Smernica Rady 1999/29/ES
z 22. apríla 1999
o nežiaducich látkach a výrobkoch vo výžive zvierat
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
(1) keďže smernica Rady č. 74/63/EHS zo 17. decembra 1973 o nežiaducich látkach vo výžive zvierat [3] bola často a podstatne menená a doplňovaná; keďže z dôvodov jasnosti a racionálnosti by spomínaná smernica mala byť zjednotená;
(2) keďže chov dobytka zaujíma veľmi dôležité miesto v poľnohospodárstve spoločenstva; keďže uspokojivé výsledky závisia do veľkej miery od použitia vhodných krmív dobrej kvality;
(3) keďže existencia pravidiel, ktoré sa týkajú krmív, je veľmi dôležitá pre zvýšenie poľnohospodárskej produktivity;
(4) keďže krmivá často obsahujú nežiaduce látky alebo výrobky, ktoré môžu ohroziť zdravie zvierat, alebo kvôli svojej prítomnosti vo výrobkoch z dobytka ľudské zdravie;
(5) keďže je nemožné celkom vylúčiť prítomnosť látok a výrobkov, o ktoré ide; keďže je dôležité, že ich obsah v krmivách by sa mal znížiť, aby sa predišlo nežiaducim a škodlivým účinkom; keďže je v súčasnosti nemožné presne stanoviť tento obsah pod úrovne, ktoré sú zistiteľné analytickými metódami, ktoré sa majú definovať pre spoločenstvo;
(6) keďže nežiaduce látky a výrobky môžu byť prítomné v krmivách iba v súlade s podmienkami stanovenými v tejto smernici a nesmú byť používané žiadnym iným spôsobom na účely kŕmenia zvierat; keďže táto smernica by sa preto mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva o krmivách, a najmä pravidlá uplatniteľné na zmesové krmivá;
(7) keďže členské štáty by si však mali ponechať právomoc za istých podmienok povoliť krmivá s vyššími koncentráciami nežiaducich látok a výrobkov, než sú tie, ktoré sú uvedené v prílohe I;
(8) keďže sa táto smernica musí uplatňovať pre kŕmne materiály a krmivá odo dňa ich zavedenia v spoločenstve; keďže by sa preto malo dohodnúť, že maximálne stanovené koncentrácie nežiaducich látok alebo výrobkov sa vo všeobecnosti uplatňujú odo dňa, keď sa kŕmne materiály a krmivá uviedli do obehu, včítane všetkých stupňov predaja, a najmä odo dňa ich dovozu;
(9) keďže sa odporúča ustanoviť princíp, že suroviny používané vo výžive zvierat musia byť v bezchybnom stave, pravé a v predajnej kvalite; keďže je preto nevyhnutné zakázať používanie alebo uvedenie do obehu kŕmnych materiálov, ktoré, pretože obsahujú príliš vysokú koncentráciu nežiaducich látok alebo výrobkov, spôsobujú, že sa maximálne hladiny pre zmesové krmivá uvedené v prílohe I prekračujú;
(10) keďže je správne obmedzovať prítomnosť určitých nežiaducich látok alebo výrobkov v doplnkových krmivách presným stanovením primeraných maximálnych hladín;
(11) keďže členské štáty by si mali uchovať právomoc, ak je ohrozené zdravie zvieraťa alebo človeka, znížiť dočasne presne stanovené maximálne povolené úrovne, alebo presne stanoviť maximálne úrovne ostatných látok alebo výrobkov, alebo zakázať prítomnosť takýchto látok alebo výrobkov v krmivách; keďže, aby členský štát nemohol zneužiť túto právomoc, malo by sa rozhodnúť o možných zmenách a doplnkoch príloh I a II na základe podporných dokumentov prostredníctvom núdzového postupu spoločenstva;
(12) keďže krmivá uspokojujúce požiadavky tejto smernice by nemali podliehať vzhľadom na úroveň nežiaducich látok a výrobkov v nich obmedzeniam v ich uvedení do obehu iným, než tie, ktoré sú uvedené v tejto smernici;
(13) keďže, aby sa zaistilo, že požiadavky stanovené vo vzťahu k nežiaducim látkam a výrobkom sú uspokojené pri obchodovaní s krmivami, členské štáty musia vykonať primerané regulačné úpravy;
