Smernica Rady
z 21. decembra 1982
týkajúca sa hlásenia nákaz zvierat v spoločenstve
(82/894/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1]
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru2, [2]
keďže spoločenstvo vydalo nariadenia týkajúce sa obchodu v rámci spoločenstva s dobytkom, ošípanými, čerstvým mäsom, čerstvým hydinovým mäsom a mäsovými výrobkami;
keďže objavenie sa alebo prítomnosť určitých nákazlivých ochorení zvierat predstavuje nebezpečenstvo pre stavy dobytka v spoločenstve, zvlášť z dôvodov ich šírenia pri obchode v rámci spoločenstva; keďže je nevyhnutné rýchle a presné informovanie pre vykonávanie rôznych protinákazových opatrení uvedených v predpisoch spoločenstva;
keďže povinnosťou každého členského štátu je hlásiť ostatným členským štátom a Komisii výskyt a zánik určitých nákaz na svojom území v súlade s článkom 9 smernice Rady 64/432/EHS z 26. júna 1964, týkajúcej sa problematiky veterinárnozdravotných opatrení pri premiestňovaní dobytka a ošípaných v rámci spoločenstva [3], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1274/EHS [4]; s článkom 11 smernice Rady 71/118/EHS z 15. februára 1971, týkajúcej sa zdravotnej problematiky pri premiestňovaní čerstvého hydinového mäsa [5], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/216/EHS [6]; s článkom 7 smernice Rady 72/461/EHS z 12. decembra 1972, týkajúcej sa problematiky veterinárno-zdravotných opatrení pri premiestňovaní čerstvého mäsa v rámci spoločenstva [7], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1099/EHS [8] a článkom 7 smernice Rady 80/215/EHS z 22. januára 1980, týkajúcej sa problematiky veterinárno-zdravotných opatrení pri obchode s mäsovými výrobkami v rámci spoločenstva [9], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1100/EHS [10];
keďže spôsoby hlásenia a nákazy podliehajúce hláseniu musia byť špecifikované a že je vhodné pravidelne informovať o nákazovej situácii v každom členskom štáte;
keďže skúsenosti s týmto hlásením a ich technické zaistenie bude potrebné vykonávať postupom určeným úzkou spoluprácou medzi členskými štátmi a Komisiou,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica sa týka hlásenia:
- výskytu jednej z nákaz uvedených v prílohe I,
- zrušenia, po zániku posledného ohniska, obmedzení vykonávaných po výskyte jednej z nákaz uvedených v prílohe I.
2. Tato smernica platí bez toho, aby boli dotknuté zvláštne ustanovenia týkajúce sa informácii o zosúladení opatrení eradikácie a/alebo profylaxie, týkajúcich sa nákaz zvierat.
Článok 2
Podľa tejto smernice sa rozumie pod pojmom:
a) "hospodárstvo" - poľnohospodársky alebo iný podnik umiestnený na území členského štátu, v ktorom sú zvieratá umiestnené alebo chované;
b) "prípad" - úradné zistenie u každého zvieraťa alebo kadáveru jednej z nákaz uvedených v prílohe I;
c) "ohnisko" - hospodárstvo alebo miesto, nachádzajúce sa na území spoločenstva, kde sú zvieratá zhromaždené a kde bol úradne potvrdený jeden alebo viac prípadov;
d) "primárne ohnisko" - každé ohnisko nesúvisiace z epizootologického hľadiska s niektorým predchádzajúcim ohniskom zisteným v rovnakej oblasti členského štátu tak, ako to definoval článok 2 smernice 64/432/EHS alebo prvý výskyt v inej oblasti rovnakého členského štátu.
Článok 3
1. Každý členský štát hlási do 24 hodín priamo Komisii a priamo členským štátom:
- primárne ohnisko jednej z nákaz uvedených v prílohe I, zistené na svojom území,
- zrušenie, po zániku posledného ohniska, obmedzení vykonávaných na jeho území po objavení sa jednej z nákaz uvedených v prílohe I;
2. Hlásenia uvedené v odseku 1 zahŕňajú informácie uvedené v prílohe II a sú zasielané telexom.
3. V prípade klasického moru ošípaných stačí poskytnúť informáciu v súlade so smernicou Rady 80/217/EHS z 22. januára 1980, ktorá určuje opatrenia spoločenstva pre boj proti klasickému moru ošípaných [11], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 80/1274/EHS. [12]
Článok 4
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 1 odsek 2, každý členský štát hlási priamo Komisii, najneskôr prvý pracovný deň každého týždňa, sekundárne ohnisko nákaz, uvedených v prílohe I, zistených na svojom území.
Vyššie uvedené hlásenie zahŕňa týždeň, ktorý končí o polnoci nedele predchádzajúcej hláseniu.
Komisia stanoví prípadnú spoluprácu medzi existujúcimi informačnými zdrojmi a oznámi ju veterinárnym službám každého členského štátu.
2. Skutočnosť, že Komisia nedostane hlásenie, znamená to, že počas doby uvedenej v pododseku 2 odseku 1 sa neobjavilo žiadne sekundárne ohnisko.
3. Hlásenia uvedené v odseku 1 zahŕňajú informácie vymenované v prílohe II a všetky sú zasielané telexom.
Článok 5
1. Pred realizáciou tejto smernice je stanovená postupom uvedeným v článku 6 kodifikovaná forma, podľa ktorej musia byť oznámené informácie uvedené v prílohe II.
2. Podľa postupu uvedeného v článku 6 môže byť rozhodnuté:
- doplniť alebo upraviť prílohy,
- aby, bez toho, aby bol dotknutý článok 4, rozsah, obsah a frekvencia hlásení boli dočasne pozmenené s ohľadom na príslušnú nákazu, a najmä na vývoj nákazovej situácie.
Článok 6
1. V prípade, ktorý sa vzťahuje na postup stanovený v tomto článku, stály veterinárny výbor, ustanovený rozhodnutím Rady z 15. novembra 1968, ďalej len "výbor", je ihneď zvolaný svojím prvým predsedom, a to buď na jeho podnet, alebo na žiadosť niektorého členského štátu.
2. Vo výbore je hlasovanie členských štátov vykonávané podľa článku 148 odseku 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Predstaviteľ Komisie predloží návrh na opatrenia, ktoré majú byť prijaté. Výbor vysloví svoje stanovisko na tieto opatrenia v lehote stanovenej predsedom, s prihliadnutím na naliehavosť otázok predložených k posúdeniu. Názor je prijatý väčšinou 45 hlasov.
4. Komisia prijíma opatrenia a ihneď ich uplatňuje v prípade, že sú v súlade so stanoviskom výboru. Pokiaľ nie sú opatrenia v súlade so stanoviskom výboru alebo toto stanovisko chýba, Komisia ihneď predloží navrhované opatrenia k prijatiu Rade. Rada vyhlasuje opatrenia kvalifikovanou väčšinou hlasov.
Ak počas troch mesiacov od momentu ako bola Rada o probléme informovaná, táto neprijala žiadne opatrenia, navrhované opatrenia prijíma Komisia a uvedie ich okamžite do platnosti.
Článok 7
Členské štáty uvedú do platnosti právne predpisy, nariadenia a administratívne opatrenia, nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr do 1. januára 1984 a ihneď o tom informujú Komisiu.
Článok 8
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 21. decembra 1982