REGULAMENTUL (CE) NR. 1221/2009 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI
din 25 noiembrie 2009
privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 761/2001 și a Deciziilor 2001/681/CE și 2006/193/CE ale Comisiei
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),
întrucât:
(1)
Articolul 2 din tratat prevede că printre obiectivele Comunității se numără promovarea creșterii durabile pe teritoriul acesteia.
(2)
Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (4) identifică îmbunătățirea colaborării și a parteneriatului cu întreprinderi drept abordare strategică în îndeplinirea obiectivelor de mediu. Angajamentele voluntare reprezintă o parte esențială a acestui demers. În acest context, se consideră că sunt necesare încurajarea participării pe scară mai largă în cadrul sistemului comunitar de management de mediu și audit (EMAS) și a dezvoltării unor inițiative menite să încurajeze organizațiile în direcția publicării unor rapoarte riguroase și verificate de organisme independente privind performanța de mediu sau performanța în domeniul dezvoltării durabile.
(3)
Comunicarea Comisiei din 30 aprilie 2007 privind examinarea intermediară a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu subliniază faptul că este necesară îmbunătățirea funcționării instrumentelor voluntare elaborate pentru întreprinderi și că respectivele instrumente au un potențial ridicat, dar nu au fost dezvoltate la capacitatea maximă. Se solicită astfel Comisiei să revizuiască instrumentele în scopul promovării difuzării lor și pentru a reduce sarcinile administrative aferente administrării acestora.
(4)
Comunicarea Comisiei din 16 iulie 2008 cu privire la planul de acțiune privind consumul și producția durabile și politica industrială durabilă confirmă faptul că EMAS ajută organizațiile să-și optimizeze procesele de producție, să reducă impactul asupra mediului și să utilizeze resursele într-un mod mai eficient.
(5)
În scopul promovării coerenței între instrumentele legislative elaborate la nivel comunitar în domeniul protecției mediului, Comisia și statele membre ar trebui să aibă în vedere modul în care se poate lua în considerare înregistrarea în cadrul EMAS în procesul de elaborare a legislației sau modul în care aceasta se poate utiliza ca instrument în cadrul punerii în aplicare a legislației. De asemenea, pentru ca EMAS să prezinte un mai mare interes pentru organizații, Comisia și statele membre ar trebui să țină cont de EMAS în cadrul politicilor lor de achiziții publice și, după caz, să se raporteze la EMAS sau la alte sisteme de management de mediu echivalente în evaluarea condițiilor de performanță în cadrul contractelor de lucrări și servicii.
(6)
În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS) (5), Comisia reexaminează EMAS pe baza experienței dobândite în cadrul funcționării sale și propune Parlamentului European și Consiliului modificările adecvate.
(7)
Aplicarea sistemelor de management de mediu, inclusiv a EMAS astfel cum a fost instituit prin Regulamentul (CE) nr. 761/2001, a demonstrat eficacitatea acestora în promovarea îmbunătățirilor performanțelor de mediu ale organizațiilor. Cu toate acestea, este necesară creșterea numărului organizațiilor care participă la sistem, pentru a mări impactul global al îmbunătățirilor din domeniul mediului. În acest sens, este necesar ca experiența dobândită în urma punerii în aplicare a respectivului regulament să fie utilizată pentru a spori capacitatea EMAS de a îmbunătăți performanța de mediu globală a organizațiilor.
(8)
Organizațiile ar trebui încurajate să participe în cadrul EMAS pe bază de voluntariat, existând posibilitatea ca acestea să obțină astfel avantaje suplimentare în ceea ce privește controlul normativ, economiile de costuri și imaginea publică, cu condiția ca organizațiile în cauză să poată demonstra o îmbunătățire a performanței lor de mediu.
(9)
EMAS ar trebui să devină disponibil tuturor organizațiilor, atât din Comunitate, cât și din afara acesteia, ale căror activități au un impact asupra mediului. EMAS ar trebui să le ofere acestor organizații un mijloc de gestionare a acestui impact și de îmbunătățire a performanței lor de mediu globale.
(10)
Organizațiile, în special cele mici, ar trebui încurajate să participe în cadrul EMAS. Participarea lor ar trebui promovată prin facilitarea accesului la informații, la fondurile de sprijin existente și la instituțiile publice, precum și prin instituirea sau promovarea măsurilor de asistență tehnică.
(11)
Organizațiile care pun în aplicare alte sisteme de management de mediu și care doresc să treacă la EMAS ar trebui să poată realiza acest lucru cât mai ușor posibil. Ar trebui să se aibă în vedere posibile legături cu alte sisteme de management de mediu.
(12)
Organizațiile cu amplasamente aflate în unul sau mai multe state membre ar trebui să-și poată înregistra toate aceste amplasamente sau o parte dintre acestea printr-o înregistrare unică.
(13)
Se impune consolidarea mecanismului prin care se stabilește dacă o organizație respectă toate cerințele legale aplicabile în materie de mediu, pentru a spori credibilitatea EMAS și, mai ales, pentru a le permite statelor membre să reducă sarcinile administrative ale organizațiilor înregistrate, prin intermediul dereglementării sau al simplificării normative.
(14)
Procesul de punere în aplicare a EMAS ar trebui să includă implicarea angajaților și a altor lucrători din cadrul organizației, întrucât acest lucru sporește satisfacțiile profesionale și contribuie la dezvoltarea cunoștințelor legate de mediu și propagarea lor atât în mediul de lucru, cât și în afara acestuia.
(15)
Este necesar ca sigla EMAS să constituie pentru organizații un instrument atractiv de comunicare și marketing, care să crească gradul de vizibilitate a EMAS în rândul cumpărătorilor și al altor părți interesate. Se impune simplificarea regulilor de utilizare a siglei EMAS, prin utilizarea unei sigle unice, precum și eliminarea restricțiilor existente, cu excepția celor referitoare la produs și la ambalaj. Nu ar trebui să existe confuzii cu etichetele produselor ecologice.
(16)
Costurile și tarifele de înregistrare în cadrul EMAS ar trebui să fie rezonabile și proporționale cu dimensiunea organizației și cu activitatea care urmează a fi desfășurată de organismele competente. Fără a aduce atingere normelor din tratat privind ajutorul de stat, ar trebui avute în vedere reduceri ale tarifelor sau scutiri de la plata acestora în cazul organizațiilor mici.
(17)
Organizațiile ar trebui să întocmească și să publice periodic declarații de mediu care să ofere publicului și altor părți interesate informații legate de respectarea de către acestea a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu și de performanța lor de mediu.
(18)
Pentru a asigura pertinența și comparabilitatea informațiilor, raportarea privind performanța de mediu a organizațiilor ar trebui să se facă pe baza unor indicatori de performanță generali și specifici sectorului, cu accent pe domenii-cheie în materie de mediu, la nivel de proces și produs, folosind parametri și scări de mărime corespunzătoare. Aceasta ar trebui să ajute organizațiile în procesul de comparare a performanțelor lor de mediu, atât față de diferite perioade de raportare, cât și în raport cu performanțele de mediu ale altor organizații.
(19)
Ar trebui elaborate documente de referință care să includă cele mai bune practici în materie de management de mediu și indicatori de performanță de mediu pentru sectoare specifice, pe baza schimbului de informații și a colaborării dintre statele membre. Aceste documente ar trebui să le fie de ajutor organizațiilor în efortul de a se concentra mai bine asupra celor mai importante aspecte de mediu într-un sector anume.
(20)
Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 de stabilire a cerințelor privind acreditarea și supravegherea pieței în contextul comercializării produselor (6) reglementează procedura de acreditare la nivel național și european și stabilește cadrul general pentru acreditare. Prezentul regulament ar trebui să completeze acele norme acolo unde este necesar, luând în același timp în considerare caracteristicile specifice ale EMAS, cum ar fi necesitatea de a asigura un grad sporit de credibilitate a sistemului în fața părților interesate, în special statele membre, și după caz, să stabilească alte norme specifice. Ar trebui ca normele EMAS să garanteze și să îmbunătățească constant competența verificatorilor de mediu prin prevederea unui sistem de acreditare sau de autorizare independent și neutru, a unor activități de formare profesională și a unei supravegheri adecvate a activităților acestor verificatori, garantând astfel transparența și credibilitatea organizațiilor participante în cadrul EMAS.
(21)
Atunci când un stat membru decide să nu recurgă la acreditarea pentru EMAS, ar trebui să se aplice articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008.
(22)
Atât statele membre, cât și Comisia ar trebui să desfășoare activități de promovare și de sprijin.
(23)
Fără a aduce atingere normelor din tratat privind ajutorul de stat, statele membre ar trebui să ofere organizațiilor înregistrate anumite stimulente, cum ar fi accesul la finanțare sau facilități fiscale, în cadrul sistemelor de sprijinire a performanței de mediu a întreprinderilor, cu condiția ca organizațiile să poată demonstra îmbunătățirea performanței lor de mediu.
(24)
Statele membre și Comisia ar trebui să elaboreze și să pună în aplicare măsuri specifice care să încurajeze participarea organizațiilor la EMAS, în special a organizațiilor mici.
(25)
Pentru a asigura o aplicare armonizată a prezentului regulament, Comisia ar trebui să elaboreze documente sectoriale de referință în domeniul reglementat de prezentul regulament, pe baza unui program de priorități.
(26)
Prezentul regulament ar trebui să fie revizuit, dacă va fi cazul, pe baza experienței dobândite, în termen de cinci ani de la data intrării sale în vigoare.
(27)
Prezentul regulament înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 761/2001 care, prin urmare, ar trebui abrogat.
(28)
Dat fiind că prezentul regulament include o serie de elemente utile prevăzute în Recomandarea 2001/680/CE a Comisiei din 7 septembrie 2001 privind orientări pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS) (7) și în Recomandarea 2003/532/CE a Comisiei din 10 iulie 2003 pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS), în ceea ce privește selecția și utilizarea indicatorilor de performanță ecologică (8), aceste acte nu ar mai trebui utilizate, deoarece prezentul regulament se substituie acestora.
(29)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume crearea unui sistem unic și credibil și evitarea înființării mai multor sisteme naționale diferite, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, în consecință, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(30)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (9).
