DECIZIA COMISIEI
din 16 iulie 2008
privind ajutorul de stat [C 25/2000 (ex N 149/99)] pe care Italia intenționează să îl acorde societății siderurgice Lucchini Siderurgica S.p.A.
[notificată cu numărul C(2008) 3515]
(Numai textul în limba italiană este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2009/389/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 88 alineatul (2) litera (a),
având în vedere acordul cu privire la Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după invitarea părților interesate de a-și prezenta observațiile în temeiul acestor dispoziții (1) și având în vedere aceste observații,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
La 21 decembrie 2000, Comisia a adoptat o decizie finală negativă în cazul C 25/2000 - Lucchini (ex N 145/99) cu privire la ajutoarele pentru protecția mediului pe care Italia avea intenția să le acorde combinatului siderurgic Lucchini SpA („Lucchini”) (2).
(2)
Beneficiarul a atacat decizia la Tribunalul de Primă Instanță. Prin sentința din 19 septembrie 2006, Tribunalul de Primă Instanță a anulat decizia Comisiei, care declară ajutorul de 2,7 miliarde de lire (1,369 milioane EUR) acordat pentru investițiile din cocserie și ajutorul în valoare de 1,38 miliarde de lire (713 550 EUR) acordat pentru investițiile în instalația de alimentare cu apă și evacuare a apelor uzate ca fiind incompatibile cu piața comună. În schimb, a fost confirmată decizia Comisiei în ceea ce privește oțelăria, furnalul și instalația de evacuare a fumului (3).
(3)
La 9 august 2007, Comisia a solicitat informații din partea Italiei, la care aceasta a răspuns, prin scrisoare, la data de 5 septembrie 2007. Informațiile ulterioare au fost obținute în cursul unei vizite la fața locului (4) la locația de producție din Piombino, în Toscana, la 10 septembrie 2007. La ultima solicitare de informații, trimisă la 3 octombrie 2007, Italia a răspuns, prin scrisoare, la 7 noiembrie 2007.
2. DESCRIERE
2.1. Întreprinderea și instalațiile
(4)
Combinatul siderurgic Lucchini se află în Piombino, în Toscana (Italia), pe țărmul Mării Mediterane. Din cauza amplasării într-o zonă urbană, la câteva sute de metri de o zonă balneară și de pescuit, populația este dispusă să accepte prezența combinatului numai dacă dimensiunea impactului asupra mediului este ținută sub control adecvat.
(5)
În cocserie, cărbunele este oxidat la temperaturi situate între 1 240 °C și 1 250 °C, pentru a se obține cocsul, care ulterior este utilizat pentru producția de fontă. Bateria de cuptoare de cocsificare se compune dintr-o serie de cuptoare înguste, înalte și adânci, amplasate unul lângă celălalt. Cuptoarele sunt separate de o cameră de combustie, căptușită cu cărămidă refractară, în care este ars gazul pentru încălzirea cuptoarelor. Cărbunele este încărcat în cuptoare prin deschiderile din partea superioară. Pentru golirea cuptorului de cocsificare se deschid ușile de pe ambele laturi, iar cocsul este împins afară de mașina de evacuare a cuptorului.
(6)
Procesul de cocsificare durează în jur de 24 de ore. Orice accelerare a procesului, înainte sau în timpul producției de cocs, nu accelerează producția în ansamblu, nici nu determină o creștere a cantității de cocs produs în perioada de timp menționată.
(7)
Bateria în care au fost făcute investițiile menționate a fost construită în 1971. La acea vreme, Lucchini Piombino dispunea de trei baterii de cuptoare de cocsificare, constituite din 27, 43 și, respectiv, 45 de cuptoare. În luna noiembrie 1992, producția de cocs a fost întreruptă, în așteptarea unei decizii administrative cu privire la producerea pe viitor a cocsului în cadrul combinatului. În luna martie 1993 a fost adoptată decizia de continuare a producției de cocs, iar bateriile au fost reactivate.
