Smernica Európskeho paralmentu a Rady 2001/25/ES
zo 4. apríla 2001
o minimálnej úrovni prípravy námorníkov
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 80 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [1],
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 zmluvy [2],
keďže:
(1) Smernica Rady 94/58/ES z 22. novembra 1994 o minimálnej úrovni prípravy námorníkov [3] bola podstatne zmenená a doplnená [4]. Preto by v záujme zrozumiteľnosti a racionálnosti malo byť vypracované jej úplné znenie.
(2) Opatrenia prijaté v oblasti bezpečnosti námornej dopravy a ochrany mora pred znečistením na úrovni spoločenstva by mali byť v súlade s medzinárodne dohodnutými pravidlami a normami.
(3) Rada vo svojich záveroch z 25. januára 1993 o bezpečnosti námornej dopravy a ochrane pred znečistením v spoločenstve zdôraznila dôležitosť ľudského faktoru pri bezpečnej prevádzke lodí.
(4) Rada vo svojej rezolúcii z 8. júna 1993 o spoločnej politike bezpečnosti na moriach [5] stanovila cieľ odstrániť neštandardné posádky a prioritu dala opatreniam spoločenstva, ktorých cieľom je zlepšenie prípravy a vzdelávania prostredníctvom rozvoja spoločných noriem pre minimálnu úroveň prípravy kľúčového personálu vrátane otázky spoločného dorozumievacieho jazyka na palubách plavidiel spoločenstva.
(5) Rada vo svojej rezolúcii z 24. marca 1997 [6] o novej stratégii na zvýšenie konkurencie schopnosti námornej dopravy spoločenstva hľadala spôsob ako pozdvihnúť zamestnanosť námorníkov spoločenstva a pobrežného personálu. S týmto cieľom sa Rada dohodla, že by sa malo uskutočniť opatrenie na pomoc námornej doprave spoločenstva v jej trvalej snahe o vyššiu kvalitu a že by sa mala zlepšiť jej konkurencieschopnosť zabezpečením trvalej vysokokvalitnej prípravy námorníkov spoločenstva všetkých hodností a pobrežného personálu.
(6) Normy prípravy námorníkov pre udelenie osvedčení o odbornej spôsobilosti sa medzi jednotlivými členskými štátmi líšia. Táto rôznorodosť národných zákonov v oblasti prípravy spadajúcej pod túto smernicu nezabezpečuje jednotnú a vyhovujúcu úroveň prípravy požadovanú v záujme bezpečnosti námornej dopravy.
(7) Smernica Rady 89/48/EHS [7] a smernica Rady 92/51/EHS [8] o všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy sa uplatňujú na námorné povolania spadajúce pod túto smernicu. Tieto smernice pomôžu pozdvihnúť plnenie záväzkov stanovených v zmluve, ktorá odstraňuje prekážky voľného pohybu osôb a služieb medzi členskými štátmi.
(8) Vzájomné uznávanie diplomov a osvedčení ustanovené smernicami o univerzálnom systéme nie vždy zabezpečuje normalizovanú úroveň prípravy u všetkých námorníkov slúžiacich na palubách plavidiel, ktoré plávajú pod vlajkou členského štátu. Absolútne nevyhnutné je to však z pohľadu bezpečnosti námornej dopravy.
(9) Je nutné určiť minimálnu úroveň prípravy námorníkov v spoločenstve. Vhodné je, aby takéto opatrenie v tejto oblasti bolo založené na normách prípravy, ktoré už boli dohodnuté na medzinárodnej úrovni, konkrétne Medzinárodnou námornou organizáciou (IMO) v Dohovore o normách prípravy, osvedčovania a o hliadkovaní námorníkov, 1978 (Dohovor STCW) v znení z roku 1995; všetky členské strany sú zúčastnenými stranami tohto dohovoru.
(10) Členské štáty môžu vytvoriť normy vyššie, ako sú minimálne normy stanovené v Dohovore STCW a v tejto smernici.
(11) Nariadenia Dohovoru STCW uvedené v prílohe I tejto smernice by mali byť doplnené záväznými ustanoveniami obsiahnutými v časti A kódexu STCW. Časť B kódexu STCW obsahuje odporučené usmernenie určené na pomoc zúčastneným stranám Dohovoru STCW a tým, ktorí sa zúčastňujú na jeho zavádzaní, aby uplatňovanie resp. vykonávanie opatrení dohovoru jednotným spôsobom zabezpečilo dohovoru úplný a dostatočný účinok.
