ROZHODNUTIE RADY
z 3. júna 2008,
ktorým sa Portugalsku povoľuje uplatňovať zníženú sadzbu spotrebnej dane z piva vyrábaného v autonómnej oblasti Madeiry
(2008/417/ES)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 299 ods. 2 druhý pododsek,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1)
S odvolaním sa na článok 299 ods. 2 zmluvy predložilo Portugalsko 30. mája 2007 žiadosť o výnimku z článku 90 zmluvy, aby mohlo uplatňovať sadzbu spotrebnej dane, ktorá je nižšia ako vnútroštátna sadzba stanovená v súlade so smernicou Rady 92/84/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje (2), z piva vyrábaného na Madeire v prípade, keď ročná produkcia pivovaru neprekročí 300 000 hektolitrov. Na produkciu nad 200 000 hektolitrov by sa mala znížená sadzba vzťahovať iba za predpokladu, že sa spotrebuje na miestnej úrovni.
(2)
Na odôvodnenie svojej žiadosti Portugalsko uviedlo, že možnosti, ktoré sa poskytujú v článku 4 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (3), nie sú dostatočné, aby vyvážili nevýhody, ktoré znášajú pivovary na Madeire pre svoju odľahlú polohu, neucelený terén a konzervatívne miestne trhy. Podľa tohto článku môžu pivovary, ktorých ročná produkcia nepresiahne 200 000 hektolitrov, využívať znížené sadzby spotrebnej dane za predpokladu, že tieto sadzby nie sú o viac ako 50 % nižšie ako štandardná vnútroštátna sadzba. Portugalsko využilo toto ustanovenie a poskytlo 50 % zníženie sadzby pivovarom, ktorých ročná produkcia nepresiahne 200 000 hektolitrov. To však neznamená, že ak produkcia pivovarov na Madeire prekročí túto hranicu, sú dostatočne silné na to, aby čelili konkurencii pív z kontinentálneho Portugalska (alebo z kontinentálnej Európy). Ich podiel na miestnom trhu by sa neustále zmenšoval následkom silnej hospodárskej súťaže, ktorej by boli naďalej vystavené zo strany zahraničných pív, v dôsledku dodatočných nákladov, ktoré by museli znášať ako výsledok vlastnej odľahlosti, a to v súvislosti s udržiavaním vysokej úrovne zásob a prepravou surovín a druhotných a baliacich materiálov z kontinentálneho Portugalska. A hoci by takéto pivovary po dosiahnutí ročnej hranice produkcie 200 000 hektolitrov prestali byť podľa vymedzenia v článku 4 smernice 92/83/EHS „malé“, aj tak by boli naďalej malé v porovnaní s veľkými národnými a nadnárodnými pivovarmi, s ktorými vedú hospodársku súťaž. Pre ďalšie prežitie miestneho priemyslu je preto dôležité, aby pivovary využívali zníženú sadzbu spotrebnej dane, ak ich ročná produkcia presiahne 200 000 hektolitrov, ale zároveň nepresiahne 300 000 hektolitrov.
(3)
Portugalsko preto žiada, aby sa nárok na zníženú sadzbu spotrebnej dane, ktorá by bola o 50 % nižšia ako štandardná vnútroštátna sadzba, vzťahoval na pivo vyrábané miestnymi nezávislými pivovarmi na Madeire, ktorých ročná produkcia nepresiahne 300 000 hektolitrov. Keď však ročná produkcia presiahne 200 000 hektolitrov, nárok na zníženú sadzbu pre množstvá presahujúce túto hranicu, sa bude vzťahovať iba na pivo, ktoré sa spotrebuje na Madeire.
(4)
Z podrobného preskúmania situácie vyplynulo, že žiadosti Portugalska je potrebné vyhovieť, ak sa má pivovarnícky priemysel v najvzdialenejšom regióne Madeiry zachovať. Vzhľadom na okolnosti tohto prípadu a za relevantných podmienok je jasné, že následkom rozšírenia zníženej dane získa pivovarnícky priemysel na Madeire rovnakú pozíciu ako jeho konkurenti v kontinentálnom Portugalsku a v ostatných členských štátoch. Daňové výhody, ktoré získa, len vyvážia mimoriadne náklady, ktoré nevyhnutne vznikajú ako výsledok odľahlej polohy tohto priemyslu.
(5)
Nárok na uplatňovanie zníženej sadzby pri produkcii nad 200 000 hektolitrov by sa mal vzťahovať iba na pivo vyrobené a spotrebované na Madeire, aby sa nenarušil jednotný trh.
(6)
Hoci je požadovaná výnimka z článku 90 zmluvy nevyhnutná na zaručenie neohrozenosti rozvoja najvzdialenejšieho regiónu Madeiry, je takisto potrebné stanoviť časovú platnosť týchto výnimiek. Na druhej strane je však dôležité zabezpečiť miestnym hospodárskym subjektom nevyhnutnú istotu pre rozvoj ich obchodných činností. Je preto primerané, aby sa výnimka udelila na obdobie šiestich rokov.
(7)
Navyše by sa malo požadovať vypracovanie strednodobej správy, aby Komisia mohla posúdiť, či sú podmienky odôvodňujúce udelenie takejto výnimky naďalej splnené.
(8)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí by nemali mať vplyv na uplatňovanie článkov 87 a 88 zmluvy,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Odchylne od článku 90 zmluvy sa Portugalsku povoľuje uplatňovať sadzbu spotrebnej dane, ktorá je nižšia ako vnútroštátna sadzba stanovená v súlade so smernicou 92/84/EHS, v prípade piva vyrábaného v autonómnej oblasti Madeiry nezávislými pivovarmi umiestnenými v tejto oblasti, ktorých celková ročná produkcia nepresiahne 300 000 hektolitrov. Na produkciu nad 200 000 hektolitrov ročne sa môže znížená sadzba vzťahovať iba za predpokladu, že sa spotrebuje na Madeire.
Pojem „nezávislý pivovar“ znamená pivovar, ktorý je právne a hospodársky nezávislý od akýchkoľvek iných pivovarov, ktorý používa priestory fyzicky sa nachádzajúce mimo priestorov akéhokoľvek iného pivovaru a ktorý nepôsobí na základe licencie. Ak však dva alebo viac pivovarov spolupracuje a ich spoločná ročná produkcia nepresahuje 300 000 hektolitrov, tieto pivovary sa môžu považovať za jeden nezávislý pivovar.
Znížená sadzba spotrebnej dane, ktorá môže byť nižšia ako hodnota minimálnej sadzby, nesmie byť o viac ako 50 % nižšia ako hodnota štandardnej vnútroštátnej sadzby spotrebnej dane v Portugalsku.
Článok 2
Portugalsko zašle do 31. decembra 2010 Komisii správu o danej situácii, ktorá umožní Komisii posúdiť, či dôvody na udelenie výnimky ustanovenej v článku 1 stále pretrvávajú.
Článok 3
Toto rozhodnutie sa uplatňuje do 31. decembra 2013.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené Portugalskej republike.
V Bruseli 3. júna 2008