(8)
În timpul lunilor de întrerupere, cuptoarele de cocsificare au fost golite cu grijă și lăsate să se răcească lent până la o temperatură cuprinsă între 900 °C și 950 °C. Italia a arătat că, în ciuda faptului că întreruperea producției a fost supravegheată cu atenție, era inevitabil ca instalațiile să sufere deteriorări.
(9)
În anul 1996 s-a decis să se facă investiții pentru îmbunătățirea cocseriei. În ceea ce privește bateria în cauză, care era de calitate relativ bună și încă în condiții destul de bune, s-a decis că aceasta ar mai putea funcționa încă zece ani, după o intervenție corespunzătoare în vederea îmbunătățirii. Investițiile au început în anul 1998. Celelalte două baterii au fost închise și destinate dezmembrării.
(10)
Instalația în cauză este un sistem cu circuit închis, în care apa este utilizată pentru răcirea indirectă a diverselor instalații ale combinatului. Apa nu intră în contact fizic direct cu instalațiile, deci nu suferă o modificare a compoziției chimice.
(11)
Apa provine dintr-o sursă specifică (spre exemplu, apă de mare sau apă freatică), unde este re-evacuată, după utilizare. Pentru combinatul Lucchini, Marea Mediterană constituie o importantă sursă de apă pentru răcire. Apa este pompată din mare, utilizată pentru răcirea instalațiilor și apoi evacuată din nou în mare, la o temperatură mai mare. Acest lucru constituie o problemă pentru flora și fauna marină, chiar dacă temperatura este inferioară nivelului maxim permis, de 35 °C.
2.2. Măsuri de remediere
(12)
Mare parte dintre măsurile supuse evaluării se referă la diversele faze de producție din cocserie. Măsurile sunt descrise mai în detaliu în evaluarea următoare. Suma totală a investițiilor a fost egală cu 38,45 miliarde de lire (aproximativ 19,2 milioane EUR).
(13)
Investițiile în instalația de alimentare cu apă și evacuare a apelor uzate aveau ca scop înlocuirea unei părți din apa marină cu apă care provenea de la uzina de epurare a orașului. Chiar dacă intervenția nu a avut ca efect creșterea temperaturii apei ca atare, cantitatea de apă care era evacuată în mare a fost redusă semnificativ. Investiția în instalația de alimentare cu apă și evacuare a apelor uzate a fost de 19,7 miliarde de lire (aproximativ 9,85 milioane EUR).
3. HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI DE PRIMĂ INSTANțĂ
(14)
În principal, Tribunalul de Primă Instanță a hotărât că decizia Comisiei era insuficient motivată în ceea ce privește părțile anulate (5).
(15)
Tribunalul de Primă Instanță a confirmat că în anexa celui de al șaselea cod pentru ajutoare în siderurgie (6) și în reglementările comunitare privind ajutorul de stat pentru protejarea mediului înconjurător („reglementarea”) (7) în vigoare la acel moment sunt stabilite condițiile specifice cu privire la ajutoarele pentru mediu în sectorul siderurgic (8). Mai precis, dispozițiile pertinente în situația dată erau cele enunțate la punctele 3.2.1 și 3.2.2.B din reglementare, definite și adaptate la contextul din sectorul siderurgic CECO, în a doua parte a anexei la cod.
