20020712
Decizia Consiliului
din 12 iulie 2002
privind adaptarea părților III și VIII din instrucțiunile consulare comune
(2002/585/CE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 789/2001 al Consiliului din 24 aprilie 2001 care rezervă Consiliului competențele de executare în ceea ce privește anumite norme metodologice și proceduri de examinare a cererilor de viză [1],
având în vedere inițiativa Regatului Belgiei și inițiativa Regatului Spaniei,
întrucât:
(1) Este necesar să se asigure o cât mai mare armonizare cu putință în ceea ce privește prelucrarea cererilor de viză depuse prin agențiile de turism la misiunile diplomatice și posturile consulare ale statelor membre, pentru a reduce riscurile de visa shopping și pentru a se evita abuzurile de procedură.
(2) Este necesar să se introducă în instrucțiunile consulare comune, norme care să completeze mai detaliat normele de colaborare și de control al prestatorilor de servicii administrative, al agențiilor de turism locale și al turoperatorilor în ceea ce privește prelucrarea cererilor de viză depuse la misiunile diplomatice și posturile consulare ale statelor membre.
(3) Obiectivul definirii condițiilor de colaborare cu agențiile de turism nu este împiedicarea liberei concurențe între acestea, ci numai stabilirea condițiilor potrivit cărora misiunile diplomatice și posturile consulare pot colabora cu agențiile de turism pentru a putea prelucra cererile de viză.
(4) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu este prin urmare obligată în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale. Ținând seama de faptul că prezenta decizie urmărește să dezvolte acquis-ul Schengen în temeiul dispozițiilor titlului IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca, în conformitate cu articolul 5 din respectivul protocol, decide, în termen de șase luni de la data la care Consiliul va fi adoptat prezenta decizie, dacă o transpune sau nu în legislația sa internă.
(5) În ceea ce privește Republica Islanda și Regatul Norvegiei, prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, dezvoltare care intră sub incidența articolului 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite norme de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen [2].
(6) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, aceste state membre nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu sunt prin urmare obligate în temeiul acesteia și nici nu fac obiectul aplicării sale,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
La partea III punctul 4 din instrucțiunile consulare comune se adaugă următorul paragraf:
"Partea VIII.5 cuprinde norme mai detaliate privind cererile de viză aflate în sarcina prestatorilor de servicii administrative, agențiilor de turism și turoperatorilor și detailiștilor acestora."
Articolul 2
La partea VIII din instrucțiunile consulare comune se adaugă următoarea secțiune:
"5. Cereri de viză aflate în sarcina prestatorilor de servicii administrative, agențiilor de turism și turoperatorilor
Norma generală, în materie de cereri de viză, prevede o întrevedere cu solicitantul. Cu toate acestea este posibilă o derogare de la acest principiu, în măsura în care, dacă nu există nici o îndoială fondată în ceea ce privește buna credință a solicitantului, a scopului efectiv al șederii sau al intenției de revenire în țara de origine, un organism renumit și demn de încredere care organizează călătorii în grup furnizează misiunii diplomatice sau postului consular documentele necesare și răspunde, cu o fiabilitate rezonabilă, de buna credință a celui în cauză, de scopul șederii și de intenția de reîntoarcere (a se vedea punctul III.4).
Intervenția prestatorilor de servicii administrative, a agențiilor de turism și a turoperatorilor, precum și a detailiștilor acestora, în calitate de intermediari mandatați ai solicitantului, este o practică frecventă și utilă, mai ales în țările cu suprafață mare. Aceste organisme comerciale nu răspund unei tipologii uniforme, deoarece acestea nu își asumă același tip de angajament față de clienții în numele cărora se ocupă de o cerere de viză, astfel încât gradul de solvabilitate și de fiabilitate care li se poate recunoaște este, în principiu, direct proporțional cu implicarea lor, mai mult sau mai puțin importantă, în organizarea globală a călătoriei, cazarea, asigurarea medicală, asigurarea de călătorie și asumarea răspunderii revenirii în țara de origine.
5.1. Tipuri de servicii de intermediere
(a) Categoria cea mai simplă de servicii de intermediere corespunde prestatorului de servicii administrative, în măsura în care ajutorul furnizat clientului constă numai în a prezenta în locul său documentele de identitate și actele justificative.
(b) O a doua categorie de organisme comerciale este cea a agențiilor de transport sau a agențiilor de turism locale, care pot fi, eventual, partenere ale companiilor aeriene, naționale sau nu, care asigură transportul pasagerilor prin servicii regulate sau servicii charter. Ajutorul furnizat clientului cuprinde prezentarea documentelor justificative, în paralel cu vânzarea de bilete și cu rezervările la hotel, dacă este cazul.
(c) O a treia categorie de organisme care asigură servicii de intermediere este cea care corespunde conceptului de organizator de călătorii sau de turoperator, adică o persoană fizică sau juridică care organizează în special călătorii combinate (pregătirea documentelor de călătorie, transport, cazare, servicii turistice complementare, asigurare medicală și asigurare de călătorie, transfer intern etc.), vinde respectivele călătorii combinate sau le propune spre vânzare, direct sau prin intermediul unui detailist sau al unei agenții de turism legate prin contract de turoperator.
