31988D0384
L 183/35
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
DECIZIA COMISIEI
din 8 iunie 1988
privind stabilirea unei proceduri prealabile de comunicare și consultare cu privire la politicile de migrare în raport cu țările terțe
(88/384/CEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 118 al acestuia,
întrucât străinii din cadrul Comunității și schimbările care au avut loc în compoziția grupului acestora sunt factori demografici importanți, în mod special datorită naturii permanente a prezenței lor, reunificării familiilor și a ratei lor ridicate de natalitate;
întrucât există probleme legate de integrarea lor în forța de muncă și în societate și, în mod deosebit, de educația, formarea și ocuparea în rândurile celei de a doua generații;
întrucât este important să se asigure că politicile de migrare ale statelor membre în raport cu țările terțe țin seama atât de politicile, cât și de acțiunile comune întreprinse la nivelul Comunității, îndeosebi în cadrul politicii privind piața muncii la nivel comunitar, pentru a nu se periclita rezultatele; întrucât este necesar să se faciliteze schimbul de informații și de puncte de vedere în aceste domenii în scopul adoptării unor propuneri comune și întrucât, în consecință, este important să se organizeze proceduri de consultare, care să asigure participarea tuturor statelor membre;
întrucât, în plus, Consiliul, în Rezoluția sa din 9 februarie 1976 (1) privind un program de acțiune în favoarea lucrătorilor migranți și a membrilor lor de familie și în Rezoluția sa din 27 iunie 1980 (2) privind orientarea către o politică a pieței muncii la nivel comunitar, a subliniat importanța desfășurării unor consultații corespunzătoare privind politicile de migrare în raport cu țările terțe și întrucât integrarea pieței muncii comunitare ar trebui să fie favorizată în contextul liberei circulații a forței de muncă în cadrul Comunității, îndeosebi prin consultări corespunzătoare cu privire la aceste politici, în conformitate cu concluziile pe care Consiliul le-a adoptat la 22 noiembrie 1979 în această privință; întrucât Rezoluția sa din 16 iulie 1985 (3) privind liniile directoare ale unei politici comunitare privind migrația a reafirmat nevoia unei asemenea consultări;
întrucât, în plus, comunicatul final al Conferinței șefilor de stat și de guvern din 9 și 10 decembrie 1974 de la Paris recomandă la punctul 10 armonizarea graduală a legislației privind străinii; întrucât Consiliul European adoptă la 25 și 26 iunie 1984 concluzii cu privire la politica socială; întrucât într-o declarație anexată la Actul final al Actului Unic European (4), Conferința Interguvernamentală a exprimat voința statelor membre de a coopera „fără a aduce atingere competențelor Comunității îndeosebi în ceea ce privește intrarea, circulația și șederea resortisanților din țări terțe”;
întrucât în rezoluția sa din 9 iunie 1983 (5) privind în special unificarea pașapoartelor și eliminarea controlului individual la frontierele comunitare, Parlamentul European a îndemnat Consiliul și Comisia să facă noi propuneri, în special în scopul armonizării politicilor de vize și a legislației privind străinii;
întrucât rolul Comisiei, ținând seama de atribuțiile care i-au fost conferite prin tratat, este acela de a promova cooperarea între statele membre în domeniul politicii sociale, în special în domeniile susmenționate, și de a organiza consultații adecvate în acest scop;
întrucât, în acest scop, Comisia adoptă Decizia 85/381/CEE (6), care stabilește o procedură de comunicare și consultare prealabilă privind politicile de migrare în raport cu țările terțe;
întrucât, în hotărârea sa din 9 iulie 1987, pronunțată în cauzele conexate nr. 281, 283, 284, 285 și 287/85 (Republica Federală Germania, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Danemarcei, Regatul Unit împotriva Comisiei), Curtea de Justiție a hotărât extinderea cooperării între statele membre în domeniul social, prevăzută la articolul 18 alineatul (1) din tratat, la politicile de migrare în raport cu țările terțe, în sensul că atribuția acordată Comisiei prin articolul 118 alineatul (2), de a organiza consultări, o autorizează să adopte norme cu caracter obligatoriu;
întrucât prezenta decizie reproduce conținutul Deciziei 85/381/CEE, cu modificările impuse de hotărârea din 9 iulie 1987 menționată,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Statele membre informează Comisia și celelalte state membre, în timp util și cel mai târziu la data publicării lor, cu privire la:
-
propunerile de măsuri pe care intenționează să le ia cu privire la lucrătorii din țările terțe și la membrii de familie ai acestora în materia intrării, șederii și angajării acestora, inclusiv a intrării, șederii și angajării lor ilegale, precum și în materia atingerii egalității de tratament cu privire la condițiile de viață și de muncă, salariile și drepturile economice, promovarea integrării în forța de muncă și în societate și reîntoarcerea voluntară a acestor persoane în țara lor de origine;
-
proiectele de acord privind problemele menționate, precum și proiectele de acorduri de cooperare pe care intenționează să le negocieze sau să le renegocieze cu țări terțe, în cazul în care aceste acorduri implică dispoziții referitoare la problemele menționate;
-
proiectele de acord referitoare la condițiile de rezidență și angajare ale resortisanților lor care lucrează în țări terțe, precum și ale membrilor de familie ai acestora, pe care intenționează să le negocieze sau să le renegocieze cu acele țări.
(2) Comisiei și celorlalte state membre le sunt comunicate de către statele membre, în materiile menționate la alineatul (1), dispozițiile actelor cu putere de lege și ale actelor administrative în vigoare, precum și textele acordurilor încheiate cu țări terțe.
Articolul 2
(1) În cazul în care, în decurs de două săptămâni de la data primirii documentelor menționate la articolul 1, un stat membru solicită acest lucru sau în cazul în care Comisia ia această inițiativă, în termen de șase săptămâni de la primirea lor aceste informații fac obiectul unei concertări între statele membre și Comisie.
Comisia procedează imediat la consultare în cazul în care un stat membru invocă urgența.
(2) La solicitarea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei, o concertare privind proiectele, actele și acordurile menționate la articolul 1 poate fi oricând organizată, cu excepția cazului în care chestiunile respective au fost deja supuse concertării și în legătură cu care nu s-au produs noi evoluții.
Articolul 3
Concertarea prevăzută la articolul 2 alineatul (1) urmărește în special:
(a)
facilitarea schimbului reciproc de informații și identificarea problemelor de interes comun, precum și facilitarea, în legătură cu acele probleme, a adoptării unei politici comune de către statele membre, îndeosebi în ceea ce privește instrumentele internaționale privind migrația;
(b)
examinarea posibilității unor măsuri ce ar putea fi luate de Comunitatea statelor membre în domeniile menționate la articolul 1, în scopul realizării de progrese pe calea armonizării legislațiilor interne privind străinii, promovarea includerii unui număr cât mai mare de dispoziții comune în acordurile bilaterale și îmbunătățirea protecției resortisanților din statele membre care lucrează și locuiesc în țări terțe.
Articolul 4
(1) Concertarea se organizează de Comisie. Reuniunile sunt prezidate de Comisie, care asigură și secretariatul.
(2) Procedura de concertare stabilită prin prezenta decizie nu aduce atingere responsabilităților pe care le au comitetele deja existente, în special celor ale comitetelor consultative și tehnice stabilite prin Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 (7) al Consiliului.
(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura funcționarea corespunzătoare a procedurii de concertare și, dacă este cazul, în special pentru păstrarea caracterului confidențial al informațiilor care le sunt puse la dispoziție în acest sens.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 8 iunie 1988.