(16)
Așa cum se arată la punctul 3.2.1 din reglementare, „[…] ajutoarele care aparent sunt destinate unor măsuri de protecție a mediului dar care, în realitate, sunt destinate unor investiții în general, sunt excluse din prezenta reglementare […]”. Acest punct reafirmă principiul exprimat în anexa la cod, conform căruia pentru toate ajutoarele de stat pentru protecția mediului, Comisia impune, dacă este necesar, condiții și limite stricte, pentru a evita acordarea de ajutoare disimulate pentru investiții generale pentru clădiri sau echipamente noi, sub motiv că se are în vedere protecția mediului. În astfel de cazuri, evaluarea începe prin a se verifica dacă măsura respectivă nu ar fi fost luată „oricum”. În cazul în care, totuși, statul membru reușește să demonstreze că obiectivul măsurii luate este protecția mediului, Tribunalul de Primă Instanță a decretat că o influență pozitivă asupra producției nu înseamnă că măsura nu poate fi admisă pentru acordarea de ajutoare. În aceste cazuri, se va scădea, pur și simplu, eventualul beneficiu legat de producție (9).
(17)
În ceea ce privește eligibilitatea, regulamentul privind ajutoarele pentru industria siderurgică precizează că investițiile vor fi realizate „oricum” sau „pe motive economice sau ținându-se cont de vechimea instalației sau a echipamentelor existente […]. Pentru ca noua investiție să poată beneficia de un ajutor, instalația sau echipamentele existente înlocuite vor trebui să aibă o durată de viață reziduală semnificativă (minimum 25 %)” (10). În cazul de față, Tribunalul a declarat că Comisia nu a motivat suficient decizia de a nu accepta expertiza prezentată de Italia, conform căreia durata de viață reziduală a instalațiilor existente era de minimum 25 % (11). Pe de altă parte, Tribunalul de Primă Instanță a confirmat că investițiile care trebuie realizate din motive tehnice/de producție ar fi fost realizate „oricum” (12).
(18)
Comisia și Tribunalul de Primă Instanță au concluzionat că, înainte de efectuarea investițiilor, complexul Lucchini din Piombino respecta normele obligatorii. Punctul aplicabil 3.2.3.B din regulament se referă la cazurile de ajutoare destinate încurajării „respectării unor criterii mai riguroase decât cele prevăzute de normele în vigoare privind protecția mediului”. Tribunalul de Primă Instanță a concluzionat că investițiile în cocserie permiteau „respectarea unor criterii mai riguroase” în domeniul protecției mediului: cele două proiecte prezentate separat ar fi trebuit prezentate ca proiect unic (13). Comisia nu a justificat în mod suficient motivele pentru care nu a acceptat explicațiile furnizate de Italia.
(19)
O condiție pentru aplicarea unei astfel de dispoziții este ca investitorul să demonstreze „că a decis în mod clar să aleagă niveluri superioare de protecție a mediului, cu alte cuvinte, o soluție la costuri inferioare ar fi permis respectarea noilor norme de mediu” (14). Tribunalul de Primă Instanță a concluzionat că, în baza documentelor și a elementelor aduse ca dovezi de Italia, Comisia nu a reușit să demonstreze că vechile instalații de protecție a mediului nu funcționau (15).
4. EVALUARE
(20)
Subvențiile prevăzute de Italia pentru susținerea investițiilor în favoarea combinatului siderurgic reprezintă fonduri publice care conferă societății Lucchini un avantaj selectiv, în detrimentul concurenței, amenințând să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. În consecință, acestea reprezintă ajutoare de la stat, conform articolului 87 alineatul (1) din Tratatul CE.
(21)
Comisia a procedat la o nouă evaluare a celor două grupe de investiții și a analizat fiecare măsură în parte, examinând în special dacă acestea ar fi fost puse în aplicare oricum, pe motive economice sau din cauza vechimii instalațiilor în cauză.