(31)
Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să stabilească proceduri de evaluare la nivel de omologi a organismelor competente, să elaboreze documente sectoriale de referință, să ateste faptul că sistemele de management de mediu existente sau părți ale acestora respectă cerințele prezentului regulament, precum și să modifice anexele I-VIII. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
(32)
Deoarece este nevoie de o anumită perioadă de timp pentru a se asigura cadrul necesar bunei funcționări a prezentului regulament, statele membre ar trebui să aibă la dispoziție o perioadă de 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament pentru a modifica procedurile aplicate de organismele de acreditare și de organismele competente în temeiul dispozițiilor corespunzătoare din prezentul regulament. În cursul acestei perioade de 12 luni, organismele de acreditare și organismele competente ar trebui să poată să continue aplicarea procedurilor instituite în temeiul Regulamentului (CE) nr. 761/2001,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIŢII GENERALE
Articolul 1
Obiective
Prin prezentul regulament se instituie un sistem comunitar de management de mediu și audit, denumit în continuare „EMAS”, care să permită participarea voluntară a organizațiilor situate în interiorul sau în exteriorul Comunității.
Obiectivul EMAS, ca instrument important al planului de acțiune privind consumul și producția durabile și politica industrială durabilă, constă în promovarea îmbunătățirii continue a performanțelor de mediu ale organizațiilor prin instituirea și punerea în aplicare de către acestea a unor sisteme de management de mediu, a evaluării sistematice, obiective și periodice a performanței acestor sisteme, a furnizării de informații privind performanța de mediu, a dialogului deschis cu publicul și cu alte părți interesate, a implicării active a angajaților în organizații, precum și a activităților de formare adecvate.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:
1.
„politică de mediu” înseamnă intențiile globale și orientarea unei organizații în ceea ce privește performanța sa de mediu, astfel cum sunt exprimate oficial de către conducerea la cel mai înalt nivel a organizației, inclusiv respectarea tuturor cerințelor legale aplicabile în materie de mediu, precum și angajamentul în sensul îmbunătățirii continue a performanței de mediu. Această politică oferă un cadru de acțiune și de stabilire a obiectivelor și țintelor de mediu;
2.
„performanță de mediu” înseamnă rezultatele cuantificabile ale gestionării aspectelor de mediu de către o organizație;
3.
„conformare legală” înseamnă punerea în aplicare integrală a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu, inclusiv condițiile de acordare a autorizațiilor;
4.
„aspect de mediu” înseamnă un element al activităților, produselor sau serviciilor unei organizații care are sau poate avea un impact asupra mediului;
5.
„aspect semnificativ de mediu” înseamnă un aspect de mediu care are sau poate avea un impact semnificativ asupra mediului;
6.
„aspect de mediu direct” înseamnă un aspect de mediu asociat unor activități, produse și servicii ale organizației, asupra cărora aceasta deține un control administrativ direct;
7.
„aspect de mediu indirect” înseamnă un aspect de mediu care poate fi rezultatul interacțiunii dintre o organizație și terțe părți și care poate fi influențat într-o măsură rezonabilă de o organizație;
8.
„impact asupra mediului” înseamnă orice schimbare adusă mediului, benefică sau dăunătoare, rezultând în parte sau în totalitate din activitățile, produsele sau serviciile unei organizații;
9.
„analiză de mediu” înseamnă o analiză inițială aprofundată a aspectelor de mediu, a impactului asupra mediului și performanței de mediu care decurg din activitățile, produsele și serviciile unei organizații;
10.
„program de mediu” înseamnă descrierea măsurilor, responsabilităților și mijloacelor adoptate sau preconizate pentru atingerea obiectivelor și țintelor de mediu, precum și a termenelor pentru atingerea acestora;
11.
„obiectiv de mediu” înseamnă un obiectiv general de mediu, care decurge din politica de mediu, pe care o organizație și-l stabilește pentru a-l îndeplini și care este cuantificabil atunci când este posibil;
12.
„țintă de mediu” înseamnă o cerință detaliată de performanță, care derivă din obiectivele de mediu, aplicabilă organizației sau anumitor părți ale acesteia, și care trebuie stabilită și atinsă pentru realizarea obiectivelor respective;
13.
„sistem de management de mediu” înseamnă acea parte din sistemul global de management care include structura organizațională, activitățile de planificare, responsabilitățile, practicile, procedurile, procesele și resursele necesare dezvoltării, punerii în aplicare, realizării, evaluării și menținerii politicii de mediu, precum și a gestionării aspectelor de mediu;
14.
„cele mai bune practici de management de mediu” înseamnă cel mai eficace mod de punere în aplicare a sistemului de management de mediu de către organizațiile dintr-un anumit sector și care poate avea drept rezultat atingerea celor mai bune performanțe de mediu în anumite condiții economice și tehnice date;
15.
„modificare substanțială” înseamnă orice schimbare în cadrul funcționării, structurii, administrării, proceselor, activităților, produselor sau serviciilor unei organizații, care are sau poate avea un impact semnificativ asupra sistemului de management de mediu al unei organizații, asupra mediului sau asupra sănătății umane;
16.
„audit intern de mediu” înseamnă o evaluare sistematică, documentată, periodică și obiectivă a performanțelor de mediu ale unei organizații, a sistemului de management și a proceselor destinate protecției mediului;
17.
„auditor” înseamnă o persoană sau un grup de persoane din cadrul unei organizații sau o persoană fizică sau juridică din afara acesteia, care acționează în numele organizației respective și care efectuează o evaluare în special a sistemului de management de mediu existent și stabilește dacă se respectă politica și programul de mediu ale organizației, inclusiv în ceea ce privește conformarea cu cerințele legale aplicabile legate de mediu;
18.
„declarație de mediu” înseamnă informațiile detaliate furnizate publicului și altor părți interesate cu privire la:
(a)
structura și activitățile unei organizații;
(b)
politica sa de mediu și sistemul său de management de mediu;
(c)
aspectele de mediu specifice acesteia și impacturile asupra mediului;
(d)
programul său de mediu, precum și obiectivele și țintele de mediu;
(e)
performanța de mediu a organizației și respectarea obligațiilor legale aplicabile în materie de mediu, astfel cum sunt prevăzute în anexa IV;
19.
„declarația de mediu actualizată” înseamnă informațiile detaliate furnizate publicului și altor părți interesate care conțin actualizări ale ultimei declarații de mediu validate, numai în ceea ce privește performanța de mediu a unei organizații și respectarea obligațiilor legale aplicabile în materie de mediu, astfel cum sunt prevăzute în anexa IV;
20.
„verificator de mediu” înseamnă:
(a)
un organism de evaluare a conformității, astfel cum este definit în Regulamentul (CE) nr. 765/2008, sau orice asociație sau grup de astfel de organisme, care a obținut acreditare în conformitate cu prezentul regulament; sau
(b)
orice persoană fizică sau juridică sau orice asociație sau grup de astfel de persoane, care a obținut autorizație de efectuare a verificărilor și validărilor, în conformitate cu prezentul regulament;
21.
„organizație” înseamnă o societate comercială, o corporație, o firmă, o întreprindere, o autoritate sau o instituție, situată în interiorul sau în exteriorul Comunității, sau o parte sau o combinație a acestora, având sau nu personalitate juridică, de drept public sau privat, care își are propria structură de funcționare și administrativă;
22.
„amplasament” înseamnă un spațiu geografic determinat, aflat sub controlul managerial al unei organizații acoperind activități, produse și servicii, inclusiv totalitatea infrastructurilor, echipamentelor și materialelor; un amplasament este cea mai mică entitate care poate fi luată în considerare pentru înregistrare;
23.
„grup” înseamnă un grup de organizații independente între care există o legătură datorată proximității geografice sau activităților comerciale, care pun în aplicare în comun sistemul de management de mediu;
24.
„verificare” înseamnă procesul de evaluare a conformității realizat de un verificator de mediu pentru a demonstra dacă analiza de mediu, politica de mediu, sistemul de management de mediu și auditul intern de mediu și punerea sa în aplicare, ale unei organizații, îndeplinesc cerințele prezentului regulament;
25.
„validare” înseamnă confirmarea de către verificatorul de mediu care a efectuat verificarea a faptului că informațiile și datele cuprinse în declarația de mediu și în declarația de mediu actualizată ale unei organizații sunt de încredere, credibile și corecte și că îndeplinesc cerințele prezentului regulament;
26.
„autorități responsabile de asigurarea aplicării legislației” înseamnă autoritățile competente relevante, desemnate de statele membre pentru a identifica, preveni și investiga nerespectarea cerințelor legale în materie de mediu, precum și pentru a lua măsuri de asigurare a aplicării legii, dacă este cazul;
27.
„indicator de performanță de mediu” înseamnă o expresie specifică, care permite măsurarea performanței de mediu a unei organizații;
28.
„organizații mici” înseamnă:
(a)
microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, astfel cum sunt definite în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (10); sau
(b)
autorități locale care administrează localități cu mai puțin de 10 000 de locuitori sau alte autorități publice cu mai puțin de 250 de angajați și cu un buget anual de cel mult 50 MEUR sau cu un bilanț anual de maximum 43 MEUR, inclusiv următoarele:
(i)
guvernul sau alt organ al administrației publice sau organisme publice consultative la nivel național, regional sau local;
(ii)
persoane fizice sau juridice cu funcții în administrația publică în temeiul legislației naționale, care includ sarcini, activități sau servicii specifice legate de mediu; și
(iii)
persoane fizice sau juridice cu responsabilități sau funcții publice sau care prestează servicii publice legate de mediu și care se află sub controlul unui organism sau al unei persoane la care se face trimitere la litera (b);
29.
„înregistrare colectivă” înseamnă o înregistrare unică pentru toate sau pentru unele amplasamente ale unei organizații cu amplasamente aflate în unul sau mai multe state membre sau în țări terțe;
30.
„organism de acreditare” înseamnă un organism național de acreditare numit în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 765/2008, care este responsabil de acreditarea și supravegherea activității verificatorilor de mediu.
31.
„organism de autorizare” înseamnă un organism numit în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008, care este responsabil de emiterea de autorizații pentru verificatorii de mediu și de supraveghere a activității acestora.
CAPITOLUL II
ÎNREGISTRAREA ORGANIZAŢIILOR
Articolul 3
Stabilirea organismului competent
(1) Organizațiile dintr-un stat membru depun cererile de înregistrare la organismul competent din acel stat membru.
(2) O organizație care are amplasamente în unul sau mai multe state membre sau țări terțe poate să solicite o înregistrare colectivă unică pentru toate aceste amplasamente sau pentru unele dintre acestea.
Cererile de înregistrare colectivă unică se depun la un organism competent al statului membru în care este situat sediul central al organizației sau centrul său de management desemnat în sensul prezentului alineat.