(12) Ustanovenia o minimálnej dĺžke odpočinku hliadkujúceho personálu by mali byť z dôvodu zvýšenia bezpečnosti námornej dopravy a ochrany mora pred znečistením v tejto smernici stanovené v súlade s Dohovorom STCW. Tieto ustanovenia by sa mali uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 1999/63/ES z 21. júna 1999 týkajúcej sa Dohody o organizácii pracovného času námorníkov uzatvorenej Združením vlastníkov lodí Európskeho spoločenstva (ECSA) a Federáciou odborových zväzov pracovníkov dopravy v Európskej únii (FST) [9].
(13) Na účely zvýšenia bezpečnosti námornej dopravy, zamedzenia stratám na životoch a zabránenia námornému znečisťovaniu by sa mala zlepšiť komunikácia medzi členmi posádky na palubách lodí plávajúcich vo vodách spoločenstva.
(14) Personál na palube osobných lodí určený na pomoc pasažierom v núdzových situáciách by mal byť schopný komunikovať s pasažiermi.
(15) Posádky slúžiace na palubách tankerov prevážajúcich škodlivý alebo znečisťujúci náklad by mali byť schopné účinne predchádzať nehodám a účinne sa vysporiadať s núdzovými situáciami. Je nanajvýš nutné, aby medzi kapitánom, dôstojníkmi a členmi posádky bolo vytvorené správne komunikačné spojenie zodpovedajúce požiadavkám stanoveným v článku 17.
(16) Mali by byť prijaté opatrenia, aby sa zabezpečilo, že námorníci, ktorí majú osvedčenia vydané tretími krajinami, dosahujú úroveň spôsobilosti požadovanej Dohovorom STCW.
(17) Aby sa dosiahol tento cieľ, mali by byť definované spoločné kritériá pre uznávanie cudzích osvedčení v spoločenstve. Vytvorenie spoločných kritérií pre uznávanie osvedčení vydaných tretími krajinami členskými štátmi by malo byť založené na takých požiadavkách na prípravu a osvedčovanie odbornej spôsobilosti, ako boli dohodnuté v rámci Dohovoru STCW.
(18) V záujme bezpečnosti na mori by členské štáty mali uznávať osvedčenia o odbornej spôsobilosti, ktoré preukazujú požadovanú úroveň prípravy, pričom tieto osvedčenia by mali byť vydané výlučne zúčastnenými stranami Dohovoru STCW, alebo v ich mene, a to stranami, u ktorých Výbor bezpečnosti námornej dopravy (MSC) IMO zistil, že preukázateľne dodržovali a stále dodržujú v plnom rozsahu normy stanovené v dohovore. Na preklenutie časového obdobia, kým MSC vykoná takéto zistenie, je potrebný postup predbežného uznávania osvedčení.
(19) Tam, kde je to potrebné, by mali byť preskúmané námorné inštitúty, programy prípravy a kurzy. Z tohto dôvodu by mali byť vytvorené kritériá pre takéto skúmanie.
(20) By mal byť zriadený výbor na pomoc Komisii pri plnení úloh súvisiacich s uznávaním osvedčení vydaných inštitútmi pre prípravu, resp. orgánmi tretích krajín.
(21) Od členských štátov ako prístavných orgánov sa požaduje, aby zvýšili bezpečnosť a ochranu pred znečistením vo vodách spoločenstva prostredníctvom prednostnej kontroly plavidiel plávajúcich pod vlajkou tretej krajiny, ktorá neratifikovala Dohovor STCW, čím sa zabezpečí, že plavidlá plávajúce pod vlajkou tretieho štátu nebudú viac zvýhodňované.
(22) Je vhodné, aby sa až do zmien a doplnkov smernice Rady 95/21/ES z 19. júna 1995 týkajúcej sa sprísnenia medzinárodných noriem pre bezpečnosť lodí, ochrany pred znečistením a životných a pracovných podmienok na palubách lodí (štátna kontrola v prístave) [10] pre prípad prístavov spoločenstva používaných pre námornú dopravu a pre prípad plavby vo vodách, ktoré sú pod súdnou právomocou členských štátov zahrnuli do tejto smernice ustanovenia o štátnej kontrole v prístave. Tieto ustanovenia o štátnej kontrole v prístave, ktoré sú zahrnuté v článkoch 17 písm. f), 19, 20 a 21 tejto smernice sa po zmenách a doplnkoch uvedenej smernice prevedú do uvedenej smernice.
