Smernica Rady
zo 16. decembra 1991
o vzájomnom uznávaní licencií leteckého personálu pre výkon činností v civilnom letectve
(91/670/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 84 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže dostatočný počet palubného personálu s potrebnou kvalifikáciou a licenciou je dôležitý pre hladký a bezpečný priebeh leteckých dopravných služieb;
keďže dokončenie spoločného vnútorného trhu ku koncu roku 1992 vyžaduje existenciu výkonného leteckého dopravného systému pre uľahčenie pohybu osôb v rámci spoločenstva;
keďže letecká doprava je vysokodynamickým a rýchlo sa vyvíjajúcim sektorom najmä medzinárodného charakteru; keďže rozdiel medzi ponukou a dopytom personálu môže byť účinnejšie riešená v rámci spoločenstva než na národnej úrovni;
keďže je preto nevyhnutné, aby spoločná dopravná politika v oblasti civilného letectva bola rozšírená na zjednodušený pohyb palubného personálu v spoločenstve;
keďže požiadavky na licencie palubného personálu sa medzi členskými štátmi líšia;
keďže kvalifikačné požiadavky na vydávanie licencií nie sú v súčasnosti v rámci spoločenstva stanovené; keďže si členské štáty ponechávajú voľbu stanoviť úroveň kvalifikačných predpokladov s ohľadom na garancie bezpečnosti služieb poskytovaných lietadlami registrovanými na ich území; keďže nemôžu bez porušenia záväzkov stanovených v zmluve, vyžadovať od štátneho príslušníka členského štátu získanie takých kvalifikácií, ktoré vo všeobecnosti stanovili iba s odkazom na svoje vlastné vzdelávacie a výcvikové systémy, ak tieto osoby preukázali takúto kvalifikáciu v inom členskom štáte;
keďže pre zjednodušenie súladu so záväzkami, vyplývajúcimi zo zmluvy a pre zaistenie schopnosti pohybu palubného personálu musí byť stanovený postup spoločenstva pre uznávanie jeho licencií a kvalifikácií;
keďže uznávanie licencií súkromného pilota môže byť zavedené vo všetkých členských štátoch;
keďže, ak sa má povoliť prevádzka lietadla registrovaného v členskom štáte inom ako v tom, kde bola získaná licencia, a profesionálni piloti sa musia preto podrobiť doplňujúcim skúškam, musí im byť ponúknutá možnosť vykonať takéto skúšky čo najskôr;
keďže tréningové zariadenia v jednotlivých členských štátoch nie vždy zodpovedajú požiadavkám; keďže podľa článku 7 zmluvy musia členské štáty umožniť štátnym príslušníkom iných členských štátov výcvik vo verejných a súkromných tréningových zariadeniach ako aj skúšky bez akejkoľvek diskriminácie;
keďže na dosiahnutie vzájomného uznávania licencií prijme Rada, so zreteľom na pokrok dosiahnutý v postupoch medzinárodných organizácií, pred 1. januárom 1993 na návrh Komisie, predložený pred 1. júlom 1992, mieru potreby harmonizácie v požiadavkách vo vzťahu k licenciám a tréningovým programom; keďže každý členský štát bude uznávať akúkoľvek licenciu, ktorá spĺňa tieto požiadavky,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica sa vzťahuje na všeobecné uznávanie licencií vydaných členskými štátmi palubnému personálu v civilnom letectve.
Článok 2
Na účely tejto smernice
a) "licencia" znamená akýkoľvek doklad oprávňujúci držiteľa vykonávať činnosti ako člena palubného personálu na palube civilného lietadla registrovaného v členskom štáte. Táto definícia zahrňuje oprávnenia spojené s týmto dokladom;
b) "hodnotenie" znamená záznam v licencii alebo v oddelenom doklade, v ktorom sú uvedené osobitné podmienky, výhody alebo obmedzenia vzťahujúce sa k tejto licencii;
c) "prijatie licencie" znamená akýkoľvek úkon uznania alebo potvrdenia platnosti licencie členským štátom, ak ide o licenciu vydanú iným členským štátom spolu s výhodami a potvrdeniami, ktoré sa k nej vzťahujú. Uznanie, ktoré môže byť vykonané prostredníctvom vydania licencie príslušným členským štátom, nesmie presiahnuť dobu platnosti pôvodnej licencie;
d) "uznanie" znamená povolenie používať u lietadiel registrovaných v jednom členskom štáte licenciu vydanú v inom členskom štáte, podľa výhod, ktoré sa k nej vzťahujú;
e) "overenie" znamená výslovné vyhlásenie členského štátu, že licencia vydaná iným členským štátom môže byť používaná ako jeho vlastná;
f) "palubný personál" znamená osoby, ktoré sú držiteľmi licencie a poverené činnosťami nevyhnutnými na prevádzku lietadla počas letu. Táto definícia zahŕňa pilotov, leteckých navigátorov a leteckých inžinierov.
