31987L0358
L 192/51
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DIRECTIVA CONSILIULUI
din 25 iunie 1987
de modificare a Directivei 70/156/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea autovehiculelor și a remorcilor acestora
(87/358/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
având în vedere avizul Adunării parlamentare (2),
întrucât Directiva 70/156/CEE (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare a Spaniei și Portugaliei, a stabilit procedura comunitară de acordare a omologării pentru vehiculele construite în conformitate cu specificațiile tehnice stabilite în directivele specifice și, de asemenea, lista de componente ale vehiculelor și caracteristicile acestora reglementate de aceste directive;
întrucât, pentru a elimina posibilitatea unei interpretări greșite care ar putea rezulta din formularea anumitor articole din această directivă, este necesar să fie făcute anumite corecturi minore;
întrucât, pentru o aplicare completă a procedurii de omologare sus menționate, este necesar ca aceasta să se aplice atât componentelor, cât și unităților tehnice separate și fiecare concept ar trebui clar definit;
întrucât, pentru o aplicare corectă a procedurii de omologare, controlul conformității producției ar trebui să includă verificarea măsurilor adoptate de constructor pentru a asigura conformitatea vehiculelor, a unităților tehnice separate și a componentelor, cu tipul omologat;
întrucât, pentru a reduce cantitatea de documentație care circulă în prezent între statele membre, fie certificatul de omologare în conformitate cu o anumită directivă, fie certificatul de omologare parțial completat anexat la Directiva 70/156/CEE, ar trebui să satisfacă cerințele normale de informare ale statelor membre, care au opțiunea de a solicita informații tehnice mai complete;
întrucât trebuie clarificate procedurile administrative care reglementează relațiile dintre statele membre, dacă un stat membru demonstrează statului membru care emite omologarea faptul că un număr de vehicule nu se conformează cu tipul omologat și că există în consecință motive să se creadă că nu a fost asigurată, în mod corespunzător, conformitatea producției;
întrucât, în cazurile în care directive distincte prevăd numărul de omologare să fie aplicat pe o unitate tehnică separată, nu ar trebui să fie obligatoriu ca fiecare unitate să fie însoțită de un certificat de conformitate; întrucât producătorul de unități tehnice separate ar trebui, în orice caz, să fie obligat să furnizeze informații referitoare la restricțiile de utilizare și condițiile de instalare a unității,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 70/156/CEE se modifică după cum urmează:
1.
Articolele 1 și 2 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 1
În sensul prezentei directive:
-
prin «vehicul» se înțelege orice autovehicul destinat traficului rutier, cu sau fără caroserie, având cel puțin patru roți și o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h, precum și remorcile sale, cu excepția vehiculelor care circulă pe șine și a tractoarelor și mașinilor agricole;
-
prin «unitate tehnică independentă» se înțelege un dispozitiv, supus cerințelor unei directive separate, destinat să constituie componenta unui vehicul care poate primi omologarea separat, dar numai în legătură cu unul sau mai multe tipuri de vehicule specificate;
-
prin «componentă» se înțelege un dispozitiv, supus cerințelor unei directive separate, destinat să facă parte dintr-un vehicul și căruia i se poate acorda omologarea independent de vehicul.
Articolul 2
În sensul prezentei directive:
(a)
prin «omologare națională» se înțelege procedura administrativă cunoscută ca:
-
«agrément par type»/«typegoedkeuring» în legislația belgiană;
-
«standardtypegodkendelse» în legislația daneză;
-
«allgemeine Betriebserlaubnis» în legislația germană;
-
«έγκριση τΰπου» în legislația greacă;
-
«homologacion de tipo» în legislația spaniolă;
-
«réception par type» în legislația franceză;
-
«type aproval» în legislația irlandeză;
-
«omologazione» sau «approvazione del tipo» în legislația italiană;
-
«agrément» în legislația luxemburgheză
-
«typegoedkeuring» în legislația olandeză;
-
«aprovaçăo de marca e modelo» în legislația portugheză;
-
«type approval» în legislația Regatului Unit al Marii Britanii;
(b)
prin «omologare CEE de tip» se înțelege procedura prin care un stat membru certifică faptul că un tip de vehicul, o unitate tehnică sau o componentă se conformează specificațiilor tehnice ale directivelor separate și verificărilor enumerate în certificatul de omologare CEE, al cărui model este dat în anexa II, completat, dacă este cazul, de anexa la certificatul de omologare cuprins în directivele speciale corespunzătoare.”
