REGULAMENTUL (CE) NR. 1121/2009 AL COMISIEI
din 29 octombrie 2009
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește schemele de ajutor pentru fermieri prevăzute în titlurile IV și V din regulamentul respectiv
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (1), în special articolul 29 alineatul (4) litera (a), articolul 87 alineatul (4), articolul 89 alineatul (2), articolul 91 alineatul (2), articolul 101 alineatul (2) al doilea paragraf, articolul 103 alineatul (1), articolul 142 literele (c), (e), (q) și (s) și articolul 147,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 73/2009 abrogă și înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (2). Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 al Comisiei din 29 octombrie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului în ceea ce privește schemele de ajutor prevăzute la titlurile IV și IVa din respectivul regulament și utilizarea terenurilor retrase din circuitul agricol pentru producția de materii prime (3) a stabilit normele de aplicare a schemelor de ajutor prevăzute în titlurile IV și IVa din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003. Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 trebuie adaptat la modificările introduse prin Regulamentul (CE) nr. 73/2009, în special cele prevăzute în titlul IV și în titlul V capitolele 2 și 4 din regulamentul menționat. Din motive de claritate și simplificare, este necesar să se abroge Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 și să se înlocuiască cu un nou regulament.
(2)
Pentru a garanta gestionarea eficientă a schemelor prevăzute în titlul IV din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, plățile care urmează a fi acordate în cadrul unora dintre aceste scheme trebuie limitate la dimensiunea minimă a suprafețelor („plata pe suprafață”). Dimensiunea minimă a suprafeței trebuie stabilită ținându-se seama de dimensiunea specială a fermelor în unele state membre sau de condițiile specifice ale anumitor tipuri de producție.
(3)
Trebuie evitată însămânțarea suprafețelor numai pentru a putea beneficia de acordarea de plăți pe suprafață. Este necesară stabilirea anumitor condiții privind însămânțarea și culturile, în special în ceea ce privește plantele proteaginoase, orezul, fructele și legumele. Normele locale trebuie respectate pentru a se ține seama de diversitatea practicilor agricole în interiorul Comunității.
(4)
Trebuie admisă o singură cerere de plată pe suprafață pentru o parcelă cultivată într-un an dat, cu excepția cazurilor în care ajutorul privește producția de semințe. Plățile pe suprafață se pot acorda pentru culturile subvenționate în cadrul unei scheme incluse în politicile structurale sau de mediu ale Comunității.
(5)
Conform prevederilor schemelor de sprijin, dacă suprafața, cantitatea sau numărul de animale pentru care se solicită ajutor depășește limitele maxime, suprafața, cantitatea sau numărul pentru care se solicită ajutor trebuie reduse în mod proporțional în anul respectiv. Prin urmare, este necesar să se stabilească modalitățile care trebuie aplicate și termenele pentru schimbul de informații dintre Comisie și statele membre, în vederea informării Comisiei cu privire la suprafețele, cantitățile sau numerele pentru care s-a plătit ajutorul.
(6)
Condițiile de plată și calcularea plății specifice pentru culturile de orez depind nu numai de suprafața sau de suprafețele de bază stabilite pentru fiecare stat membru producător prin articolul 75 din Regulamentului (CE) nr. 73/2009, ci și de eventuala subdivizare a suprafețelor de bază în suprafețe secundare de bază și de criteriile obiective alese de fiecare stat membru pentru a realiza această subdivizare, de condițiile în care sunt cultivate parcelele în cauză și de dimensiunea minimă a suprafețelor. Prin urmare, trebuie definite norme privind modalitățile de stabilire, gestionare și cultivare a suprafețelor de bază și a suprafețelor secundare de bază.
(7)
Observarea unei eventuale depășiri a suprafeței de bază menționate la articolul 76 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 implică reducerea plății specifice pentru culturile de orez. Pentru stabilirea modalităților de calcul al acestei reduceri, trebuie să se definească criteriile care trebuie luate în considerare și coeficienții aplicabili.
(8)
Monitorizarea plăților aferente ajutorului specific pentru culturile de orez presupune că au fost prezentate Comisiei anumite informații privind cultivarea suprafețelor de bază și a suprafețelor secundare de bază. În acest scop, trebuie specificate informațiile detaliate pe care statele membre trebuie să le comunice Comisiei și termenele care trebuie respectate în acest sens.
(9)
Articolele 77 și 78 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevăd un ajutor pentru fermierii care produc cartofi destinați fabricării amidonului din cartofi pentru cantitatea de cartofi care face obiectul unui contract de cultivare, în limitele contingentului stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (4). Prin urmare, trebuie stabilite condițiile de acordare a ajutorului și, dacă este cazul, trebuie făcute trimiteri încrucișate la dispozițiile existente referitoare la sistemul de contingente prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(10)
Trebuie specificate normele privind lupinul dulce și testele prin care se stabilește dacă o mostră de lupin este dulce sau nu.
(11)
În anumite regiuni, din considerente agronomice, plantele proteaginoase sunt cultivate în mod tradițional în combinație cu cerealele. Principala producție vegetală rezultată din această cultură constă în plantele proteaginoase. Prin urmare, în scopul acordării primei pentru plantele proteaginoase, suprafețele în cauză trebuie considerate ca fiind alocate culturilor de proteaginoase.
(12)
În scopul eficienței și al unei bune gestionări a schemei de ajutor pentru fructele cu coajă tare, ajutorul pe suprafață acordat nu trebuie folosit pentru a finanța plantațiile marginale sau copacii izolați. În consecință, trebuie stabilite o dimensiune a parcelei și o densitate de plantare a copacilor minime pentru o livadă specializată.
(13)
Articolul 87 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede posibilitatea acordării de ajutoare directe pentru producția de semințe din unul sau mai multe soiuri. Respectivele ajutoare nu pot fi acordate decât pentru producția de semințe de bază sau de semințe certificate, iar produsele în cauză trebuie definite în mod clar prin trimitere la directivele privind certificarea și comercializarea semințelor: Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (5), Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (6) și Directiva 2002/57/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și pentru fibre (7).
(14)
Pentru a permite efectuarea de controale, semințele de bază și semințele certificate trebuie produse în cadrul unor contracte de cultivare sau al unor declarații de cultivare care se anexează la cererea unică, iar unitățile de producere a semințelor și multiplicatorii trebuie autorizați sau înregistrați oficial.
(15)
În conformitate cu anexa XIII la Regulamentul (CE) nr. 73/2009, se poate acorda un ajutor de producție pentru semințele de bază și semințele certificate din soiurile de Cannabis sativa L. cu un conținut de tetrahidrocanabinol de maximum 0,2 %. Pentru a garanta aplicarea uniformă pe întreg teritoriul Comunității a normelor privind acordarea ajutoarelor, soiurile eligibile de Cannabis sativa L. trebuie să fie cele definite ca eligibile pentru plăți directe în conformitate cu articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
(16)
Titlul IV capitolul 1 secțiunea 6 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede o plată specifică culturii de bumbac. Este necesară stabilirea unor norme de aplicare a schemei respective. Aceste norme trebuie să vizeze autorizarea terenului propice pentru producția de bumbac și aprobarea soiurilor. Trebuie să se stabilească și un criteriu privind definirea „însămânțării”. Stabilirea, de către statele membre, a densității minime de plantare pentru aceste terenuri în funcție de condițiile pedoclimatice și de caracteristicile regionale specifice trebuie să constituie un criteriu obiectiv pentru a stabili dacă însămânțarea a fost corect efectuată.
(17)
Statele membre trebuie să autorizeze organizații interprofesionale de producție a bumbacului pe baza unor criterii obiective referitoare la dimensiunea și organizarea internă a acestora. Dimensiunea unei organizații interprofesionale trebuie stabilită ținând seama de cerința ca întreprinderea de egrenat membră să se angajeze să poată prelua suficiente cantități de bumbac neegrenat.
(18)
Pentru a evita complicațiile în gestionarea schemei de ajutor, un producător nu poate fi membrul mai multor organizații interprofesionale. Din același motiv, în cazul în care un producător care aparține unei organizații interprofesionale se angajează să livreze bumbacul pe care îl produce, acesta trebuie să livreze bumbacul numai unei întreprinderi de egrenat care aparține aceleiași organizații.
(19)
Schema de ajutor pentru bumbac impune statelor membre să transmită producătorilor anumite informații privind cultivarea bumbacului, precum soiurile autorizate, criteriile obiective de autorizare a terenurilor și densitatea minimă a plantelor. Pentru informarea fermierilor în timp util, statul membru trebuie să transmită informațiile respective până la o anumită dată.
(20)
Titlul IV capitolul 1 secțiunile 8 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede că ajutoarele pentru fructe și legume se acordă numai cu condiția încheierii unui contract de procesare. În acest scop, este necesar să se solicite încheierea unui contract cu privire la materiile prime agricole în cauză între, pe de o parte, un prim-procesator autorizat și, pe de altă parte, un producător sau o organizație de producători recunoscută care îl reprezintă pe acesta sau, în cazul plăților tranzitorii pentru fructe și legume și al plăților tranzitorii pentru fructe de tip bacă, un colector autorizat care îl reprezintă pe producător.
(21)
Pentru a se asigura că materiile prime care beneficiază de plățile tranzitorii pentru fructe și legume și de plățile tranzitorii pentru fructe de tip bacă sunt efectiv prelucrate, este adecvat să se stabilească un sistem de autorizare a prim-procesatorilor și a colectorilor. Acești operatori autorizați vor trebui să respecte cerințele minime și vor fi sancționați în caz de nerespectare a obligațiilor care le revin, în conformitate cu normele detaliate care se vor întocmi la nivel național de către autoritățile competente.
(22)
Pentru a putea gestiona în mod corespunzător pachetul financiar aferent plăților tranzitorii pentru fructe și legume, statele membre trebuie să stabilească, la începutul anului, o valoare orientativă a ajutorului pe hectar și, înainte de perioada efectuării plăților, valoarea finală a ajutorului pe hectar.
(23)
Trebuie stabilite criteriile de eligibilitate pentru primele pentru oi și capre prevăzute în titlul IV capitolul 1 secțiunea 10 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, în special condițiile necesare pentru acestea.
(24)
Articolul 101 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede acordarea unei prime producătorilor de carne de capră din anumite regiuni ale Comunității. Prin urmare, trebuie stabilite regiunile în cauză în conformitate cu criteriile prevăzute de respectiva dispoziție.
(25)
În conformitate cu articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, fermierii din a căror exploatație cel puțin 50 % din suprafața utilizată în scopuri agricole se află în zone defavorizate pot beneficia de o primă suplimentară. Articolul 101 alineatul (2) face trimitere la zonele geografice specifice în care producătorii de carne de capră îndeplinesc condițiile necesare pentru a beneficia de prima pentru capre. Trebuie prevăzută obligația, pentru fermierii care îndeplinesc criteriile respective, de a furniza o declarație prin care să se dovedească faptul că cel puțin jumătate din suprafața utilizată în scopuri agricole se află în zone defavorizate sau în zone care îndeplinesc condițiile necesare pentru a putea beneficia de prima pentru capre.
(26)
În scopul controlului eligibilității pentru prima pentru oi la un nivel corect, statele membre trebuie să întocmească un inventar al producătorilor care comercializează lapte sau produse din lapte de oaie.
(27)
În scopul aplicării sistemului de limite individuale introdus prin articolele 104, 105 și 106 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, normele administrative existente pot fi aplicate în continuare, în special în ceea ce privește utilizarea drepturilor acordate gratuit, utilizarea drepturilor normale, inclusiv utilizarea minimă, cedarea temporară și transferul de drepturi, notificarea schimbărilor privind plafonul individual și transferul drepturilor prin intermediul rezervei naționale. Unele dintre aceste norme sunt dispoziții specifice aplicabile în situații excepționale și justificate corespunzător cum ar fi, în ceea ce privește utilizarea drepturilor, în cazul micilor fermieri și al fermierilor care participă la programe de extensificare și la scheme de pensionare anticipată și, în ceea ce privește transferul, cazul moștenirii de drepturi la prime și cazul fermierilor care exploatează numai terenuri publice sau colective pentru pășunat.
(28)
Întrucât Comisia este responsabilă cu supravegherea noilor dispoziții, statele membre trebuie să îi furnizeze în mod adecvat informațiile esențiale legate de aplicarea normelor privind primele.
(29)
Dacă este cazul, trebuie să i se comunice Comisiei informații detaliate referitoare la normele naționale privind plățile suplimentare și la punerea lor în aplicare.