(14) keďže, ako súčasť informačného systému zavedeného touto smernicou v rámci oficiálnych regulačných odborov, by členské štáty mali byť tiež informované prevádzkovateľmi o prípadoch, kde nevyhoveli ustanoveniam tejto smernice; keďže v takýchto prípadoch sa od členských štátov žiada, aby prijali všetky opatrenia, ktoré umožnia vylúčiť používanie nežiaducich látok a výrobkov vo výžive zvierat; keďže členské štáty sú tam, kde je to vhodné, povinné zaistiť, aby zásielky kŕmnych materiálov alebo krmív boli zničené, ak o tom rozhodol ich vlastník;
(15) keďže je nevyhnutný primeraný postup spoločenstva na úpravu technických ustanovení uvedených v prílohách I a II pre vývoj vo vedeckých a technických poznatkoch;
(16) keďže, aby sa uľahčilo zavádzanie navrhovaných opatrení, mal by sa stanoviť postup pre zavedenie úzkej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre krmivá založeného rozhodnutím č. 70/372/EHS [4];
(17) keďže smernica by nemala ovplyvniť záväzky členských štátov, týkajúce sa konečných uzávierkových termínov pre transpozíciu smerníc uvedených v prílohe III, časť B,
PRIJÍMA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica sa zaoberá nežiaducimi látkami a výrobkami vo výžive zvierat.
2. Táto smernica sa bude aplikovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o:
a) prísadách v krmivách;
b) obchodovaní s krmivami;
c) stanovení maximálnych povolených hladín pesticídnych zvyškov na a vo výrobkoch určených na kŕmenie zvierat, kým tieto zvyšky nie sú uvedené v časti B prílohy I;
d) mikroorganizmoch v krmivách;
e) určitých výrobkoch používaných vo výžive zvierat;
f) krmivách na zvláštne vyživovacie účely.
Článok 2
Na účely tejto smernice sa aplikujú tieto definície:
a) krmivá: výrobky rastlinného alebo živočíšneho pôvodu vo svojom prirodzenom stave, čerstvé alebo konzervované, a výrobky odvodené z priemyselného spracovania uvedených výrobkov, a organické alebo anorganické látky, ktoré sa používajú samostatne alebo v zmesiach, s obsahom prísad alebo bez nich, na orálne kŕmenie zvierat;
b) kŕmne materiály: rôzne výrobky rastlinného alebo živočíšneho pôvodu, vo svojom prirodzenom stave, čerstvé alebo konzervované, a výrobky odvodené z priemyselného spracovania uvedených výrobkov, a organické a anorganické látky, s obsahom prísad alebo bez nich, ktoré sú určené na orálne kŕmenie zvierat buď priamo, alebo po spracovaní, pri príprave kŕmnych zmesí alebo ako nosiče predzmesí;
c) úplné krmivá: zmesi krmív, ktoré z dôvodu svojho zloženia sú dostatočné pre dennú dávku;
d) doplnkové krmivá: zmesi krmív, ktoré majú vysoký obsah určitých látok a ktoré z dôvodu svojho zloženia sú dostatočné pre dennú dávku iba vtedy, ak sa používajú v kombinácii s ostatnými krmivami;
e) zmesové krmivá: zmesi kŕmnych materiálov s obsahom prísad alebo bez nich, ktoré sú určené na orálne kŕmenie zvierat ako úplné alebo doplnkové krmivá;
f) denná dávka: priemerné celkové množstvo krmiva, vypočítané pri obsahu vlhkosti 12 %, ktoré si denne vyžaduje zviera daného druhu, vekovej kategórie a výnosnosti, aby uspokojilo všetky svoje potreby;
g) zvieratá: zvieratá patriace k druhom bežne kŕmeným a chovaným alebo konzumovaným človekom, ako aj zvieratá voľne žijúce v prírode v prípade, že sú živené krmivami;
h) domáce zvieratá: zvieratá patriace k druhom, ktoré sú bežne živené a chované človekom, ale nie sú ním konzumované, okrem zvierat, ktoré sú pestované pre výrobu kožušín.