2.
Articolele 4 și 5 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 4
(1) Statele membre omologhează toate tipurile de vehicule care îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
tipul de vehicul trebuie să corespundă datelor din fișa informativă;
(b)
tipul de vehicul trebuie să corespundă verificărilor prevăzute în modelul de certificat de omologare de tip prevăzut la articolul 2 litera (b).
(2) Statul membru care a acordat omologarea ia măsurile necesare pentru a verifica, atât cât este necesar și, după caz, în colaborare cu autoritățile competente din celelalte state membre, dacă s-au făcut demersurile necesare pentru a se asigura conformitatea vehiculelor fabricate cu tipul omologat.
(3) Statul membru care a acordat omologarea ia măsurile corespunzătoare pentru a verifica, atât cât este necesar și, după caz, în colaborare cu autoritățile competente din celelalte state membre, dacă demersurile prevăzute la alineatul (2) continuă să fie adecvate și dacă producția este conformă tipului omologat. Verificarea conformității producției cu tipul omologat se limitează la verificări prin sondaj, dacă nu se dispune altfel în directive speciale.
(4) Fiecare stat membru completează toate rubricile certificatului de omologare pentru fiecare tip de vehicul pe care îl omologhează.
Articolul 5
(1) Autoritățile competente din fiecare stat membru transmit, în termen de o lună, autorităților competente din celelalte state membre, copii ale certificatelor de omologare emise pentru fiecare tip de vehicul omologat sau a cărui omologare a fost refuzată.
(2) Cu toate acestea, statele membre pot să solicite statului membru care a acordat omologarea, constructorului sau reprezentantului său autorizat informații suplimentare cuprinse în documentele tehnice enumerate în certificatul de omologare.
(3) Constructorul sau reprezentantul său autorizat în statul de înmatriculare completează un certificat de conformitate, al cărui model este prevăzut la anexa III, pentru fiecare vehicul produs în conformitate cu tipul omologat.
(4) Cu toate acestea, în scopul impozitării vehiculelor sau finalizării actelor de înmatriculare, statele membre pot solicita indicarea unor detalii care nu sunt menționate în anexa III, în certificatul de conformitate, cu condiția ca astfel de detalii să fie explicit prezentate în fișa informativă sau să poată fi obținute din aceasta printr-un calcul simplu.”
3.
Următorul text se elimină din articolul 6 alineatul (2):
„… și transmit autorităților competente ale celorlalte state membre, în serii periodice, copii ale modificărilor fișelor informative care au fost deja distribuite.”
4.
Articolul 7 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Cu toate acestea, acest certificat nu împiedică statul membru să ia asemenea măsuri în ceea ce privește vehiculele care nu sunt conforme cu tipul omologat.
Nu există conformitate cu tipul omologat dacă există abateri de la datele cuprinse în certificatul de omologare și/sau fișa informativă și dacă aceste abateri nu au fost autorizate în conformitate cu articolul 6 alineatele (2) sau (3) de către statul membru care a acordat omologarea. Nu se consideră că un vehicul se abate de la tipul omologat dacă sunt permise abateri prin directive separate și dacă aceste abateri permise se respectă.”
5.
Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 8
(1) Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip constată că un număr de vehicule însoțite de un certificat de conformitate nu se conformează cu tipul omologat, ia măsurile necesare pentru a se asigura că modelele fabricate se conformează din nou tipului omologat. Autoritățile competente din acest stat comunică autorităților din celelalte state membre măsurile adoptate, care pot include, dacă este cazul, retragerea omologării CEE de tip.