(30)
Titlul IV capitolul 1 secțiunea 11 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede plăți pentru carnea de vită și mânzat. Trebuie stabilite criteriile de eligibilitate pentru respectivele plăți și, în special, condițiile necesare pentru acestea.
(31)
Trebuie prevăzută întocmirea și eliberarea, la nivel național, a documentului administrativ menționat la articolul 110 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009. Pentru a ține seama de condițiile specifice de gestionare și control în statele membre, trebuie admise diferite forme de documente administrative.
(32)
Articolul 110 alineatul (3) litera (a) și articolul 116 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 stabilesc o perioadă de deținere drept condiție de acordare a primei speciale și a primei pentru sacrificare. Prin urmare, este necesară definirea și cuantificarea respectivei perioade.
(33)
În momentul sacrificării, modalitățile de acordare a primei speciale trebuie să fie coerente cu modalitățile de acordare a primei pentru sacrificare. Trebuie precizate tipurile de documente care trebuie să însoțească animalul până la sacrificare, expediere sau export. Pentru a ține seama de caracteristicile modalității de acordare a primei în momentul sacrificării, trebuie stabilite condițiile de vârstă pentru boi și metoda de prezentare a carcaselor de bovine adulte.
(34)
Trebuie definită noțiunea de vaci care alăptează menționată la articolul 111 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009. În acest sens, trebuie ținute aceleași rase ca și cele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2342/1999 al Comisiei din 28 octombrie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (8). De asemenea, cerințele esențiale existente se pot aplica în continuare, în special în ceea ce privește randamentul mediu de lapte și prima națională suplimentară.
(35)
Normele administrative existente se pot aplica în continuare, în special în ceea ce privește plafoanele individuale, notificările privind plafoanele individuale și rezerva națională, drepturile obținute gratuit, utilizarea drepturilor, transferul de drepturi și cedarea temporară a acestora și transferul de drepturi prin intermediul rezervei naționale.
(36)
Comisia trebuie să stabilească, pe baza informațiilor disponibile, ce state membre îndeplinesc condițiile de aplicare a schemei speciale stabilite la articolul 115 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009. Trebuie specificate modalitățile speciale de acordare a primei.
(37)
Este necesar să se prevadă dispoziții specifice în ceea ce privește aplicarea normelor privind perioadele, datele și termenele pentru perioada de deținere.
(38)
În scopul simplificării, cererea de primă pentru sacrificare ar trebui să constituie cererea de ajutor pe cap de animal prevăzută de sistemul integrat, cu condiția ca aceasta să conțină toate elementele necesare pentru a justifica plata primei și ca animalul să fi fost sacrificat în același stat membru sau în alt stat membru ori exportat.
(39)
Trebuie să fie posibilă utilizarea bazei de date electronice menționate în Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Consiliului și al Parlamentului European din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 820/97 al Consiliului (9) pentru a facilita gestionarea primei pentru sacrificare, cu condiția ca statele membre în cauză să considere că baza de date oferă asigurări corespunzătoare cu privire la exactitatea datelor pe care le conține în scopul plătirii primelor.
(40)
Prima de sacrificare pentru viței este condiționată de o limită a greutății maxime. Prin urmare, ar trebui să se stabilească o prezentare tip a carcasei, căreia să i se aplice această greutate maximă.
(41)
Pentru a permite fermierilor să beneficieze de plăți în termenul cel mai scurt, trebuie să se prevadă acordarea de avansuri. Cu toate acestea, în vederea aplicării plafoanelor naționale sau regionale, trebuie să se ia măsuri pentru ca avansul să nu fie mai mare decât plata definitivă. Prin urmare, ar trebui prevăzută posibilitatea, pentru statele membre, de a diminua procentul avansului pentru schemele de prime care fac obiectul respectivelor plafoane.
(42)
Este necesară stabilirea datei de determinare a elementelor de care trebuie să se țină seama la aplicarea schemelor de prime speciale și de prime pentru vacile care alăptează. Pentru a se asigura o gestionare solidă și coerentă, această dată trebuie să fie, ca regulă generală, data de depunere a cererilor. Cu toate acestea, în ceea ce privește prima specială pentru sacrificare, trebuie stabilite norme speciale în scopul evitării reporturilor de la un an la altul în vederea obținerii unei prime mai mari. În ceea ce privește prima pentru sacrificare, data sacrificării sau data exportului este mai reprezentativă pentru îndeplinirea efectivă a operațiunilor în cauză.
(43)
În conformitate cu articolul 124 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și pentru a se evita gestionarea unui număr ridicat de cereri privind plăți pe exploatație foarte scăzute, Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Letonia, Lituania, Ungaria, Polonia, România și Slovacia au cerut permisiunea de a stabili suprafața minimă eligibilă pe exploatație la un nivel mai mare de 0,3 hectare.
(44)
Noile state membre, în sensul articolului 2 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, care aplică schema de plată unică pe suprafață, și-au estimat partea de teren agricol utilizat menținută în bune condiții agricole la 30 iunie 2003 și au propus ajustarea acesteia în funcție de dimensiunea minimă a suprafeței eligibile pe exploatație.
(45)
Articolul 132 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 prevede posibilitatea, sub rezerva autorizării de către Comisie, ca noile state membre să completeze ajutoarele directe plătite fermierilor. Trebuie stabilite normele generale de aplicare a acestei opțiuni.
(46)
Ținând cont de dispozițiile speciale privind ajutorul pentru culturi energetice prevăzute în capitolul 5 și de programul de scoatere a terenurilor din circuitul agricol prevăzut în titlul IV capitolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, în special pentru culturile multianuale, și cu scopul de a scuti fermierii și procesatorii de o sarcină administrativă inutilă după eliminarea acestui ajutor, este necesar să se definească anumite norme tranzitorii pentru eliminarea fără probleme a ajutorului menționat și pentru eliberarea garanțiilor constituite de colectori și procesatori.
(47)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a plăților directe,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL 1
DOMENIUL DE APLICARE ŞI DISPOZIŢII GENERALE
Articolul 1
Obiectul și domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește normele de aplicare a următoarelor scheme de ajutor prevăzute în titlul IV capitolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009:
(a)
plata specifică pentru culturile de orez, prevăzută în secțiunea 1;
(b)
ajutorul pentru cultivatorii de cartofi pentru amidon, prevăzut în secțiunea 2;
(c)
prima pentru plantele proteaginoase, prevăzută în secțiunea 3;
(d)
plata pe suprafață pentru fructele cu coajă tare, prevăzută în secțiunea 4;
(e)
ajutorul pentru semințe, prevăzut în secțiunea 5;
(f)
plata specifică culturii de bumbac, prevăzută în secțiunea 6;
(g)
plăți tranzitorii pentru fructe și legume și plata tranzitorie pentru fructe de tip bacă, prevăzute în secțiunile 8 și 9;
(h)
primele pentru sectoarele ovinelor și caprinelor, prevăzute în secțiunea 10;
(i)
plățile pentru carnea de vită și mânzat, prevăzute în secțiunea 11.
(2) Prezentul regulament stabilește normele aplicare a următoarelor scheme de ajutor prevăzute în titlul V din Regulamentul (CE) nr. 73/2009:
(a)
schema de plată unică pe suprafață (SPUS) prevăzută în capitolul 2;
(b)
plățile naționale directe complementare prevăzute în capitolul 4.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1120/2009 al Comisiei (10) și la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei (11).
În special, definiția speciilor forestiere cu ciclu de producție scurt de la articolul 2 litera (n) din Regulamentul (CE) nr. 1120/2009 se aplică, mutatis mutandis, în ceea ce privește SPUS.
Articolul 3
Cumularea plăților pe suprafață
Într-un an dat, nu se poate efectua mai mult de o cerere pentru una dintre plățile pe suprafață enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 73/2009 pentru o parcelă cultivată.
Articolul 4
Notificări privind cererile fermierilor și plățile către aceștia
(1) Statele membre notifică Comisiei următoarele informații prin mijloace electronice, utilizând formularul pus la dispoziția lor de către Comisie:
(a)
până la data de 1 septembrie din anul respectiv, cel târziu:
(i)
suprafața totală pentru care s-a solicitat ajutor:
-
în cazul plății specifice pentru culturile de orez, prevăzută la articolul 73 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
-
în cazul primei pentru plantele proteaginoase, prevăzută la articolul 79 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
-
în cazul plății pe suprafață pentru fructele cu coajă tare, prevăzută la articolul 82 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizată pe specii de arbori cu fructe cu coajă tare;
-
în cazul plății specifice culturii de bumbac, prevăzută la articolul 88 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
-
în cazul schemei de plată unică pe suprafață (SPUS), prevăzută la articolul 122 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
(ii)
numărul total al cererilor, în cazul primelor pentru oi și capre prevăzute la articolul 99 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizat pe tip de femelă și pe tip de prime;
(b)
până la data de 15 octombrie a anului respectiv, cel târziu, suprafața totală stabilită în cazul primei pentru plantele proteaginoase, prevăzute la articolul 79 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
(c)
până la data de 31 ianuarie a anului următor, cel târziu:
(i)
suprafața totală stabilită folosită pentru calcularea coeficientului de reducere:
-
în cazul plății specifice pentru culturile de orez, prevăzută la articolul 73 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizată pe suprafețe de bază și suprafețe secundare de bază;
-
în cazul plății pe suprafață pentru fructele cu coajă tare, prevăzută la articolul 82 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizată pe specii de arbori cu fructe cu coajă tare;
-
în cazul plății specifice culturii de bumbac, prevăzută la articolul 88 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
-
în cazul schemei de plată unică pe suprafață (SPUS), prevăzută la articolul 122 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
(ii)
numărul total de masculi din specia bovină pentru care s-a acordat prima specială prevăzută la articolul 110 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizat pe categorie de vârstă și tip de animal (taur sau bou);
(iii)
numărul total de vaci pentru care s-a acordat prima pentru vacile care alăptează, prevăzută la articolul 111 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizat în conformitate cu schemele prevăzute la articolul 111 alineatul (2) literele (a) și (b);
(d)
până la data de 1 martie a anului următor, cel târziu, numărul total de animale pentru care s-a acordat prima pentru sacrificare, prevăzută la articolul 116 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, indicându-se dacă animalele au fost sacrificate sau exportate, repartizat pe tip de animal (viței, animale adulte);
(e)
până la data de 31 iulie a anului următor, cel târziu, cantitatea totală pentru care s-a plătit efectiv ajutorul în cazul ajutorului pentru semințe prevăzut la articolul 87 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, repartizată pe soiuri de semințe enumerate în anexa XIII la Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
(2) În notificările prevăzute la alineatul (1), suprafețele se exprimă în număr de hectare, cu două zecimale, iar cantitățile în număr de tone, cu trei zecimale.
(3) În cazul modificării informațiilor necesare prevăzute la alineatul (1), în special ca urmare a controalelor, corecțiilor sau îmbunătățirilor cifrelor anterioare, Comisiei i se va comunica situația actualizată în termen de o lună de la modificare.
TITLUL II
NORME SPECIALE PRIVIND TITLUL IV DIN REGULAMENTUL (CE) NR. 73/2009
CAPITOLUL 1
Dispoziţii generale
Articolul 5
Cerințe specifice privind suprafețele minime, însămânțarea și cultivarea
(1) Plata specifică pentru culturile de orez, prima pentru plantele proteaginoase, ajutorul pentru semințe și plățile pentru fructe și legume prevăzute la articolul 1 alineatul (1) literele (a), (c), (e) și (g) se acordă numai pentru suprafețele care au făcut obiectul unei cereri de ajutor pentru cel puțin 0,3 hectare, pentru fiecare tip de cultură. În plus, fiecare parcelă cultivată trebuie să depășească suprafața minimă stabilită de statul membru respectând limita prevăzută la articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
În cazul Maltei, plățile directe menționate la articolul 1 alineatul (1) literele (a), (c), (e) și (g) se acordă, pentru fiecare tip de cultură, numai pentru suprafețele care au făcut obiectul unei cereri pentru cel puțin 0,1 hectare, în cazurile în care fiecare parcelă cultivată depășește dimensiunea minimă stabilită de statul membru, respectând limita prevăzută la articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
În cazul Greciei, plățile tranzitorii pentru fructe și legume menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (g) se acordă, pentru fiecare tip de cultură, numai pentru suprafețele care au făcut obiectul unei cereri pentru cel puțin 0,1 hectare, în cazurile în care fiecare parcelă cultivată depășește dimensiunea minimă stabilită de statul membru, respectând limita prevăzută la articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
În cazul Bulgariei, Letoniei, Ungariei și Poloniei, plățile pentru fructe de tip bacă menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (g) se acordă, pentru fiecare tip de cultură, numai pentru suprafețele care au făcut obiectul unei cereri pentru cel puțin 0,1 hectare, în cazurile în care fiecare parcelă cultivată depășește dimensiunea minimă stabilită de statul membru, respectând limita prevăzută la articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
(2) Suprafața minimă a parcelei eligibile pentru plata pe suprafață menționată la articolul 1 alineatul (1) litera (d) este de 0,10 hectare. Cu toate acestea, statele membre pot stabili o dimensiune minimă mai mare pe baza unor criterii obiective și ținând seama de caracterul specific al suprafețelor în cauză.