(3) Cererile de înregistrare din partea organizațiilor din afara Comunității, inclusiv cererile de înregistrare colectivă pentru amplasamente situate numai în afara Comunității, se depun la oricare organism competent din statele membre în care se prevede înregistrarea organizațiilor din afara Comunității în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf.
Respectivele organizații se asigură că verificatorul de mediu care va efectua verificarea și care va valida sistemul de management de mediu al organizației este acreditat sau autorizat în statul membru în care organizația în cauză solicită înregistrarea.
Articolul 4
Pregătirea pentru înregistrare
(1) Organizațiile care doresc să se înregistreze pentru prima dată:
(a)
efectuează o analiză a tuturor aspectelor de mediu din cadrul organizației în conformitate cu cerințele stabilite în anexa I și în anexa II punctul A.3.1;
(b)
având în vedere rezultatele analizei de mediu, elaborează și pune în aplicare un sistem de management de mediu care include toate cerințele menționate în anexa II și ia în considerare, dacă sunt disponibile, cele mai bune practici de management de mediu pentru sectorul în cauză menționate la articolul 46 alineatul (1) litera (a);
(c)
efectuează un audit intern, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa II punctul A.5.5 și în anexa III;
(d)
elaborează o declarație de mediu, în conformitate cu anexa IV. În cazul în care, pentru sectorul specific, sunt disponibile documente de referință sectoriale, în conformitate cu articolul 46, la evaluarea performanței de mediu a organizației se ține seama de documentul în cauză.
(2) Organizațiile pot apela la asistența menționată la articolul 32, disponibilă în statul membru în care organizația solicită înregistrarea.
(3) Organizațiile care dispun de un sistem de management de mediu certificat, recunoscut în conformitate cu articolul 45 alineatul (4), nu sunt obligate să efectueze acele părți care au fost recunoscute ca fiind echivalente în prezentul regulament.
(4) Organizațiile furnizează materiale sau documente justificative care demonstrează că organizația respectă toate cerințele legale aplicabile în materie de mediu.
Organizațiile pot solicita informații din partea autorității sau a autorităților competente de asigurare a aplicării legislației în conformitate cu articolul 32 sau din partea verificatorului de mediu.
Organizațiile din afara Comunității fac trimitere, de asemenea, la cerințele legale în materie de mediu aplicabile organizațiilor similare din statele membre în care acestea intenționează să își depună cererile.
În cazul în care, pentru sectorul specific, sunt disponibile documente de referință sectoriale, în conformitate cu articolul 46, la evaluarea performanței de mediu a organizației se ține seama de documentul în cauză.
(5) Analiza inițială de mediu, sistemul de management de mediu, procedura de audit și punerea sa în aplicare sunt verificate de un verificator de mediu acreditat sau autorizat care validează și declarația de mediu.
Articolul 5
Cererea de înregistrare
(1) Orice organizație care îndeplinește cerințele stabilite la articolul 4 poate să depună o cerere de înregistrare.
(2) Cererea de înregistrare se depune la organismul competent stabilit în conformitate cu articolul 3 și include următoarele elemente:
(a)
declarația de mediu validată, în format electronic sau imprimată pe hârtie;
(b)
declarația menționată la articolul 25 alineatul (9), semnată de verificatorul de mediu care a validat declarația de mediu;
(c)
un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI;
(d)
dovada plății taxelor aplicabile, dacă este cazul.
(3) Cererea este redactată în limba oficială sau în una dintre limbile oficiale ale statului membru în care organizația solicită înregistrarea.
CAPITOLUL III
OBLIGAŢIILE ORGANIZAŢIILOR ÎNREGISTRATE
Articolul 6
Reînnoirea înregistrării EMAS
(1) Cel puțin o dată la trei ani, o organizație înregistrată:
(a)
efectuează o verificare completă a sistemului său de management de mediu și a programului de audit, precum și punerea în aplicare a acestora;
(b)
pregătește declarația de mediu în conformitate cu cerințele stabilite în anexa IV și o supune validării de către un verificator de mediu;
(c)
transmite organismului competent declarația de mediu validată;
(d)
transmite organismului competent un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI;
(e)
plătește organismului competent o taxă de reînnoire a înregistrării, dacă este cazul.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), în acest interval de ani, o organizație înregistrată:
(a)
în conformitate cu programul de audit, efectuează un audit intern al performanței sale de mediu și al conformării cu cerințele legale aplicabile în materie de mediu, în conformitate cu anexa III;
(b)
pregătește o declarație de mediu actualizată în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa IV și o supune validării de către un verificator de mediu;
(c)
transmite organismului competent declarația de mediu actualizată validată;
(d)
transmite organismului competent un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI;
(e)
plătește organismului competent o taxă de menținere a înregistrării, dacă este cazul.
(3) Organizațiile înregistrate fac publice declarațiile lor de mediu și declarațiile de mediu actualizate în termen de o lună de la data înregistrării și, respectiv, la o lună de la finalizarea reînnoirii înregistrării.
Organizațiile înregistrate se pot conforma acestei cerințe prin asigurarea, la cerere, a accesului la declarația de mediu și la declarația de mediu actualizată sau prin crearea de linkuri către pagini de internet pe care pot fi consultate declarațiile respective.
Organizațiile înregistrate specifică în formularele prevăzute în anexa VI modul în care asigură accesul public.
Articolul 7
Derogare pentru organizațiile mici
(1) La cererea unei organizații mici, organismele competente extind, pentru organizația respectivă, frecvența de trei ani menționată la articolul 6 alineatul (1) la o perioadă de până la patru ani sau frecvența anuală menționată la articolul 6 alineatul (2) la o perioadă de până la doi ani, sub rezerva confirmării de către verificatorul de mediu care a efectuat verificarea organizației că sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
nu există riscuri semnificative de mediu;
(b)
organizația nu preconizează să opereze modificări substanțiale astfel cum sunt definite la articolul 8; și
(c)
nu există probleme semnificative de mediu la nivel local la care contribuie organizația.
Pentru a înainta cererea menționată la primul paragraf, organizația poate utiliza formularul prevăzut în anexa VI.
(2) Organismul competent refuză cererea în cazul neîndeplinirii condițiilor prevăzute la alineatul (1). Acesta transmite organizației refuzul motivat corespunzător.
(3) Organizațiile care beneficiază de o extindere a frecvenței la doi ani, în conformitate cu alineatul (1), transmit organismului competent declarația de mediu actualizată nevalidată în fiecare an în care sunt scutite de obligația de a prezenta o declarație de mediu actualizată validată.
Articolul 8
Modificări substanțiale
(1) În cazul în care o organizație înregistrată planifică introducerea unor modificări substanțiale, organizația respectivă efectuează o analiză de mediu a acestor modificări, inclusiv a aspectelor de mediu și a impactului asupra mediului.
(2) În urma analizei de mediu a modificărilor, organizația în cauză actualizează analiza de mediu inițială, modifică politica de mediu, programul de mediu și sistemul de management de mediu și actualizează și revizuiește în întregime declarația de mediu în mod corespunzător.
(3) Toate documentele modificate și actualizate în temeiul alineatului (2) sunt verificate și validate în termen de șase luni.
(4) După validare, organizația comunică modificările organismului competent, prin intermediul formularului prevăzut în anexa VI, și le pune la dispoziția publicului.
Articolul 9
Auditul intern de mediu
(1) O organizație înregistrată elaborează un program de audit care garantează că, în decursul unei perioade care nu depășește trei ani sau patru ani dacă se aplică derogarea prevăzută la articolul 7, toate activitățile organizației fac obiectul unui audit intern de mediu în conformitate cu cerințele stabilite în anexa III.
(2) Auditul se efectuează de auditori care dețin, în mod individual sau colectiv, competențele necesare pentru realizarea acestor sarcini și un grad suficient de independență față de activitățile auditate pentru a formula o opinie obiectivă.
(3) Programul de audit de mediu al organizației definește obiectivele fiecărui audit sau ciclu de audit, inclusiv frecvența auditului pentru fiecare activitate.
(4) Auditorii întocmesc un raport de audit scris la sfârșitul fiecărui audit și ciclu de audit.
(5) Auditorul comunică organizației constatările și concluziile auditului.
(6) În urma procesului de audit, organizația pregătește și pune în aplicare un plan de acțiuni corespunzător.
(7) Organizația aplică mecanisme adecvate care asigură monitorizarea rezultatelor auditului.
Articolul 10
Utilizarea siglei EMAS
(1) Fără a aduce atingere articolului 35 alineatul (2), sigla EMAS stabilită în anexa V poate fi utilizată numai de organizațiile înregistrate și doar în perioada valabilității înregistrării lor.
Sigla poartă întotdeauna numărul de înregistrare al organizației.
(2) Sigla EMAS este utilizată numai în conformitate cu specificațiile tehnice stabilite în anexa V.
(3) În cazul în care o organizație optează, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2), să nu includă în înregistrarea colectivă toate amplasamentele, aceasta garantează că, în toate comunicările sale către public și atunci când utilizează sigla EMAS, sunt indicate clar amplasamentele incluse în înregistrare.
(4) Sigla EMAS nu trebuie folosită:
(a)
pe produse sau pe ambalajul acestora; sau
(b)
alături de afirmații comparative privind alte activități și servicii sau într-un mod care poate produce o confuzie cu etichetele produselor ecologice.
(5) Orice informație în materie de mediu publicată de către o organizație înregistrată poate purta sigla EMAS, cu condiția ca informația respectivă să facă trimitere la ultima declarație de mediu a organizației sau la ultima declarație de mediu actualizată din care a fost extrasă și să fi fost validată de un verificator de mediu ca fiind:
(a)
corectă;
(b)
argumentată și verificabilă;
(c)
pertinentă și utilizată într-un context adecvat;
(d)
reprezentativă pentru performanța de mediu globală a organizației;
(e)
fără riscul de a fi interpretată greșit; și
(f)
semnificativă în raport cu impactul global asupra mediului.
CAPITOLUL IV
NORME APLICABILE ORGANISMELOR COMPETENTE
Articolul 11
Desemnarea și rolul organismelor competente
(1) Statele membre desemnează organismele competente responsabile pentru înregistrarea organizațiilor situate pe teritoriul Comunității în conformitate cu prezentul regulament.
Statele membre pot dispune ca organismele competente pe care le desemnează să prevadă și să fie responsabile pentru înregistrarea organizațiilor situate în afara Comunității în conformitate cu prezentul regulament.
Organismele competente controlează înscrierea și menținerea organizațiilor în registru, inclusiv suspendarea și radierea înregistrării acestora.
