Nariadenie Komisie (ES) č. 1265/2001
z 27. júna 2001,
ktoré stanovuje podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001, pokiaľ ide o vyplácanie výrobnej náhrady určitých výrobkov z cukru používaných v chemickom priemysle
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o systéme organizovania spoločného trhu v sektore [1], najmä na jeho článok 7 (5),
keďže:
(1) Podľa článku 7 (3) nariadenia (ES) č. 1260/2001 bolo rozhodnuté vyplácať náhrady za výrobu cukru nespracovanej izoglukózy a cukrových sirupov, na ktoré sa vzťahuje uvedené nariadenie a tiež chemicky čistej fruktózy (levulózy) spadajúcej pod kód KN 17025000 ako medziprodukt používaný pri výrobe určitých výrobkov chemického priemyslu.
(2) Pre nespracovanú izoglukózu by sa mali ustanoviť opatrenia podobné tým, ktoré platia pre biely cukor používaný v chemickom priemysle.
(3) Ak sa jasne definované medziprodukty na jednej strane získavajú v spoločenstve priamo zo základného produktu s výnimkou výrobku, na ktorý sa vzťahuje iný systém náhrad za výrobu a na druhej strane sa používajú pri výrobe niektorej chemikálie uvedenej v prílohe I k tomuto nariadeniu, by sa malo prijať ustanovenie, ktorým sa vytvorí možnosť vyplácať náhradu za výrobu týchto medziproduktov. Táto možnosť sa musí uplatniť aj vtedy, keď sa medziprodukty používajú v inom členskom štáte než v tom, v ktorom sa vyrábajú. S týmto cieľom by sa malo ustanoviť na jednej strane, že náhrada za výrobu sa má vyplácať pre ten základný produkt, ktorý sa využíva pri výrobe takého množstva medziproduktu, ktoré sa používa vyššie uvedeným spôsobom a na druhej strane, že náhrada sa má určovať pomocou tých istých koeficientov výťažnosti, aké sú platné na výpočet náhrad za vývoz tých istých medziproduktov.
(4) Uplatňovanie opatrení na vyplácanie náhrad za výrobu na medziprodukty vyžaduje definovať tieto produkty a zaviesť potrebný systém overovania. Toto overovanie formou vydávania predchádzajúceho súhlasu by sa malo vzťahovať na etapu výroby medziproduktu aj etapu jeho spracovania na konečný chemický výrobok, aby sa tak zabezpečilo, že definovaný základný produkt sa skutočne používa pri výrobe chemického výrobku uvedeného v prílohe I k tomuto nariadeniu, a že nepríde k duplicitnému vyplateniu náhrady za výrobu.
(5) Cukor sa môže používať v chemickom priemysle ako základný produkt rovnakým spôsobom ako výrobky zo škrobu. Preto by sa mal zabezpečiť harmonický rozvoj používania týchto základných produktov. S týmto cieľom by sa malo prijať ustanovenie na uplatňovanie systému náhrad za výrobu, ktorý bude zohľadňovať cenu cukru na trhu spoločenstva ako aj pohyb svetových cien cukru.
(6) Opatrenia, ktoré sa vzťahujú na výrobky z cukru používané pri výrobe chemických výrobkov, sú vytvorené tak, aby podporovali na jednej strane rozvoj používania výrobkov z cukru v chemickom priemysle a na druhej strane rozvoj biotechnológie založenej na týchto základných produktoch vyrovnávaním ich cien s cenou cukru na svetovom trhu. S týmto cieľom systém zabezpečuje progresívne uplatňovanie princípu určovania náhrad za výrobu vzhľadom na svetovú cenu cukru a cenu cukru v spoločenstve, pričom k svetovej cene sa pričítava štandardná čiastka 6,45 eur na 100 kilogramov. Táto štandardná čiastka zodpovedá prepravným nákladom na vývoz cukru zo spoločenstva vrátane paušálnej zložky určenej najmä na to, aby sa zabránilo predaju cukru za cenu nižšiu, než je cena cukru na svetovom trhu, ktorá je svojou povahou veľmi nestála. Skúsenosti získané pri uplatňovaní uvedených opatrení ukazujú, že existuje potreba na jednej strane vytvoriť pre chemický priemysel spoločenstva, ktorý využíva výrobky z cukru, podmienky porovnateľné s podmienkami platnými pre chemický priemysel, ktorý svoje dodávky získava zo svetového trhu s cukrom a na druhej strane ešte viac otvoriť nepotravinárske odbytiská pre priemysel spoločenstva, ktorý vyrába výrobky z cukru. S týmto cieľom by sa mali udržiavať opatrenia, ktorými sa plne uplatňuje výhradný vzťah k trhu s cukrom vo svete a v spoločenstve.