(3) Plata specifică pentru culturile de orez, prima pentru plantele proteaginoase și plățile pentru fructe și legume menționate la articolul 1 alineatul (1) literele (a), (c) și (g) se acordă numai pentru suprafețele însămânțate sau plantate în întregime pe care s-au creat toate condițiile normale de cultivare în conformitate cu standardele locale.
Articolul 6
Coeficienții de reducere
Coeficientul de reducere a suprafețelor în cazul menționat la articolul 76, la articolul 81 alineatul (2) și la articolul 84 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se fixează înainte de efectuarea plăților către fermieri și cel târziu la data de 31 ianuarie a anului următor, pe baza datelor notificate în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) literele (b) și (c) din prezentul regulament.
CAPITOLUL 2
Plata specifică pentru culturile de orez
Articolul 7
Datele de însămânțare
Eligibilitatea pentru plata specifică pentru culturile de orez este condiționată de însămânțarea suprafeței declarate până la data de:
(a)
30 iunie anterioară recoltei în cauză, pentru Franța, Italia, Portugalia și Spania;
(b)
31 mai pentru celelalte state membre producătoare menționate la articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 8
Coeficientul de reducere
Coeficientul de reducere a plății specifice pentru culturile de orez, menționat la articolul 76 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, se calculează în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
Articolul 9
Notificări
Statele membre pot revizui anual subdivizarea suprafeței sau a suprafețelor lor de bază stabilite la articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 în suprafețe secundare de bază, precum și criteriile obiective pe care se întemeiază subdivizările respective. Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre informațiile respective până la data de 15 mai anterioară recoltei respective, cel târziu.
CAPITOLUL 3
Ajutorul pentru cultivatorii de cartofi pentru amidon
Articolul 10
Eligibilitate
Ajutorul pentru cartofii pentru amidon prevăzut la articolul 77 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se acordă pentru cartofii care fac obiectul unui contract de cultivare prevăzut la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 571/2009 al Comisiei (12), pe baza greutății nete a cartofilor determinată prin una dintre metodele descrise în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2235/2003 al Comisiei (13), precum și a conținutului de amidon al cartofilor livrați, în conformitate cu ratele stabilite în anexa II la regulamentul menționat anterior.
Nu se acordă nici un ajutor pentru cartofii pentru amidon pentru cartofii al căror conținut de amidon este mai mic de 13 %, cu excepția cazului în care se aplică dispozițiile articolului 5 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 571/2009.
Articolul 11
Prețul minim
Acordarea ajutorului pentru cartofii pentru amidon este condiționată de furnizarea unei dovezi care atestă că, în etapa „livrat la fabrica”, s-a plătit un preț cel puțin egal cu cel menționat la articolul 95a alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în conformitate cu valorile stabilite în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 2235/2003.
Se aplică articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) 571/2009.
Articolul 12
Plata
(1) Fără a aduce atingere articolului 29 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, ajutorul pentru cartofii pentru amidon se plătește fiecărui fermier de către statul membru pe teritoriul căruia este situată exploatația care livrează cartofii destinați fabricării amidonului, din momentul în care respectivul fermier a livrat întreprinderii producătoare de amidon întreaga cantitate pentru anul de comercializare respectiv, în termen de patru luni de la data la care s-a furnizat dovada menționată la articolul 11 din prezentul regulament și s-au îndeplinit condițiile menționate la articolul 10 din prezentul regulament.
(2) Statele membre pot acorda avansuri începând cu data de 1 decembrie a anului de comercializare respectiv pe baza diferitelor părți din cantitatea de cartofi pentru amidon ale fiecărui fermier, livrate întreprinderii producătoare de amidon pentru anul de comercializare respectiv. Avansurile se acordă pentru cantitatea de cartofi pentru amidon livrată pentru care s-a furnizat dovada menționată la articolul 11 și s-au îndeplinit condițiile menționate la articolul 10.
CAPITOLUL 4
Prima pentru proteaginoase
Articolul 13
Lupinul dulce
În scopul acordării primei pentru plantele proteaginoase, prevăzută în titlul IV capitolul 1 secțiunea 3 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, „lupinul dulce” înseamnă soiurile de lupin care produc semințe, dintre care maximum 5 % semințe amare. Conținutul de boabe amare se calculează prin aplicarea testului descris în anexa II la prezentul regulament.
Articolul 14
Amestecul de cereale și proteaginoase
În regiunile în care se cultivă împreună, în mod tradițional, plante proteaginoase și cereale, prima pentru plantele proteaginoase se acordă solicitantului dacă acesta dovedește, într-o măsură considerată satisfăcătoare de către autoritățile competente ale statului membru în cauză, că plantele proteaginoase predomină în acest amestec.
CAPITOLUL 5
Plata pe suprafaţă pentru fructe cu coajă tare
Articolul 15
Condiții pentru plata ajutorului comunitar
(1) Numai parcelele agricole plantate cu arbori cu fructe cu coajă tare care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2) și (3) din prezentul articol la o dată care urmează a fi stabilită în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 sunt eligibile pentru plata pe suprafață prevăzută la articolul 82 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
În cazul unei parcele plantate cu diferite specii de arbori cu fructe cu coajă tare și în cazul în care ajutorul este diferențiat în funcție de specie, eligibilitatea este condiționată de respectarea numărului minim de arbori pe hectar, stabilit la alineatul (2) din prezentul articol, pentru cel puțin una dintre speciile de fructe cu coajă tare.
(2) Numărul arborilor cu fructe cu coajă tare pe hectar nu poate fi mai mic de:
(i)
125 pentru aluni;
(ii)
50 pentru migdali;
(iii)
50 pentru nuci;
(iv)
50 pentru fistic;
(v)
30 pentru roșcovi.
Cu toate acestea, statele membre pot stabili o densitate de plantare minimă mai ridicată pe baza unor criterii obiective și ținând seama de caracterul specific al producțiilor în cauză.
(3) În cazurile menționate la alineatul (1) al doilea paragraf, nivelul ajutorului care urmează să fie acordat este nivelul corespunzător speciei pentru care se îndeplinesc condițiile de eligibilitate și pentru care valoarea este cea mai ridicată.
Articolul 16
Condiții de eligibilitate pentru ajutoarele naționale
Articolul 15 din prezentul regulament se aplică ajutoarelor naționale prevăzute la articolele 86 și 120 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Fără a aduce atingere articolului 86 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, un stat membru poate stabili alte criterii de eligibilitate, cu condiția ca respectivele criterii să fie coerente cu obiectivele ecologice, rurale, sociale și economice ale schemei de ajutor și să nu creeze inegalități între producători. Statele membre iau măsurile necesare pentru a controla respectarea criteriilor de eligibilitate respective de către fermieri.
Articolul 17
Notificări
(1) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre, în orice caz înainte de data de depunere a cererilor stabilită de statele membre în conformitate cu articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 și cel târziu:
(a)
până la 31 martie, nivelurile de densitate mai ridicate și criteriile menționate la articolul 15 alineatul (2) din prezentul regulament, precum și criteriile suplimentare menționate la articolul 16 din prezentul regulament;
(b)
până la 15 mai, nivelul plății pe suprafață pentru produsele și/sau suprafața națională garantată modificată (denumită în continuare „SNG”), în cazul în care statul membru acordă ajutoarele diferențiat în conformitate cu dispozițiile articolului 82 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
(2) Orice modificare a informațiilor care trebuie comunicate Comisiei în temeiul alineatului (1) se aplică începând cu anul următor și este imediat notificată Comisiei de către statul membru în cauză, însoțită de o mențiune privind criteriile obiective care justifică modificarea în cauză.
CAPITOLUL 6
Ajutorul pentru seminţe
Articolul 18
Certificarea semințelor
Ajutorul pentru semințe, prevăzut la articolul 87 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, se acordă pentru producția de semințe de bază și de semințe certificate oficial, astfel cum sunt definite prin Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE și 2002/57/CE, care respectă standardele și condițiile stabilite prin directivele menționate, în conformitate cu articolele 19-23 din prezentul regulament.
Articolul 19
Producția de semințe
(1) Semințele se produc:
(a)
fie în cadrul unui contract de cultivare încheiat între o unitate producătoare de semințe sau un multiplicator și un cultivator de semințe;
(b)
fie direct de către unitatea producătoare de semințe sau de către multiplicator, această producție trebuind dovedită printr-o declarație de cultivare.
(2) Unitățile producătoare de semințe și multiplicatorii menționați la alineatul (1) sunt aprobați sau înregistrați de statele membre. Aprobarea sau înregistrarea de către un stat membru este valabilă pe teritoriul întregii Comunități.
(3) O unitate producătoare de semințe sau un multiplicator care cultivă sau pentru care se cultivă semințe într-un alt stat membru decât cel în care s-a efectuat aprobarea sau înregistrarea menționată la alineatul (2) furnizează autorităților competente ale celuilalt stat membru, la cerere, toate informațiile necesare în vederea verificării dreptului la ajutor.
Articolul 20
Eligibilitatea teritorială
Fiecare stat membru acordă ajutor numai pentru semințele recoltate pe teritoriul său în anul calendaristic în decursul căruia începe anul de comercializare pentru care s-a prevăzut ajutorul.
Ajutorul se acordă tuturor cultivatorilor de semințe în condiții care garantează un tratament egal al beneficiarilor, indiferent de locul de stabilire pe teritoriul Comunității.
Articolul 21
Comercializarea semințelor
Ajutorul se acordă numai cu condiția comercializării semințelor în vederea cultivării de către destinatar până la data de 15 iunie a anului consecutiv recoltei. „Comercializare” înseamnă menținerea la dispoziție sau în stoc, expunerea spre vânzare sau punerea în vânzare, vânzarea sau livrarea către o altă persoană.
Articolul 22
Plățile în avans
Statele membre pot acorda cultivatorilor de semințe plăți în avans începând cu data de 1 decembrie a anului pentru care se acordă ajutorul. Avansurile în cauză sunt proporționale cu cantitatea de semințe deja comercializată pentru a fi însămânțată în sensul articolului 21, numai dacă sunt respectate toate condițiile prevăzute în prezentul capitol.
Articolul 23
Soiuri de cânepă
Soiurile de cânepă (Cannabis sativa L.) eligibile pentru ajutor în conformitate cu articolul 87 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sunt cele menționate la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1120/2009 al Comisiei.
CAPITOLUL 7
Plăţi specifice culturii de bumbac
Articolul 24
Autorizarea terenurilor agricole pentru producția de bumbac
Statele membre stabilesc criterii obiective pe baza cărora terenurile sunt autorizate în vederea acordării plăților specifice culturii de bumbac prevăzute la articolul 88 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Criteriile se bazează pe cel puțin unul dintre următoarele elemente:
(a)
economia agricolă a regiunilor pentru care producția de bumbac este importantă;
(b)
condițiile pedoclimatice ale suprafețelor în cauză;
(c)
gestionarea apei de irigare;
(d)
sistemele de rotație și tehnicile de cultivare care pot respecta mediul.
Articolul 25
Autorizarea soiurilor pentru însămânțare
Statele membre autorizează soiurile înregistrate în Catalogul comun al soiurilor de plante agricole, care sunt adaptate la nevoile pieței.
Articolul 26
Cerințe privind eligibilitatea
Însămânțarea suprafețelor menționate la articolul 89 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se realizează prin obținerea unei densități minime a plantelor care urmează să fie stabilită de către statul membru în funcție de condițiile pedoclimatice și, dacă este cazul, de caracteristicile regionale specifice.
Articolul 27
Practici agronomice
Statele membre sunt autorizate să stabilească norme speciale în ceea ce privește practicile agronomice necesare pentru întreținerea și recoltarea culturilor în condiții normale de creștere.