(2) Organismele competente pot fi naționale, regionale sau locale.
(3) Componența organismelor competente garantează independența și neutralitatea acestora.
(4) Organismele competente dispun de resursele adecvate, atât financiare, cât și umane, pentru îndeplinirea corespunzătoare a sarcinilor care le revin.
(5) Organismele competente aplică în mod coerent prezentul regulament și iau parte la evaluări periodice la nivel de omologi, în conformitate cu articolul 17.
Articolul 12
Obligații privind procesul de înregistrare
(1) Organismele competente stabilesc procedurile pentru înregistrarea organizațiilor. În special, acestea stabilesc reguli pentru:
(a)
examinarea observațiilor părților interesate, inclusiv ale organismelor de acreditare și de autorizare și ale autorităților competente de asigurarea aplicării legislației, precum și ale organismelor de reprezentare ale organizațiilor, cu privire la organizațiile care au solicitat înregistrarea sau la cele înregistrate;
(b)
refuzul înregistrării organizațiilor, suspendarea sau radierea înregistrării organizațiilor; precum și
(c)
soluționarea recursurilor și a plângerilor formulate împotriva deciziilor acestora.
(2) Organismele competente deschid și mențin un registru al organizațiilor înregistrate în statele membre de care aparțin, care conține și informații cu privire la modul în care se pot obține declarațiile de mediu sau declarațiile de mediu actualizate, și, în cazul în care au loc modificări, îl actualizează lunar.
Registrul respectiv este disponibil publicului pe o pagină de internet.
(3) Organismele competente comunică lunar Comisiei, direct sau prin intermediul autorităților, după cum decid statele membre în cauză, modificările din registrul menționat la alineatul (2).
Articolul 13
Înregistrarea organizațiilor
(1) Organismele competente examinează cererile de înregistrare ale organizațiilor în conformitate cu procedurile stabilite în acest scop.
(2) Atunci când o organizație solicită înregistrarea, organismele competente înregistrează organizația respectivă și îi atribuie un număr de înregistrare dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
organismul competent a primit o cerere de înregistrare care include toate documentele menționate la articolul 5 alineatul (2) literele (a)-(d);
(b)
organismul competent a verificat dacă verificarea și validarea au fost efectuate în conformitate cu articolele 25, 26 și 27;
(c)
organismul competent este convins, pe baza probelor materiale primite, de exemplu ca urmare a unui raport scris din partea autorității competente de asigurarea aplicării legislației, că nu există dovezi ale încălcării cerințelor legale aplicabile referitoare la mediu;
(d)
nu există plângeri relevante din partea părților interesate sau plângerile au fost soluționate pozitiv;
(e)
organismul competent este convins, pe baza probelor primite, de faptul că organizația îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament; și
(f)
organismul competent a perceput o taxă de înregistrare, după caz.
(3) Organismele competente informează organizația cu privire la înregistrarea acesteia și furnizează organizației numărul său de înregistrare și sigla EMAS.
(4) În cazul în care un organism competent decide că o organizație care solicită înregistrarea nu respectă cerințele stabilite la alineatul (2), acesta refuză să înregistreze organizația respectivă și îi comunică refuzul motivat corespunzător.
(5) În cazul în care un organism competent primește un raport scris de supraveghere din partea organismului de acreditare sau de autorizare dovedind că activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația care solicită înregistrarea îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, acesta refuză înregistrarea organizației în cauză. Organismul competent invită organizația să prezinte o nouă cerere de înregistrare.
(6) În vederea obținerii dovezilor necesare pentru luarea deciziei privind refuzul înregistrării unei organizații, organismul competent se consultă cu părțile interesate, inclusiv cu organizația.
Articolul 14
Reînnoirea înregistrării organizației
(1) Un organism competent reînnoiește înregistrarea organizației dacă sunt îndeplinite în totalitate următoarele condiții:
(a)
organismul competent a primit o declarație de mediu validată, astfel cum se menționează la articolul 6 alineatul (1) litera (c), o declarație de mediu actualizată validată, astfel cum se menționează la articolul 6 alineatul (2) litera (c) sau o declarație de mediu actualizată nevalidată, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (3);
(b)
organismul competent a primit un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI, astfel cum se menționează la articolul 6 alineatul (1) litera (d) și articolul 6 alineatul (2) litera (d);
(c)
organismul competent nu deține probe conform cărora verificarea și validarea nu au fost efectuate în conformitate cu articolele 25, 26 și 27;
(d)
organismul competent nu deține probe privind neconformitatea organizației cu cerințele legale aplicabile în materie de mediu;
(e)
nu există plângeri relevante din partea părților interesate sau plângerile au fost soluționate pozitiv;
(f)
organismul competent este convins, pe baza probelor primite, de faptul că organizația îndeplinește în totalitate cerințele prevăzute de prezentul regulament; și
(g)
organismul competent a perceput o taxă de reînnoire a înregistrării, după caz.
(2) Organismul competent informează organizația cu privire la reînnoirea înregistrării acesteia.
Articolul 15
Suspendarea sau radierea înregistrării organizațiilor
(1) În cazul în care un organism competent consideră că o organizație înregistrată nu respectă dispozițiile prezentului regulament, acesta oferă organizației posibilitatea de a-și expune opiniile în acest sens. În cazul în care organizația nu oferă un răspuns satisfăcător, înregistrarea acesteia este radiată sau suspendată.
(2) În cazul în care un organism competent primește un raport de supraveghere scris din partea organismului de acreditare sau de autorizare dovedind că activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația înregistrată îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, înregistrarea acesteia se suspendă.
(3) Înregistrarea unei organizații este suspendată sau radiată, după caz, dacă aceasta nu prezintă organismului competent, în termen de două luni din momentul în care i se solicită, următoarele:
(a)
declarația de mediu validată, o declarație de mediu actualizată sau declarația semnată, menționată la articolul 25 alineatul (9);
(b)
un formular completat de organizație, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI.
(4) În cazul în care un organism competent este informat printr-un raport scris de autoritatea competentă de asigurarea aplicării legislației privind încălcarea de către organizație a oricărei cerințe legale aplicabile în materie de mediu, acesta suspendă sau radiază, după caz, mențiunea din registru privind organizația respectivă.
(5) În cazul în care un organism competent decide să suspende sau să radieze o înregistrare, acesta ia în considerare cel puțin următoarele:
(a)
impactul asupra mediului al nerespectării de către organizație a cerințelor din prezentul regulament;
(b)
măsura în care poate fi prevăzută nerespectarea de către organizație a cerințelor din prezentul regulament sau circumstanțele care determină o astfel de situație;
(c)
situații anterioare de nerespectare de către organizație a cerințelor din prezentul regulament; și
(d)
situația specifică a organizației.
(6) În vederea obținerii dovezilor necesare pentru luarea deciziei privind suspendarea sau radierea înregistrării unei organizații, organismul competent se consultă cu părțile interesate, inclusiv cu organizația.
(7) Atunci când primește dovezi altfel decât printr-un raport de supraveghere scris al organismului de acreditare sau de autorizare, conform cărora activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, organismul competent se consultă cu organismul de acreditare sau de autorizare care supraveghează activitatea verificatorului de mediu.
(8) Organismul competent justifică orice măsuri luate.
(9) Organismul competent furnizează organizației informațiile relevante privind consultările cu părțile în cauză.
(10) Suspendarea înregistrării unei organizații este revocată dacă organismul competent primește informații suficiente conform cărora organizația respectivă respectă cerințele prezentului regulament.
Articolul 16
Forumul organismelor competente
(1) Organismele competente instituie un forum al organismelor competente din toate statele membre, denumit în continuare „forumul organismelor competente”, care se întrunește cel puțin o dată pe an în prezența unui reprezentant al Comisiei.
Forumul organismelor competente își adoptă regulamentul de procedură.
(2) Organismele competente din fiecare stat membru participă la lucrările forumului organismelor competente. În cazul în care într-un stat membru există mai multe organisme competente, se iau măsurile necesare pentru a garanta că toate organismele vor fi informate cu privire la activitățile forumului organismelor competente.
(3) Forumul organismelor competente elaborează orientări destinate să asigure coerența procedurilor de înregistrare a organizațiilor în conformitate cu prezentul regulament, inclusiv a celor de reînnoire a înregistrării și de suspendare și de radiere a înregistrărilor, atât pe teritoriul Comunității, cât și în afara acestuia.
Forumul organismelor competente transmite Comisiei documentele de orientare și documente privind evaluarea la nivel de omologi.
(4) Documentele de orientare referitoare la procedurile de armonizare aprobate de forumul organismelor competente sunt propuse de Comisie în mod corespunzător spre adoptare în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).
Documentele respective se pun la dispoziția publicului.
Articolul 17
Evaluarea la nivel de omologi a organismelor competente
(1) Forumul organismelor competente organizează o evaluare la nivel de omologi pentru a evalua conformitatea sistemului de înregistrare al fiecărui organism competent cu dispozițiile prezentului regulament și pentru a ajunge la o abordare armonizată privind aplicarea normelor referitoare la înregistrare.
(2) Evaluarea la nivel de omologi se efectuează periodic și cel puțin la fiecare patru ani și include o evaluare a normelor și a procedurilor prevăzute la articolele 12, 13 și 15. Toate organismele competente participă la evaluarea la nivel de omologi.
(3) Comisia stabilește proceduri de efectuare a evaluării la nivel de omologi, inclusiv proceduri adecvate de recurs împotriva deciziilor luate ca urmare a evaluării la nivel de omologi.
Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea sa, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).
(4) Procedurile menționate la alineatul (3) se stabilesc înainte de efectuarea primei evaluări la nivel de omologi.
(5) Forumul organismelor competente transmite Comisiei și comitetului înființat în temeiul articolului 49 alineatul (1) un raport periodic privind evaluarea la nivel de omologi.
Raportul respectiv se pune la dispoziția publicului după ce este aprobat de către forumul organismelor competente și de către comitetul menționat la primul paragraf.
CAPITOLUL V
VERIFICATORII DE MEDIU
Articolul 18
Sarcinile verificatorilor de mediu
(1) Verificatorii de mediu examinează dacă analiza de mediu a organizației, politica sa de mediu, sistemul său de management, procedurile de audit și punerea lor în aplicare sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament.