(23) Je potrebné stanoviť postupy na prispôsobovanie tejto smernice zmenám v medzinárodných dohovoroch a kódexoch.
(24) Opatrenia potrebné na zavedenie tejto smernice by mali byť prijaté v súlade so smernicou Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorou sa stanovujú postupy pre uplatňovanie vykonávacích právomocí pri zavádzaní, ktoré sú udelené Komisii [11].
(25) Rada by mala, konajúc na návrh, ktorý predloží Komisia v priebehu piatich rokov od 25. mája 2003, posúdiť prílohu II na základe skúseností získaných pri uplatňovaní tejto smernice.
(26) Členským štátom by do 1. februára 2002 malo byť umožnené prijímať na ich lode námorníkov, ktorí majú osvedčenia vydané v súlade s ustanoveniami, ktoré sa uplatňovali pred 1. februárom 1997, čiže dňom, kedy nadobudol účinnosť zmenený a doplnený Dohovor STCW za predpokladu, že títo námorníci nastúpili do služby alebo začali svoju prípravu pred 1. augustom 1998.
(27) Táto smernica by nemala mať vplyv na záväzky členských štátov týkajúce sa lehôt pre transpozíciu smerníc stanovených v prílohe III časť B,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Definície
Na účely tejto smernice:
1. "kapitán lode" je osoba, ktorá na lodi velí;
2. "dôstojník" je člen posádky, ktorý nie je kapitánom lode a do svojej funkcie je menovaný národným právom alebo nariadeniami, resp. v prípade, keď takéto určenie neexistuje, kolektívnou dohodou alebo zvyklosťou;
3. "palubný dôstojník" je dôstojník spĺňajúci podmienky v súlade s ustanoveniami kapitoly II prílohy I;
4. "prvý palubný dôstojník" je dôstojník hodnosťou hneď po kapitánovi lode, ktorý preberá velenie na lodi v prípade nespôsobilosti kapitána lode vykonávať svoju funkciu;
5. "strojný dôstojník" je dôstojník spĺňajúci podmienky v súlade s ustanoveniami kapitoly III prílohy I;
6. "prvý strojný dôstojník" je starší strojný dôstojník zodpovedný za mechanický pohon a za prevádzku a údržbu mechanických a elektrických častí lode;
7. "druhý strojný dôstojník" je strojný dôstojník hodnosťou hneď po prvom strojnom dôstojníkovi, ktorý preberá zodpovednosť za mechanický pohon a za prevádzku a údržbu mechanických a elektrických častí lode v prípade nespôsobilosti prvého strojného dôstojníka vykonávať svoju funkciu;
8. "strojný dôstojník - asistent" je osoba, ktorá je v príprave na funkciu strojného dôstojníka a je k tomu určená národným právom alebo nariadeniami;
9. "radista" je osoba, ktorá vlastní príslušné osvedčenie vydané alebo uznané príslušnými orgánmi, a to podľa ustanovení nariadení o rádiokomunikácii uvedených v bode 18;
10. "člen posádky" je člen posádky lode, ktorý nie je kapitánom lode alebo dôstojníkom;
11. "námorná loď" je loď, ktorá sa nepohybuje výlučne len vo vnútrozemských vodách, v chránených vodách alebo vodách v bezprostrednej blízkosti chránených vôd, alebo v oblastiach, kde sa uplatňujú prístavné nariadenia;
12. "loď plávajúca pod vlajkou členského štátu" je loď, ktorá je registrovaná a pláva pod vlajkou členského štátu v súlade s právom tohto štátu. Loď, ktorá nezodpovedá tejto definícii, sa považuje za loď plávajúcou pod vlajkou tretej krajiny;
13. "pobrežné plavby" sú plavby v blízkosti členského štátu v zmysle definície tohto štátu;
14. "výkon pohonu" je celkový maximálny trvalý menovitý výkon všetkých hlavných pohonov lode v kilowattoch takých, ktoré sú uvedené v osvedčení o registrácii lode, resp. v iných oficiálnych dokumentoch;
15. "tanker na prepravu ropy" je loď stavaná a používaná na hromadnú prepravu ropy a ropných produktov;
16. "tanker na prepravu chemikálií" je loď stavaná alebo prispôsobená a používaná na hromadnú prepravu kvapalných produktov uvedených v kapitole 17 Medzinárodného kódexu chemikálií prevážaných hromadne, účinného od 25 mája 1998;