Articolul 28
Autorizarea organizațiilor interprofesionale
(1) În fiecare an, statele membre autorizează, înainte de 31 decembrie, pentru însămânțările din anul următor, orice organizație interprofesională de producție de bumbac care a depus o cerere în acest sens și care:
(a)
include o suprafață totală de cel puțin 4 000 ha, care este stabilită de statul membru și îndeplinește criteriile de autorizare prevăzute la articolul 24, precum și cel puțin o întreprindere de egrenat;
(b)
a adoptat norme de funcționare interne, în special privind condițiile de aderare și cotizațiile, în conformitate cu normele și reglementările naționale și comunitare.
(2) În cazul în care se constată că o organizație interprofesională autorizată nu respectă criteriile de autorizare prevăzute la alineatul (1), statul membru retrage autorizația, cu excepția cazului în care respectarea criteriilor în cauză se restabilește într-un termen rezonabil. În cazul în care se preconizează retragerea autorizației, statul membru notifică organizației interprofesionale intenția sa, precum și motivele retragerii. Statul membru acordă organizației interprofesionale posibilitatea să-și prezinte observațiile într-un termen stabilit. În caz de retragere, statele membre prevăd aplicarea de sancțiuni corespunzătoare.
Fermierii care sunt membri ai unei organizații interprofesionale autorizate a cărei autorizație este retrasă în conformitate cu primul paragraf de la prezentul alineat își pierd dreptul la majorarea ajutorului prevăzută la articolul 92 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 29
Obligațiile producătorilor
(1) Un producător nu poate fi membru al mai multor organizații interprofesionale.
(2) Producătorul membru al unei organizații interprofesionale trebuie să livreze bumbacul produs unei întreprinderi de egrenat care face parte din aceeași organizație.
(3) Participarea producătorilor la o organizație interprofesională autorizată trebuie să fie rezultatul unei aderări voluntare.
Articolul 30
Comunicări către producători
(1) Statele membre comunică cultivatorilor de bumbac, până la data de 31 ianuarie a anului respectiv:
(a)
soiurile autorizate; soiurile autorizate în conformitate cu articolul 25 după această dată trebuie însă comunicate cultivatorilor înainte de data de 15 martie a aceluiași an;
(b)
criteriile de autorizare a terenurilor;
(c)
densitatea minimă a plantelor de bumbac, menționată la articolul 26;
(d)
practicile agronomice impuse.
(2) În cazul retragerii unei autorizații pentru un soi, statele membre informează în acest sens fermierii până la 31 ianuarie pentru însămânțarea din anul următor.
CAPITOLUL 8
Plăţi tranzitorii pentru fructe şi legume şi plata tranzitorie pentru fructe de tip bacă
Articolul 31
Definiții
În sensul prezentului capitol:
(a)
„solicitant” înseamnă orice fermier care cultivă suprafețele menționate la articolele 96 și 98 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 în vederea obținerii ajutoarelor prevăzute la articolele respective;
(b)
„ajutor” înseamnă plata tranzitorie pentru fructe și legume prevăzută la articolul 96 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau plata tranzitorie pentru fructe de tip bacă prevăzută la articolul 98 din regulamentul respectiv;
(c)
„prim-procesator” înseamnă orice utilizator de materii prime agricole menționate la articolele 96 și 98 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, care realizează prima prelucrare a acestora în vederea obținerii unuia sau a mai multora dintre produsele enumerate la articolul 1 alineatul (1) litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(d)
„colector” înseamnă orice persoană care încheie un contract cu un solicitant definit la litera (a), care achiziționează pe cont propriu cel puțin unul dintre produsele menționate la articolul 54 alineatul (2) al patrulea paragraf sau, respectiv, la articolul 98 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
(e)
„organizație de producători recunoscută” înseamnă orice entitate juridică sau o parte clar definită a unei entități juridice care respectă cerințele articolului 122, ale articolului 125a alineatul (1) și ale articolului 125b alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și care este recunoscută de statul membru în cauză în conformitate cu articolul 125b din regulamentul respectiv, precum și grupurile de producători recunoscute în conformitate cu articolele 125e şi 103a din regulamentul respectiv.
Articolul 32
Contractul
(1) Fără a aduce atingere aplicării, de către statele membre, a posibilității prevăzute la articolul 97 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, contractul de procesare menționat la articolul 97 alineatul (3) și la articolul 98 alineatul (2) din regulamentul respectiv se încheie între, pe de o parte, un prim-procesator autorizat, în sensul articolului 33, și, pe de altă parte, un solicitant sau o organizație de producători recunoscută care îl reprezintă pe acesta ori un colector autorizat, în sensul articolului 33, care îl reprezintă pe solicitant.
În cazul în care organizația de producători recunoscută acționează și ca prim-procesator autorizat, contractul poate lua forma unui angajament de livrare.
(2) Contractul sau angajamentul de livrare trebuie să includă cel puțin următoarele elemente:
(a)
numele și adresele părților la contract sau la angajamentul de livrare;
(b)
speciile în cauză și suprafața cultivată cu fiecare specie;
(c)
dacă este cazul, angajamentul solicitantului de a livra prim-procesatorului cantitatea totală recoltată sau cantitățile minime fixate de statele membre.
În cazurile în care contractul este încheiat între un prim-procesator autorizat și o organizație de producători recunoscută sau un colector autorizat care îl reprezintă pe solicitant, contractul include, de asemenea, numele și adresele, menționate la litera (a), ale solicitanților în cauză, precum și speciile și suprafața cultivată, menționate la litera (b), pentru fiecare solicitant în parte.
Articolul 33
Autorizarea prim-procesatorilor și a colectorilor
(1) În sensul prezentului capitol, statele membre instituie un sistem de autorizare a prim-procesatorilor și a colectorilor localizați pe teritoriul lor. În special, statele membre stabilesc condiții de autorizare care să asigure cel puțin faptul că:
(a)
prim-procesatorii și colectorii autorizați au capacitatea administrativă de a gestiona contractele menționate la articolul 32;
(b)
prim-procesatorii autorizați dețin capacitățile de producție corespunzătoare.
(2) Statele membre instituie o procedură de control al autorizării.
(3) Autorizațiile acordate în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 2201/96 (14), (CE) nr. 2202/96 (15) și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului rămân valabile în sensul prezentului capitol.
(4) În cazul în care se constată că un prim-procesator sau un colector autorizat nu respectă obligațiile stabilite în prezentul capitol sau prevederile adoptate la nivel național pe baza acestuia sau în cazul în care un prim-procesator sau un colector autorizat nu acceptă sau nu facilitează verificările care trebuie realizate de către autoritățile competente în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1122/2009, statele membre aplică sancțiuni corespunzătoare. Cuantumul sancțiunilor se calculează în funcție de gravitatea încălcării.
(5) Statele membre pun la dispoziția publicului o listă cu prim-procesatorii și colectorii autorizați, cu cel puțin două luni înainte de data fixată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) sau cu articolul 13 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009.
Articolul 34
Valoarea ajutoarelor în cazul plăților tranzitorii pentru fructe și legume
(1) La aplicarea articolului 97 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, statele membre stabilesc și fac publică, înaintea datei de 15 martie a anului pentru care se solicită ajutorul, valoarea orientativă a ajutorului pe hectar.
(2) La aplicarea articolului 97 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, statele membre stabilesc valoarea finală a ajutorului pe hectar pe baza suprafeței determinate.
CAPITOLUL 9
Primele pentru sectoarele ovinelor şi caprinelor
Secţiunea 1
Cererile şi plăţile
Articolul 35
Cereri și perioadă de deținere
(1) În afara cerințelor prevăzute de sistemul integrat de gestionare și control stabilit la titlul II capitolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 (denumit în continuare „sistem integrat”), fermierii indică în cererea lor de prime pentru oi și capre și de prime suplimentare dacă comercializează lapte de oaie sau produse lactate pe bază de lapte de oaie în decursul anului pentru care se solicită prima.
(2) Cererile de prime pentru oi și capre și cererile de prime suplimentare se depun la autoritatea competentă în decursul unei perioade unice stabilite de statul membru în cauză, care începe cel mai devreme la data de 1 noiembrie și se termină cel târziu la data de 30 aprilie care precedă, respectiv urmează începutului de an pentru care se solicită primele.
(3) Perioada menționată la articolul 103 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 pe parcursul căreia fermierul se angajează să păstreze pe exploatația sa numărul de oi și/sau de capre pentru care se solicită prima („perioadă de deținere”) este de 100 de zile începând cu prima zi următoare ultimei zile a perioadei de depunere a cererilor menționată la alineatul (2).
Articolul 36
Zone eligibile pentru prima pentru capre
Criteriile menționate la articolul 101 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sunt îndeplinite în zonele enumerate în anexa III la prezentul regulament.
Cu toate acestea, statele membre verifică în mod regulat dacă aceste criterii continuă să fie îndeplinite în toate zonele enumerate în anexa III, situate pe teritoriile lor. În urma acestei evaluări, statele membre informează Comisia cu privire la orice eventuală necesitate de modificare a anexei III înainte de data de 31 iulie a anului anterior celui pentru care se aplică modificarea. Notificarea indică, în special, zonele sau părțile din zonele enumerate în anexa III care nu mai îndeplinesc criteriile menționate la articolul 101 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, precum și eventualele zone care îndeplinesc aceste criterii, dar care nu sunt enumerate încă în anexa III la prezentul regulament. În ceea ce privește aceste noi zone potențiale, statele membre furnizează Comisiei o justificare detaliată a propunerii lor.
Articolul 37
Cerere de primă suplimentară și de primă pentru capre
(1) Pentru a putea beneficia de prima suplimentară sau de prima pentru capre, un fermier pe exploatația căruia minimum 50 %, dar sub 100 % din suprafața utilizată în scopuri agricole se situează în zonele menționate la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau în zonele enumerate în anexa III la prezentul regulament prezintă o declarație sau declarații care precizează localizarea terenurilor sale, în conformitate cu alineatele (2) și (3) din prezentul articol.
(2) Un fermier care trebuie, în conformitate cu articolul 19 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, să prezinte anual, cu ocazia unei cereri de ajutor, o declarație privind suprafața agricolă totală utilizată a exploatației sale, precizează în respectiva declarație parcelele utilizate în scopuri agricole situate în zonele menționate la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau în zonele enumerate în anexa III la prezentul regulament, după caz.
Un fermier care nu trebuie să prezinte declarația menționată la alineatul (1) prezintă anual o declarație specială care utilizează, dacă este cazul, sistemul de identificare a parcelelor agricole prevăzut în cadrul sistemului integrat.
Respectiva declarație specială indică localizarea tuturor terenurilor pe care le deține, pe care le arendează sau pe care le utilizează indiferent de modalități, cu precizarea suprafeței lor și a parcelelor utilizate în scopuri agricole situate în zonele menționate la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau în zonele enumerate în anexa III la prezentul regulament, după caz. Statele membre pot prevedea includerea acestei declarații speciale în cererea de primă pentru oi și/sau pentru capre. De asemenea, statele membre pot solicita ca declarația specială să se efectueze prin intermediul unui formular de „cerere de plată unică”.
(3) Autoritatea națională competentă poate solicita prezentarea unui titlu de proprietate, a unui contract de arendare sau a unui acord scris între fermieri și, dacă este cazul, a unei dovezi din partea autorității locale sau regionale care a pus la dispoziția fermierului în cauză terenurile utilizate în scopuri agricole. Respectiva dovadă trebuie să menționeze suprafața concesionată producătorului, cu precizarea parcelelor situate în zonele menționate la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau în zonele enumerate în anexa III la prezentul regulament, după caz.
Articolul 38
Fermierii care practică transhumanța
(1) Cererile de primă prezentate de fermierii al căror sediu înregistrat al exploatațiilor se situează în una din zonele geografice menționate la articolul 102 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și care doresc să beneficieze de prima suplimentară trebuie să indice:
(a)
locul sau locurile în care urmează să se practice transhumanța în anul în curs;
(b)
perioada minimă de 90 de zile menționată la articolul 102 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 stabilită pentru anul în curs.
(2) Cererile de prime ale fermierilor menționați la alineatul (1) sunt însoțite de documentele care dovedesc că transhumanța s-a efectuat într-adevăr, cu excepția cazurilor de forță majoră sau ca urmare a unor circumstanțe naturale justificate în mod corespunzător care au afectat viața șeptelului în cursul celor doi ani precedenți și în special de un certificat eliberat de autoritatea locală sau regională din locul de transhumanță care dovedește că transhumanța a avut loc într-adevăr timp de cel puțin 90 de zile consecutive.