(7) Aj surový cukor a sirupy s vysokým stupňom čistoty počítanej v súlade s článkom 1 (5) nariadenia Komisie (EHS) č. 1443/82 z 8. júna 1982, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému kvót v sektore cukru [2], naposledy zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 392/94 [3], by mali byť tiež oprávnené na poberanie náhrad za výrobu, ak sa používajú v chemickom priemysle. Náhrada za výrobu týchto základných produktov by teda mala byť taká ako pre biely cukor, len upravená vzhľadom na výťažnosť alebo obsah sacharózy podľa toho, čo je vhodné. Pokiaľ ide o izoglukózu, náhrady za výrobu by sa mali vyplácať podľa rovnakých podmienok ako náhrady za vývoz tohto výrobku.
(8) Malo by sa prijať ustanovenie o mesačnom určovaní náhrady a najmä o definovaní referenčných období a vedení záznamov kvôli určovaniu ceny cukru na svetovom trhu. Za predpokladu, že náhrady sa budú určovať mesačne, mali by sa na tento účel stanoviť referenčné obdobia v trvaní približne jedného mesiaca.
(9) Keďže odpredaj prebytkov cukru na trhoch nečlenských krajín sa realizuje takmer úplne prostredníctvom ponukového konania, základňou pre definíciu ceny cukru na svetovom trhu, ktorá sa má používať pri určovaní náhrady za výrobu, by mal byť vážený priemer náhrad za vývoz určených prostredníctvom vyššie uvedeného ponukového konania počas príslušného referenčného obdobia.
(10) Aby sa predišlo zneužívaniu, malo by sa prijať ustanovenie o vyplatení náhrady za výrobu iba v prípade, že sa kontrolnými opatreniami vylúčia iné spôsoby použitia. Ak budú tieto kontrolné opatrenia možné, náhrada za výrobu by sa mala vyplatiť iba spracovateľovi a na jeho žiadosť. Uvedené kontrolné opatrenia sa môžu v určitých prípadoch zefektívniť, ak sú sprevádzané schvaľovacím postupom. Preto by malo byť na slobodnom rozhodnutí členského štátu, na území ktorého prebieha spracovanie, či spracovatelia musia získať takýto súhlas alebo nie.
(11) Náhradu za výrobu nie je možné vyplatiť, kým nie sú k dispozícii presné informácie. Osoby, ktoré sú oprávnené poberať náhradu, by preto mali mať povinnosť predložiť vopred písomnú žiadosť obsahujúcu určité informácie.
(12) Keďže základné produkty v sektore cukru sú dokonale vzájomne zameniteľné so základnými produktmi v sektore obilnín a ryže, malo by sa zabrániť neoprávnenému rozdielu v spracovaní. S týmto cieľom by sa pre cukor mali prijať ustanovenia o vrátení záruky podobné tým, ktoré sú obsiahnuté v nariadení Komisie (EHS) č. 1722/93 z 30. júna 1993, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadení Rady (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 1418/76 týkajúcich sa náhrad za výrobu v sektore obilnín a ryže [4], naposledy zmenenom a doplnenom nariadením (ES) č. 87/1999 [5]. Tieto ustanovenia umožňujú vrátiť záruku úmerne množstvám, ktoré boli použité pri spracovaní základného produktu počas doby platnosti certifikátu o náhrade za výrobu.