17. "tanker na prepravu skvapalneného plynu" je loď stavaná alebo prispôsobená a používaná na hromadnú prepravu akýchkoľvek skvapalnených plynov alebo iných výrobkov uvedených v kapitole 19 Medzinárodného kódexu pre prepravu plynu, ktorý je účinný od 25. mája 1998;
18. "nariadenia pre rádiokomunikáciu" sú zmenené a doplnené nariadenia pre rádiokomunikáciu prijaté svetovou konferenciou pre správu rádiokomunikácie v mobilnej prevádzke, ktoré sú účinné od 25. mája 1998;
19. "osobná loď" je námorná loď, ktorá prepravuje viac ako 12 pasažierov;
20. "rybárska loď" je plavidlo používané na výlov rýb alebo iných živých hospodársky významných organizmov z mora;
21. "Dohovor STCW" je medzinárodný dohovor o normách prípravy, osvedčovania a o hliadkovaní námorníkov, ktorý sa uplatňuje v dotknutých záležitostiach berúc do úvahy prechodné ustanovenia článku VII a nariadenia I/15 dohovoru vrátane, tam, kde je to vhodné, uplatniteľných ustanovení kódexu STCW, pričom všetky tieto predpisy sú účinné od 25. mája 1998;
22. "rádiokomunikačné služby" zahrňujú podľa potreby hliadkovanie a technickú údržbu a opravy vykonávané v súlade s nariadeniami pre rádiokomunikáciu Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti života na mori (1974) (Dohovor SOLAS), ktorý je účinný od 25. mája 1998 a podľa rozhodnutia každého členského štátu v súlade s príslušnými odporúčaniami Medzinárodnej námornej organizácie (IMO);
23. "osobná loď s priamym nájazdom a výjazdom (osobná loď ro-ro)" je osobná loď s nákladnými priestormi pre vyloďovanie priamym nájazdom a výjazdom alebo s priestormi osobitnej kategórie definovanej v Dohovore SOLAS účinnom od 25. mája 1998;
24. "kódex STCW" je kódex prípravy, osvedčovania a hliadkovania námorníkov (STCW) prijatý rezolúciou 2 z roku 1995 zúčastnenými stranami na konferencii STCW, ktorý je účinný od 25. mája 1998;
25. "funkcia" je skupina úloh, povinností a zodpovedností definovaných v kódexe STCW, ktoré sú potrebné pre prevádzku lode, bezpečnosť života na mori alebo ochranu životného prostredia na mori;
26. "spoločnosť" je vlastník lode, alebo akákoľvek iná organizácia alebo osoba, ako napr. správca alebo nájomca lode, ktorý od vlastníka lode prevzal zodpovednosť za prevádzku lode a ktorý prevzatím takejto zodpovednosti súhlasil, že na seba preberá všetky povinnosti a zodpovednosti vyplývajúce spoločnosti z týchto nariadení;
27. "príslušné osvedčenie" je osvedčenie vydané a potvrdené v súlade s touto smernicou, ktoré oprávňuje jeho zákonného držiteľa slúžiť v rozsahu danej spôsobilosti a vykonávať funkcie až do úrovne zodpovednosti uvedenej v danom osvedčení na lodi príslušného typu, tonáže, výkonu a spôsobu pohonu počas konkrétnej plavby, na ktorú bol najatý;
28. "námorná služba" je služba na palube lode zodpovedajúca vydanému osvedčeniu alebo inému dokladu o kvalifikácii;
29. "schválený" znamená schválený členským štátom v súlade s touto smernicou;
30. "tretia krajina" je akákoľvek krajina, ktorá nie je členským štátom;
31. "mesiac" znamená kalendárny mesiac alebo 30 dní rozložených do časových období menších ako jeden mesiac.
Článok 2
Pôsobnosť
Táto smernica sa uplatňuje na námorníkov uvedených v tejto smernici slúžiacich na palubách námorných lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu s výnimkou:
- vojnových lodí, lodného príslušenstva alebo iných lodí, ktoré sú vo vlastníctve, resp. prevádzkované členským štátom a využívajú sa len na vládne neobchodné účely,
- rybárskych lodí,
- rekreačných jácht nevyužívaných v obchode,
- drevených lodí primitívnej konštrukcie.
Článok 3
Príprava a osvedčovanie
1. Členské štáty musia podniknúť opatrenia potrebné k tomu, aby zabezpečili, že námorníci slúžiaci na lodiach uvedených v článku 2 sú pripravení minimálne v súlade s požiadavkami Dohovoru STCW tak, ako je stanovené v prílohe I tejto smernice, a vlastnia osvedčenia určené v článku 4 alebo príslušné osvedčenia určené v článku 1 ods. 27.