În cazul controalelor administrative ale cererilor, statele membre se asigură că locul de transhumanță indicat în cererea de primă se află într-adevăr într-una din zonele menționate la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 39
Plata primelor
(1) Primele se plătesc fermierilor pe baza numărului de oi și/sau de capre femele deținute pe exploatație pe durata întregii perioade de deținere menționate la articolul 35 alineatul (3).
(2) Primele pentru animalele care îndeplinesc condițiile prevăzute în definițiile menționate la articolul 100 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se plătesc în ultima zi a perioadei de deținere.
Articolul 40
Inventarul fermierilor care comercializează lapte de oaie sau produse din lapte de oaie
Pentru fiecare an, statele membre stabilesc, până în a treizecea zi a perioadei de deținere cel târziu, un inventar al fermierilor care comercializează lapte de oaie sau produse din lapte de oaie pe baza declarațiilor fermierilor menționate la articolul 35 alineatul (1).
La stabilirea respectivului inventar, statele membre țin seama de rezultatele controalelor efectuate și de toate celelalte surse de informații de care dispune autoritatea competentă, în special de datele obținute de la procesatori sau distribuitori privind comercializarea de către fermieri a laptelui de oaie sau a produselor din lapte de oaie.
Articolul 41
Notificarea
Comisiei i se comunică de către statele membre, până la data de 31 octombrie a fiecărui an, cel târziu, eventualele modificări aduse listei zonelor geografice în care se practică transhumanța menționate la articolul 102 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și la articolul 38 din prezentul regulament.
Secţiunea 2
Limite, rezerve și transferuri
Articolul 42
Drepturi obținute gratuit
În afara cazurilor excepționale, justificate în mod corespunzător, în cazul în care un fermier a obținut gratuit drepturi la primă din rezerva națională, acesta nu este autorizat, pe o perioadă de trei ani de la data la care a obținut aceste drepturi, să le transfere sau să le cedeze temporar.
Articolul 43
Folosirea drepturilor
(1) Un fermier care deține drepturi le poate utiliza valorificându-le el însuși și/sau prin cedare temporară către un alt fermier.
(2) În cazul în care un fermier nu utilizează procentul minim din drepturile sale prevăzut la alineatul (4), în decursul fiecărui an, partea neutilizată se transferă rezervei naționale, cu excepția următoarelor cazuri:
(a)
în cazul unui fermier care deține maximum 20 de drepturi la primă, în cazul în care acest fermier nu a utilizat procentul minim din drepturile sale în decursul fiecăruia dintre doi ani calendaristici consecutivi, doar partea neutilizată în cursul ultimului an calendaristic se transferă rezervei naționale;
(b)
în cazul unui fermier care participă la un program de extensificare recunoscut de Comisie;
(c)
în cazul unui fermier care participă la o schemă de pensionare anticipată recunoscut de Comisie, care nu impune transferul și/sau cedarea temporară de drepturi;
(d)
în cazuri excepționale, justificate în mod corespunzător.
(3) Cedarea temporară nu se poate referi decât la ani întregi și cel puțin la numărul minim de animale prevăzut la articolul 44 alineatul (1). La sfârșitul fiecărei perioade de cedare temporară, care nu poate depăși trei ani consecutivi, un fermier recuperează, cu excepția cazurilor de transfer de drepturi, totalitatea drepturilor sale pentru el însuși, în decursul a cel puțin doi ani consecutivi. În cazul în care fermierul nu valorifică el însuși cel puțin procentul minim din drepturile sale prevăzut la alineatul (4), în decursul fiecăruia dintre cei doi ani, statul membru, cu excepția cazurilor excepționale, justificate în mod corespunzător, retrage anual și înapoiază la rezerva națională partea de drepturi neutilizate de fermier.
În cazul fermierilor care participă la scheme de pensionare anticipată recunoscute de Comisie, statele membre pot prelungi însă durata totală a cedării temporare în funcție de respectivele scheme.
Fermierii care s-au angajat să participe la un program de extensificare în conformitate cu măsura menționată la articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2078/92 al Consiliului (16) sau la un program de extensificare în conformitate cu articolele 22 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului (17) sau în conformitate cu articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (18) nu sunt autorizați să cedeze temporar și/sau să își transfere drepturile pe durata participării lor. Această dispoziție nu se aplică însă în cazul în care programul permite transferul și/sau cedarea temporară de drepturi unor fermieri a căror participare la alte măsuri decât cele prevăzute la prezentul paragraf presupune obținerea de drepturi.
(4) Procentul minim de utilizare a drepturilor la primă este de 70 %.
Cu toate acestea, statele membre pot mări procentul până la 100 %. În prealabil, Comisiei îi este comunicat de către statele membre procentul pe care acestea intenționează să îl aplice.
Articolul 44
Transfer de drepturi și cedare temporară
(1) Statele membre pot stabili, în funcție de structurile lor de producție, un minim de drepturi la primă care pot face obiectul unui transfer parțial fără transferarea exploatației. Acest minim nu poate depăși 10 drepturi la primă.
(2) Transferul drepturilor la primă și cedarea temporară a acestora devin efective numai după ce au fost notificate autorităților competente din statul membru atât de către fermierul care transferă și/sau cedează drepturile, cât și de către cel care le primește.
Notificările au loc în termenul stabilit de statul membru, până la data la care se încheie perioada de depunere a cererilor de primă în statul membru respectiv, cu excepția cazurilor de transfer de drepturi prin moștenire. În acest caz, fermierul care primește drepturile trebuie să fie în măsură să prezinte documentele legale corespunzătoare care să ateste faptul că el sau ea este beneficiarul/beneficiara fermierului decedat.
(3) În caz de transfer fără transferarea exploatației, numărul de drepturi transferate fără compensație rezervei naționale trebuie să fie, în orice caz, cel puțin egal cu unu.
Articolul 45
Modificarea plafonului individual
În caz de transfer sau de cedare temporară a drepturilor la primă, statele membre stabilesc noul plafon individual și comunică fermierilor în cauză numărul drepturilor lor la primă, la cel târziu 60 de zile de la ultima zi a perioadei în decursul căreia producătorul a depus cererea sa de primă.
Primul paragraf nu se aplică în cazul efectuării transferului prin moștenire, prevăzut la articolul 44 alineatul (2) al doilea paragraf.
Articolul 46
Fermieri care nu sunt proprietari ai terenurilor pe care le exploatează
Fermierii care exploatează numai terenuri aflate în proprietate publică sau colectivă și care decid să nu mai exploateze aceste terenuri pentru pășunat și să își transfere toate drepturile unui alt fermier sunt tratați în același mod ca și fermierii care își vând sau își transferă exploatația. În toate celelalte cazuri, fermierii respectivi sunt tratați în același mod ca și fermierii care își transferă numai drepturile la primă.
Articolul 47
Transfer prin intermediul rezervei naționale
În cazul în care un stat membru prevede că transferul drepturilor se efectuează prin intermediul rezervei naționale, acesta aplică dispoziții naționale similare celor prevăzute în prezenta secțiune. În plus, în acest caz:
(a)
statele membre pot prevedea faptul că cedarea temporară se efectuează prin intermediul rezervei naționale;
(b)
în cazul transferului de drepturi la primă sau al cedării temporare în temeiul literei (a), transferul la rezerva națională devine efectiv numai după notificarea fermierului care își transferă și/sau își cedează drepturile de către autoritățile competente ale statului membru, iar transferurile din rezervă către un alt fermier devin efective numai după notificarea respectivului fermier de către autorități.
De asemenea, dispozițiile naționale menționate la primul paragraf trebuie să asigure faptul că partea de drepturi, alta decât cea prevăzută la articolul 105 alineatul (2) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 trebuie să facă obiectul unei plăți din partea statului membru, corespunzătoare celei pe care ar fi generat-o un transfer direct între fermieri, ținând seama, în special, de evoluția producției în statul membru în cauză. Această plată este egală cu plata care va fi solicitată fermierului care primește drepturi echivalente de la rezerva națională.
Articolul 48
Calcularea limitelor individuale
În calculele inițiale și în modificările ulterioare ale limitelor individuale ale drepturilor la primă se utilizează numai numere întregi.
În acest scop, în cazul în care rezultatul final al calculelor aritmetice nu este un număr întreg, se reține numărul întreg cel mai apropiat. Cu toate acestea, în cazul în care rezultatul operațiilor este un număr aflat exact la jumătate între două numere întregi, se reține numărul întreg mai mare.
Articolul 49
Notificarea
(1) Comisiei i se comunică de către statele membre, cel târziu la data de 31 decembrie a fiecărui an, orice eventuală modificare a părții din drepturile la primă transferate, care trebuie vărsată la rezerva națională în conformitate cu articolul 105 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și, dacă este cazul, măsurile adoptate în temeiul articolului 105 alineatul (3) din regulamentul menționat.
(2) Comisiei i se comunică de către statele membre, cel târziu la data de 30 aprilie a fiecărui an:
(a)
numărul de drepturi la primă restituite fără nicio compensație rezervei naționale în urma transferurilor de drepturi fără transferarea exploatației în decursul anului precedent;
(b)
numărul de drepturi la primă neutilizate prevăzute la articolul 106 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 transferate rezervei naționale în decursul anului precedent;
(c)
numărul de drepturi acordate în temeiul articolului 106 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 în decursul anului precedent;
(d)
numărul de drepturi la primă alocate de la rezerva națională fermierilor din zonele defavorizate în decursul anului precedent.
CAPITOLUL 10
Plăţi pentru carnea de vită şi mânzat
Secţiunea 1
Prima specială
Articolul 50
Cererile
(1) În completarea cerințelor din cadrul sistemului integrat, în ceea ce privește prima specială prevăzută în prezentul capitol, fiecare cerere de plată directă menționată la articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 include:
(a)
defalcarea numărului de animale pe categorii de vârstă;
(b)
o trimitere la pașapoartele sau la documentele administrative de însoțire a animalelor care fac obiectul cererii.
(2) Pot face obiectul unei cereri numai animalele care, la data începerii perioadei de deținere prevăzute la articolul 53:
(a)
în cazul taurilor, au cel puțin șapte luni;
(b)
în cazul boilor:
(i)
au cel puțin șapte luni și cel mult 19 luni, pentru prima categorie de vârstă;
(ii)
au cel puțin 20 de luni, pentru a doua categorie de vârstă.
Articolul 51
Acordarea primei
Animalele care nu au fost considerate eligibile pentru a beneficia de prima specială, ca urmare a aplicării reducerii proporționale prevăzute la articolul 110 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, nu mai pot face obiectul unei cereri pentru aceeași categorie de vârstă și se consideră că au făcut obiectul plății primei.
Articolul 52
Pașapoarte și documente administrative
(1) Autoritățile competente ale statelor membre se asigură că pașapoartele menționate la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 sau documentele administrative naționale echivalente menționate la articolul 110 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 garantează că se acordă o singură primă per animal și per categorie de vârstă.
În acest scop, statele membre își acordă sprijinul reciproc necesar.
(2) Statele membre pot prevedea ca documentul administrativ național prevăzut la alineatul (1) să fie întocmit:
(a)
sub forma unui document de însoțire pentru fiecare animal în parte;
(b)
sub forma unei liste cuprinzătoare ținute de fermier, care să conțină toate datele necesare pentru documentul administrativ, cu condiția ca animalele în cauză să rămână, începând cu data depunerii primei cereri, în posesia aceluiași fermier, până la introducerea lor pe piață în vederea sacrificării;
(c)
sub forma unei liste cuprinzătoare ținute de autoritățile centrale, care să conțină toate datele necesare pentru documentul administrativ, cu condiția ca statul membru sau regiunea dintr-un stat membru care recurge la această posibilitate să procedeze la controale la fața locului pentru toate animalele care fac obiectul unei cereri, la controale privind circulația acestor animale, precum și la o marcare distinctivă a fiecăruia dintre animalele controlate, pe care fermierii sunt obligați să le permită;
(d)
sub forma unei liste cuprinzătoare ținute de autoritățile centrale, care să conțină toate datele necesare pentru documentul administrativ, cu condiția ca statul membru să ia măsurile necesare pentru a evita dubla acordare a primei pentru aceeași categorie de vârstă și să furnizeze, la cerere și de îndată, informații privind situația primei pentru fiecare animal.
(3) Statele membre care decid să recurgă la una sau la mai multe dintre posibilitățile prevăzute la alineatul (2) informează în timp util Comisia cu privire la aceasta și îi comunică dispozițiile de aplicare pertinente.
