Smernica Rady 96/35/ES
z 3. júna 1996
o menovaní a odbornej kvalifikácii bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou a vnútrozemskou vodnou dopravou
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 75,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],
keďže sa v priebehu niekoľkých rokov značne zvýšilo množstvo nebezpečného tovaru prepravovaného vnútroštátne i medzinárodne, čím sa zvyšuje riziko nehôd;
keďže niektoré nehody, ktoré sa stávajú pri preprave nebezpečného tovaru, môžu byť spôsobené nedostatočnými znalosťami rizika vyplývajúceho z takejto prepravy;
keďže je potrebné v súvislosti s dokončením jednotného trhu v oblasti dopravy prijať opatrenia na zdokonalenie prevencie pred rizikami vyplývajúcimi z tejto prepravy;
keďže smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavedení opatrení na podporu zvýšenia bezpečnosti a zdravia pracovníkov pri práci [4] nezaviedla opatrenia na prevenciu pred rizikami vyplývajúcimi z prepravy nebezpečného tovaru;
keďže od podnikov zapojených do dopravy alebo do nakládky a vykládky nebezpečného tovaru by sa malo vyžadovať dodržiavanie pravidiel prevencie pred rizikami vyplývajúcimi z prepravy nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou; keďže z toho dôvodu by sa menovanie bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru, ktorí absolvovali primeranú odbornú prípravu, malo predpísať;
keďže cieľom odbornej prípravy takých bezpečnostných poradcov musia byť znalosti základných zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na takú prepravu;
keďže členské štáty musia stanoviť spoločný minimálny rámec pre odbornú prípravu, ktorej úspešné absolvovanie bude potvrdené skúškou;
keďže členské štáty musia vydať typ osvedčenia spoločenstva potvrdzujúceho odbornú kvalifikáciu poradcov tak, aby vlastníci takých osvedčení mohli potom vykonávať svoje povolanie v rámci celého spoločenstva;
keďže odborná kvalifikácia bezpečnostných poradcov pomôže zvýšiť kvalitu služieb, ktoré poskytujú v záujme užívateľov; keďže taká odborná kvalifikácia pomôže tiež minimalizovať riziko nehôd, ktoré môžu spôsobiť nenapraviteľné škody na životnom prostredí a vážne poškodiť iné osoby, ktoré môžu prísť do styku s nebezpečným tovarom,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Cieľ
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia v súlade s požiadavkami tejto smernice na zabezpečenie, aby najneskôr do 31. decembra 1999 všetky podniky, ktoré vykonávajú činnosti, ktoré zahŕňajú prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou alebo sa vzťahujú k nakládke a vykládke takéhoto tovaru, menovali jedného alebo viacerých bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru, zodpovedných za pomoc pri prevencii pred rizikami vyplývajúcimi z takýchto činností vzhľadom na osoby, majetok a životné prostredie.
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice:
a) "podnik" znamená každú fyzickú osobu, každú právnickú osobu bez ohľadu na to, či je alebo nie je zisková, každé združenie alebo skupinu osôb bez právnej subjektivity bez ohľadu na to, či je zisková alebo nie, alebo každý subjekt podriadený verejnému orgánu bez ohľadu na to, či má alebo nemá vlastnú právnu subjektivitu alebo závisí na orgáne, ktorý takúto právnu subjektivitu má, ktorý prepravuje, nakladá alebo vykladá nebezpečný tovar;
b) "bezpečnostný poradca pre prepravu nebezpečného tovaru" ďalej len "poradca", znamená každú osobu menovanú vedením podniku, ktorého úlohou je vykonávať úlohy a plniť povinnosti uvedené v článku 4 a ktorý vlastní osvedčenie o odbornej príprave ustanovené v článku 5;
c) "nebezpečný tovar" znamená tovar definovaný ako nebezpečný tovar v prílohe A k smernici Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou [5];
d) "činnosti" znamenajú prepravu nebezpečného tovaru, spolu s nakládkou a vykládkou, cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou, s výnimkou vnútroštátnych vodných ciest, ktoré nie sú spojené s vnútrozemskými vodnými cestami ostatných členských štátov.