(13) Na účely dokazovania a kontroly sa musí zaviesť certifikát o náhrade, ktorý je platný nejaký čas dostatočne dlhý na to, aby umožnil prijať dlhodobé obchodné opatrenia, a ktorý poskytne informácie potrebné na určenie náhrady za výrobu. Aby sa zabezpečilo, že príslušný cukor sa použije na ten účel, pre ktorý bol vydaný certifikát o náhrade, malo by sa stanoviť, že iba žiadateľ môže klásť požiadavky na základe certifikátu a iba potom, ako sa uskutočnilo spracovanie v rámci príslušnej základnej výroby.
(14) Keďže na jednej strane posledná splátka náhrady za výrobu môže byť vyplatená iba po skončení spracovania a na druhej strane obchod má záujem na čo najskoršom vyplatení, malo by sa prijať opatrenie, aby sa platba uskutočnila krátko po spracovaní.
(15) Certifikáty o náhrade za výrobu majú takú dobu platnosti, aby pokryli až šesť mesiacov určovania náhrad za výrobu a v týchto certifikátoch musia byť uvedené náhrady za výrobu platné v deň prevzatia žiadosti. Preto môže medzi dňom prevzatia žiadosti o certifikát o náhrade a dňom spracovania príslušného základného produktu prísť k zmene intervenčnej ceny cukru určenej pre nedeficitné oblasti. Za predpokladu, že náhrada za výrobu sa určuje na základe pohybov ceny cukru v spoločenstve a svetovej ceny cukru, malo by byť ustanovené pravidlo na úpravu uvedenej náhrady, ktorou by sa zohľadnila každá zmena intervenčnej ceny cukru určenej v eur, ku ktorej by prišlo medzi dňom prevzatia žiadosti a dňom spracovania príslušného základného produktu.
(16) Aby sa umožnilo kontrolovať, či sa základné produkty používajú zamýšľaným spôsobom, musí byť v každom členskom štáte zriadený kompetentný orgán, ktorý má prístup ku všetkým potrebným informáciám. Aby sa potlačili účinky z oneskorenia pri vyplatení náhrady, malo by sa prijať opatrenie na vyplatenie preddavku držiteľovi certifikátu hneď po tom, ako bola získaná kontrola nad základnými produktmi a naopak, od držiteľa by sa malo žiadať, aby poskytol príslušnému členskému štátu záruku ako garanciu pre prípad, že by základný produkt nebol spracovaný v súlade s podmienkami ustanovenými v certifikáte o náhrade. Príslušný členský štát by však mal slobodne rozhodnúť o potrebných opatreniach na riešenie prípadov zásahu vyššej moci, ktoré zabránia držiteľom plniť ich povinnosti.
(17) Skúsenosti získané zavedením nových opatrení týkajúcich sa náhrad za výrobu od 1. júla 1986 a najmä odvtedy, ako boli 1. júla 1990 zmenené a doplnené, ukazujú na potrebu zabezpečiť efektívnejšie uplatňovanie týchto opatrení, najmä v etape žiadania o náhradu za výrobu. S týmto cieľom by sa mal rozsah, v rámci ktorého sa usudzuje, že zainteresovaná strana splnila prvotnú požiadavku spracovania základného produktu alebo medziproduktu, rozšíriť tak, aby zohľadňoval technické obmedzenia spracovania, najmä v prípade fermentačných procesov, kde je výťažnosť veľmi premenlivá v závislosti od reakcií mikroorganizmov. Maximálna tolerancia by mala byť ustanovená aj na prípady, v ktorých keď príde k poruche v procese a spracovateľ musí použiť viac základného produktu než pôvodne očakával, môže to urobiť bez toho, aby musel vytvoriť zvláštnu zložku pre to, aby bol oprávnený poberať náhradu za výrobu pre to dodatočné množstvo, ktoré bolo takýmto spôsobom spracované.
(18) Pravidlá uplatňovania ustanovené v tomto nariadení nahrádzajú pravidlá z nariadenia Komisie (EHS) č. 1729/78 z 24. júla 1978, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania vzhľadom na náhradu za výrobu cukru používaného v chemickom priemysle [6], naposledy zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 1148/98 [7], ktoré by preto mali byť zrušené.