Articolul 53
Perioada de deținere
Durata perioadei de deținere prevăzute la articolul 110 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 este de două luni începând din ziua următoare celei în care este depusă cererea.
Cu toate acestea, statele membre pot prevedea ca fermierul să poată stabili alte date pentru începutul perioadei, cu condiția ca aceasta să nu înceapă mai târziu de două luni de la data depunerii cererii.
Articolul 54
Plafon regional
(1) În cazul în care aplicarea reducerii proporționale prevăzute la articolul 110 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 nu are ca rezultat un număr întreg de animale eligibile, se acordă pentru partea zecimală o fracțiune corespunzătoare din cuantumul unitar al primei. În acest scop, se ține seama numai de prima zecimală.
(2) În cazul în care statele membre decid să introducă regiuni diferite în sensul articolului 109 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau să modifice regiunile existente pe teritoriul lor, acestea informează Comisia cu privire la aceasta înainte de data de 1 ianuarie a anului în cauză, precizând definiția regiunii și plafonul stabilit. Orice modificare ulterioară trebuie adusă la cunoștința Comisiei înainte de data de 1 ianuarie a anului în cauză.
Articolul 55
Limite ale numărului de animale pe exploatație
(1) În cazul în care statele membre decid să modifice numărul maxim de 90 de capete de bovine pe exploatație și pe categorie de vârstă prevăzut la articolul 110 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau să prevadă derogări de la acesta, ele informează Comisia înainte de data de 1 ianuarie a anului calendaristic în cauză.
De asemenea, în cazul în care statele membre stabilesc un număr minim de animale pe exploatație, sub care nu se va aplica reducerea proporțională, acestea informează Comisia înainte de data de 1 ianuarie a anului calendaristic în cauză.
(2) Orice modificare ulterioară privind aplicarea alineatului (1) este notificată Comisiei înainte de data de 1 ianuarie a anului în cauză.
Articolul 56
Acordarea primei în momentul sacrificării
(1) Statele membre pot acorda prima specială în momentul sacrificării în următoarele condiții:
(a)
pentru tauri, pentru categoria unică de vârstă;
(b)
pentru boi, pentru prima sau a doua categorie de vârstă sau combinând acordarea primelor pentru ambele categorii de vârstă.
(2) Statele membre care decid să acorde prima specială în momentul sacrificării în conformitate cu alineatul (1) prevăd ca prima să fie acordată și în momentul expedierii animalelor eligibile către un alt stat membru sau în momentul exportării lor într-o țară terță.
(3) Dacă statele membre decid să acorde prima specială în momentul sacrificării în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol, prezenta secțiune, articolul 77 și articolul 78 alineatele (1) și (2) se aplică mutatis mutandis la acordarea primei.
(4) Pe lângă informațiile menționate la articolul 78 alineatul (1), cererile de ajutor precizează dacă animalul este taur sau bou și sunt însoțite de un document care conține detaliile necesare în scopul aplicării articolului 52. Documentul respectiv trebuie să fie unul dintre următoarele, la alegerea statului membru:
(a)
pașaportul sau un exemplar al pașaportului, în cazul în care modelul utilizat constă în mai multe exemplare;
(b)
o copie a pașaportului, în cazul în care tipul de pașaport utilizat constă într-un singur exemplar care trebuie returnat autorității competente menționate la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000; în acest caz, statul membru trebuie să ia măsuri pentru a garanta că informațiile care figurează pe copie corespund originalului;
(c)
documentul administrativ național, în cazul în care pașaportul nu este disponibil, în condițiile stabilite la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000.
Statele membre pot suspenda aplicarea documentului administrativ național. În acest caz, ele iau măsurile necesare pentru a evita dubla acordare a primei pentru aceeași categorie de vârstă pentru animalele care au făcut obiectul unui schimb comercial intracomunitar.
În cazul în care baza de date electronică menționată la articolul 3 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 conține, într-o măsură considerată satisfăcătoare de statul membru, informațiile necesare pentru a garanta că se acordă o singură primă pe animal și pe categorie de vârstă, cererea de ajutor nu trebuie însoțită de documentul menționat la primul paragraf din prezentul alineat.
Prin derogare de la primul paragraf din prezentul alineat, în cazul în care statele membre aplică opțiunea menționată la articolul 78 alineatul (2) primul paragraf, acestea iau măsurile necesare pentru ca fermierul să poată stabili pentru ce animale solicită o primă specială.
(5) În cazul taurilor, proba sacrificării trebuie să precizeze greutatea carcasei.
(6) În caz de expediere, proba expedierii este făcută prin intermediul unei declarații a expeditorului care precizează statul membru de destinație al animalului.
În acest caz, cererile de ajutor trebuie să conțină:
(a)
numele și adresa expeditorului (sau un cod echivalent);
(b)
numărul de identificare al animalului;
(c)
o declarație care să precizeze că animalul a împlinit vârsta de cel puțin nouă luni.
Cererile de ajutor se depun înainte de ieșirea animalelor de pe teritoriul statului membru în cauză, iar proba expedierii se depune în termen de trei luni de la data ieșirii animalelor de pe teritoriul statului membru în cauză.
Articolul 57
Particularități ale sistemului de acordare a primelor
(1) În cazul aplicării articolului 56 și prin derogare de la articolul 53, prima se plătește fermierilor care au deținut animale pe o perioadă de deținere de minimum două luni, încheiată cu mai puțin de o lună înainte de data sacrificării sau a expedierii ori încheiată cu mai puțin de două luni înainte de data exportului.
În cazul boilor, plata primei este supusă următoarelor norme:
(a)
prima pentru prima categorie de vârstă se plătește doar în cazul în care fermierul a deținut animalul pe o perioadă de minimum două luni, perioadă cuprinsă între momentul la care animalul avea cel puțin șapte luni și momentul la care are mai puțin de 22 de luni;
(b)
prima pentru a doua categorie de vârstă poate fi plătită doar în cazul în care fermierul a deținut pe o perioadă de minimum două luni animalul în vârstă de cel puțin 20 de luni;
(c)
primele pentru cele două categorii de vârstă pot fi plătite împreună doar în cazul în care fermierul a deținut animalul cel puțin patru luni consecutive, respectând cerințele de vârstă stabilite la literele (a) și (b);
(d)
numai prima pentru a doua categorie de vârstă poate fi plătită în cazul în care animalul a fost expediat dintr-un alt stat membru atunci când împlinise deja 19 luni.
(2) Greutatea carcasei se stabilește pe baza unei carcase astfel cum este definită la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2006 al Consiliului (19).
În cazul în care prezentarea carcasei diferă de cea din definiția respectivă, se aplică factorii de corecție prevăzuți în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1249/2008 al Comisiei (20).
În cazul în care sacrificarea se efectuează într-un abator care nu este supus aplicării grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte, statele membre pot admite ca greutatea să fie stabilită pe baza greutății în viu a animalului sacrificat. În acest caz, greutatea carcasei se consideră mai mare sau egală cu greutatea de 185 kg în cazul în care greutatea în viu a animalului sacrificat era egală sau mai mare de 340 kg.
Articolul 58
Notificarea
Comisiei îi este comunicată de către statele membre, înainte de începutul anului calendaristic în cauză, decizia acestora sau orice modificare adusă deciziei lor în ceea ce privește aplicarea articolului 56 și modalitățile conexe.
Secţiunea 2
Prima pentru vacile care alăptează
Articolul 59
Vaci dintr-o rasă pentru carne
În sensul articolului 109 litera (d) și al articolului 115 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, vacile aparținând raselor de bovine prevăzute în anexa IV la prezentul regulament nu sunt considerate ca aparținând unei rase pentru carne.
Articolul 60
Cota individuală maximă
(1) În cazul în care statele membre decid să modifice cota individuală maximă de 120 000 kg menționată la articolul 111 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sau să deroge de la aceasta, statele membre informează Comisia înainte de data de 1 ianuarie a anului calendaristic în cauză.
(2) Orice modificare ulterioară privind aplicarea alineatului (1) trebuie notificată Comisiei până la data de 31 decembrie a anului în cauză, cel târziu.
Articolul 61
Perioada de deținere
Perioada de deținere de șase luni prevăzută la articolul 111 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 începe în ziua următoare datei la care este depusă cererea.
Articolul 62
Cererile
(1) Fără a aduce atingere cerințelor din cadrul sistemului integrat, dacă cererea de plată directă prevăzută la articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 include o cerere de primă în temeiul articolului 111 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, aceasta trebuie să conțină:
(a)
o declarație care precizează cota individuală de lapte disponibilă pentru producător la data de 31 martie care precede începutul perioadei de 12 luni de aplicare a sistemului de prelevare suplimentară care începe în anul calendaristic respectiv; dacă această cantitate nu este cunoscută la data depunerii cererii, ea este notificată autorității competente cât mai repede posibil;
(b)
un angajament al fermierului de a nu își mări cota individuală peste limita cantitativă prevăzută la articolul 111 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 pe perioada de 12 luni care începe la data depunerii cererii.
Litera (b) nu se aplică în cazul în care statul membru a suprimat limita cantitativă menționată.
(2) Cererile pentru vacile care alăptează trebuie depuse într-o perioadă globală de șase luni în decursul unui an calendaristic, care urmează a fi stabilită de statul membru.
Statele membre pot prevedea perioade sau date distincte pentru depunerea cererilor în cadrul perioadei globale și numărul de cereri pe care le pot depune fermierii pentru primă și pe an calendaristic.
Articolul 63
Randamentul mediu de lapte
Randamentul mediu de lapte se calculează pe baza randamentelor medii care figurează în anexa V. La calcularea acestuia, statele membre pot însă folosi un document recunoscut de ele care certifică randamentul mediu al șeptelului de lapte al fermierului.
Articolul 64
Prima națională suplimentară
(1) Se poate acorda o primă națională suplimentară pentru vacile care alăptează, astfel cum se prevede la articolul 111 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, doar unui fermier care, pentru același an calendaristic, beneficiază de prima pentru vacile care alăptează.
Prima națională suplimentară pentru vacile care alăptează se acordă numai în limita numărului de animale care îndeplinesc condițiile pentru a putea beneficia de prima pentru vacile care alăptează, dacă este cazul, după aplicarea reducerii proporționale prevăzute la articolul 115 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
(2) Statele membre pot stabili condiții suplimentare pentru acordarea primei naționale suplimentare pentru vacile care alăptează. Ele informează Comisia în timp util cu privire la aceasta, înainte ca respectivele condiții să fie puse în aplicare.
(3) Comisia decide, până la data de 31 august a fiecărui an calendaristic, care sunt statele membre care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 111 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 65
Plafonul individual
Statele membre stabilesc un plafon individual pentru fiecare fermier, în conformitate cu articolul 112 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 66
Notificarea
(1) Comisiei i se comunică de către statele membre până la data de 31 decembrie a fiecărui an:
(a)
orice modificare a reducerii menționate la articolul 113 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009;
(b)
după caz, orice modificare a măsurilor adoptate pentru aplicarea articolului 113 alineatul (3) litera (a) din regulamentul menționat.
(2) Statele membre notifică Comisiei prin mijloace electronice, utilizând formularul pus la dispoziția lor de Comisie, până la 31 iulie, cel târziu, pentru fiecare an calendaristic, următoarele informații:
(a)
numărul de drepturi la primă care au fost înapoiate fără plăți compensatorii rezervei naționale în urma transferurilor de drepturi fără transferarea exploatației în cursul anului calendaristic precedent;
(b)
numărul de drepturi la primă nefolosite, menționate la articolul 69 alineatul (2), transferate rezervei naționale în cursul anului calendaristic precedent;
(c)
numărul de drepturi acordate în temeiul articolului 114 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 în cursul anului calendaristic precedent.
Articolul 67
Drepturi obținute gratuit
În afara cazurilor excepționale, justificate în mod corespunzător, un fermier care a obținut gratuit drepturi la primă din rezerva națională nu este autorizat să își transfere și/sau să își cedeze temporar drepturile pe perioada următorilor trei ani calendaristici.
Articolul 68
Folosirea drepturilor
(1) Un fermier care deține drepturi le poate utiliza valorificându-le el însuși și/sau cedându-le temporar unui alt producător.