2. Členské štáty musia podniknúť opatrenia potrebné k tomu, aby tí členovia posádky, ktorí musia byť osvedčení v súlade s nariadením III/10.4 Dohovoru SOLAS, boli pripravovaní a osvedčení v súlade s touto smernicou.
Článok 4
Osvedčenie
Osvedčenie je platný dokument bez ohľadu na meno, pod ktorým bol vydaný, vydaný priamo príslušným orgánom členského štátu alebo pod jeho gesciou, oprávňujúci držiteľa slúžiť podľa údajov uvedených v tomto dokumente, resp. podľa toho, ako ho k tomu oprávňujú národné predpisy.
Článok 5
Osvedčenia a potvrdenia
1. Osvedčenia sa vydávajú v súlade s článkom 10.
2. Osvedčenia pre kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov potvrdzuje členský štát podľa tohto článku.
3. Osvedčenia sa vydávajú v úradnom jazyku alebo úradných jazykoch členského štátu.
4. V prípade radistov môžu členské štáty:
a) ďalšie znalosti požadované príslušnými nariadeniami zahrnúť do preskúšania pre vydanie osvedčenia zodpovedajúceho nariadeniam pre rádiokomunikáciu alebo
b) vydať osobitné osvedčenie preukazujúce, že držiteľ má aj ďalšie znalosti požadované príslušnými nariadeniami.
5. Podľa rozhodnutia členského štátu môžu byť potvrdenia zahrnuté vo formáte osvedčení, ktoré sa vydávajú na základe oddielu A-I/2 kódexu STCW. Ak sa tieto potvrdenia zahrnú do osvedčení, musia mať formu stanovenú v oddieli A-I/2 odsek 1. Ak sa potvrdenia vydávajú iným spôsobom, ich forma má zodpovedať forme uvedenej v odseku 2 toho istého oddielu.
6. Členský štát, ktorý uznáva osvedčenia podľa postupu stanoveného v článku 18 ods. 3 písm. a), musí dané osvedčenie potvrdiť, čím sa doloží jeho uznanie. Uplatní sa pri tom forma potvrdenia stanovená v odseku 32 oddielu A-I/2 kódexu STCW.
7. Potvrdenia uvedené v odsekoch 5 a 6:
a) môžu byť vydané ako samostatné dokumenty;
b) musia mať každé pridelené osobitné číslo s výnimkou potvrdení, ktorými sa dokazuje vydanie osvedčenia a ktorým môže byť pridelené to isté číslo ako dotknutému osvedčeniu za predpokladu, že toto číslo sa nemôže zopakovať a
c) platnosť každého z potvrdení musí skončiť súčastne so skončením platnosti potvrdeného osvedčenia, s jeho zrušením, prerušením jeho platnosti alebo jeho vyhlásením za neplatné, či už členským štátom alebo treťou krajinou, ktorá potvrdenie vydala a za každých okolností musí potvrdenie prestať platiť po uplynutí piatich rokov od dňa jeho vydania.
8. Služba, pre ktorú má držiteľ osvedčenia spôsobilosť, musí byť v potvrdení definovaná rovnakými výrazmi ako sú výrazy použité v uplatňovaných požiadavkách dotknutého členského štátu na bezpečnosť personálu.
9. Za predpokladu, že minimálne požadované informácie sú uvedené latinským písmom a arabskými číslicami, berúc do úvahy odlišnosti, ktoré sa podľa oddielu A-I/2 pripúšťajú, môže členský štát použiť aj formát odlišný od formátu stanoveného v oddiely A-I/2 kódexu STCW.
10. S prihliadnutím na článok 18 ods. 4 musí byť každé osvedčenie požadované touto smernicou k dispozícii v origináli na palube lode, na ktorej jeho držiteľ slúži.
Článok 6
Požiadavky na prípravu
Príprava požadovaná článkom 3 má mať formu zodpovedajúcu teoretickým vedomostiam a praktickým zručnostiam požadovaným prílohou I, a to najmä pri používaní prostriedkov na záchranu života a protipožiarnych prostriedkov a má byť schválená príslušným orgánom alebo orgánom povereným každým členským štátom.
