evident că livrarea de către RPC a materiilor prime folosite în producția de cărămizi de magnezie poate varia în funcție de factorii interni și poate duce la creșterea prețului la magnezie. Cu toate acestea, creșterea îi va afecta nu numai pe producătorii comunitari care folosesc magnezie de origine chineză, ci și pe producătorii chinezi de cărămizi de magnezie. Argumentele nu sunt luate, așadar, în considerare în evaluarea impactului instituirii măsurilor antidumping.
(77)
Întreprinderea utilizatoare și-a exprimat, de asemenea, preocuparea că măsurile pot duce la o ușoară creștere a costului cărămizilor de magnezie, estimând că aspectul trebuie luat în considerare la momentul evaluării efectului măsurilor, la nivelul costurilor, asupra industriei siderurgice. Cu toate acestea, industria siderurgică nu a contestat faptul că, din totalul costurilor, cărămizile de magnezie reprezintă mai puțin de 1 % (considerentul 143 din regulamentul provizoriu). Totuși, a menționat că trebuie luat în considerare faptul că: (i) produsul are o importanță strategică; (ii) orice defect tehnic al cărămizilor poate aduce costuri suplimentare considerabile și (iii) prețurile pot crește semnificativ din cauza altor factori.
(78)
Astfel cum s-a observat la considerentul 135 din regulamentul provizoriu, materialele refractare constituie o materie consumabilă foarte importantă din punct de vedere strategic pentru industria siderurgică, deoarece întreaga cantitate de oțel pe care o produce trebuie să treacă prin convertizoare, furnale și lingotiere. În consecință, orice penurie de materiale refractare ar putea avea grave urmări în ceea ce privește întreruperea producției, reparații și securitate. Prin urmare, o aprovizionare suficientă cu cărămizi de înaltă calitate, și anume de lungă durată, și un suport tehnic bun sunt foarte importante pentru industria siderurgică.
(79)
Chiar dacă importanța unui material, strategică sau de altă natură, are relevanță, costul său în raport cu costul total de producție constituie, în egală măsură, un criteriu esențial în analiza interesului Comunității. Așadar, faptul incontestabil că, în cazul cărămizilor de magnezie, costul reprezintă mai puțin de 1 % din costul de producție al oțelului rămâne un factor decisiv.
(80)
În acest sens, trebuie subliniat faptul că finalitatea măsurilor antidumping nu este de a interzice importurile, ci de a crește prețurile astfel încât să se atingă un nivel durabil și neprejudiciabil. Luând în considerare nivelul măsurilor (media ponderată de aproximativ 20 %), este posibil ca importurile neprejudiciabile originare din RPC să continue să intre pe piața comunitară și să exercite o concurență benefică. Și alte țări terțe au servit drept surse de aprovizionare pentru Comunitate, însă volumul în cauză a fost scăzut pe parcursul perioadei de anchetă.
(81)
Trebuie amintit, de asemenea, că, în cazul în care măsurile nu sunt instituite, pe termen lung, există riscul unui transfer al produsului în cauză de la producția comunitară în RPC. Luând în considerare lipsa producătorilor în țările terțe nu există producători și dat fiind că produsul în cauză prezintă un interes strategic pentru industria siderurgică, o asemenea dependență în ceea ce privește importurile originare din RPC nu constituie un scenariu viabil pentru industria siderurgică comunitară. Analiza descrisă în regulamentul provizoriu (considerentul 138) a fost contestată de un importator și de o întreprindere siderurgică. Cu toate acestea, nu a fost contestată de marea majoritate a industriei comunitare, așadar se poate trage concluzia că este și în interesul Comunității ca o producție viabilă de cărămizi de magnezie să rămână în cadrul Comunității.
(82)
În lipsa altor informații cu privire la pretinsul dezechilibru care caracterizează structura pieței și a creșterii de preț, concluziile enunțate la considerentele 140-143 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4.3. Concluzie cu privire la interesul utilizatorilor
(83)
În lipsa altor comentarii cu privire la interesul utilizatorilor, concluziile enunțate la considerentele 134-144 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5. Concluzie cu privire la interesul Comunității
(84)
Luând în considerare concluziile enunțate în regulamentul provizoriu și observațiile formulate de diferitele părți, s-a concluzionat că nu există nici un motiv imperativ pentru a nu institui măsuri antidumping definitive la importurile care fac obiectul unui dumping pentru cărămizile de magnezie originare din RPC. Prin urmare, concluzia enunțată la considerentele 145 și 146 din regulamentul provizoriu se confirmă.