Článok 3
Výnimky
Členské štáty môžu ustanoviť, aby sa táto smernica nevzťahovala na podniky:
a) ktorých činnosti sa týkajú prepravy nebezpečného tovaru v dopravných prostriedkoch patriacich ozbrojeným silám alebo pod ich zodpovednosťou,
b) ktorých činnosti sa týkajú množstva v každej dopravnej jednotke menšieho než sú množstvá určené v bodoch 10010 a 10011 v prílohe B k smernici 94/55/ES,
alebo
c) ktorých hlavná alebo vedľajšie činnosti nie sú preprava alebo s tým spojená nakládka alebo vykládka nebezpečného tovaru, ale sa príležitostne zaoberajú vnútroštátnou prepravou alebo s tým spojenou nakládkou alebo vykládkou nebezpečného tovaru, ktoré predstavujú malé nebezpečenstvo alebo riziko znečistenia.
Článok 4
Úloha a menovanie poradcu
1. Hlavnou úlohou poradcu je, na zodpovednosť vedenia podniku, snažiť sa všetkými vhodnými prostriedkami a všetkými vhodnými zásahmi v medziach príslušných činností takéhoto podniku o uľahčenie vykonávania týchto činností v súlade s uplatniteľnými pravidlami a čo možno najbezpečnejším spôsobom. Vykonáva povinnosti uvedené v prílohe 1 týkajúce sa činnosti podniku.
2. Poradca môže byť tiež vedúcim podniku, osobou s inými povinnosťami v podniku, alebo osobou, ktorá nie je priamo zamestnávaná týmto podnikom za predpokladu, že takáto osoba je spôsobilá vykonávať povinnosti poradcu.
3. Každý dotknutý podnik na požiadanie oznámi totožnosť poradcu príslušnému orgánu určenému každým členským štátom na tento účel.
Článok 5
Osvedčenie o odbornej príprave
1. Poradca je povinný vlastniť typ osvedčenia spoločenstva o odbornej príprave, ďalej len "osvedčenie", platné pre druh alebo druhy príslušnej dopravy. Toto osvedčenie vydá príslušný orgán určený každým členským štátom na tento účel.
2. Na získanie osvedčenia sa kandidát podrobí školeniu a zloží skúšku schválenú príslušným orgánom členského štátu.
3. Hlavným cieľom odbornej prípravy je poskytnúť kandidátom dostatočné znalosti o rizikách vyplyvajúcich z prepravy nebezpečného tovaru, o zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach uplatňovateľných na druhy príslušnej dopravy a o povinnostiach uvedených v prílohe I.
4. Skúška zahŕňa minimálne témy uvedené v prílohe II.
5. Osvedčenie je vo forme stanovenúej v prílohe III.
6. Osvedčenie uznajú všetky členské štáty.
Článok 6
Platnosť osvedčenia
Osvedčenie je platné na dobu piatich rokov. Doba platnosti osvedčenia sa môže automaticky predĺžiť o päť rokov vtedy, ak počas posledného roku platnosti jeho držiteľ absolvoval opakovacie školenie alebo zložil skúšku a toto školenie alebo skúšku musí schváliť príslušný orgán.
Článok 7
Správa o nehode
Vždy, keď sa nehoda týka osoby, majetku alebo životného prostredia, alebo jej následky poškodia majetok alebo životné prostredie počas prepravy, nakládky alebo vykládky vykonávaných príslušným podnikom, poradca po zozbieraní všetkých dôležitých informácií vypracuje pre vedenie podniku alebo prípadne pre miestny verejný orgán správu o nehode.
Táto správa nenahrádza žiadnu správu vedenia podniku, ktorá by sa mohla vyžadovať v členských štátoch na základe iných medzinárodných alebo vnútroštátnych právnych predpisov, alebo právnych predpisov spoločenstva.
Článok 8
Prispôsobenie smernice
Zmeny a doplnenia potrebné k prispôsobeniu tejto smernice vedeckému a technickému pokroku v oblastiach jej pôsobnosti sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 9.
Článok 9
1. Komisii pomáha výbor na prepravu nebezpečného tovaru ustanovený článkom 9 smernice 94/55/ES, ďalej len "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor doručí svoje stanovisko k návrhu v priebehu lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti prípadu. Stanovisko sa prijme na základe väčšiny stanovenej článkom 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom uvedeným v tomto článku. Predseda nehlasuje.
3. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak sa výbor nevyjadrí, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada o ňom rozhodne kvalifikovanouväčšinou.
Ak sa v priebehu troch mesiacov od postúpenia žiadosti o schválenie Rade Rada nevyjadrí, navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 10
Táto smernica sa nedotýka ustanovení o bezpečnosti a zdraví pracovníkov na pracoviskách, uvedených v smernici 89/391/EHS a v jednotlivých smerniciach, ktoré ju vykonávajú.
Článok 11
1. Členské štáty najneskôr do 31. decembra 1999 príjmu nevyhnutné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 12
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 3. júna 1996