4.1. Cocseria
4.1.1. Preocupări referitoare la mediu în ceea ce privește cocseria
(22)
Ca ghid pentru clasificarea măsurilor de investiții în favoarea cocseriei, Comisia a utilizat documentul de referință al Comisiei cu privire la cele mai bune tehnici disponibile (Best available techniques, BAT) pentru producția de fier și oțel, din decembrie 2001 (16). În baza acestui document, emisiile în atmosferă reprezintă o problemă extrem de gravă pentru cuptoarele de cocsificare. Multe emisii provin din diverse surse: de la capacele orificiilor de umplere, de la ușile cuptoarelor, de la deschiderea de nivelare a cărbunelui sau de la coloanele ascensionale, sau sunt produse în timpul anumitor operațiuni, printre care încărcarea cărbunelui, golirea cuptorului sau răcirea cocsului. În plus, acestea sunt înregistrate la nivelul instalației de prelucrare a gazelor rezultate din procesul de cocsificare. Principala sursă de emisii este constituită de gazele de evacuare, provenite de la sistemul de ardere. În consecință, majoritatea tehnicilor care trebuie luate în considerare pentru a se stabili cele mai bune tehnici disponibile privesc reducerea la minimum a emisiilor în atmosferă. Aspectele cruciale sunt funcționarea corectă și neîntreruptă, precum și întreținerea cuptoarelor de cocsificare. În plus, eliminarea sulfului din gazele provenite de la cuptoare prezintă o importanță crucială pentru reducerea la minimum a emisiilor de SO2, nu numai în ceea ce privește cuptoarele de cocsificare, ci și în alte instalații în care gazul produs de astfel de cuptoare este utilizat drept combustibil.
4.1.2. Măsuri admisibile
(23)
În evaluarea sa, Comisia a concluzionat că Italia a demonstrat, în ceea ce privește investițiile în sumă totală de 29,93 miliarde de lire, că scopul final, și anume de protecție a mediului, era autentic. Pentru astfel de măsuri, Comisia consideră că Italia a demonstrat că fusese în mod clar decisă alegerea de niveluri superioare de protecție a mediului. Pentru fiecare dintre părțile combinatului, supuse investițiilor, durata de viață reziduală nu poate fi considerată mai mică de 25 %. Această declarație dată de Italia a fost confirmată în cursul evaluării de către Comisie. În plus, se presupune că nu ar fi existat o altă soluție, la costuri inferioare, cu excepția utilizării vechilor structuri, dat fiind că investițiile prezentate mai sus constituie exclusiv măsuri de protecție a mediului.
(24)
Aceste intervenții vor fi descrise mai detaliat în paragrafele următoare.
(25)
Societatea Lucchini a programat să investească 3 miliarde de lire (aproximativ 1,5 milioane EUR) pentru o nouă bandă transportoare. Banda transportoare descoperită, utilizată pentru transportul cărbunelui din port și până la cocserie, reprezenta o sursă semnificativă de răspândire a pulberilor. În consecință, societatea Lucchini a decis să o înlocuiască cu o nouă bandă transportoare ecologică, introdusă într-o structură tubulară.
(26)
Ca măsură ulterioară de reducere a emisiilor de pulberi, societatea Lucchini a montat o instalație de umidificare. Investiția s-a ridicat la valoarea de 269 milioane de lire (aproximativ 135 000 EUR).
(27)
Din cauza umidificării, cărbunele are tendința să se aglomereze și să aibă o consistență care ar putea împiedica încărcarea cuptoarelor. Pentru a evita o astfel de situație, au fost montate instalații de aerare în buncărele de cărbune. Investiția s-a ridicat la 295 milioane de lire (aproximativ 150 000 EUR).
(28)
Măsurile luate nu influențează funcționarea cocseriei sau, în general, a oțelăriei.
(29)
Societatea Lucchini a programat investiții în valoare totală de 14,3 miliarde de lire (aproximativ 5,9 milioane EUR) pentru intervențiile de reducere a emisiilor de pulberi produse în timpul încărcării cuptoarelor.
(30)
Cuptoarele erau încărcate cu ajutorul unor cărucioare de umplere, care circulă de-a lungul părții superioare a bateriei de cuptoare. Cărbunele era transferat din buncărul de cărbune în căruciorul de umplere care, în timpul acestei faze, trebuie să fie poziționat sub buncăr. Căruciorul de umplere transporta amestecul de cărbune pe o șină, montată în partea superioară a bateriei, pentru a-l descărca apoi în cuptor, prin deschideri speciale în partea superioară a fiecărui cuptor.