Článok 3
1. Členské štáty predpisujú, že kŕmne materiály môžu byť uvedené do obehu v spoločenstve iba vtedy, ak sú zdravé, pravé a v predajnej kvalite.
2. Najmä a podľa ustanovení v časti A prílohy II, nemožno kŕmne materiály považovať za zdravé, pravé a v predajnej kvalite, ak úroveň nežiaducich látok alebo výrobkov je taká vysoká, že znemožňuje rešpektovať maximálne úrovne stanovené pre zmesové krmivá v prílohe I.
Článok 4
1. Členské štáty predpisujú, aby boli látky a výrobky uvedené v prílohe I tolerované v krmivách iba za podmienok ďalej uvedených.
2. Členské štáty môžu povoliť, aby sa maximálne povolené hladiny uvedené v prílohe vo vzťahu k krmivám prekročili v prípade suchého krmiva, ktoré sa vyrába a používa v rovnakom štáte na tej istej poľnohospodárskej farme, kde je to nevyhnutné pre konkrétne miestne dôvody. Dotknuté členské štáty zaistia, aby tým netrpelo ani zdravie človeka, ani zdravie zvieraťa.
Článok 5
1. Členské štáty predpisujú, že kŕmne materiály uvedené v prílohe II, časť (A) môžu byť uvedené do obehu iba vtedy, ak obsah nežiaducej látky alebo výrobku uvedený v stĺpci 1 spomínanej prílohy nepresahuje maximálnu úroveň uvedenú v stĺpci 3 tejto prílohy.
2. Keď obsah nežiaducej látky alebo výrobku uvedeného v stĺpci 1 prílohy II, časť (A) presahuje úroveň stanovenú v stĺpci 3 prílohy I vo vzťahu ku kŕmnym materiálom, môžu byť kŕmne materiály uvedené v stĺpci 2 prílohy II, časť (A) bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, uvedené do obehu iba vtedy, ak:
a) ak sú určené pre použitie podnikmi, ktoré spĺňajú podmienky smernice Rady č. 95/69/ES z 22. decembra 1995, ktorá stanovuje podmienky a úpravy pre schvaľovanie a registrovanie určitých podnikov a sprostredkovateľov pôsobiacich v odvetví zvieracej potravy [5],
a
b) je doplnená dokladom, ktorý uvádza:
- že kŕmne materiály sú určené pre výrobcov zmesových krmív, ktorí spĺňajú podmienky stanovené v odseku a),
- že dobytok sa nesmie živiť nespracovanými kŕmnymi materiálmi,
- množstvo nežiaducej látky alebo výrobku obsiahnutého v kŕmnom materiáli.
3. Členské štáty predpisujú, že odsek 2 a) a b) sa bude tiež vzťahovať na kŕmne materiály a nežiaduce látky alebo výrobky uvedené v prílohe II, časť (B), maximálna úroveň ktorých nie je obmedzená v prílohe II, časť (A), ak úroveň nežiaducej látky alebo výrobku prítomná v kŕmnych materiáloch presahuje úroveň stanovenú v stĺpci 3 prílohy I pre zodpovedajúce kŕmne materiály.
Článok 6
Členské štáty môžu obmedziť uplatnenie článku 5 (2) a) na tých výrobcov zmesových krmív, ktorí používajú materiály, ktorých sa to týka, pre výrobu a uvedenie zmesových krmív do obehu.
