Smernica Rady 1999/59/ES
zo 17. júna 1999,
ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS v súvislosti so systémom dane z pridanej hodnoty používaného pri službách telekomunikácií
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 93,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže:
(1) Článok 14 zmluvy definuje vnútorný trh ak trh, ktorý zahŕňa oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej sa zabezpečuje voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmluvy.
(2) Pravidlá v súčasnosti používané pri DPH z telekomunikačných služieb podľa článku 9 šiestej smernice Rady (77/388/EHS) zo 17. mája 1977 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov, ktoré súvisia s daňami z obratu - spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný vymeriavací základ [4], sú neprimerané pre zdaňovanie všetkých takýchto služieb prijatých v rámci spoločenstva a pre zabránenie obmedzenia konkurencie v tejto oblasti.
(3) V záujme riadneho fungovania vnútorného trhu by sa tieto obmedzenia mali odstrániť a mali by sa zaviesť nové, harmonizované pravidlá pre tento druh činnosti.
(4) Mali by sa prijať kroky na zabezpečenie toho, aby služby telekomunikácií používané spotrebiteľmi, ktorí majú sídlo v spoločenstve boli v spoločenstve aj zdaňované.
(5) Aby sa toto dosiahlo, služby telekomunikácií poskytované daňovými subjektmi, ktoré majú sídlo v spoločenstve alebo v prospech spotrebiteľov, ktorí majú sídlo v tretích krajinách by sa mali v zásade zdaňovať v mieste sídla spotrebiteľa služby.
(6) Aby sa zabezpečilo jednotné zdaňovanie telekomunikačných služieb, ktoré sa využívajú alebo sú dostupné v spoločenstve a sú poskytnuté daňovými subjektmi, ktoré majú sídlo v tretích krajinách nedaňovým subjektom, ktoré majú sídlo v spoločenstve, členské štáty by mali používať ustanovenia článku 9 (3) b) smernice 77/388/EHS o zmene miesta poskytovania, avšak keďže článok 9 (3) tejto smernice môže aj naďalej platiť, ak sa príslušné telekomunikačné služby poskytujú ostatným spotrebiteľom v spoločenstve.
(7) pre účely stanovenia osobitného pravidla pre určovanie miesta poskytovania služieb telekomunikácií je treba tieto služby definovať, takáto definícia by mala vychádzať z definícií už prijatých na medzinárodnej úrovni, ktoré obsahujú smerovanie medzinárodných telefónnych hovorov a ukončovacie služby a prístup ku globálnych informačným sieťam.
(8) zdaňovanie na mieste spotrebiteľa služieb znamená aj to, že daňové subjekty nebudú musieť postupovať podľa smerníc 79/1072/EHS [5] a 86/560/EHS [6], nové pravidlá určovania miesta poskytovania služby by nemali znamenať, že zahraničné daňové subjekty musia byť identifikované na daňové účely v inom štáte, toto sa dosiahne tým, že spotrebiteľ služby bude povinne podliehať tejto dani za predpokladu, že spotrebiteľ je daňovým subjektom.
(9) smernica 77/388/EHS by sa mala podľa toho zmeniť a doplniť,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Smernica 77/388/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:
1. Na konci článku 9 (2) e) sa bodka na konci vety nahrádza bodkočiarkou a pridáva sa táto nová zarážka:
"- Telekomunikácie. Služby telekomunikácií sa považujú za služby súvisiace s prenosom, vysielaním alebo prijímaním signálov, písaného textu, obrazov a zvukov alebo informácií akejkoľvek povahy telegraficky, rádiom, opticky alebo pomocou ostatných elektromagnetických systémov vrátane súvisiaceho prevodu alebo postúpenia práva na používanie kapacity na takýto prenos, vysielanie alebo prijímanie. Služby telekomunikácií v zmysle tohto ustanovenia zahŕňajú aj zabezpečenie prístupu ku globálnym informačným sieťam."
2. Nasledujúci odsek 4 sa pridáva za článok 9 (3):
"4. V prípade telekomunikačných služieb, na ktoré sa odvoláva odsek 2 e) a ktoré poskytuje daňový subjekt, ktorý má sídlo mimo spoločenstva nedaňovým subjektom, ktoré majú sídlo v spoločenstve, členské štáty využijú odsek 3 b)."
3. Článok 21 (1) b) sa nahrádza nasledovným textom:
"b) daňové subjekty, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 9 (2) e), alebo subjekty, ktoré sú identifikované pre účely dane z pridanej hodnoty na území krajiny, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 28b (C), (D), (E) a (F), ak sú tieto služby poskytované daňovým subjektom, ktorý má sídlo v zahraničí; členské štáty však môžu vyžadovať, aby poskytovateľ služieb podliehal, spoločne a nerozdielne, zaplateniu dane."
Článok 2
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 2000. Informujú o tom Komisiu.
Ak členské štáty príjmu takéto opatrenia, budú tieto obsahovať odkaz na túto smernicu alebo k nim bude takýto odkaz priložený v čase ich oficiálneho uverejnenia. Metódy udávania takýchto odkazov stanovia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení svojho vnútroštátneho práva, ktoré príjmu v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 3
Táto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 4
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 17. júna 1999