G. MĂSURILE ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Nivelul eliminării prejudiciului
(85)
În regulamentul provizoriu, nivelul eliminării prejudiciului a fost calculat pe baza a cinci categorii de NCP stabilite în funcție de conținutul de MgO al cărămizilor. Metoda a fost prezentată pentru prima dată în chestionarele trimise în momentul deschiderii prezentei anchete, iar părțile au fost invitate să prezinte observațiile lor. S-au solicitat ajustări la această metodă, care au fost analizate în conformitate cu cele prezentate la considerentele 86-88.
(86)
În regulamentul provizoriu, s-a efectuat o ajustare standard la prețul CIF de export pentru a include costurile ulterioare importului, costurile importatorilor și nivelul tranzacțiilor. Ancheta care a urmat a demonstrat faptul că ajustările trebuie revizuite pentru a ține cont în mod special de costurile aferente fiecărei rețele de desfacere. Marjele de eliminare a prejudiciului calculate sunt prevăzute la considerentul 90.
(87)
O asociație de utilizatori a pretins că diferența de cost între rășină și smoală, folosite ca liant în producerea cărămizilor de magnezie, nu a fost luată în considerare în calcul. Deși costurile cu smoala, folosită în principal în producția comunitară, sunt mai mici decât cele cu rășina, producătorii comunitari au susținut, sprijiniți de dovezi, că diferența de cost se compensează prin costurile mai ridicate generate, în cazul smoalei, de un proces de fabricație mai elaborat. În cursul anchetei nu a fost prezentat nici un element de probă întemeiat care să infirme concluziile. Așadar, argumentul a fost respins.
(88)
Pe de altă parte, s-a susținut de către un utilizator că, în categoriile de NCP enunțate la considerentul 85, există o diferență între cărămizile folosite la convertizoare și cele folosite la lingotiere. Industria comunitară a vândut un procent mai mare de cărămizi pentru convertizoare, la un preț mai ridicat, decât producătorii-exportatori din RPC. Utilizatorul a afirmat că acest aspect trebuie luat în considerare într-o pondere mai mare în comparațiile de preț. Cu toate acestea, afirmația nu a fost susținută cu probe și nu s-au precizat ce categorii de NCP erau implicate și nici în ce măsură. Așadar, argumentul a fost respins.
(89)
Se reamintește că prețul neprejudiciabil a fost calculat prin folosirea unei marje de profit de 8 %. Cifra nu a fost contestată de nici una din părțile interesate și este, așadar, confirmată definitiv.
(90)
Marjele de prejudiciu medii ponderate definitive, stabilite pentru societățile care beneficiază fie de tratament individual, fie de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață, sunt următoarele:
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd
42,5 %
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd
22,7 %
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd
27,7 %
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd
27,7 %
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd
15,3 %
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd
48,2 %
(91)
După operarea ajustărilor sus-menționate asupra valorii normale și asupra prețurilor de export, nivelul de eliminare a prejudiciului calculat pe baza datelor furnizate de societățile care au cooperat și care nu beneficiază nici de statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață nici de tratament individual, precum și de societățile care nu au cooperat s-a stabilit la 39,9 %.
(92)
În absența altor comentarii, cu excepția modificărilor menționate, metoda prezentată la considerentele 147-152 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Măsurile definitive
(93)
Luând în considerare cele menționate anterior și în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, trebuie instituit un drept antidumping definitiv la nivelul marjei de dumping sau la nivelul marjei de prejudiciu calculată în toate cazurile în care aceasta din urmă este mai mică decât marja de dumping constatată.
(94)
Luând în considerare cele menționate anterior, drepturile definitive se stabilesc după cum urmează:
Societate
Marja de eliminare a prejudiciului
Marja de dumping
Drept antidumping propus
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd
42,5 %
27,7 %
27,7 %
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd
22,7 %
2,7 %
2,7 %
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd
27,7 %
18,6 %
18,6 %
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd
27,7 %
18,6 %
18,6 %
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd
15,3 %
22,2 %
15,3 %
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd
48,2 %
8,1 %
8,1 %
Celelalte societăți
39,9 %
51,5 %
39,9 %
(95)
Nivelurile drepturilor individuale menționate în prezentul regulament s-au stabilit pe baza concluziilor prezentei anchete antidumping. În consecință, reflectă situația constatată pentru societățile în cauză pe perioada acestei anchete. Aceste niveluri ale dreptului (prin opoziție cu dreptul național aplicabil „tuturor celorlalte societăți”) se aplică, în mod exclusiv, importurilor de produse originare din țara în cauză și fabricate de societățile expres desemnate. Produsele importate și fabricate de alte societăți ale căror denumire și adresă nu sunt prevăzute în mod expres în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv de către entități în legătură cu societățile expres desemnate, nu pot beneficia de aceste niveluri și vor fi supuse nivelului dreptului care se aplică „tuturor celorlalte societăți”.