(19) Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre cukor,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Na účely tohto nariadenia pojem "základné produkty" znamená:
a) výrobky uvedené v článku 1 (1) a) a f) nariadenia (ES) č. 1260/2001 a
b) cukrové sirupy uvedené v článku 1 (1) d) nariadenia (ES) č. 1260/2001 a spadajúce pod kódy KN ex17026095 a ex17029099 s čistotou najmenej 85 %,
ktoré sa používajú pri výrobe výrobkov chemického priemyslu uvedených v prílohe I.
2. S medziproduktmi uvedenými v prílohe II, ktoré sa na jednej strane získavajú v spoločenstve priamo z vyššie uvedených základných produktov s výnimkou výrobku, na ktorý sa vzťahuje iný systém náhrad za výrobu a ktoré sa na druhej strane používajú pri výrobe chemických výrobkov uvedených v prílohe I, sa zaobchádza rovnakým spôsobom ako s týmito základnými produktmi.
3. Chemicky čistá fruktóza (levulóza) spadajúca pod kód KN 17025000 sa ako medziprodukt považuje za jeden zo základných produktov, ak sa na jednej strane získava v spoločenstve priamo z uvedených základných produktov s výnimkou akéhokoľvek výrobku, na ktorý sa vzťahuje iný systém náhrad za výrobu a ak sa na druhej strane používa na spracovanie na jeden z chemických výrobkov uvedených v prílohe I.
Článok 2
1. Náhradu za výrobu je povinný vyplácať ten členský štát, na území ktorého prebieha spracovanie základných produktov.
2. Členský štát môže vyplatiť náhradu iba vtedy, keď je colnou kontrolou alebo administratívnou inšpekciou, poskytujúcou rovnocenné záruky, zabezpečené, že základné produkty sa používajú na účel špecifikovaný v žiadosti uvedenej v článku 3.
Článok 3
1. Náhrada za výrobu sa vyplatí iba tým spracovateľom, ktorí zaručia, že je možné kedykoľvek vykonať kontrolu stanovenú v článku 2 (2) a ktorí predložili žiadosť so špecifikáciou chemického výrobku, pri výrobe ktorého sa má tento základný produkt používať.
2. Príslušný členský štát môže nárok na náhradu podmieniť predchádzajúcim schválením spracovateľov uvedených v odseku 1.
Článok 4
Výška náhrady za výrobu na 100 kilogramov bieleho cukru sa určí po zohľadnení ceny bieleho cukru na svetovom trhu, plus štandardnej čiastky 6,45 eur na 100 kilogramov bieleho cukru a ceny cukru v spoločenstve.
Platia tieto definície:
a) cena cukru na svetovom trhu: cena cukru v spoločenstve znížená o priemernú hodnotu náhrad za vývoz bieleho cukru zaznamenaných v priebehu príslušného referenčného obdobia, uvedeného v článku 9 (2), po odčítaní štandardnej čiastky 6,45 eur na 100 kilogramov;
b) cena cukru v spoločenstve: intervenčná cena bieleho cukru.
Článok 5
Výška náhrady za výrobu vyplatená na 100 kilogramov surového cukru sa rovná jednej stotine výšky náhrady platnej pri použití bieleho cukru násobenej výťažnosťou používaného bieleho cukru, ktorá sa určuje v súlade s bodom II prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1260/2001.
Článok 6
Výška náhrady za výrobu vyplatená na 100 kilogramov sacharózových sirupov sa rovná jednej stotine výšky náhrady platnej pri použití bieleho cukru násobenej:
a) obsahom sacharózy v používanom sirupe, pričom čistota sirupu je najmenej 98 % alebo
b) extrahovateľným obsahom cukru v používanom sirupe, určeným v súlade s druhým pododsekom článku 1 (5) nariadenia (EHS) č. 1443/82, pričom čistota sirupu je najmenej 85 %, ale menej než 98 %.
Článok 7
Výška náhrady za výrobu vyplatená na 100 kilogramov základného produktu v sušine uvedenom v článku 1 (1) f) nariadenia (ES) č. 1260/2001 sa rovná výške príslušnej náhrady za výrobu pri použití bieleho cukru.