(31)
Înainte de efectuarea investiției, cărbunele era vărsat în cuptor fără protecție suplimentară, cauzând importante emisii de gaz. Scopul investiției a fost de a se obține o etanșeizare perfectă între partea inferioară mobilă a cărucioarelor de umplere și partea superioară a cuptorului, pentru a avea un proces de încărcare fără emisii de pulberi. Investiția se împarte în trei componente: 1. înlocuirea cărucioarelor de umplere, cu o valoare de 5 miliarde de lire (aproximativ 2,5 milioane EUR); 2. înlocuirea orificiilor de umplere și a deschiderilor de nivelare din partea superioară a cuptoarelor (mai exact, refacerea completă a părții superioare a cuptoarelor), cu o valoare de 7,7 miliarde de lire (aproximativ 3,3 milioane EUR); 3. înlocuirea șinelor, cu o valoare de 1,5 miliarde de lire (aproximativ 750 000 EUR).
(32)
Comisia a verificat în special dacă sumele ridicate, aferente primelor două investiții, sunt justificate. Înlocuirea cărucioarelor de umplere s-a dovedit necesară, dat fiind că noile sisteme cu fund mobil sunt de calitate superioară, mai înalte decât cele vechi și mai simple. Dacă aceste sisteme ar fi fost aplicate sub cărucioarele actuale, acestea ar fi devenit prea înalte pentru a putea intra sub buncărele de cărbune. În ceea ce privește înlocuirea părții superioare a cuptoarelor, nivelul investiției depinde de materialul refractar special utilizat.
(33)
Măsurile nu influențează nivelul producției.
(34)
Pentru a reduce la minimum emisiile provenite de la ușa cuptoarelor, au fost efectuate intervenții în valoare totală de 5 miliarde de lire (aproximativ 2,13 milioane EUR). Vechile uși ale cuptoarelor nu erau ermetice și permiteau emanații de gaz. În plus, închiderea acestora era împiedicată de depunerile de gudron de pe uși și de pe cadrul acestora, care se formau la fiecare încărcare. Nu s-a reușit îmbunătățirea suficientă a ușilor, care erau simple și rigide, astfel încât s-a procedat la înlocuirea tuturor celor 54 de uși de cuptor, cu o cheltuială de 2,5 miliarde de lire (aproximativ 1,12 milioane EUR).
(35)
În al doilea rând, ușile și ramele acestora trebuiau curățate cu regularitate pentru a se elimina urmele de gudron, amestecate cu alte substanțe periculoase, printre care fosforul și sulful. Inițial, curățarea era efectuată manual, o dată pe săptămână. Automatizarea curățării, care a costat 2,1 miliarde de lire (aproximativ 1 milion EUR), a permis societății Lucchini să efectueze curățarea după fiecare încărcare, adică zilnic, și nu săptămânal. Acest lucru a permis reducerea ulterioară a poluării generale și îmbunătățirea modului de închidere a ușilor de la cuptoare.
(36)
În final, având în vedere că noile uși cântăreau cu 1,5 tone mai mult decât cele vechi, a devenit prea periculos pentru muncitorii din oțelărie să acționeze ușile cu vechiul sistem cu lanț. În acest scop, a fost instalat un alt dispozitiv, în valoare de aproximativ 356 milioane de lire (aproximativ 175 000 EUR), care a crescut siguranța la locul de muncă. Prin urmare, măsura nu avea drept scop protejarea mediului înconjurător, însă dat fiind că a devenit necesară datorită montării noilor uși, Comisia consideră dispozitivul drept o investiție complementară, care a devenit necesară în urma aplicării unei măsuri de protecție a mediului înconjurător, și acceptă cele două măsuri ca făcând parte din același pachet.