(96)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri ale drepturilor antidumping individuale (de exemplu, în urma schimbării denumirii entității sau în urma înființării unor noi entități de producție sau de vânzare) trebuie adresată imediat Comisiei (3) și să conțină toate informațiile utile privind, în special, orice modificare a activităților întreprinderii legate de producție, vânzările pe piața internă și la export care rezultă în urma acestei schimbări a denumirii sau înființării unor noi entități de producție sau de vânzare. După consultarea comitetului consultativ, Comisia propune, dacă este cazul, modificarea regulamentului prin actualizarea listei societăților care beneficiază de un nivel al dreptului individuale.
3. Angajamentele
(97)
Pe perioada anchetei, cinci producători-exportatori din RPC și-au exprimat interesul pentru prezentarea un angajament de preț. Cu toate acestea, doar trei producători-exportatori au oferit în final angajamente în materie de preț, în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(98)
Dat fiind că una din societăți nu a cooperat la anchetă, oferta de angajament a fost respinsă.
(99)
O altă societate care beneficia de tratament individual a propus un angajament comun cu un comerciant independent cu sediul în Elveția. De regulă, orice ofertă de angajament comun cu o societate independentă este refuzată, deoarece prezența comerciantului independent face impracticabil controlul fluxurilor financiare. În plus, comerciantul independent este în legătură, fie direct, fie indirect, cu marea majoritate a clienților din Uniunea Europeană. Aceasta creează o structură foarte complexă care nu permite exercitarea eficientă a controlului asupra fluxurilor financiare și nici, în consecință, asupra prețurilor plătite în final. În consecință, se consideră că un angajament de acest fel este inaplicabil și ineficient. Prin urmare, oferta a fost respinsă.
(100)
Un alt producător-exportator care beneficia de tratament individual a propus, împreună cu comerciantul de legătură din RPC, un angajament comun de preț însoțit de limite cantitative. Au convenit să vândă produsul în cauză respectând limita cantitativă și la un preț care să permită cel puțin eliminarea efectului prejudiciabil al dumpingului. Importurile care depășesc limita cantitativă vor fi supuse drepturilor antidumping. Pe de altă parte, societățile prezintă Comisiei, periodic, informații detaliate cu privire la exporturile în Comunitate, ceea ce permite Comisiei să monitorizeze eficient angajamentul. În fine, având în vedere structura vânzărilor societăților respective, Comisia consideră că riscul de eludare a angajamentului convenit este limitat.
(101)
Pentru a permite Comisiei să se asigure că societățile respectă angajamentul, în momentul prezentării către autoritățile vamale competente a cererii de punere în liberă circulație, scutirea de dreptul antidumping este condiționată de prezentarea unei facturi comerciale care conține cel puțin informațiile indicate în anexă. Informațiile sunt necesare și pentru a permite autorităților vamale să verifice cu suficientă precizie dacă transportul corespunde cu documentele comerciale. În cazul în care factura lipsește sau nu corespunde cu produsul prezentat în vamă, este datorat nivelul dreptului antidumping aplicabil.
(102)
Pentru a garanta o mai bună respectare a angajamentului, importatorii trebuie informați asupra faptului că orice încălcare a angajamentului poate avea ca efect aplicarea retroactivă a dreptului antidumping la tranzacțiile corespunzătoare. Este necesar, prin urmare, să fie puse în aplicare dispoziții legale care prevăd apariția datoriei vamale la nivelul dreptului antidumping corespunzător din momentul în care una sau mai multe condiții pentru scutire nu sunt îndeplinite. Datoria vamală devine exigibilă de îndată ce declarantul decide să pună în liberă circulație mărfurile, fără perceperea dreptului antidumping, sau dacă una sau mai multe condiții ale angajamentului nu au fost respectate.
(103)
În cazul încălcării angajamentului, dreptul antidumping poate fi recuperat, în condițiile în care Comisia a retras acceptarea angajamentului, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din regulamentul de bază, făcând trimitere în mod special la tranzacția respectivă și declarând, dacă este cazul, că factura corespunzătoare nu este conformă cu angajamentul. În consecință, în conformitate cu articolul 14 alineatul (7) din regulamentul de bază, autoritățile vamale trebuie să informeze de îndată Comisia asupra oricărui element care indică încălcarea angajamentului.
(104)
În concluzie, oferta de angajament este considerată acceptabilă, iar societățile în cauză au fost informate asupra faptelor, considerentelor și obligațiilor principale care au stat la baza acceptării angajamentului.
(105)
Trebuie notat că, în cazul unei presupuse încălcări, a încălcării sau a retragerii angajamentului, se poate institui un drept antidumping, în conformitate cu articolul 8 alineatele (9) și (10) din regulamentul de bază.