(2) Dacă un stat membru demonstrează că un număr de vehicule care au certificat de conformitate nu corespund tipului omologat, poate solicita statului care a acordat omologarea CEE de tip să verifice dacă modelele fabricate sunt conforme cu tipul omologat. Statul membru care a acordat omologarea CEE de tip verifică conformitatea producției în termen de șase luni de la data solicitării, în cooperare, dacă este necesar, cu statele membre care au solicitat o astfel de verificare.
În cazul în care constată o neconformitate, autoritățile competente ale statului membru care a acordat omologarea iau măsurile prevăzute la alineatul (1).
(3) Autoritățile competente din statele membre se informează reciproc în termen de o lună cu privire la orice retragere a omologării CEE de tip și la motivele unei astfel de măsuri.
(4) Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip contestă neconformitatea care i-a fost semnalată, statele membre implicate încearcă să clarifice disputa.
Comisia este informată cu privire la aceasta și organizează, dacă este cazul, consultații în vederea rezolvării situației.”
6.
Articolul 9a se modifică după cum urmează:
„Articolul 9a
(1) În cazul în care, în directive separate există dispoziții speciale în acest sens, omologarea CEE de tip poate fi, de asemenea, acordată pentru tipuri de dispozitive sau părți ale vehiculelor care formează o unitate tehnică și pentru componente, în conformitate cu articolele 3-9 și articolul 14.
(2) Dacă unitatea tehnică sau componenta care urmează să fie omologată nu își îndeplinește funcția sau are o caracteristică specifică doar în relație cu alte componente ale vehiculului și, din acest motiv, se pot face verificări în ceea ce privește conformitatea cu una sau mai multe cerințe numai dacă unitatea tehnică sau componenta care urmează să fie omologată funcționează în relație cu alte componente ale vehiculului, fie că sunt simulate sau reale, domeniul de aplicare al omologării CEE de tip acordate unității tehnice sau componentei trebuie să se restrângă în consecință. Certificatul de omologare CEE pentru o unitate tehnică sau o componentă include orice restricție de utilizare a acesteia și indică orice condiție de instalare. Respectarea acestor restricții și condiții este verificată în momentul acordării omologării CEE de tip pentru vehicul.
(3) Cu toate acestea, deținătorul omologării CEE de tip pentru o unitate tehnică sau o componentă acordată în conformitate cu prezentul articol completează certificatul prevăzut la articolul 5 alineatul (3) și aplică pe fiecare unitate sau componentă fabricată în conformitate cu tipul omologat marca de fabricație sau de comerț, tipul și numărul omologării, dacă o directivă separată prevede astfel. În acest ultim caz, nu este obligatorie completarea certificatului prevăzut la articolul 5 alineatul (3).
(4) Deținătorul unui certificat de omologare CEE de tip care, în conformitate cu dispozițiile alineatul (2), include restricții de folosire, eliberează pentru fiecare unitate sau componentă fabricată informații detaliate privind aceste restricții și indică orice condiții privind instalarea acestora.”
7.
În articolul 10 alineatul (1) a treia liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
la solicitarea constructorului sau a reprezentantului său autorizat și la prezentarea informației cerute de către directiva separată, respectivul stat membru în cauză completează certificatul de omologare în conformitate cu directiva separată relevantă. O copie a acestui certificat se eliberează solicitantului. În privința vehiculelor de același tip, celelalte state membre acceptă această copie ca dovadă a faptului că au fost efectuate încercările necesare.”
Articolul 2
Documentele enumerate în anexa la prezenta directivă sunt considerate a fi echivalente cu certificatul de omologare, la care se face trimitere în articolul 10 alineatul (1) a treia liniuță din Directiva 70/156/CEE.
Articolul 3
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma a prezentei directive până la 1 octombrie 1988. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Statele membre asigură comunicarea către Comisie a textelor principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 1987.