Náhrada za výrobu sa vyplatí iba vtedy, keď výrobok:
a) bol získaný izomerizáciou glukózy;
b) má hmotnostný obsah fruktózy v sušine najmenej 41 % a
c) celkový hmotnostný obsah polysacharidov a oligosacharidov vrátane di- a trisacharidov v sušine neprekračuje 8,5 %.
Článok 8
Výška náhrady za výrobu vyplatená na 100 kilogramov použitej levulózy vyjadrených v sušine sa rovná náhrade za výrobu platnej pre 100 kilogramov bieleho cukru v deň prevzatia žiadosti o náhradu za výrobu.
Článok 9
1. Náhrada za výrobu bieleho cukru sa určuje mesačne na obdobia začínajúce prvého každého mesiaca.
2. Na účely určovania náhrady za výrobu spôsobom stanoveným v odseku 1 je referenčné obdobie pre záznam náhrad za vývoz bieleho cukru ako základňa pre určovanie ceny cukru na svetovom trhu uvedenej v článku 4 (2) a) to obdobie, ktoré sa začína 16. dňom mesiaca pred tým mesiacom, ktorý predchádza každému z dátumov uvedených v odseku 1 a končí 15. dňom toho mesiaca, ktorý bezprostredne predchádza príslušnému dátumu.
3. Pokiaľ ide o cenu cukru na svetovom trhu, priemerná hodnota uvedená v článku 4 a) je váženým priemerom náhrad za vývoz bieleho cukru určených postupom ponukového konania v priebehu príslušného referenčného obdobia definovaného v odseku 2.
4. Výška náhrady za výrobu platná pre 100 kilogramov bieleho cukru v priebehu každého z mesiacov uvedených v odseku 1 sa rovná rozdielu medzi cenou cukru v spoločenstve platnou počas toho mesiaca, pre ktorý je určená náhrada a cenou cukru na svetovom trhu určenou pre príslušné referenčné obdobie.
5. Ak sa ceny cukru v spoločenstve a na svetovom trhu v priebehu obdobia definovaného v odseku 1 významne zmenia, náhrada vypočítaná v súlade s odsekmi 2, 3 a 4 sa môže upraviť tak, aby sa tieto zmeny zohľadnili.
Článok 10
1. Žiadosť o náhradu za výrobu sa predkladá písomne príslušnému orgánu toho členského štátu, v ktorom sa má spracovať základný produkt.
V žiadosti musí byť uvedený:
a) názov/meno firmy a adresa spracovateľa;
b) povaha a množstvo základného produktu, ktoré sa má spracovať vyjadrené vo forme bieleho cukru alebo v prípade izoglukózy v sušine;
c) tarifná položka a popis chemického výrobku, pre výrobu ktorého sa má použiť základný produkt;
d) miesto spracovania.
2. V prípade, keď sa žiadosť o certifikát o náhrade za výrobu, ktorú podal spracovateľ, týka medziproduktu:
a) okrem informácií požadovaných podľa odseku 1 v nej musí byť špecifikovaná:
- povaha a množstvo základného produktu, ktoré sa spotrebovalo na výrobu medziproduktu,
- meno alebo názov podniku a adresa výrobcu medziproduktu,
- miesto výroby medziproduktu a
b) bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek odseku 3, musí byť sprevádzaná:
- originálom dokumentu, ktorý výrobcovi medziproduktu vydal na jeho žiadosť príslušný orgán toho členského štátu, na území ktorého bol medziprodukt vyrobený a ktorý osvedčuje, že medziprodukt bol vyrobený priamo a výhradne zo základného produktu, alebo
- prehlásením spracovateľa, v ktorom sa zaväzuje, že poskytne dokument uvedený v prvej zarážke pred uplynutím doby platnosti certifikátu o náhrade, o ktorý žiada.
V dokumente uvedenom v bode b) prvého pododseku musí byť uvedená aspoň:
a) povaha a množstvo základného produktu, ktoré sa spotrebovalo na výrobu príslušného medziproduktu;
b) povaha a množstvo príslušného medziproduktu;
c) meno alebo názov podniku a adresa výrobcu medziproduktu;
d) miesto výroby medziproduktu.