Článok 7
Členské štáty predpisujú, že zásielka kŕmneho materiálu, podrobne rozpísaná v časti A prílohy II s obsahom nežiaducej látky alebo výrobku vyšším, než je maximálna úroveň stanovená v stĺpci 3 horeuvedenej prílohy, sa nesmie zmiešať s ostatnými zásielkami kŕmnych materiálov alebo so zásielkami krmív.
Článok 8
Členské štáty predpisujú, že pretože síce neexistujú špeciálne ustanovenia pre doplnkové krmivá, tieto nesmú, pripúšťajúc roztoky predpísané pre ich použitie, obsahovať látky a výrobky uvedených v prílohe I vo vyšších úrovniach, než sú stanovené pre úplné krmivá.
Článok 9
1. Tam, kde členský štát ako dôsledok nových informácií alebo opätovného posúdenia existujúcich informácií vykonaného od prijatia ustanovení, o ktoré ide, má podrobné dôvody na preukázanie, že maximálny obsah určený v prílohe I alebo II alebo látka alebo výrobok v nich neuvedené tvoria nebezpečenstvo pre zdravie zvieraťa alebo človeka, alebo pre životné prostredie, tento členský štát môže dočasne znížiť takýto obsah, stanoviť maximálny obsah alebo zakázať prítomnosť takejto látky alebo výrobku v krmivách alebo kŕmnych materiáloch. Bude okamžite informovať ostatné členské štáty a Komisiu, pričom uvedie dôvody svojho rozhodnutia.
2. V súlade s postupom stanoveným v článku 14 sa prijme okamžité rozhodnutie, pokiaľ ide o to, či by mali byť modifikované prílohy. Pokiaľ neprijme žiadne rozhodnutie ani Rada alebo Komisia, členský štát môže zachovať opatrenia, ktoré zaviedol.
Článok 10
V súlade s postupom stanoveným v článku 13 a vzhľadom na vývoj vo vedeckých a technických poznatkoch:
a) prijmú sa doplnky a zmeny, ktoré je potrebné vykonať k prílohám;
b) pravidelne sa bude vypracovávať konsolidovaná verzia príloh, ktorá bude obsahovať postupné doplnky, ktoré boli vykonané podľa a);
c) možno sformulovať kritériá pre prijateľnosť kŕmnych materiálov, ktoré prešli určitými dekontaminačnými procesmi.
Článok 11
Členské štáty môžu zaistiť, aby krmivá a kŕmne materiály, ktoré vyhovujú tejto smernici, nepodliehali akémukoľvek inému obmedzeniu obehu vo vzťahu k prítomnosti nežiaducich látok a výrobkov.
Článok 12
1. Členské štáty prijmú všetky nevyhnutné opatrenia, aby zaistili, že krmivá a kŕmne materiály sú úradne kontrolované, aspoň náhodným odberom vzoriek, aby sa overilo, či je vyhovené podmienkam stanoveným v tejto smernici.
2. Členské štáty informujú ostatné členské štáty a Komisiu o názve odborov menovaných pre výkon tejto kontroly.
3. Členské štáty predpíšu, že tam, kde operátor (dovozca, výrobca, atď.) alebo osoba, ktorá na základe svojich odborných činností má alebo mala zásielku kŕmnych materiálov alebo krmív, alebo mala s ňou priamy kontakt a má vedomosť o tom, že
- zásielka kŕmnych materiálov nie je vhodná na žiadne použitie v kŕmení zvierat kvôli kontaminácii nežiaducou látkou alebo výrobkom uvedeným v prílohách I a II, a preto nespĺňa ustanovenia článku 3 (1) a následne tvorí vážne riziko pre zdravie zvierat alebo verejnosti;
- zásielka kŕmnych materiálov nespĺňa ustanovenia prílohy I, a preto tvorí vážne riziko pre zdravie zvierat alebo človeka,
takáto osoba alebo operátor okamžite informuje úradné orgány, aj keď sa predpokladá zničenie zásielky.
Po overení získaných informácií členské štáty zabezpečia, aby v prípade kontaminovanej zásielky sa prijali nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, že sa zásielka nepoužije vo výžive zvierat.