(2) Verificatorii de mediu verifică:
(a)
conformitatea organizației cu dispozițiile prezentului regulament în ceea ce privește analiza de mediu inițială, sistemul de management de mediu, auditul de mediu și rezultatele acestuia și declarația de mediu sau declarația de mediu actualizată;
(b)
conformitatea organizației cu dispozițiile legale aplicabile la nivel comunitar, național, regional și local în materie de mediu;
(c)
îmbunătățirea continuă a performanței de mediu a organizației; și
(d)
fiabilitatea, credibilitatea și acuratețea datelor și informațiilor din următoarele documente:
(i)
declarația de mediu;
(ii)
declarația de mediu actualizată;
(iii)
orice informație în materie de mediu care trebuie validată.
(3) Verificatorii de mediu verifică, în special, caracterul adecvat al analizei de mediu inițiale, al auditului sau al oricărei alte proceduri aplicate de către organizație, fără repetarea inutilă a acestor proceduri.
(4) Verificatorii de mediu verifică dacă rezultatele auditului intern sunt fiabile. După caz, aceștia pot efectua controale prin sondaj în acest scop.
(5) În cadrul verificării pentru pregătirea înregistrării unei organizații, verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă cel puțin următoarele cerințe:
(a)
a pus în aplicare un sistem de management de mediu complet operațional, în conformitate cu anexa II;
(b)
dispune de un program de audit complet planificat, a cărui punere în practică a debutat deja în conformitate cu anexa III, astfel încât să fie acoperite cel puțin impacturile cele mai semnificative asupra mediului;
(c)
a fost efectuată analiza de mediu menționată în anexa II partea A; și
(d)
a fost elaborată o declarație de mediu în conformitate cu anexa IV și s-a ținut seama de documentele de referință sectoriale, atunci când acestea au fost disponibile.
(6) În scopul verificării pentru reînnoirea înregistrării menționate la articolul 6 alineatul (1), verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă următoarele cerințe:
(a)
organizația dispune de un sistem de management de mediu complet operațional, în conformitate cu anexa II;
(b)
organizația dispune de un program de audit de mediu complet operațional, din care s-a realizat cel puțin un ciclu de audit în conformitate cu anexa III;
(c)
organizația a efectuat o analiză de management; și
(d)
organizația a elaborat o declarație de mediu în conformitate cu anexa IV și s-a ținut cont de documentele de referință sectoriale, atunci când acestea au fost disponibile.
(7) În scopul verificării pentru reînnoirea înregistrării menționate la articolul 6 alineatul (2), verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă cel puțin următoarele cerințe:
(a)
organizația a efectuat un audit intern al performanței de mediu și al conformității cu cerințele legale aplicabile în materie de mediu, în conformitate cu anexa III;
(b)
organizația demonstrează eforturi permanente de respectare a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu și de îmbunătățire continuă a performanței sale de mediu; și
(c)
organizația a elaborat o declarație de mediu actualizată în conformitate cu anexa IV și s-a ținut cont de documentele de referință sectoriale, atunci când acestea au fost disponibile.
Articolul 19
Frecvența verificării
(1) Verificatorul de mediu concepe, în colaborare cu organizația, un program care asigură că sunt verificate toate elementele necesare pentru înregistrarea și reînnoirea înregistrării menționate la articolele 4, 5 și 6.
(2) Verificatorul de mediu validează, la intervale care nu depășesc 12 luni, orice informații actualizate din declarația de mediu sau din declarația de mediu actualizată.
După caz, se aplică derogarea prevăzută la articolul 7.
Articolul 20
Cerințe aplicabile verificatorilor de mediu
(1) Pentru a obține acreditarea sau autorizația în temeiul prezentului regulament, candidatul la funcția de verificator de mediu depune o cerere la organismul de acreditare sau de autorizare căruia îi solicită acreditarea sau autorizația.
Cererea respectivă precizează domeniul de aplicare al acreditării sau al autorizației, în conformitate cu clasificarea activităților economice stabilită în Regulamentul (CE) nr. 1893/2006 (11).
(2) Verificatorul de mediu furnizează organismului de acreditare sau de autorizare dovezile corespunzătoare privind competența sa, inclusiv privind cunoștințele sale, experiența și capacitățile sale tehnice relevante pentru domeniul pentru care se solicită acreditarea sau autorizarea în ceea ce privește următoarele elemente:
(a)
prezentul regulament;
(b)
funcționarea generală a sistemului de management de mediu;
(c)
documentele sectoriale de referință relevante, publicate de Comisie în conformitate cu articolul 46, în aplicarea prezentului regulament;
(d)
actele cu putere de lege și actele administrative relevante pentru activitatea care face obiectul verificării și al validării;
(e)
aspectele legate de mediu și impactul asupra mediului, inclusiv dimensiunea ecologică a dezvoltării durabile;
(f)
aspectele tehnice ale activității care face obiectul verificării și al validării, relevante pentru aspectele legate de mediu;
(g)
funcționarea generală a activității care face obiectul verificării și al validării, pentru a evalua pertinența sistemului de management în ceea ce privește interacțiunea dintre mediu și organizație, produsele, serviciile și operațiunile sale, incluzând cel puțin următoarele:
(i)
tehnologiile utilizate de organizație;
(ii)
terminologia și instrumentele folosite în cadrul activităților;
(iii)
activitățile operaționale și caracteristicile interacțiunii acestora cu mediul;
(iv)
metodologiile pentru evaluarea aspectelor semnificative de mediu;
(v)
controlul poluării și tehnologiile de reducere a acesteia;
(h)
cerințele privind auditul de mediu și metodologia de efectuare a acestuia, inclusiv capacitatea de a efectua audituri eficient de verificare a sistemului de management de mediu, de a identifica constatările și concluziile relevante ale auditului și de a pregăti și a prezenta rapoarte de audit, în formă scrisă sau orală, pentru a asigura o înregistrare clară a auditului de verificare;
(i)
auditul informațiilor, declarația de mediu și declarația de mediu actualizată în ceea ce privește gestionarea datelor, stocarea și manipularea acestora, prezentarea datelor în formă scrisă și reprezentarea grafică a acestora pentru depistarea eventualelor erori, utilizarea ipotezelor și a estimărilor;
(j)
dimensiunea ecologică a produselor și a serviciilor, inclusiv aspectele legate de mediu și performanța de mediu în timpul utilizării și după utilizare, precum și integritatea datelor furnizate pentru luarea deciziilor în materie de mediu.
(3) Verificatorul de mediu trebuie să demonstreze o dezvoltare profesională continuă în domeniile de competență stabilite la alineatul (2) și să o supună evaluării de către organismul de acreditare sau de autorizare.
(4) Verificatorul de mediu este o parte terță externă și este independent, în special față de auditorul sau consultantul organizației, imparțial și obiectiv în desfășurarea activităților sale.
(5) Verificatorul de mediu se asigură că nu se supune niciunei presiuni de natură comercială, financiară sau de alt tip, care i-ar putea influența raționamentul sau ar putea prejudicia încrederea de care se bucură în ceea ce privește imparțialitatea și integritatea în desfășurarea activităților de verificare. Verificatorul de mediu asigură respectarea tuturor normelor aplicabile în acest sens.
(6) Verificatorul de mediu aplică metode și proceduri documentate, inclusiv mecanisme de control al calității și dispoziții referitoare la confidențialitate, pentru a se conforma cerințelor prezentului regulament în materie de verificare și validare.
(7) Atunci când verificatorul de mediu este o organizație, aceasta trebuie să dispună de o organigramă, indicând structurile organizației și repartizarea responsabilităților în cadrul acesteia și precizând statutul juridic, regimul proprietății și sursele de finanțare.
Organigrama organizației este disponibilă la cerere.
(8) Respectarea acestor cerințe este garantată prin evaluarea efectuată înainte de acreditare sau autorizare și prin supravegherea realizată de organismul de acreditare sau de autorizare.
Articolul 21
Cerințe suplimentare pentru persoanele fizice care exercită funcția de verificator de mediu și desfășoară în mod individual activități de verificare și de validare
Persoanele fizice care exercită funcția de verificator de mediu și desfășoară activități de verificare și de validare în mod individual respectă cerințele prevăzute la articolul 20 și, de asemenea:
(a)
dețin toate competențele necesare pentru a desfășura activitățile de verificare și de validare în domeniile pentru care au primit autorizație;
(b)
obțin autorizație pentru un domeniu limitat, în funcție de competențele personale.
Articolul 22
Cerințe suplimentare pentru verificatorii de mediu care desfășoară activități în țări terțe
(1) Dacă intenționează să desfășoare activități de verificare și de validare în țări terțe, verificatorul de mediu în cauză solicită acreditare sau autorizare pentru țările terțe respective.
(2) Pentru a obține acreditare sau autorizare pentru o țară terță, verificatorul de mediu respectă cerințele stabilite la articolele 20 și 21, precum și următoarele cerințe:
(a)
cunoașterea și înțelegerea actelor cu putere de lege și a actelor administrative în materie de mediu din țara terță pentru care solicită acreditare sau autorizare;
(b)
cunoașterea și înțelegerea limbii oficiale a țării terțe pentru care solicită acreditare sau autorizare.
(3) Cerințele prevăzute la alineatul (2) se consideră ca fiind îndeplinite dacă verificatorul de mediu demonstrează existența unui raport contractual cu o persoană sau organizație calificată care îndeplinește respectivele cerințe.
Persoana sau organizația respectivă este independentă de organizația care urmează a fi verificată.
Articolul 23
Supravegherea activităților verificatorilor de mediu
(1) Supravegherea activităților de verificare și de validare desfășurate de verificatorii de mediu:
(a)
în statul membru în care au fost acreditați sau autorizați este efectuată de organismul de acreditare sau de autorizare care a acordat acreditarea sau autorizația;
(b)
într-o țară terță este efectuată de organismul de acreditare sau de autorizare care a acordat verificatorului de mediu acreditare sau autorizație pentru activitățile respective;
(c)
într-un alt stat membru decât cel în care a fost acordată acreditarea sau autorizația este efectuată de organismul de acreditare sau de autorizare din statul membru în care are loc verificarea.
(2) Cu cel puțin patru săptămâni înainte de fiecare verificare într-un stat membru, verificatorul de mediu notifică organismului de acreditare sau de autorizare responsabil pentru supravegherea activităților verificatorului de mediu în cauză informațiile privind acreditarea sau autorizația sa, precum și data și locul în care va avea loc verificarea.
(3) Verificatorul de mediu informează de îndată organismul de acreditare sau de autorizare cu privire la orice schimbare care poate să influențeze acreditarea sau autorizarea sau domeniul de aplicare al acestora.