(2) În cazul în care un fermier nu utilizează cel puțin procentul minim din drepturile sale, stabilit în conformitate cu alineatul (4), în decursul fiecărui an calendaristic, partea neutilizată se transferă la rezerva națională, cu excepția următoarelor cazuri:
(a)
în cazul unui fermier care deține maximum șapte drepturi la primă, dacă acesta nu utilizează procentul minim din drepturile sale, stabilit în conformitate cu alineatul (4), în decursul fiecăruia dintre cei doi ani calendaristici consecutivi, partea neutilizată în decursul ultimului an calendaristic se transferă la rezerva națională;
(b)
în cazul unui fermier care participă la un program de extensificare recunoscut de Comisie;
(c)
în cazul unui fermier care participă la o schemă de pensionare anticipată recunoscut de Comisie, care nu impune transferul și/sau cedarea temporară a drepturilor; sau
(d)
în cazuri excepționale, justificate în mod corespunzător.
(3) Cedarea temporară nu se poate referi decât la ani calendaristici întregi și privește cel puțin numărul minim de animale prevăzut la articolul 69 alineatul (1). La sfârșitul fiecărei perioade de cedare temporară, care nu poate depăși trei ani consecutivi, un fermier recuperează, cu excepția cazurilor de transfer de drepturi, totalitatea drepturilor sale pentru el însuși, pentru cel puțin doi ani calendaristici consecutivi. În cazul în care fermierul nu valorifică el însuși cel puțin procentul minim din drepturile sale, stabilit în conformitate cu alineatul (4), în decursul fiecăruia dintre cei doi ani menționați, statul membru, cu excepția cazurilor excepționale, justificate în mod corespunzător, retrage și înapoiază anual la rezerva națională partea de drepturi neutilizate de fermier.
În cazul fermierilor care participă la scheme de pensionare anticipată recunoscute de Comisie, statele membre pot prelungi însă durata totală a cedării temporare în funcție de respectivele sisteme.
Fermierii care s-au angajat să participe la un program de extensificare în conformitate cu măsura menționată la articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2078/92 sau la un program de extensificare în conformitate cu articolele 22 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 sau în conformitate cu articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 nu sunt autorizați să își cedeze temporar și/sau să își transfere drepturile pe durata participării lor. Cu toate acestea, prezentul paragraf nu se aplică în cazul în care programul permite transferul și/sau cedarea temporară de drepturi către fermieri a căror participare la alte măsuri decât cele prevăzute la prezentul paragraf presupune obținerea de drepturi.
(4) Procentul minim de utilizare a drepturilor la primă este de 70 %. Cu toate acestea, statele membre pot majora acest procent până la 100 %.
Statele membre îi comunică în prealabil Comisiei procentul pe care au intenția să îl aplice sau orice modificare a acestuia.
Articolul 69
Transfer de drepturi și cedare temporară
(1) Statele membre pot stabili, în funcție de structurile lor de producție, un minim de drepturi la primă care pot face obiectul unui transfer parțial fără transferarea exploatației. Acest minim nu poate depăși cinci drepturi la primă.
(2) Transferul drepturilor la primă și cedarea temporară a acestora devin efective numai odată ce autoritățile competente din statul membru sunt informate atât de către fermierul care transferă și/sau cedează drepturile, cât și de către cel care le primește.
Această notificare are loc în termenul stabilit de statul membru și cel târziu la data depunerii cererii de primă de către fermierul care primește drepturile, cu excepția cazului în care transferul drepturilor se realizează prin moștenire. În acest caz, fermierul care primește drepturile trebuie să fie în măsură să prezinte documentele juridice corespunzătoare care să ateste faptul că el sau ea este beneficiarul/beneficiara fermierului decedat.
Articolul 70
Modificarea plafonului individual
În caz de transfer sau de cedare temporară a drepturilor la primă, statele membre stabilesc noul plafon individual și comunică fermierilor în cauză numărul de drepturi la primă cel târziu la 60 de zile de la ultima zi a perioadei în decursul căreia fermierul și-a depus cererea de primă.
Primul paragraf nu se aplică în cazul în care transferul se realizează prin moștenire.
Articolul 71
Fermieri care nu sunt proprietari ai terenurilor pe care le exploatează
Fermierul care exploatează numai terenuri aflate în proprietate publică sau colectivă și care decide să nu mai exploateze aceste terenuri și să își transfere toate drepturile unui alt fermier este tratat în același mod ca și fermierul care își vinde sau își transferă exploatația. În toate celelalte cazuri, fermierii respectivi sunt tratați în același mod ca și fermierii care își transferă numai drepturile la primă.
Articolul 72
Transfer prin intermediul rezervei naționale
În cazul în care statele membre prevăd că transferul drepturilor fără transferarea exploatației se efectuează prin intermediul rezervei naționale în conformitate cu articolul 113 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, acestea aplică dispoziții naționale similare celor prevăzute la articolele 69-71. În plus, în acest caz:
-
statele membre pot prevedea faptul că cedarea temporară se efectuează prin intermediul rezervei naționale;
-
cu ocazia transferului drepturilor la primă sau a cedării temporare a acestora, în cazul aplicării primei liniuțe, transferul la rezerva națională devine efectiv numai după notificarea fermierului care își transferă și/sau cedează drepturile de către autoritățile competente ale statului membru, iar transferul din rezervă către un alt fermier nu devine efectiv decât după notificarea acestui fermier de către autoritățile menționate anterior.
De asemenea, respectivele dispoziții trebuie să asigure faptul că partea de drepturi, alta decât cea menționată la articolul 113 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, face obiectul unei plăți din partea statului membru, corespunzătoare celei care ar fi fost generată de un transfer direct între fermieri, ținându-se seama, în special, de evoluția producției în statul membru în cauză. Această plată este egală cu plata care va fi solicitată fermierului ce va primi drepturi echivalente de la rezerva națională.
Articolul 73
Drepturi parțiale
(1) În cazul în care calculele care trebuie efectuate în aplicarea articolelor 65-72 nu au ca rezultat numere întregi, se ține seama numai de prima zecimală.
(2) În măsura în care aplicarea dispozițiilor din prezenta secțiune are ca rezultat drepturi parțiale la primă, fie pentru fermieri, fie pentru rezerva națională, respectivele drepturi parțiale se cumulează.
(3) În cazul în care un fermier deține un drept parțial, acesta determină numai acordarea fracțiunii corespunzătoare din cuantumul unitar al primei și, dacă este cazul, din prima națională suplimentară menționată la articolul 64.
Articolul 74
Schema specială pentru juninci
(1) Statele membre care doresc să utilizeze posibilitatea prevăzută la articolul 115 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 informează Comisia în acest sens și, în același timp, comunică Comisiei datele pertinente care permit să se stabilească dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 115 alineatul (1) din regulamentul menționat.
Statele membre în cauză comunică, dacă este cazul, și plafoanele specifice pe care le-au stabilit.
Comisia decide ce state membre îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 115 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Deciziile aplicabile în momentul intrării în vigoare a prezentului regulament continuă să se aplice.
(2) Statele membre care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 115 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 comunică Comisiei, înainte de data de 1 ianuarie a anului în cauză, orice modificare adusă plafonului național specific pe care l-au stabilit.
(3) Statele membre care aplică schema specială stabilesc criterii prin care să asigure faptul că prima se plătește crescătorilor al căror șeptel de juninci este destinat reînnoirii șeptelurilor de vaci. Aceste criterii pot include, în special, o limită de vârstă și/sau cerințe referitoare la rasă. Statele membre informează Comisia, până la data de 31 decembrie a anului anterior anului cauză, cu privire la criteriile reținute. Orice modificare ulterioară trebuie adusă la cunoștința Comisiei până la data de 31 decembrie a anului anterior anului în cauză.
(4) În cazul în care aplicarea reducerii proporționale prevăzute la articolul 115 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 nu are ca rezultat un număr întreg de animale eligibile, se acordă pentru partea zecimală o fracțiune corespunzătoare din cuantumul unitar al primei și, dacă este cazul, o fracțiune corespunzătoare din prima națională suplimentară prevăzută la articolul 64. În acest scop, se ține cont doar de prima zecimală.
(5) În statele membre care aplică schema specială, cerința stabilită la articolul 111 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 privind numărul minim de animale deținute trebuie îndeplinită în totalitate, fie în ceea ce privește vacile care alăptează, în cazul în care fermierul a depus o cerere pentru vacile care alăptează, fie în ceea ce privește junincile, dacă fermierul a depus o cerere pentru juninci.
(6) Dispozițiile de la articolele 65-73 nu se aplică acestei scheme speciale.
Articolul 75
Rotunjirea numărului de animale
În cazul în care rezultatul calculului numărului maxim de juninci ca procent, astfel cum se prevede la articolul 111 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, nu este un număr întreg, acest număr se rotunjește la numărul întreg inferior dacă este mai mic de 0,5 și la numărul întreg superior dacă este egal sau superior valorii de 0,5.
Secţiunea 3
Dispoziții comune privind prima specială și prima pentru vacile care alăptează
Articolul 76
Cereri de primă specială și de primă pentru vacile care alăptează
În cazul primei speciale și al primei pentru vacile care alăptează, statele membre pot să solicite, din motive administrative, ca cererile de plăți directe prevăzute la articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 să se refere la un număr minim de animale, cu condiția ca acest număr să fie de cel mult trei.
Secţiunea 4
Prima pentru sacrificare
Articolul 77
Declarație de participare
Statele membre pot prevedea ca, pentru a beneficia de prima pentru sacrificare prevăzută la articolul 116 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 pentru un anumit an calendaristic, fiecare fermier să depună, înainte de data depunerii primei cereri pentru anul calendaristic respectiv sau odată cu aceasta, o declarație de participare.
Cu toate acestea, în cazul în care fermierul nu își modifică declarația de participare, statul membru poate admite continuarea perioadei de valabilitate a declarației anterioare.
Articolul 78
Cererile
(1) Cererile de ajutoare trebuie să includă informațiile necesare pentru plata primei pentru sacrificare, în special data nașterii animalului, în cazul animalelor născute după 1 ianuarie 1998.
Cererile de ajutoare se depun într-o perioadă care urmează să fie stabilită de statul membru și care nu poate depăși șase luni de la data sacrificării animalului sau, dacă acesta este exportat, de la data la care părăsește teritoriul vamal al Comunității. Perioada respectivă expiră cel târziu la sfârșitul lunii februarie a anului următor, cu excepția unor cazuri excepționale, care trebuie stabilite de statul membru în cauză dacă animalele sunt expediate sau exportate. În cadrul termenului menționat, statele membre pot stabili perioadele și datele de depunere a cererilor de ajutoare, precum și numărul cererilor pe care un fermier le poate depune într-un an calendaristic.
Statele membre pot admite ca cererile să fie depuse de o altă persoană decât fermierul. În acest caz, cererea trebuie să conțină numele și adresa fermierului care ar putea beneficia de prima pentru sacrificare.
Pe lângă cerințele stabilite în cadrul sistemului integrat, fiecare cerere trebuie să conțină:
(a)
în cazul acordării ajutorului în momentul sacrificării, un certificat eliberat de abator sau orice document emis sau aprobat de abator conținând cel puțin aceleași date, care să ateste:
(i)
denumirea și adresa abatorului (sau un cod echivalent);
(ii)
data sacrificării, numărul de identificare și numărul de sacrificare al animalului;
(iii)
în cazul vițeilor, greutatea carcasei, cu excepția cazului în care se aplică articolul 79 alineatul (4);
(b)
în cazul exportării animalului către o țară terță:
(i)
numele și adresa exportatorului (sau un cod echivalent);
(ii)
numărul de identificare al animalului;
(iii)
declarația de export care să specifice vârsta în cazul animalelor născute după 1 ianuarie 1998 și, în cazul vițeilor, cu excepția cazului în care se aplică articolul 79 alineatul (4), greutatea animalului în viu, aceasta neputând depăși 300 kg;
(iv)
dovada că animalul a părăsit teritoriul vamal al Comunității, prezentată la fel ca în cazul restituirilor la export.
Statele membre pot prevedea că transmiterea informațiilor prevăzute la al patrulea paragraf literele (a) și (b) se realizează prin intermediul unuia sau al mai multor organisme autorizate de statul membru, această transmitere putându-se efectua și pe cale electronică.
Statele membre procedează la controale regulate și inopinate privind exactitatea certificatelor sau a documentelor eliberate, precum și, dacă este cazul, a informațiilor menționate la al patrulea paragraf.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre pot prevedea că informațiile privind sacrificarea animalelor, înregistrate în bazele de date electronice menționate la articolul 3 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000, transmise de către abatoare autorităților competente, sunt considerate cereri de primă pentru sacrificare efectuate în numele fermierilor, cu condiția ca respectivele baze de date să ofere, într-o măsură considerată satisfăcătoare de către statul membru în cauză, garanții adecvate privind exactitatea datelor pe care le conțin în scopul aplicării schemei de primă pentru sacrificare și, dacă este cazul, a plății, în momentul sacrificării, a primei speciale.