Členské štáty zaistia, aby konečné miesto určenia kontaminovanej zásielky, včítane možného zničenia, nemohlo mať škodlivé účinky na zdravie verejnosti alebo zvierat alebo na životné prostredie.
4. Ak je pravdepodobné, že zásielka kŕmnych materiálov alebo zásielka krmív bola poslaná do členského štátu po tom, čo sa rozhodlo o tom, že nevyhovuje ustanoveniam tejto smernice vzhľadom na nadmerný obsah nežiaducich látok alebo výrobkov v inom členskom štáte, posledne menovaný členský štát okamžite poskytne ostatným členským štátom a Komisii všetky užitočné informácie týkajúce sa zásielky.
Článok 13
1. Tam, kde sa postup stanovený v tomto článku dodržiava, budú záležitosti bez prieťahov postúpené predsedom buď z jeho vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie členského štátu, Stálemu výboru pre krmivá, ďalej nazývanému ako "výbor".
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor doručí svoje stanovisko k návrhu v rámci časového limitu, ktorý môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko bude vydané väčšinou stanovenou v článku 148 (2) zmluvy v prípade rozhodnutí, o ktorých prijatie je Rada žiadaná na základe návrhu Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore budú vážené spôsobom, ktorý je uvedený v tomto článku. Predseda nebude hlasovať.
Komisia prijme opatrenia a zavedie ich okamžite tam, kde sú v súlade so stanoviskom výboru. Tam, kde nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je doručené stanovisko, Komisia bez prieťahov navrhne Rade, aby sa prijali opatrenia. Rada prijme opatrenia kvalifikovanou väčšinou.
Ak Rada neprijme žiadne opatrenia do troch mesiacov po tom, čo jej bol návrh predložený, Komisia prijme navrhované opatrenia a zavedie ich okamžite s výnimkou, že Rada hlasovala jednoduchou väčšinou proti takýmto opatreniam.
Článok 14
1. Ak je potrebné dodržať postup ustanovený v tomto článku, predseda postúpi záležitosti výboru bez prieťahov buď na základe svojej vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť členského štátu.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré je potrebné prijať. Výbor doručí svoje stanovisko do dvoch dní. Stanovisko bude doručené väčšinou stanovenou v článku 148 (2) zmluvy v prípade rozhodnutí, o ktorých prijatie je Rada žiadaná na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore budú vážené spôsobom, ktorý je uvedené v tomto článku. Predseda nebude hlasovať.
Komisia prijme opatrenia a zavedie ich okamžite tam, kde sú v súlade so stanoviskom výboru. V prípade, že nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo doručené žiadne stanovisko, Komisia navrhne bez prieťahov Rade opatrenia, ktoré majú byť prijaté. Rada prijme opatrenia kvalifikovanou väčšinou.
Ak Rada neprijala žiadne opatrenia do 15 dní po tom, čo jej bol návrh predložený, Komisia prijme navrhované opatrenia a okamžite ich zavedie, okrem situácie, keď Rada hlasovala jednoduchou väčšinou proti takýmto opatreniam.
Článok 15
1. Členský štát uplatní aspoň ustanovenia tejto smernice na krmivá, ktoré sú určené na vývoz do tretích krajín.
2. Odsek 1 neovplyvňuje právo členských štátov umožniť opätovný vývoz zásielok krmív, ktoré nespĺňajú požiadavky tejto smernice, do vyvážajúcej tretej krajiny.
Článok 16
1. Smernice uvedené v prílohe III, časť A, sa týmto zrušujú bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov, týkajúce sa konečných termínov pre transpozíciu týchto smerníc tak, ako je uvedené v prílohe III, časť B.
2. Odkazy na zrušené smernice budú zostavené ako odkazy na túto smernicu a mali by byť chápané v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe IV.
Článok 17
Táto smernica nadobudne účinnosť dňom uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 18
Táto smernica je určená členským štátom.
V Luxemburgu 22. apríla 1999