(37)
Măsurile nu influențează procesul de producție în ansamblul său.
(38)
Societatea Lucchini a investit 1 miliard de lire (aproximativ 500 000 EUR) în modificarea instalației de extragere a gazelor din cuptoare. Scopul noii instalații era să regleze viteza mecanismului de extracție a gazelor. Presiunea din interiorul tuburilor este variabilă și, atunci când devine prea ridicată, valvele corespunzătoare se deschid, pentru a evacua în atmosferă cantitatea necesară de gaz. Obiectivul investiției era reglarea fluxului de gaz și, deci, reducerea frecvenței de deschidere a valvelor.
(39)
În plus, principalul tub colector, tuburile ascendente și tuburile de legătură cu sistemul de aspirație au fost înlocuite integral, în cadrul unui plan de investiții cu o valoare de 1,5 miliarde de lire (aproximativ 750 000 EUR). Vechiul sistem funcționa cu vapori și existau pierderi în tuburile de legătură, rezultatul fiind emisii suplimentare de gaz, în timp ce tuburile ascendente nu erau dotate cu valve hidraulice. Noul sistem se bazează pe răcirea cu amoniac la presiune înaltă, ceea ce garantează, odată cu răcirea, reducerea agenților poluanți prezenți în gaz.
(40)
În cadrul unei alte investiții, a fost refăcută instalația de tratare a gazului. În principal, au fost înlocuite liniile de alimentare și a fost instalat un nou sistem pentru îndepărtarea naftalinei și un sistem de control informatizat al instalației de purificare a gazului. Investiția s-a ridicat la valoarea de 1,5 miliarde de lire (aproximativ 750 000 EUR).
(41)
Sistemul de filtre electrostatice pentru filtrarea particulelor volatile din gaz a fost refăcut integral, pentru a crește capacitatea de filtrare a gudronului. Investiția preconizată se ridică la valoarea de 1,5 miliarde de lire (aproximativ 750 000 EUR).
(42)
Gudronul emis în timpul procesului de cocsificare este conservat la o temperatură de 70 °C. Gudronul cald emite gaze cancerigene. Societatea Lucchini a decis să investească 1,427 miliarde de lire (aproximativ 0,7 milioane EUR) pentru instalația de captare și ardere a emisiilor gazoase cancerigene. Investiția nu influențează nivelul producției.
(43)
În ceea ce privește investițiile pentru sistemul de purificare a gazului, cantitatea și valoarea substanțelor chimice extrase și vândute a crescut ușor. Pe de altă parte, monitorizarea constantă a noii instalații presupune costuri mult mai mari. Prin urmare, nu se înregistrează avantaje generale la nivelul producției, care să fie deduse din valoarea investiției.
(44)
Pentru controlarea emisiilor de SO2 în atmosferă, a apărut necesitatea instalării unui sistem pentru măsurarea acestor emisii. Investiția a fost realizată exclusiv din motive de protecție a mediului și s-a ridicat la suma de 138 milioane de lire (aproximativ 70 000 EUR). Măsura nu a avut efecte asupra producției.
4.1.3. Investiții care ar fi fost realizate oricum
(45)
În ceea ce privește investițiile ilustrate mai jos, Comisia a concluzionat că acestea ar fi fost realizate oricum și că, în consecință, nu sunt eligibile pentru ajutoare pentru protecția mediului. Investițiile efectuate se ridică la 8,52 miliarde de lire, care, în consecință, nu pot fi aprobate ca ajutoare pentru protecția mediului, întrucât nu ar avea niciun efect de stimulare.
(46)
Societatea Lucchini a decis să investească 4,241 miliarde de lire (aproximativ 2,1 milioane EUR) în repararea camerelor cuptoarelor, prin tencuire sau înlocuire parțială sau integrală a cărămizilor. Comisia consideră că investiția a fost realizată din motive legate de producție. În primul rând, Comisia observă că bateria de cuptoare nu face parte din „echipamentele de protecție a mediului”, ci constituie însăși inima combinatului.