(4) Organismul de acreditare sau de autorizare adoptă dispoziții, la intervale regulate de maximum 24 de luni, pentru a se asigura că verificatorul de mediu continuă să îndeplinească cerințele de acreditare sau de autorizare și pentru a monitoriza calitatea activităților de verificare și de validare desfășurate.
(5) Supravegherea poate consta în audituri administrative, controale ale activității la fața locului, chestionare, examinarea declarațiilor de mediu sau a declarațiilor de mediu actualizate validate de către verificatorii de mediu și examinarea rapoartelor de verificare.
Mijloacele utilizate pentru supraveghere sunt proporționale cu activitatea desfășurată de verificatorul de mediu.
(6) Organizațiile trebuie să permită organismelor de acreditare sau de autorizare să supravegheze activitățile verificatorului de mediu pe durata procesului de verificare și de validare.
(7) Orice decizie a organismului de acreditare sau de autorizare de a retrage sau suspenda acreditarea sau autorizația sau de a restrânge domeniul de aplicare al acestora se ia numai după ce verificatorului de mediu i s-a oferit posibilitatea de a fi audiat.
(8) În cazul în care organismul de acreditare sau de autorizare consideră că activitățile desfășurate de verificatorul de mediu nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament din punctul de vedere al calității, acesta transmite un raport scris de supraveghere verificatorului de mediu în cauză și organismului competent căruia organizația în cauză intenționează să-i solicite înregistrarea sau care a înregistrat organizația respectivă.
În cazul altor litigii, raportul de supraveghere este transmis forumului organismelor de acreditare și de autorizare menționat la articolul 30.
Articolul 24
Cerințe suplimentare pentru supravegherea verificatorilor de mediu care desfășoară activități într-un alt stat membru decât cel în care li s-a acordat acreditarea sau autorizația
(1) Cu cel puțin patru săptămâni înainte de a întreprinde activități de verificare și de validare într-un alt stat membru, verificatorii de mediu acreditați sau autorizați într-un stat membru notifică organismului de acreditare sau de autorizare din celălalt stat membru următoarele informații:
(a)
informații referitoare la acreditare sau autorizație, competențe, în special cunoștințe referitoare la cerințele legale în materie de mediu și cunoașterea limbii oficiale din celălalt stat membru și, după caz, componența echipei;
(b)
data și locul în care se vor desfășura verificarea și validarea;
(c)
adresa și datele de contact ale organizației.
Notificarea este transmisă înaintea fiecărei activități de verificare și de validare.
(2) Organismul de acreditare sau de autorizare poate solicita clarificări cu privire la cunoașterea de către verificator a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu.
(3) Organismul de acreditare sau de autorizare poate impune alte condiții decât cele menționate la alineatul (1), cu condiția ca acestea să nu aducă atingere dreptului verificatorului de mediu de a presta servicii într-un alt stat membru decât cel în care i s-a acordat acreditarea sau autorizația.
(4) Organismul de acreditare sau de autorizare nu folosește procedura menționată la alineatul (1) pentru a întârzia sosirea verificatorului de mediu. În cazul în care organismul de acreditare sau de autorizare nu este în măsură să își ducă la îndeplinire sarcinile în conformitate cu alineatele (2) și (3) înainte de data verificării și a validării notificată de verificator în conformitate cu alineatul (1) litera (b), acesta comunică verificatorului motivele justificate ale acestei situații.
(5) Organismele de acreditare sau de autorizare nu percep taxe discriminatorii de notificare și supraveghere.
(6) În cazul în care organismul de acreditare sau de autorizare consideră că activitățile desfășurate de verificatorul de mediu nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament din punctul de vedere al calității, acesta transmite un raport de supraveghere scris verificatorului de mediu în cauză, organismului de acreditare sau de autorizare care a acordat acreditarea sau autorizația și organismului competent căruia organizația în cauză intenționează să-i solicite înregistrarea sau care a înregistrat organizația respectivă. În cazul altor litigii, raportul de supraveghere este transmis forumului organismelor de acreditare și de autorizare menționat la articolul 30.
Articolul 25
Condiții pentru efectuarea verificării și a validării
(1) Verificatorul de mediu intervine în cadrul domeniului pentru care este acreditat sau autorizat și pe baza unui acord scris încheiat cu organizația.
Acordul respectiv:
(a)
precizează sfera activității;
(b)
precizează condițiile care permit verificatorului de mediu să lucreze în mod independent și profesionist; și
(c)
obligă organizația să coopereze.
(2) Verificatorul de mediu se asigură că părțile componente ale organizației sunt definite fără ambiguitate și corespund diviziunii reale a activităților.
Declarația de mediu precizează în mod clar diferitele componente ale organizației care fac obiectul verificării și al validării.
(3) Verificatorul de mediu realizează evaluarea elementelor prevăzute la articolul 18.
(4) În cadrul activității de verificare și de validare, verificatorul de mediu examinează documentația, vizitează organizația, efectuează controale prin sondaj și intervievează personalul.
(5) Înainte de vizita verificatorului de mediu, organizația pune la dispoziția acestuia informațiile de bază despre organizație și activitățile sale, politica și programul de mediu, descrierea sistemului de management de mediu aplicat în cadrul organizației, detalii privind analiza de mediu sau auditul de mediu efectuat, raportul analizei sau al auditului respectiv și al oricărei acțiuni corective întreprinse ulterior, precum și proiectul declarației de mediu sau al declarației de mediu actualizate.
(6) Verificatorul de mediu redactează un raport scris adresat organizației privind rezultatul verificării, care precizează:
(a)
toate aspectele relevante ale activității desfășurate de verificatorul de mediu;
(b)
o descriere a conformității cu toate cerințele prezentului regulament, însoțită de probe, constatări și concluzii;
(c)
compararea rezultatelor atinse și a obiectivelor stabilite cu declarațiile de mediu precedente, evaluarea performanței de mediu și evaluarea îmbunătățirii continue a performanței de mediu a organizației;
(d)
după caz, lacunele tehnice ale analizei de mediu, ale metodei de audit, ale sistemului de management de mediu sau ale oricărui proces relevant.
(7) În cazul neconformității cu cerințele prezentului regulament, raportul precizează, de asemenea:
(a)
constatările și concluziile privind lipsa de conformitate din partea organizației și probele pe care se bazează respectivele constatări și concluzii;
(b)
punctele de dezacord față de proiectul de declarație de mediu sau de declarație de mediu actualizată, precum și detaliile modificărilor sau ale completărilor care ar trebui aduse declarației de mediu sau declarației de mediu actualizate.
(8) După verificare, verificatorul de mediu validează declarația de mediu a organizației sau declarația de mediu actualizată a acesteia și confirmă că documentele respective îndeplinesc cerințele prevăzute de prezentul regulament, cu condiția ca rezultatul verificării și validării să confirme că:
(a)
informațiile și datele conținute în declarația de mediu a organizației sau în declarația de mediu actualizată a acesteia sunt fiabile și corecte și că îndeplinesc cerințele prevăzute de prezentul regulament; și
(b)
nu există dovezi conform cărora organizația nu respectă cerințele legale aplicabile în materie de mediu.
(9) În momentul validării, verificatorul de mediu semnează o declarație, menționată în anexa VII, conform căreia verificarea și validarea au fost efectuate în conformitate cu prezentul regulament.
(10) Verificatorii de mediu acreditați sau autorizați într-un stat membru pot desfășura activități de verificare și de validare în orice alt stat membru în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament.
Activitatea de verificare sau de validare face obiectul supravegherii de către organismul de acreditare sau de autorizare al statului membru în care urmează să se desfășoare activitatea. Organismul de acreditare sau de autorizare este informat cu privire la începerea activității în termenul prevăzut la articolul 24 alineatul (1).
Articolul 26
Verificarea și validarea în cazul organizațiilor mici
(1) Atunci când desfășoară activități de verificare și de validare, verificatorul de mediu ia în considerare caracteristicile specifice ale organizațiilor mici, inclusiv următoarele:
(a)
lanțuri ierarhice scurte;
(b)
personal multifuncțional;
(c)
formarea la locul de muncă;
(d)
capacitatea de a se adapta repede la schimbări; și
(e)
o documentare limitată privind procedurile.
(2) Verificatorul de mediu desfășoară activitățile de verificare sau de validare astfel încât să nu impună organizațiilor mici sarcini inutile.
(3) Verificatorul de mediu ține seama de elementele obiective care dovedesc eficacitatea sistemului, inclusiv de existența unor proceduri în cadrul organizației care sunt proporționale cu amploarea și complexitatea operațiunii, cu natura efectelor asupra mediului aferente acesteia, precum și cu competența operatorilor.
Articolul 27
Condiții pentru verificare și validare în țări terțe
(1) Verificatorii de mediu acreditați sau autorizați într-un stat membru pot desfășura activități de verificare și de validare pentru o organizație situată într-o țară terță în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament.
(2) Cu cel puțin șase săptămâni înainte de activitățile de verificare sau de validare desfășurate într-o țară terță, verificatorul de mediu notifică organismului de acreditare sau de autorizare din statul membru în care organizația în cauză intenționează să solicite înregistrarea sau este înregistrată informațiile privind acreditarea sau autorizația sa, precum și data și locul în care va avea loc verificarea sau validarea.
(3) Activitățile de verificare și de validare fac obiectul supravegherii de către organismul de acreditare sau de autorizare al statului membru în care este acreditat sau autorizat verificatorul de mediu. Debutul activității este notificat organismului de acreditare sau de autorizare respectiv în termenul prevăzut la alineatul (2).
CAPITOLUL VI
ORGANISMELE DE ACREDITARE ŞI DE AUTORIZARE
Articolul 28
Operațiunea de acreditare și de autorizare
(1) Organismele de acreditare desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 765/2008 sunt responsabile pentru acreditarea verificatorilor de mediu și supravegherea activităților desfășurate de aceștia în conformitate cu prezentul regulament.
(2) Statele membre pot desemna un organism de autorizare în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008, care este responsabil de emiterea de autorizații pentru verificatorii de mediu și de supraveghere a activității acestora.
(3) Statele membre pot decide să nu permită acreditarea sau autorizarea persoanelor fizice ca verificatori de mediu.
(4) Organismele de acreditare și de autorizare evaluează competența verificatorilor de mediu ținând seama de elementele prevăzute la articolele 20, 21 și 22, relevante pentru domeniul pentru care se solicită acreditarea sau autorizarea.