Členský štát môže stanoviť podmienky na vydanie dokumentu uvedeného v bode b) prvého pododseku, ktoré budú dopĺňať podmienky uvedené v druhom pododseku odseku 1.
3. Na účely uplatňovania odseku 2:
a) vydanie dokumentu uvedeného v bode b) prvého pododseku odseku 2 musí byť podmienené vydaním predchádzajúceho súhlasu výrobcovi medziproduktu od členského štátu, na území ktorého sa tento výrobok má vyrobiť;
b) nárok na náhradu za výrobu musí byť podmienený vydaním predchádzajúceho súhlasu spracovateľovi od členského štátu, na území ktorého má uvedený spracovateľ spracovať medziprodukt na niektorý chemický výrobok uvedený v prílohe I.
Príslušný členský štát vydá súhlas uvedený v druhom pododseku, ak žiadateľ vytvorí tomuto členskému štátu všetky možnosti na výkon potrebného overovania.
4. Členské štáty môžu požadovať aj ďalšie informácie.
Článok 11
1. Žiadosti o certifikáty o náhrade musia byť sprevádzané zárukou, ktorou je podmienené vydanie certifikátu o náhrade uvedeného v článku 12.
2. Výška záruky je 3,78 eur na 100 kilogramov cukru vyjadrených vo forme bieleho cukru alebo v prípade izoglukózy na 100 kilogramov v sušine.
Pokiaľ ide o medziprodukt, záruka na 100 kilogramov výrobku sa rovná sume uvedenej v prvom odseku násobenej koeficientom špecifikovaným v prílohe II pre príslušný medziprodukt, pričom hodnota koeficientu sa upraví v závislosti od konkrétneho prípadu podľa obsahu sušiny, mutatis mutandis, pomocou vzorca zodpovedajúceho koeficientu stanovenému v prílohe II.
3. Prvotná požiadavka v zmysle článku 20 nariadenia Komisie (EHS) č. 2220/85 [8], ktorá musí byť splnená, aby bolo možné vrátiť záruku uvedenú v odseku 2, je:
a) v prípade medziproduktu, aby spracovateľ predložil dokument uvedený v bode b) prvého pododseku článku 10 (2) a aby bolo množstvo medziproduktu určené v žiadosti spracované na niektorý chemický výrobok uvedený v prílohe I počas doby platnosti príslušného certifikátu o náhrade, alebo
b) v ostatných prípadoch, aby bolo množstvo základného produktu špecifikované v žiadosti spracované na niektorý chemický výrobok uvedený v prílohe I počas doby platnosti príslušného certifikátu o náhrade.
Ak však, vzhľadom na prvotnú požiadavku na spracovanie, príslušná osoba spracovala počas doby platnosti certifikátu o náhrade aspoň 90 % množstva základného produktu alebo množstva medziproduktu uvedeného v žiadosti, usudzuje sa, že táto osoba splnila prvotnú požiadavku uvedenú v a) alebo b) prvého pododseku.
4. Uplatňovanie odsekov 1 a 2, pokiaľ ide o vrátenie záruky, podlieha ustanoveniam týkajúcim sa vyššej moci a ustanoveniam hlavy V nariadenia (EHS) č. 2220/85.
Článok 12
1. Členské štáty sú povinné vydávať certifikáty o náhrade na základe žiadosti.
2. Členské štáty sú povinné používať na certifikáty o náhrade vnútroštátne formuláre, ktoré bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia ostatných nariadení, smerníc alebo rozhodnutí, ktoré prijali inštitúcie spoločenstva, musia obsahovať aspoň informácie špecifikované v odseku 3.
Ak sa certifikát uvedený v odseku 1 týka medziproduktu, musia v ňom byť okrem informácií požadovaných v odseku 3 a), b), d), e) a f) uvedené aj podrobnosti obsiahnuté v žiadosti o certifikát uvedené v článku 10 (2).
3. V certifikáte o náhrade musí byť uvedené:
a) meno a adresa držiteľa;
b) dátum prevzatia žiadosti;
c) povaha a množstvo základného produktu, ktorý sa má spracovať, vyjadrené vo forme bieleho cukru alebo v prípade izoglukózy v sušine;
d) spôsob, akým sa má základný produkt používať;
e) náhrada za výrobu bieleho cukru platná ku dňu prevzatiu žiadosti;
f) posledný deň platnosti certifikátu;
g) miesto spracovania.