Pentru turoperatorul și pentru agenția care vinde cu amănuntul călătorii combinate, persoana care solicită o viză este doar consumatorul călătoriei programate și propunerea de a se ocupa de procedura cererii de viză face parte din ofertă. Această a treia categorie de servicii de intermediari este complexă și prezintă multiple aspecte asupra cărora poate fi exercitat un control obiectiv: controlul documentelor comerciale, controlul gestionării, verificarea realizării și destinației călătoriei, controlul cazării și controlul intrărilor și ieșirilor programate în grup.
5.2. Armonizarea colaborării cu prestatorii de servicii administrative, agențiile de turism, turoperatorii și detailiștii lor
(a) Toate misiunile diplomatice și posturile consulare situate în același oraș depun eforturi să ajungă la o aplicare armonioasă, la nivel local, a liniilor de conduită definite în continuare, în funcție de categoria de servicii de intermediere propuse. În cazul în care decizia de a lucra sau nu cu agențiile aparține fiecăreia dintre misiunile diplomatice sau posturile consulare, fiecare misiune diplomatică sau post consular va trebui să își mențină posibilitatea de a retrage în orice moment o acreditare, dacă împrejurările impun aceasta sau interesul unei politici comune a vizelor. De îndată ce o misiune diplomatică sau post consular decide să colaboreze cu o agenție, ea este obligată să se conformeze practicilor și procedurilor de lucru definite în prezenta secțiune.
- Posturile consulare ale statelor membre se arată deosebit de vigilente în ceea ce privește evaluarea și acreditarea excepțională a prestatorilor de servicii administrative și cooperează strâns între ele în domeniu. Prelucrarea cererilor de viză pe care le depun face obiectul unei examinări minuțioase, fiind verificate, în toate situațiile, documentele justificative privind solicitantul, precum și documentele privind licența și înscrierea în Registrul Comerțului a prestatorului de servicii.
- Pentru evaluarea cererilor de viză depuse de către agențiile de transport sau agențiile de turism locale, trebuie să se acorde o atenție deosebită elementelor privind solicitantul și verificării, în fiecare caz în parte, a documentelor justificative. Posturile consulare colaborează strâns: își pun în aplicare propriile mecanisme pentru a depista neregulile în agenții, precum și în societățile de transport și, pentru a consolida aceste mecanisme, se informează reciproc, în cadrul cooperării consulare la nivel local și la nivel regional, asupra neregulilor comise de aceste agenții.
- Criteriile de care trebuie să se țină seama pentru acreditarea organizatorilor de călătorii (turoperatori și detailiști) sunt, în special: valabilitatea licenței; înscrierea la Registrul Comerțului; statutul societății; contractele cu băncile partenere; contractele actualizate cu partenerii turistici comunitari, care trebuie să precizeze toate elementele călătoriei combinate (cazare și servicii furnizate în cadrul călătoriei combinate); contractele cu companiile aeriene, care trebuie să includă călătoria dus și călătoria întors garantată și nemodificabilă, precum și polițele de asigurare medicală și de asigurare de călătorie încheiate în mod obligatoriu. Cererile de viză prezentate de aceste agenții de turism trebuie să fie examinate cu atenție.
(b) Misiunile diplomatice și posturile consulare depun eforturi, de asemenea, în cadrul cooperării consulare la nivel local, să armonizeze procedurile și procedurile de lucru, precum și criteriile aplicabile controlului corectitudinii activității prestatorilor de servicii administrative, a agențiilor de turism și a organizatorilor de călătorii (turoperatori și detailiști). Aceste controale trebuie să constea cel puțin în a verifica, în orice moment, documentele de acreditare, în a solicita în mod aleatoriu o întrevedere sau un interviu telefonic cu solicitanții, în a verifica călătoriile și cazarea și, în măsura posibilului, în a verifica documentele privind întoarcerea în grup.
(c) Se procedează frecvent la un schimb de informații cu privire la activitatea prestatorilor de servicii administrative, a agenților de turism și a organizatorilor de călătorii (turoperatori și detailiști): notificarea neregulilor constatate, schimbul periodic de informații privind vizele refuzate, semnalarea formelor de fraudă depistate în documentele de călătorie sau din cauza cărora nu a fost efectuată o călătorie programată. Cooperarea cu prestatorii de servicii administrative, agențiile de turism și organizatorii de călătorii (turoperatori și detailiști) trebuie să fie unul din subiectele abordate în timpul reuniunilor periodice organizate în cadrul cooperării consulare comune.
(d) În cadrul cooperării consulare la nivel local, misiunile diplomatice și posturile consulare își comunică listele prestatorilor de servicii administrative, a agențiilor de turism și a organizatorilor de călătorii (turoperatori și detailiști) pe care le acreditează, precum și lista acreditărilor retrase, însoțită de împrejurările care au condus la respectiva retragere.
(e) Prestatorii de servicii administrative, agențiile de turism și organizatorii de călătorii (turoperatori și detailiști) trebuie să prezinte misiunilor diplomatice și posturilor consulare pe lângă care sunt acreditate unul sau doi agenți care devin apoi singurii intermediari autorizați pentru depunerea cererilor de viză."
Articolul 3
Prezenta decizie se aplică de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Articolul 4
Prezenta decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.
Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2002.