(106)
Angajamentul menționat este acceptat prin Decizia 2005/704/CE a Comisiei (4).
4. Perceperea drepturilor provizorii
(107)
Luând în considerare amploarea marjelor de dumping stabilite și importanța prejudiciului cauzat industriei comunitare, s-a considerat necesară perceperea sumelor depuse cu titlu de drept antidumping provizoriu instituit prin Regulamentul (CE) nr. 552/2005, la nivelul dreptului definitiv instituit. În cazul în care dreptul definitiv este mai mare decât dreptul provizoriu, numai sumele depuse cu titlu de drept provizoriu trebuie percepute definitiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie un drept antidumping definitiv asupra importurilor de cărămizi de magnezie aglomerate cu un liant chimic, nearse, compuse din magnezie cu un conținut de cel puțin 80 % de MgO, care conțin sau nu magnezită și originare din RPC, înregistrate sub codurile NC ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 și ex 6815 99 90 (coduri TARIC 6815910010, 6815991020 și 6815999020).
(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil la prețul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, pentru produsul descris la alineatul (1), se stabilește după cum urmează:
Societate
Drept antidumping
Cod adițional TARIC
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd, Jinqiao Development Zone, Dashiqiao, Liaoning Province, 115100, RPC
2,7 %
A632
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd, Gangdu Management Zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, RPC
8,1 %
A633
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd, Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province 115100, RPC
18,6 %
A634
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd, Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, RPC
18,6 %
A635
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd, Qinghuayu Village, Qinghua District, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, RPC
15,3 %
A636
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd, Biangan Village, Nanlou Economic Development zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, RPC
27,7 %
A638
Toate celelalte societăți
39,9 %
A999
(3) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (2), dreptul definitiv nu se aplică importurilor declarate pentru punerea în liberă circulație, în conformitate cu dispozițiile articolului 2.
(4) Cu excepția dispozițiilor contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.
Articolul 2
(1) Importurile declarate pentru punerea în liberă circulație și facturate de societățile ale căror angajamente au fost acceptate de Comisie și care sunt menționate în Decizia 2005/704/CE (cu modificările ulterioare) sunt scutite de la plata dreptului antidumping instituit prin articolul 1, dacă îndeplinesc cumulativ următoarele condiții:
-
au fost fabricate, expediate și facturate direct de către societățile indicate către primul client independent din cadrul Comunității;
-
importurile sunt însoțite de o factură conformă valabilă. Prin factură conformă se înțelege o factură comercială care cuprinde cel puțin elementele și declarația prevăzută în anexă și
-
mărfurile declarate și prezentate autorităților vamale corespund exact cu descrierea din factura conformă.
(2) Datoria vamală se naște în momentul acceptării declarației de punere în liberă circulație, în cazul în care s-a stabilit că nu s-au îndeplinit una sau mai multe condiții cu privire la bunurile descrise la articolul 1 și scutite de la plata dreptului antidumping, în condițiile enunțate la alineatul (1). A doua condiție prevăzută la alineatul (1) este considerată îndeplinită în momentul în care se constată că factura conformă nu respectă dispozițiile anexei sau că nu este autentică ori atunci când Comisia și-a retras acceptarea angajamentului, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 384/96, printr-un regulament sau o decizie care se referă la o tranzacție specifică și a declarat factura corespunzătoare ca fiind neconformă cu angajamentul.
(3) Importatorii acceptă ca parte a riscului comercial normal faptul că nerespectarea, de către una sau cealaltă parte, a uneia sau mai multor condiții enunțate la alineatul (1) și definite în detaliu la alineatul (2) poate determina apariția datoriei vamale în temeiul articolului 201 din Regulamentul (CE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (5). Datoria vamală astfel constatată trebuie recuperată în cazul în care Comisia își retrage angajamentul.
Articolul 3
Sumele depuse cu titlu de drept antidumping provizoriu instituit prin Regulamentul (CE) nr. 552/2005 pentru importurile de cărămizi de magnezie aglomerate cu un liant chimic, nearse, compuse din magnezie cu un conținut de cel puțin 80 % de MgO, care conțin sau nu magnezită, originare din RPC, înregistrate sub codurile NC ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 și ex 6815 99 90 (coduri TARIC 6815910010, 6815991020 și 6815999020) sunt percepute definitiv în conformitate cu normele enunțate în cele ce urmează. Sumele depuse care depășesc nivelul dreptului definitiv sunt eliberate. În cazul în care dreptul definitiv este mai mare decât dreptul provizoriu, numai sumele depuse cu titlu de drept provizoriu sunt percepute definitiv.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 6 octombrie 2005.