Článok 7
Zásady, ktorými sa riadia pobrežné plavby
1. Pri definovaní pobrežných plavieb členské štáty neuplatnia u námorníkov slúžiacich na palubách lodí oprávnených plávať pod vlajkou iného členského štátu alebo inej zúčastnenej strany Dohovoru STCW, ktoré vykonávajú takéto plavby, požiadavky na prípravu, prax, resp. osvedčovane takým spôsobom, ktorý vyústi do prísnejších požiadaviek kladených na týchto námorníkov v porovnaní s námorníkmi, ktorí slúžia na palubách lodí oprávnených plávať pod ich vlastnou vlajkou. Členský štát nesmie v žiadnom prípade u lodí nevykonávajúcich pobrežné plavby klásť na námorníkov slúžiacich na palubách lodí plávajúcich pod vlajkou iného členského štátu alebo inej zúčastnenej strany Dohovoru STCW požiadavky presahujúce požiadavky uvedené v tejto smernici.
2. Čo sa týka lodí oprávnených plávať pod vlajkou členského štátu, ktoré pravidelne vykonávajú pobrežné plavby pri pobreží iného členského štátu alebo inej zúčastnenej strany Dohovoru STCW, členský štát, pod ktorého vlajkou je loď oprávnená plávať, predpíše minimálne rovnaké požiadavky na prípravu, prax a osvedčovanie spôsobilosti námorníkov slúžiacich na týchto lodiach, ako sa uplatňujú v členskom štáte alebo u strany zúčastnenej na Dohovore STCW, v pobrežných vodách ktorého takáto loď pláva, a to za predpokladu, že tieto požiadavky nejdú nad rámec požiadaviek tejto smernice týkajúcich sa lodí, ktoré nevykonávajú pobrežné plavby. Námorníci slúžiaci na lodiach, ktoré pri svojich plavbách idú nad rámec toho, čo je definované členským štátom ako pobrežná plavba a plávajú do vôd, ktoré už nepodliehajú tejto definícií, musia plniť príslušné požiadavky tejto smernice.
3. Členský štát môže lodi, ktorá je oprávnená plávať pod jeho vlajkou udeliť výhody vyplývajúce z ustanovení tejto smernice o pobrežných plavbách, ak táto loď pravidelne vykonáva pobrežné plavby zodpovedajúce definícii daného členského štátu mimo pobrežia strany, ktorá nie je zúčastnená na Dohovore STCW.
4. Členské štáty oznámia Komisii podrobnosti ustanovení, ktoré prijali na základe rozhodnutia o definícii pobrežných plavieb a z nej vyplývajúcich podmienok kladených na vzdelávanie a prípravu v súlade s požiadavkami odsekov 1, 2 a 3.
Článok 8
Pokuty alebo disciplinárne opatrenia
1. Členské štáty vytvoria metódy a postupy nestranného vyšetrenia akejkoľvek oznámenej nespôsobilosti, konania, alebo zanedbania zo strany držiteľov osvedčení alebo potvrdení vydaných daným členským štátom, ktoré môžu spôsobiť priame ohrozenie bezpečnosti života alebo majetku na mori, resp. životného prostredia na mori v súvislosti s vykonávaním takých služieb držiteľov osvedčení, ktoré majú uvedené na svojich osvedčeniach. Členské štáty vytvoria metódy a postupy na zrušenie, pozastavenie platnosti, resp. prehlásenie za neplatné u týchto osvedčení z uvedených dôvodov a z dôvodu predchádzania podvodom.
2. Každý členský štát pre prípady, v ktorých sa vo veci lodí oprávnených plávať pod jeho vlajkou alebo námorníkov, ktorým vydal riadne osvedčenia, neplnia ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktorou sa uvádza do účinnosti táto smernica, stanoví pokuty alebo disciplinárne opatrenia.
3. Takéto pokuty alebo disciplinárne opatrenia sa predpíšu a vykonajú najmä v prípadoch, keď:
a) spoločnosť alebo kapitán lode najali osobu, ktorá nie je držiteľom osvedčenia požadovaného touto smernicou;
b) kapitán lode pripustil, aby akúkoľvek funkciu alebo službu v akomkoľvek postavení, ktorá podľa tejto smernice musí byť vykonávaná osobou vlastniacou príslušné osvedčenie, vykonávala osoba, ktorá nevlastní požadované osvedčenie, platnú výnimku z pôsobnosti tejto smernice, ani písomný dôkaz požadovaný článkom 18 ods. 4 alebo
c) osoba podvodom alebo prostredníctvom falšovaných dokladov získala možnosť vykonávať akúkoľvek funkciu alebo slúžiť v akomkoľvek postavení, ktoré podľa tejto smernice musí byť vykonávané alebo obsadzované osobami vlastniacimi osvedčenie alebo výnimku z pôsobnosti.