Článok 13
Na účely druhého pododseku článku 10 (1) a článku 12 (3):
a) sa za jeden zo základných produktov považuje:
i) biely cukor spadajúci pod kód KN 17019910; cukor obsahujúci pridané ochucujúce látky alebo farbivá spadajúci pod kód KN 17019100; cukor obsahujúci iné pridané látky spadajúci pod kód KN 17019990 a sacharózové sirupy s čistotou 85 % alebo viac spadajúci pod kódy KN 17026095 a 17029099;
ii) surový cukor spadajúci pod kódy KN 170111 a 170112;
iii) izoglukóza spadajúca pod kódy KN ex17024010, 17026010 a 17029030;
iv) medziprodukty uvedené v článku 2;
b) údaj o spôsobe použitia základného produktu môže na žiadosť príslušných orgánov príslušného členského štátu a s ich súhlasom pozostávať iba z kapitoly Kombinovanej nomenklatúry, do ktorej patrí chemický výrobok alebo výrobky, ktoré sa majú vyrobiť.
Článok 14
1. Vydaním certifikátu o náhrade vzniká nárok na vyplatenie náhrady za výrobu uvedenej v certifikáte:
a) v prípade medziproduktu, keď sa počas predpísanej lehoty predloží dokument uvedený v bode b) prvého pododseku článku 10 (2) a po spracovaní medziproduktu v súlade s podmienkami stanovenými v certifikáte o náhrade;
b) v ostatných prípadoch po spracovaní základného produktu v súlade s podmienkami stanovenými v certifikáte o náhrade.
Keď je spracované množstvo základného produktu alebo medziproduktu vyššie než množstvo uvedené v certifikáte o náhrade, množstvo navyše sa až do limitu 5 % považuje za spracované na základe certifikátu s nárokom na vyplatenie náhrady za výrobu, ktorá je v ňom uvedená.
2. Práva vyplývajúce z certifikátu nie sú prenosné.
Článok 15
Certifikát o náhrade je platný odo dňa prevzatia žiadosti do konca piateho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom bola žiadosť o náhradu za výrobu prevzatá.
Článok 16
1. Ak počas obdobia medzi dňom prevzatia žiadosti o náhradu za výrobu a dňom spracovania základného produktu príde k zmene intervenčnej ceny bieleho cukru určenej v eur pre nedeficitné oblasti, príslušná náhrada za výrobu sa upraví pre tie množstvá základného produktu, ktoré boli spracované od času tejto zmeny.
2. Na účely žiadosti o úpravu uvedenú v odseku 1 príslušný orgán členského štátu, ktorý vydáva certifikát o náhrade doplní do certifikátu v čase vydania text "upraviť v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 1260/2001 pre tie operácie spracovania, ktoré budú vykonané po termíne uplatnenia príslušnej novej intervenčnej ceny".
Úprava sa vykoná pri vyplatení príslušnej náhrady za výrobu.
3. Ak je základným produktom biely cukor, úprava uvedená v odseku 1 sa vykoná zvýšením alebo znížením náhrady za výrobu, podľa toho, ako je potrebné, o rozdiel medzi intervenčnou cenou bieleho cukru pre nedeficitné oblasti platnou v deň prevzatia žiadosti o certifikát a zodpovedajúcou cenou platnou v deň spracovania príslušného základného produktu, vyjadrený v eur na 100 kilogramov cukru.
4. Ak je základným produktom surový cukor štandardnej kvality, úprava uvedená v odseku 1 sa vykoná zvýšením alebo znížením náhrady za výrobu, podľa toho, ako je potrebné, o rozdiel medzi intervenčnou cenou surového cukru pre nedeficitné oblasti platnou v deň prevzatia žiadosti o certifikát a zodpovedajúcou cenou platnou v deň spracovania príslušného základného produktu, vyjadrený v eur na 100 kilogramov cukru.