(47)
În al doilea rând, repararea prin tencuire a cărămizilor refractare reprezintă una dintre activitățile uzuale de întreținere a unei baterii de cuptoare de cocsificare.
(48)
În plus, Italia a informat Comisia că întreruperea activității bateriei, în perioada 1992-1993, a accelerat procesul de degradare a instalației, reducându-i durata de viață. Atunci când, în 1999, s-a decis să se refacă bateria de cuptoare, societatea își propunea să garanteze funcționarea instalației pentru încă cel puțin zece ani. Dacă a apărut necesitatea înlocuirii cărămizilor refractare, în loc de a le tencui, se presupune că deteriorarea pereților ajunsese la un stadiu foarte avansat. Dacă pereții camerei de cuptor erau în stare proastă, exista, spre exemplu, riscul ca aceștia să se curbeze înspre interior, împiedicând mașina de evacuare a cuptorului să împingă cocsul afară din cameră. În acest caz, camera nu mai putea fi utilizată. Deformarea ar fi compromis chiar și stabilitatea părții superioare a cuptorului.
(49)
Italia a susținut că obiectivul intervențiilor asupra cărămizilor refractare era de natură ambientală. În cazul în care gazul ar fi trecut din camera cuptorului în camera de ardere, ar fi fost alterată compoziția gazului de ardere, iar din coșuri ar fi ieșit un fum negru.
(50)
Comisia acceptă explicațiile furnizate de Italia cu privire la închiderea ermetică între camera cuptorului și camera de ardere, dar consideră că aceste explicații nu demonstrează că investitorul a decis fără echivoc să aleagă niveluri superioare de protecție a mediului. Invers, Comisia consideră că investițiile ar fi fost realizate oricum, din motivele indicate mai sus. Prin scrisoarea din 3 octombrie 2007, Italia a avut posibilitatea să răspundă la observațiile Comisiei, dar nu a utilizat această ocazie. Prin urmare, Comisia consideră că intervenția la cărămizile refractare de la pereții cuptorului a fi fost realizată oricum, din motive economice, sau pentru a garanta continuarea producției de cocs în combinat.
(51)
Chiar dacă este adevărat că întreruperile de curent afectează negativ mediul înconjurător, Comisia consideră că instalarea unui generator de rezervă ar fi fost în primul rând efectuată din motive legate de producție. Întreruperile de curent afectează negativ producția, iar generatorul de rezervă ar fi fost instalat oricum. Investiția s-a ridicat la valoarea de 1,8 miliarde de lire (aproximativ 0,9 milioane EUR).
(52)
Societatea Lucchini a cheltuit 220 milioane de lire (aproximativ 110 000 EUR) pentru achiziționarea de filtre noi pentru filtrarea vaporilor produși în procesul de răcire a cocsului, după ieșirea din cuptor. Conform Comisiei, filtrele ar fi fost înlocuite oricum, dat fiind că ajunseseră la sfârșitul duratei lor de viață (20 de ani), așa cum a confirmat Italia în timpul vizitei la fața locului.
(53)
Operațiunea de nivelare a cărbunelui în cuptor are, ca atare, o influență pozitivă asupra mediului înconjurător. Investiția în cauză constă, totuși, în simpla automatizare a unei operațiuni care anterior era executată manual. O astfel de automatizare nu are practic nicio influență asupra emisiilor. Măsura ar fi fost aplicată oricum, din motive economice. Investiția se ridică la valoarea de 1,5 miliarde de lire (aproximativ 750 000 EUR).
(54)
Sistemul de conducte prin care gazul este transportat către camerele de ardere pentru încălzirea cuptorului prezenta pierderi, având drept consecință pierderi de gaz. Acest sistem de conducte ar fi trebuit oricum înlocuit, având în vedere că gazul este extrem de inflamabil și că pierderile reprezentau un risc ridicat pentru muncitori. Investiția s-a ridicat la valoarea de 761 milioane de lire (aproximativ 380 000 EUR).