Cu toate acestea, statele membre pot prevedea că este necesar să se depună cereri. În acest caz, ele pot stabili tipul de informații care trebuie să însoțească cererea.
Statele membre care decid să aplice prezentul alineat informează Comisia cu privire la orice modificare ulterioară înainte de aplicarea acesteia.
Statele membre se asigură că datele puse la dispoziția agenției de plăți conțin toate informațiile necesare pentru plata primei pentru sacrificare, în special:
(a)
tipurile și cantitățile de animale prevăzute la articolul 116 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, sacrificate în decursul anului în cauză;
(b)
datele referitoare la respectarea condițiilor privind limita de vârstă și greutatea carcasei animalelor prevăzute la articolul menționat și a perioadei de deținere prevăzute la articolul 80 din prezentul regulament;
(c)
dacă este cazul, informațiile necesare pentru plata primei speciale în momentul sacrificării.
(3) În cazul animalelor care au făcut obiectul unui schimb comercial intracomunitar după perioada de deținere prevăzută la articolul 80, chiar dacă statul membru în care a avut loc sacrificarea a ales să aplice derogarea prevăzută la alineatul (2) din prezentul articol, abatorul întocmește documentul prevăzut la alineatul (1) al patrulea paragraf litera (a) din prezentul articol.
Cu toate acestea, în caz de compatibilitate a sistemelor informatice de schimburi de date, două state membre pot conveni să aplice alineatul (2).
Statele membre își acordă asistență reciprocă în vederea asigurării unor controale eficace privind autenticitatea documentelor prezentate și/sau exactitatea datelor schimbate. În acest scop, statul membru în care se efectuează plata îi transmite în mod regulat statului membru în care are loc sacrificarea un rezumat, pentru fiecare abator, al certificatelor de sacrificare (sau al informațiilor echivalente) primite de la statul membru din urmă.
Articolul 79
Greutatea și prezentarea carcaselor
(1) În scopul aplicării articolului 116 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, carcasele de vițel se prezintă după jupuire, eviscerare și sângerare, fără cap și fără picioare, cu ficat, rinichi și grăsime perirenală.
(2) Greutatea care trebuie luată în considerare este cea a carcasei după răcire sau a carcasei la cald, stabilită cât mai curând posibil după sacrificare, din care se scad 2 %.
(3) În cazul în care carcasele se prezintă fără ficat, rinichi și/sau fără grăsime perirenală, la greutatea acestora se adaugă:
(a)
3,5 kg pentru ficat;
(b)
0,5 kg pentru rinichi;
(c)
3,5 kg pentru grăsimea perirenală.
(4) Statele membre pot prevedea că, în cazul unui vițel cu vârsta mai mică de șase luni la data sacrificării sau a exportului, cerința de greutate prevăzută la articolul 116 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se consideră respectată.
În cazul în care greutatea carcasei nu poate fi stabilită în abator, cerința de greutate prevăzută la articolul 116 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se consideră respectată în cazul în care greutatea animalului în viu nu depășește 300 kg.
Articolul 80
Perioada de deținere
(1) Prima pentru sacrificare se plătește fermierului care a deținut animalul pe o perioadă de deținere de minimum două luni și care s-a încheiat cu mai puțin de o lună înainte de sacrificare sau cu mai puțin două luni înainte de exportarea animalului.
(2) În cazul vițeilor sacrificați înainte de vârsta de trei luni, perioada de deținere este de o lună.
Articolul 81
Plafoane naționale
(1) Plafoanele naționale prevăzute la articolul 116 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 sunt stabilite în anexa VI la prezentul regulament.
(2) În cazul în care aplicarea reducerii proporționale prevăzute la articolul 116 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 nu are ca rezultat un număr întreg de animale eligibile, se acordă pentru partea zecimală o fracțiune corespunzătoare din cuantumul unitar al primei pentru sacrificare. În acest scop, se ia în considerare numai prima zecimală.
Secţiunea 5
Dispoziții generale
Articolul 82
Plata avansurilor
(1) În conformitate cu articolul 29 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, pe baza rezultatelor controalelor administrative și ale controalelor la fața locului, autoritatea competentă plătește fermierului, pentru numărul de animale considerate eligibile, un avans egal cu 60 % din prima specială, din prima pentru vacile care alăptează și din prima pentru sacrificare.
În cazul primei speciale, al schemei speciale pentru juninci prevăzute la articolul 74 și al primei pentru sacrificare, procentul avansului poate fi redus de către statele membre, dar fără a scădea sub 40 %.
Avansul nu poate fi plătit înaintea datei de 16 octombrie a anului calendaristic pentru care se solicită prima.
(2) Cuantumul plății definitive a primei este egal cu diferența dintre avansul și cuantumul primei la care are dreptul fermierul.
Articolul 83
An de imputare
(1) Data de depunere a cererii constituie faptul generator pentru stabilirea anului de imputare al animalelor care fac obiectul schemelor de primă specială și de primă pentru vacile care alăptează și a numărului de UVM (unități de vită mare) care trebuie reținut pentru calcularea densității șeptelului.
Cu toate acestea, în cazul în care prima specială se acordă în conformitate cu articolul 56, cuantumul aplicabil al primei este cel valabil la data de 31 decembrie a anului în decursul căruia a avut loc sacrificarea sau exportul, în cazurile următoare:
(a)
dacă animalul a fost sacrificat sau exportat până la 31 decembrie;
(b)
dacă cererea de primă pentru animalul respectiv se depune după această dată.
(2) În ceea ce privește prima pentru sacrificare, pentru aplicarea cuantumului din ajutor și pentru calcularea reducerii proporționale în conformitate cu articolul 81, anul de imputare este anul sacrificării sau al exportului.
Articolul 84
Sancțiuni privind utilizarea sau deținerea ilegală a anumitor substanțe sau produse
În cazurile de recidivă privind utilizarea sau deținerea ilegală a anumitor substanțe sau produse neautorizate în conformitate cu normele comunitare pertinente în sectorul veterinar, statele membre stabilesc, în funcție de gravitatea abaterii, durata perioadei de excludere de la schemele de ajutor în temeiul articolului 119 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 85
Stabilirea cotelor individuale de lapte
Până la sfârșitul celei de-a șaptea perioade consecutive prevăzute la articolul 66 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, prin derogare de la data prevăzută la articolul 62 alineatul (1) litera (a) din prezentul regulament, un stat membru poate decide că, în cazul producătorilor de lapte care eliberează sau preiau, în totalitate sau parțial, o cotă individuală începând cu 31 martie, respectiv 1 aprilie, în conformitate cu articolul 65 literele (i) și (k) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în temeiul dispozițiilor naționale adoptate în vederea punerii în aplicare a articolelor 73-75 din regulamentul menționat, cota individuală de lapte maximă disponibilă pentru a beneficia de prima pentru vacile care alăptează și numărul maxim de vaci care alăptează se stabilesc la 1 aprilie.
Articolul 86
Stabilirea perioadelor de deținere
Ultima zi a perioadelor de deținere prevăzute la articolul 53, la articolul 57 alineatul (1) și la articolele 61 și 80 este ziua, lucrătoare sau nu, precedentă zilei cu același număr ca al zilei de începere a perioadei.
Articolul 87
Identificarea și înregistrarea animalelor
Obligația identificării și a înregistrării animalelor prevăzută la articolul 117 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se aplică în cazul animalelor născute înainte de 1 ianuarie 1998, în conformitate cu procedura prevăzută de Directiva 2008/71/CE a Consiliului (21), cu excepția cazului în care animalele fac obiectul unui schimb comercial intracomunitar.
TITLUL III
NORME SPECIALE PRIVIND TITLUL V DIN REGULAMENTUL (CE) NR. 73/2009
CAPITOLUL 1
Schema de plată unică pe suprafață
Articolul 88
Suprafața minimă eligibilă pe exploatație
Suprafața minimă eligibilă pe exploatație pentru care se pot solicita plăți peste pragul de 0,3 ha, astfel cum se prevede la articolul 124 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, este stabilită în anexa VII la prezentul regulament.
Articolul 89
Suprafețe agricole
Suprafețele agricole incluse în schema de plată unică pe suprafață, conform dispozițiilor articolului 124 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, sunt stabilite în anexa VIII la prezentul regulament.
Articolul 90
Producția de cânepă
Dispozițiile privind soiurile de cânepă prevăzute la articolul 39 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1120/2009 se aplică, mutatis mutandis, în ceea ce privește eligibilitatea pentru schema de plată unică pe suprafață.
CAPITOLUL 2
Plăţi naţionale directe complementare
Articolul 91
Coeficientul de reducere
În cazul în care, într-un anumit sector, plățile naționale directe complementare depășesc nivelul maxim autorizat de Comisie în conformitate cu articolul 132 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, cuantumul plăților naționale directe complementare din sectorul în cauză se reduce proporțional prin aplicarea unui coeficient de reducere.
Articolul 92
Condiții de eligibilitate
În sensul articolului 132 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, Comisia va ține cont, în special, de pachetele financiare specifice pe sector (subsector) menționate la articolul 132 alineatul (5) din regulamentul respectiv și de condițiile de eligibilitate aplicabile plăților directe corespunzătoare aplicabile statelor membre altele decât noile state membre menționate la articolul 132 alineatul (2) al patrulea paragraf din regulamentul respectiv.
În sensul articolului 132 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și al prezentului capitol, plata directă corespunzătoare aplicabilă „statelor membre, altele decât noile state membre” înseamnă orice plată directă enumerată în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 73/2009 acordată în anul de aplicare a plăților naționale directe complementare ale cărei condiții de eligibilitate sunt similare celor impuse în cazul plății naționale directe complementare respective.
Articolul 93
Controale
Noile state membre efectuează controalele adecvate pentru a garanta respectarea condițiilor de acordare a plăților naționale directe complementare, definite prin autorizarea din partea Comisiei în conformitate cu articolul 132 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Articolul 94
Raportul anual
Noile state membre prezintă un raport care conține informații privind măsurile de punere în aplicare a plăților naționale directe complementare înainte de data de 30 iunie a anului care urmează acestei puneri în aplicare. Raportul conține cel puțin următoarele elemente:
(a)
orice modificare de situație care afectează plățile naționale directe complementare;
(b)
pentru fiecare plată națională directă complementară, numărul de beneficiari, suma totală a ajutoarelor naționale complementare acordate, hectarele, numărul de animale sau alte unități de plată acordate;
(c)
un raport privind controalele efectuate în conformitate cu articolul 93.
Articolul 95
Ajutoarele de stat
Plățile naționale directe complementare care nu sunt vărsate în conformitate cu autorizarea din partea Comisiei prevăzută la articolul 132 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 se consideră ajutoare de stat ilegale în sensul Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (22).
TITLUL IV
ABROGARE, DISPOZIŢII TRANZITORII ŞI FINALE
Articolul 96
Abrogare
(1) Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 se abrogă de la data de 1 ianuarie 2010.
Cu toate acestea, regulamentul menționat continuă să se aplice în ceea ce privește cererile de ajutoare pentru anul 2009 și pentru anii de primă anteriori.
(2) Trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondențe care figurează în anexa IX.
Articolul 97
Norme tranzitorii
Prin derogare de la articolul 32 alineatul (2) și de la articolul 159 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 și în ceea ce privește ajutorul pentru culturile energetice în conformitate cu capitolul 8 și schema de scoatere voluntară a terenurilor din circuitul agricol conform capitolului 16 din regulamentul respectiv, prelucrarea materiilor prime recoltate în 2009 se face până la data stabilită de statul membru în cauză, dar nu mai târziu de 31 iulie 2011.
Pentru culturi care vor fi recoltate după 2009, altele decât cele anuale, capitolele 8 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 nu se mai aplică, pentru aceste culturi, începând cu 2010, iar garanțiile constituite în conformitate cu articolul 31 alineatul (3) și cu articolul 158 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 se eliberează până la o dată care urmează să fie stabilită de statul membru în cauză, dar nu mai târziu de 31 iulie 2010.
Articolul 98
Intrare în vigoare și aplicare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică cererilor de ajutoare prezentate pentru perioadele de primă care încep la 1 ianuarie 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale si se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 octombrie 2009.