(5) Domeniul de aplicare al acreditării sau al autorizației verificatorilor de mediu este determinat în conformitate cu clasificarea activităților economice stabilită în Regulamentul (CE) nr. 1893/2006. Domeniul acreditării sau al autorizației se limitează la competența verificatorului de mediu și, după caz, ia în considerare amploarea și complexitatea activității.
(6) Organismele de acreditare și de autorizare stabilesc procedurile corespunzătoare pentru acreditare sau autorizare, refuzul acreditării sau al autorizării, suspendarea sau retragerea acreditării sau a autorizării verificatorilor de mediu și pentru supravegherea verificatorilor de mediu.
Respectivele proceduri includ mecanisme pentru examinarea observațiilor formulate de părțile interesate, inclusiv organismele competente și organismele de reprezentare ale organizațiilor, referitoare la verificatorii de mediu care solicită acreditare sau autorizare și la cei acreditați sau autorizați.
(7) În cazul în care refuză să acorde acreditarea sau autorizația, organismul de acreditare sau de autorizare informează verificatorul de mediu cu privire la motivele acestei decizii.
(8) Organismele de acreditare sau de autorizare întocmesc, revizuiesc și actualizează o listă a verificatorilor de mediu din statele membre, precizând domeniul acreditării sau autorizării acestora, și comunică lunar, direct sau prin intermediul autorităților naționale, după cum decid statele membre în cauză, Comisiei și organismului competent din statul membru în care se află organismul de acreditare sau de autorizare modificările aduse listei respective.
(9) În cadrul normelor și procedurilor referitoare la monitorizarea activităților, prevăzute la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008, organismele de acreditare și de autorizare redactează un raport de supraveghere în cazul în care decid, după consultarea verificatorului de mediu în cauză:
(a)
fie că activitățile verificatorului de mediu nu au fost desfășurate în mod corespunzător, astfel încât să asigure respectarea de către organizație a cerințelor prezentului regulament;
(b)
fie că activitățile de verificare și de validare desfășurate de verificatorul de mediu au încălcat una sau mai multe cerințe ale prezentului regulament.
Raportul respectiv este transmis organismului competent din statul membru în care este înregistrată organizația sau în care se solicită înregistrarea și, după caz, organismului de acreditare sau de autorizare care a acordat acreditarea sau autorizația.
Articolul 29
Suspendarea sau retragerea acreditării sau a autorizației
(1) Suspendarea sau retragerea acreditării sau a autorizației necesită consultarea părților interesate, inclusiv a verificatorului de mediu, pentru a furniza organismului de acreditare sau de autorizare dovezile necesare pentru luarea deciziei.
(2) Organismul de acreditare sau de autorizare informează verificatorul de mediu despre motivele măsurilor adoptate și, după caz, despre procesul discuțiilor cu autoritatea competentă de asigurarea aplicării legislației.
(3) Acreditarea sau autorizația este suspendată sau retrasă până când se furnizează dovada conformității verificatorilor de mediu cu prezentul regulament, după caz, în funcție de natura sau de gravitatea nerespectării cerințelor legale.
(4) Suspendarea acreditării sau a autorizației este revocată dacă organismul de acreditare sau de autorizare primește informații suficiente conform cărora verificatorul de mediu respectă prezentul regulament.
Articolul 30
Forumul organismelor de acreditare și de autorizare
(1) Se instituie un forum al tuturor organismelor de acreditare și de autorizare din toate statele membre, denumit în continuare „forumul organismelor de acreditare și de autorizare”, care se întrunește cel puțin o dată pe an, în prezența unui reprezentant al Comisiei.
(2) Forumul organismelor de acreditare și de autorizare are drept obiectiv să asigure coerența procedurilor referitoare la următoarele:
(a)
acreditarea sau autorizarea verificatorilor de mediu în temeiul prezentului regulament, inclusiv refuzul, suspendarea și retragerea acreditării sau autorizării;
(b)
supravegherea activităților desfășurate de verificatorii de mediu acreditați sau autorizați.
(3) Forumul organismelor de acreditare și de autorizare elaborează orientări privind aspecte care țin de domeniul de competență al organismelor de acreditare și de autorizare.
(4) Forumul organismelor de acreditare și de autorizare își adoptă regulamentul de procedură.
(5) Documentele de orientare menționate la alineatul (3) și regulamentul de procedură menționat la alineatul (4) sunt transmise Comisiei.
(6) Documentele de orientare referitoare la procedurile de armonizare aprobate de forumul organismelor de acreditare și de autorizare sunt propuse de Comisie în mod corespunzător spre adoptare în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).
Aceste documente se pun la dispoziția publicului.
Articolul 31
Evaluarea la nivel de omologi a organismelor de acreditare și de autorizare
(1) Evaluarea la nivel de omologi referitoare la acreditarea și autorizarea verificatorilor de mediu în temeiul prezentului regulament, care trebuie organizată de forumul organismelor de acreditare și autorizare, se efectuează periodic, cel puțin la fiecare patru ani, și include o evaluare a normelor și a procedurilor stabilite la articolele 28 și 29.
Toate organismele de acreditare și de autorizare participă la evaluarea la nivel de omologi.
(2) Forumul organismelor de acreditare și de autorizare transmite Comisiei și comitetului înființat în temeiul articolului 49 alineatul (1) un raport periodic privind evaluarea la nivel de omologi.
Raportul respectiv se pune la dispoziția publicului după ce este aprobat de către forumul organismelor de acreditare și de autorizare și de către comitetul menționat la primul paragraf.
CAPITOLUL VII
NORME APLICABILE STATELOR MEMBRE
Articolul 32
Asistență pentru organizații cu privire la conformarea cu cerințele legale în materie de mediu
(1) Statele membre se asigură că organizațiilor li se oferă acces la posibilități de informare și acordare de asistență în ceea ce privește cerințele legale în materie de mediu în statul membru respectiv.
(2) Asistența include următoarele:
(a)
informații cu privire la cerințele legale aplicabile în materie de mediu;
(b)
identificarea autorităților responsabile de asigurarea aplicării legii pentru cerințele legale specifice în materie de mediu care au fost identificate ca fiind aplicabile.
(3) Statele membre pot conferi sarcinile menționate la alineatele (1) și (2) organismelor competente sau oricărui alt organism care dispune atât de cunoștințele tehnice specifice necesare, cât și de resursele adecvate pentru a îndeplini sarcina.
(4) Statele membre garantează că autoritățile responsabile de asigurarea aplicării legislației răspund cel puțin solicitărilor adresate de organizațiile mici cu privire la cerințele legale aplicabile în materie de mediu care sunt de competența acestora și furnizează informații organizațiilor cu privire la mijloacele de a arăta modul în care organizațiile respectă cerințele legale relevante.
(5) Statele membre garantează că autoritățile responsabile de asigurarea aplicării legislației comunică orice situație de nerespectare a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu de către organizațiile înregistrate organismului competent care a înregistrat organizația.
Autoritatea responsabilă de asigurarea aplicării legislației informează organismul competent în cauză în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de o lună de la momentul în care a luat cunoștință de nerespectare.
Articolul 33
Promovarea EMAS
(1) Statele membre, în colaborare cu organismele competente, cu autoritățile responsabile de asigurarea aplicării legislației și cu alte părți interesate relevante, promovează sistemul EMAS ținând seama de activitățile menționate la articolele 34-38.
(2) În acest scop, statele membre pot stabili o strategie de promovare care se revizuiește periodic.
Articolul 34
Informare
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a furniza informații:
(a)
publicului, referitoare la obiectivele și componentele principale ale EMAS;
(b)
organizațiilor, referitoare la conținutul prezentului regulament.
(2) Statele membre, acolo unde este cazul, folosesc publicațiile profesionale, ziarele locale, campaniile de promovare sau orice alte mijloace funcționale pentru a promova EMAS pe scară largă.
Statele membre pot coopera mai ales cu asociațiile industriale, organizațiile de consumatori, organizațiile de mediu, sindicatele, instituțiile locale și alte părți interesate relevante.
Articolul 35
Activitățile de promovare
(1) Statele membre organizează activități de promovare a EMAS. Aceste activități pot include:
(a)
promovarea schimburilor de cunoștințe și de bune practici cu privire la EMAS între toate părțile interesate;
(b)
elaborarea unor instrumente eficiente de promovare a EMAS și punerea acestora la dispoziția organizațiilor;
(c)
acordarea de suport tehnic organizațiilor în vederea definirii și punerii în aplicare a activităților de marketing ale acestora privind EMAS;
(d)
susținerea parteneriatelor dintre organizații în scopul promovării EMAS.
(2) Sigla EMAS fără un număr de înregistrare poate fi folosită de către organismele competente, organismele de acreditare și de autorizare, autoritățile naționale și alte părți interesate în scopuri promoționale și comerciale legate de EMAS. În astfel de cazuri, utilizarea siglei EMAS prevăzută în anexa V nu va sugera că utilizatorul este înregistrat atunci când nu este cazul.
Articolul 36
Promovarea participării organizațiilor mici
Statele membre iau măsurile necesare în vederea încurajării participării organizațiilor mici, între altele, prin:
(a)
facilitarea accesului la informații și la fondurile de susținere special adaptate nevoilor acestora;
(b)
asigurarea faptului că taxele de înregistrare sunt rezonabile și încurajează participarea acestora;
(c)
promovarea măsurilor de asistență tehnică.
Articolul 37
Abordarea progresivă și pe grupuri
(1) Statele membre încurajează autoritățile locale să ofere, în colaborare cu asociațiile industriale, camerele de comerț și alte părți interesate, asistență specifică grupurilor de organizații, în vederea îndeplinirii cerințelor de înregistrare menționate în articolele 4, 5 și 6.
Fiecare organizație din grup este înregistrată separat.
(2) Statele membre încurajează organizațiile în vederea punerii în aplicare a unui sistem de management de mediu. Acestea încurajează, în mod special, o abordare progresivă care duce la înregistrarea în EMAS.
(3) Sistemele create în temeiul alineatelor (1) și (2) funcționează având ca obiectiv evitarea costurilor inutile pentru participanți, în special pentru organizațiile mici.
Articolul 38
EMAS și alte politici și instrumente ale Comunității
(1) Fără a aduce atingere legislației comunitare, statele membre analizează în ce fel înregistrarea în EMAS, conform prezentului regulament poate fi:
(a)
avută în vedere în scopul dezvoltării noii legislații;
(b)
utilizată ca instrument de aplicare și de respectare a legislației;
(c)
avută în vedere în cadrul achizițiilor publice și al cumpărării.