4.2. Instalația de alimentare cu apă și de evacuare a apelor reziduale
(55)
Înainte de investiție, instalația de alimentare cu apă și de evacuare a apelor reziduale respecta nivelurile obligatorii în vigoare.
(56)
Cantitatea de apă adusă din mare și ulterior evacuată în mare era de 36 800 000 m3 înainte de investiție, în timp ce în prezent este de 26 000 000 m3. Investiția a fost utilizată, în principal, pentru construirea unui sistem de conducte de legătură cu stația de epurare a orașului și pentru schimbarea sistemului de tubulaturi, pentru a se reduce cantitatea de apă necesară. Comisia consideră că măsura are drept scop real protejarea mediului.
(57)
Investiția a permis o reducere a costurilor de pompare cu 206 712 EUR pe an. Apa care provine de la stația de epurare nu este furnizată gratuit, ci costă 0,15 EUR pe m3; costurile suplimentare se ridică astfel la 226 200 EUR. Prin urmare, noul sistem costă societatea Lucchini cu 19 448 EUR în plus față de sistemul vechi. Prin urmare, nu există beneficii legate de producție care pot fi scăzute din valoarea investiției.
5. CONCLUZII
(58)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia a concluzionat că, în ceea ce privește cocseria, investițiile care se ridică la suma de 29,93 miliarde de lire (un procent de 72 % din investițiile totale) au un obiectiv real de protejare a mediului și, prin urmare, sunt acceptate, în conformitate cu regulamentul din 1994 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului, în vigoare la acel moment (considerentul 15) (17). Nu există beneficii legate de producție. Italia a notificat procentul de ajutor de 7 %. În acest fel, suma corespunzătoare pentru ajutoare, egală cu 2,095 miliarde de lire (adică 1 081 977,2 EUR), poate fi considerată compatibilă.
(59)
În ceea ce privește restul investițiilor în cocserie, de 8,52 miliarde de lire (adică 4,3 milioane EUR), Comisia a concluzionat că acestea ar fi fost realizate oricum, din motive economice sau de durată de viață a instalațiilor. Având în vedere că ajutoarele regionale pentru investiții nu sunt admise în sectorul siderurgic, ajutorul corespunzător, egal cu 0,596 miliarde de lire (adică 307 808,31 EUR), este incompatibil.
(60)
În ceea ce privește instalația de alimentare cu apă și de evacuare a apelor reziduale, întreaga măsură poate fi considerată ca având drept obiectiv real protejarea mediului înconjurător. Întrucât nu există beneficii legate de producție, valoarea totală a ajutorului, de 1,379 miliarde de lire (712 184,06 EUR) poate fi aprobată (procentul ajutorului - 7 %),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Ajutoarele de stat pe care Italia intenționează să le acorde combinatului siderurgic Lucchini Siderurgica S.p.A, în valoare de 1 081 977,2 EUR (2,095 miliarde de lire), pentru investiții în cocserie, în vederea protejării mediului, și de 712 184,06 EUR (1,379 miliarde de lire), pentru investiții în instalația de alimentare cu apă și de evacuare a apelor reziduale în scopul protejării mediului, sunt compatibile cu piața comună.
Articolul 2
Ajutoarele de stat pe care Italia intenționează să le acorde combinatului siderurgic Lucchini Siderurgica S.p.A, în valoare de 307 808,31 EUR (0,569 miliarde de lire), pentru investiții în cocserie, diferite de cele menționate la articolul 1, sunt incompatibile cu piața comună.
Prin urmare, ajutoarele menționate nu pot fi acordate.
Articolul 3
Destinatarul prezentei decizii este Republica Italiană.
Adoptată la Bruxelles, 16 iulie 2008.