Článok 3
1. Členský štát prijme bez zbytočného odkladu alebo dodatočného skúmania každú licenciu vydanú iným členským štátom spolu s výhodami a potvrdeniami, ktoré sa k nej vzťahujú.
2. Každá osoba, ktorá má licenciu súkromného pilota vydanú členským štátom, je oprávnená riadiť lietadlo registrované v inom členskom štáte. Toto uznanie je obmedzené na výkon práv držiteľa licencie súkromného pilota v spojení s hodnotením lietadla na lietanie podľa pravidiel letu za viditeľnosti (VFR) vo dne a len pre lietadlá s osvedčením na riadenie jedným pilotom.
Článok 4
1. Článok 3 ods. 1 sa uplatní, ak licencia vydaná členským štátom a predložená inému členskému štátu k uznaniu je vydaná na základe požiadaviek, ktoré sú rovnocenné s požiadavkami hostiteľského členského štátu. Aby sa umožnilo príslušným úradom posúdiť rovnocennosť licencií, vydaných inými členskými štátmi, stanoví Komisia pre všetky členské štáty pred 1. januárom 1992 porovnanie požiadaviek uplatňovaných pre vydávanie licencií v každom členskom štáte pre rovnaké funkcie.
2. a) Každý členský štát môže požiadať Komisiu o stanovisko k rovnocennosti licencie, predloženej k uznaniu v rámci troch týždňov od získania žiadosti.
b) Komisia doručí stanovisko v lehote dvoch mesiacov. Príslušný členský štát odpovie žiadateľovi v lehote jedného mesiaca.
c) Ak členský štát nepožiada Komisiu o stanovisko, je povinný odpovedať žiadateľovi v lehote troch mesiacov.
d) Lehoty stanovené v písm. a), b) a c) plynú od doby, keď sú k dispozícii všetky potrebné informácie.
3. Ak po preskúmaní licencie členským štátom, ktorému bola predložená k uznaniu, sa vyskytnú odôvodnené pochybnosti o rovnocennosti dotknutej licencie, môže tento členský štát napriek zásadám, stanoveným v článku 3 ods. 1, požadovať dodatočné požiadavky a/alebo skúšky, aby mohol licenciu uznať. Písomne o tom bude informovať držiteľa licencie, členský štát, ktorý licenciu vydal a Komisiu. Ihneď ako je to možné, hostiteľský členský štát, ktorému bola licencia predložená ku schváleniu, dá držiteľovi licencie možnosť podrobiť sa skúške, a to za každých okolností bez diskriminácie podľa štátnej príslušnosti.
4. Ak žiadateľ splnil dodatočné požiadavky alebo sa podrobil požadovaným skúškam podľa odseku 3, príslušný členský štát bezodkladne uzná príslušnú licenciu.
5. Bez ohľadu na predchádzajúce ustanovenia, so zreteľom na pilotnú licenciu a bez ohľadu na odseky 1 a 4, členský štát uzná každú licenciu vydanú v súlade s požiadavkou prílohy 1 k Chicagskemu dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve, ak držiteľ spĺňa požiadavky na overenie uvedené v prílohe k tejto smernici.
Článok 5
Členské štáty zabezpečia, aby štátnym príslušníkom iných členských štátov boli dostupné verejné a súkromné výcvikové zariadenia a skúšky na získanie licencie za rovnakých podmienok, ako ich vlastným štátnym príslušníkom.
Článok 6
Keď členský štát vydá z dôvodov rovnocennosti licenciu na základe licencie vydanej v tretej krajine spolu s výhodami a potvrdeniami, ktoré sa k nej vzťahujú, bude to v licencii zaznamenané. Ostatné členské štáty nie sú povinné uznať takúto licenciu.
Článok 7
1. Členské štáty prijmú po porade s Komisiou zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júna 1992. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
4. Členské štáty si budú navzájom pomáhať pri vykonávaní tejto smernice a ak bude treba, budú si vymieňať informácie o licenciách, ktoré vydali na základe rovnoprávnosti.
5. Na dôverné informácie získané podľa tejto smernice sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti.
Článok 8
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 16. decembra 1991