(2) Fără a aduce atingere legislației comunitare, mai ales celei din domeniul competiției, al fiscalității și al sistemului ajutoarelor de stat, statele membre iau măsuri, dacă este cazul, de facilitare a înregistrării organizațiilor în EMAS și de menținere a participării acestora.
Măsurile respective pot include, printre altele, următoarele:
(a)
simplificare normativă, în sensul căreia se consideră că o organizație înregistrată îndeplinește anumite cerințe legale în materie de mediu specificate în cadrul altor instrumente legale, identificate de către autoritățile competente;
(b)
o mai bună reglementare, în sensul căreia alte instrumente legale sunt modificate astfel încât sarcinile organizațiilor participante la EMAS să fie înlăturate, reduse sau simplificate, în vederea încurajării funcționării eficiente a piețelor și în scopul creșterii competitivității.
Articolul 39
Taxe
(1) Statele membre pot percepe taxe luând în considerare următoarele:
(a)
costurile suportate de către organismele desemnate sau instituite de statele membre în vederea furnizării de informații și acordării de asistență organizațiilor, în temeiul articolului 32;
(b)
costurile suportate pentru acreditarea, autorizarea și supravegherea verificatorilor de mediu;
(c)
costurile de înregistrare, reînnoire a înregistrării, suspendare și radiere, suportate de către organismele competente, precum și costurile suplimentare de administrare a acestor procese pentru organizațiile extracomunitare.
Aceste taxe nu depășesc o sumă rezonabilă și sunt proporționale cu dimensiunea organizației și cu volumul de muncă necesar.
(2) Statele membre se asigură că organizațiile sunt informate cu privire la toate taxele aplicabile.
Articolul 40
Neconformitatea
(1) Statele membre iau măsurile juridice sau administrative adecvate în cazul nerespectării prezentului regulament.
(2) Statele membre stabilesc dispoziții eficiente împotriva utilizării siglei EMAS cu încălcarea prezentului regulament.
Pot fi utilizate dispozițiile stabilite în conformitate cu Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori (12).
Articolul 41
Informare și raportare către Comisie
(1) Statele membre informează Comisia cu privire la structura și procedurile de funcționare ale organismelor competente și ale organismelor de acreditare și de autorizare și actualizează respectivele informații, dacă este cazul.
(2) Din doi în doi ani, statele membre raportează Comisiei informații actualizate privind măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament.
În cadrul acestor rapoarte, statele membre iau în considerare cel mai recent raport prezentat de către Comisie Parlamentului European și Consiliului, conform articolului 47.
CAPITOLUL VIII
NORME APLICABILE COMISIEI
Articolul 42
Informare
(1) Comisia furnizează informații:
(a)
publicului, referitoare la obiectivele și componentele principale ale EMAS;
(b)
organizațiilor, referitoare la conținutul prezentului regulament.
(2) Comisia administrează și pune la dispoziția publicului:
(a)
un registru al verificatorilor de mediu și al organizațiilor înregistrate;
(b)
o bază de date conținând declarații de mediu în format electronic;
(c)
o bază de date conținând cele mai bune practici referitoare la EMAS, care includ, printre altele, instrumente eficiente de promovare a EMAS și exemple de suport tehnic pentru organizații;
(d)
o listă cu resurse comunitare pentru finanțarea punerii în aplicare a EMAS și a proiectelor și activităților conexe.
Articolul 43
Colaborare și coordonare
(1) Comisia promovează, după caz, colaborarea dintre statele membre, mai ales în scopul unei aplicări uniforme și consecvente a reglementărilor pe întreg teritoriul Comunității, cu privire la următoarele aspecte:
(a)
înregistrarea organizațiilor;
(b)
verificatorii de mediu;
(c)
informarea și asistența prevăzute la articolul 32.
(2) Fără a aduce atingere legislației comunitare cu privire la achizițiile publice, Comisia și alte instituții și organisme comunitare, dacă este cazul, fac referire la EMAS sau la alte sisteme de management de mediu recunoscute în conformitate cu articolul 45 sau la sisteme echivalente în ceea ce privește condițiile de performanță aplicabile contractelor de lucrări și de prestări servicii.
Articolul 44
Integrarea EMAS în alte politici și instrumente comunitare
Comisia analizează în ce fel înregistrarea în EMAS, în conformitate cu prezentul regulament, poate fi:
1.
avută în vedere în scopul elaborării de noi acte legislative și al revizuirii legislației în vigoare, în special sub forma unei simplificări normative și a unei mai bune reglementări, conform articolului 38 alineatul (2);
2.
utilizată ca instrument în contextul aplicării și al respectării legislației.
Articolul 45
Relația cu alte sisteme de management de mediu
(1) Statele membre pot trimite Comisiei o solicitare scrisă de recunoaștere a compatibilității sistemelor de management de mediu existente sau ale unor părți ale acestora, care sunt certificate în conformitate cu procedurile de certificare recunoscute la nivel național sau regional, cu cerințele corespunzătoare din cadrul prezentului regulament.
(2) Statele membre precizează, în solicitarea depusă, care sunt părțile relevante ale sistemelor de management de mediu și cerințele corespunzătoare din cadrul prezentului regulament.
(3) Statele membre furnizează dovezi care să ateste echivalența tuturor părților relevante ale sistemelor de management de mediu în cauză cu prezentul regulament.
(4) După examinarea solicitării menționate la alineatul (1) și luarea măsurilor necesare conform procedurii consultative menționate la articolul 49 alineatul (2), Comisia recunoaște părțile relevante ale sistemelor de management de mediu și cerințele de acreditare sau autorizare pentru organismele de certificare, dacă consideră că statul membru:
(a)
a specificat suficient de clar, în solicitarea depusă, care sunt părțile relevante ale sistemelor de management de mediu și cerințele corespunzătoare din cadrul prezentului regulament;
(b)
a furnizat dovezi suficiente care să ateste echivalența tuturor părților relevante ale sistemelor de management de mediu în cauză cu prezentul regulament.
(5) Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene referințele sistemelor de management de mediu recunoscute, inclusiv secțiunile corespunzătoare din EMAS menționate în anexa I cărora li se aplică referințele respective, precum și cerințele de acreditare sau de autorizare recunoscute.
Articolul 46
Elaborarea unor documente de referință și a unor ghiduri
(1) Comisia, în urma consultării cu statele membre și alte părți interesate, elaborează documente de referință sectoriale care includ:
(a)
cele mai bune practici de management de mediu;
(b)
indicatori de performanță de mediu ai unor sectoare specifice;
(c)
dacă este cazul, parametrii de excelență și sisteme de clasificare care să identifice nivelurile de performanță de mediu.
De asemenea, Comisia poate elabora documente de referință pentru uz intersectorial.
(2) Comisia ia în considerare actualele documente de referință și indicatorii de performanță de mediu elaborați în conformitate cu alte politici și instrumente de mediu comunitare sau cu norme internaționale.
(3) Până la sfârșitul lui 2010, Comisia elaborează un plan de lucru care stabilește o listă orientativă a sectoarelor care vor fi considerate prioritare pentru adoptarea unor documente de referință sectoriale și intersectoriale.
Planul de lucru este pus la dispoziția publicului și este actualizat periodic.
(4) Comisia, în colaborare cu forumul organismelor competente, elaborează un ghid referitor la înregistrarea organizațiilor din afara Comunității.
(5) Comisia publică un ghid al utilizatorului care stabilește etapele necesare participării la EMAS.
Ghidul este disponibil în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii Europene și online.
(6) Documentele elaborate în conformitate cu alineatele (1) și (4) se transmit spre adoptare. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament prin completarea sa, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).
Articolul 47
Raportarea
La fiecare cinci ani, Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului un raport conținând informații referitoare la acțiunile și măsurile întreprinse în conformitate cu acest capitol și informații primite din partea statelor membre în conformitate cu articolul 41.
Raportul include o evaluare a impactului sistemului asupra mediului și tendința în ceea ce privește numărul participanților.
CAPITOLUL IX
DISPOZIŢII FINALE
Articolul 48
Modificarea anexelor
(1) Comisia poate modifica anexele, dacă este necesar, pe baza experienței acumulate în operarea sistemului EMAS, ca răspuns la nevoile identificate de orientare cu privire la cerințele EMAS, și pe baza modificărilor aduse standardelor internaționale sau a noilor standarde care prezintă interes pentru eficiența prezentului regulament.
(2) Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).
Articolul 49
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 3 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.
Articolul 50
Reevaluare
Comisia reevaluează EMAS pe baza experienței acumulate în timpul operării sistemului și pe baza evoluțiilor pe plan internațional până la 11 ianuarie 2015. Comisia ia în considerare rapoartele transmise Parlamentului European și Consiliului, în conformitate cu articolul 47.
Articolul 51
Abrogarea și dispozițiile tranzitorii
(1) Se abrogă următoarele acte juridice:
(a)
Regulamentul (CE) nr. 761/2001;
(b)
Decizia 2001/681/CE a Comisiei din 7 septembrie 2001 privind orientările pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS) (13);
(c)
Decizia 2006/193/CE a Comisiei din 1 martie 2006 de stabilire, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, a normelor privind utilizarea siglei EMAS în cazurile excepționale de ambalaj de transport și ambalaj terțiar (14).
(2) Prin derogare de la alineatul (1):
(a)
organismele de acreditare naționale și organismele competente instituite în temeiul Regulamentului (CE) nr. 761/2001 își desfășoară în continuare activitatea. Statele membre modifică procedurile utilizate de organismele de acreditare și de organismele competente, conform prezentului regulament. Statele membre se asigură că sistemele care pun în aplicare procedurile modificate sunt complet operaționale până la 11 ianuarie 2011;
(b)
organizațiile înregistrate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 761/2001 rămân în registrul EMAS. În momentul următoarei verificări a unei organizații, verificatorul de mediu examinează conformarea acesteia cu noile cerințe ale prezentului regulament. În cazul în care următoarea verificare urmează să aibă loc înainte de 11 iulie 2010, data următoarei verificări poate fi amânată cu șase luni, cu acordul verificatorului de mediu și al organismelor competente;
(c)
verificatorii de mediu acreditați în temeiul Regulamentului (CE) nr. 761/2001 pot continua să își exercite activitățile în conformitate cu cerințele stabilite de prezentul regulament.
(3) Trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 761/2001 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență prevăzut în anexa VIII.
Articolul 52
Intrarea în vigoare
Prezentul regulamentul intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 25 noiembrie 2009.