4. Členské štáty, v rámci jurisdikcie ktorých sa nachádza akákoľvek spoločnosť alebo akákoľvek osoba, o ktorej sa jednoznačne predpokladá, že je zodpovedná, alebo vie o akomkoľvek zjavnom neplnení tejto smernice uvedenom v odseku 3, rozvinú spoluprácu s ktorýmkoľvek členským štátom alebo inou stranou zúčastnenou na Dohovore STCW, ktorá im oznámi svoj úmysel začať konanie podľa svojej jurisdikcie.
Článok 9
Normy kvality
1. Každý členský štát zabezpečí, aby:
a) všetky činnosti súvisiace s prípravou, hodnotením spôsobilosti, osvedčovaním, potvrdzovaním a obnovovaním platnosti vykonávané nevládnymi orgánmi alebo právnickými osobami pod gesciou štátu boli kontinuálne monitorované pomocou systému noriem kvality, čím sa zabezpečí dosiahnutie zadefinovaných cieľov vrátane cieľov týkajúcich sa kvalifikácie a praxe inštruktorov a školiteľov;
b) ak tieto činnosti vykonávajú vládne orgány alebo organizácie, aj tieto mali systém noriem kvality;
c) ciele vzdelávania a prípravy a im zodpovedajúce normy spôsobilosti, ktoré sa majú dosiahnuť, boli jednoznačne definované a aby odrážali úroveň vedomostí, chápania a zručností zodpovedajúcu skúškam a hodnoteniu požadovanému podľa Dohovoru STCW. Ciele a zodpovedajúce normy kvality môžu byť určované osobitne pre rôzne kurzy a prípravné programy a musia obsahovať systém, akým sa vykoná osvedčovanie;
d) oblasti uplatňovania noriem kvality zahrňovali spôsoby vykonávania osvedčovania, ako aj všetky prípravné kurzy a programy, skúšky a hodnotenie vykonávané priamo alebo pod gesciou každého členského štátu a aby zahrňovali tiež požadovanú kvalifikáciu a prax inštruktorov a školiteľov s ohľadom na politiku, systém, riadenie a interné audity kvality vytvorené na zabezpečenie dosiahnutia definovaných cieľov.
2. Členské štáty ďalej zabezpečia, že v intervaloch dlhých maximálne 5 rokov sa budú vykonávať nezávislé hodnotenia vedomostí, chápania, zručností a činností na získanie a hodnotenie spôsobilosti, ako aj hodnotenie systému, ktorým sa uskutočňuje osvedčovanie spôsobilosti kvalifikovanými osobami, ktoré sa na uvedených činnostiach nezúčastňujú, a to z dôvodu overenia, či:
(a) všetky vnútorné riadiace a monitorovacie opatrenia a následné činnosti zodpovedajú plánovaným opatreniam a zdokumentovaným postupom a či sú účinné pri zabezpečení plnenia definovaných cieľov;
(b) výsledky každého nezávislého hodnotenia sú zdokumentované a dané k dispozícii tým, ktorí sú zodpovední za hodnotenú oblasť;
c) sa podnikajú včasné opatrenia na odstránenie nedostatkov.
3. Dotknutý členský štát zašle správu o každom hodnotení vykonanom podľa odseku 2 Komisii v lehote šiestich mesiacov od dňa vykonania hodnotenia.
Článok 10
Zdravotné normy - vydávanie a registrácia osvedčení
1. Členské štáty stanovia normy zdravotnej spôsobilosti námorníkov, najmä pokiaľ ide o zrak a sluch.
2. Členské štáty zabezpečia, že osvedčenia budú vydané len kandidátom, ktorí plnia požiadavky tohto článku.
3. Každý kandidát na získanie osvedčenia musí predložiť dostatočný doklad:
a) o svojej identite;
b) že jeho vek nie je nižší, ako stanovujú nariadenia v prílohe I pre príslušné osvedčenie, o ktoré požiadal;
(c) že plní, najmä čo sa týka zraku a sluchu, normy zdravotnej spôsobilosti stanovenej členským štátom a je držiteľom platného dokumentu vydaného riadne oprávneným praktickým lekárom uznávaným príslušnými orgánmi členského štátu, ktorý preukazuje jeho zdravotnú spôsobilosť;
d) že absolvoval námornú službu a každú tomu zodpovedajúcu povinnú prípravu stanovenú v nariadeniach prílohy I pre osvedčenie, o ktoré požiadal;
e) že plní normy spôsobilosti stanovenej v nariadeniach prílohy I pre postavenia, funkcie a úrovne, ktoré sú uvedené v potvrdení k osvedčeniu.