5. Ak sa výťažnosť surového cukru líši od výťažnosti stanovenej v definícii štandardnej kvality uvedenej v bode II prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1260/2001, výška náhrady upravená v súlade s odsekom 4 sa prispôsobí na vyplatenie uplatnením článku 5 (1) nariadenia Komisie (ES) č. 1423/95 [9].
6. Ak je základným produktom sacharózový sirup, úprava sa určí v súlade s odsekom 4 a článkom 6.
7. Ak je základným produktom izoglukóza, úprava sa určí v súlade s odsekom 4 a platí pre 100 kilogramov príslušného výrobku v sušine.
Článok 17
1. Členské štáty sú povinné určiť orgány zodpovedné za kontrolu spracovania základných produktov.
2. Držiteľ certifikátu o náhrade je povinný písomne poskytnúť orgánom uvedeným v odseku 1 tieto informácie s dostatočným predstihom, ktorý im umožní vykonávať kontrolu:
a) svoje meno a adresu;
b) povahu a množstvo základných produktov, ktoré sa majú spracovať;
c) miesto, kde sa príslušné základné produkty nachádzajú v čase poskytnutia informácií.
Členské štáty môžu požadovať aj ďalšie informácie.
Článok 18
Po získaní kontroly nad základnými produktmi môžu členské štáty vyplatiť držiteľovi certifikátu preddavok vo výške najviac 80 % náhrady za výrobu uvedenej v certifikáte.
Článok 19
1. Pri vyplácaní preddavku sú členské štáty povinné vyžadovať záruku alebo uznanú rovnocennú garanciu vypočítanú tak, aby bolo zabezpečené vrátenie preddavku plus 5 %.
2. Záruka sa musí vrátiť po skončení spracovania v súlade s podmienkami stanovenými v certifikáte o náhrade alebo po vrátení preddavku plus 5 %.
3. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, vrátená suma uvedená v odseku 1 musí byť úmerná množstvám základných produktov, ktoré neboli spracované podľa podmienok stanovených v certifikáte o náhrade.
Ak sa preddavok nevráti, záruka prepadne úmerne sume preddavku, ktorá sa má nahradiť.
4. Ak nie je možné realizovať spracovanie podľa podmienok stanovených v certifikáte o náhrade kvôli okolnostiam, ktoré sa považujú za zásah vyššej moci a ak sa podá žiadosť o zohľadnenie týchto okolností, príslušný členský štát je povinný prijať také opatrenia, aké považuje za potrebné so zreteľom na vzniknuté okolnosti.
Článok 20
Potom, ako zainteresovaná strana informuje príslušný orgán o chemickom výrobku, pri výrobe ktorého bol použitý cukor, musí byť vyplatená náhrada za výrobu alebo, ak bol vyplatený preddavok, rozdiel medzi výškou preddavku a výškou náhrady za výrobu:
a) najskôr po tom, ako sa zistí, že základné produkty boli spracované podľa podmienok stanovených v certifikáte o náhrade;
b) najneskôr na konci mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom sa zistilo, že spracovanie bolo dokončené.
Článok 21
Náhrada za výrobu musí byť vyplatená za to množstvo základného produktu alebo medziproduktu, ktoré bolo spracované v rámci limitu uvedeného v druhom pododseku článku 14 (1).
Výška náhrady za výrobu vyplatená na 100 kilogramov použitého medziproduktu sa rovná náhrade za výrobu na 100 kilogramov bieleho cukru platnej v deň, keď bola prevzatá žiadosť, násobenej koeficientom určeným v prílohe II pre príslušný medziprodukt, pričom koeficient sa tam, kde je to potrebné, upraví podľa obsahu sušiny pomocou vzorca zodpovedajúceho koeficientu stanovenému v prílohe II.
Článok 22
Nariadenie (EHS) č. 1729/78 sa zrušuje.
Nariadenie (EHS) č. 1729/78 však zostane v platnosti pre tie operácie spracovania, vzhľadom na ktoré boli žiadosti o náhradu za výrobu predložené pred dňom uplatnenia tohto nariadenia.
Článok 23
Toto nariadenie nadobudne účinnosť 1. júla 2001.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 27. júna 2001