4. Každý členský štát:
a) bude viesť register alebo registre všetkých osvedčení a potvrdení pre kapitánov lodí a dôstojníkov, prípadne pre členov posádky, ktoré boli vydané, ktorým skončila platnosť, alebo im bola obnovená platnosť, ktorým bola pozastavená platnosť, zrušená platnosť, alebo ktoré boli oznámené ako stratené resp. zničené a všetkých vydaných výnimiek z pôsobnosti;
b) sprístupní informácie o stave týchto osvedčení, potvrdení a výnimiek z pôsobnosti iným členským štátom alebo iným zúčastneným stranám Dohovoru STCW a spoločnostiam, ktoré si vyžiadajú overenie pravosti a platnosti osvedčení, ktoré im predložia námorníci žiadajúci o uznanie ich osvedčení alebo o zamestnanie na palube lode.
Článok 11
Obnovenie platnosti osvedčení
1. Od každého kapitána lode, dôstojníka a radistu, ktorý vlastní osvedčenie vydané alebo uznané podľa inej kapitoly prílohy I, ako je kapitola VI a ktorý slúži na mori alebo sa chce vrátiť na more po určitom období na pevnine, sa v záujme zachovania jeho spôsobilosti pre námornú službu vyžaduje, aby v intervaloch najviac päť rokov:
a) splnil normy pre zdravotnú spôsobilosť predpísané článkom 10 a
b) uchoval si nepretržitú odbornú spôsobilosť v súlade s oddielom A-I/11 kódexu STCW.
2. Pre pokračovanie v námornej službe na palubách lodí, pre ktorú boli medzinárodne dohodnuté osobitné požiadavky na prípravu, musí každý kapitán lode, dôstojník a radista úspešne ukončiť príslušný schválený druh prípravy.
3. Každý členský štát porovná normy spôsobilosti, ktoré boli požadované od kandidátov na osvedčenia vydané pred 1. februárom 2002 s normami stanovenými pre príslušné osvedčenia v časti A kódexu STCW a určí, či je potrebné požadovať od držiteľov týchto osvedčení, aby absolvovali vhodnú opakovanú alebo rekvalifikačnú prípravu alebo hodnotenie.
Opakovacie a rekvalifikačné kurzy musia byť schválené a musia obsahovať zmeny v príslušných národných a medzinárodných predpisoch týkajúcich sa bezpečnosti života na mori a ochrany životného prostredia na mori a musia brať do úvahy akékoľvek aktualizácie v normách dotknutej spôsobilosti.
4. Každý členský štát musí po porade s tými, ktorých sa to týka, definovať alebo upraviť definíciu štruktúry opakovacích a rekvalifikačných kurzov tak, ako je stanovené v oddiele A-I/11 kódexu STCW.
5. Každý členský štát na účely zvýšenia úrovne vedomostí kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov zabezpečí, že texty posledných zmien národných a medzinárodných predpisov týkajúcich sa bezpečnosti života na mori a ochrany životného prostredia na mori budú k dispozícii na lodiach oprávnených plávať pod jeho vlajkou.
Článok 12
Používanie simulátorov
1. Prevádzkové normy a iné ustanovenia uvedené v oddiele A-I/12 kódexu STCW a ďalšie požiadavky stanovené v časti A kódexu STCW sa musia plniť u akýchkoľvek dotknutých osvedčení vo veci:
a) všetkých povinných príprav na simulátoroch;
b) akéhokoľvek hodnotenia spôsobilosti požadovaného časťou A kódexu STCW, ktoré sa vykonáva prostredníctvom simulátora;
c) akéhokoľvek preukázania trvajúcej odbornej spôsobilosti požadovaného časťou A kódexu STCW vykonaného prostredníctvom simulátora.
2. Na základe rozhodnutia každého členského štátu môže byť simulátorom zavedeným alebo daným do užívania pred 1. februárom 2002 udelená výnimka z úplného plnenia prevádzkových noriem uvedených v odseku 1.
Článok 13
Zodpovednosť spoločností
1. Členské štáty v súlade s odsekmi 2 a 3 uvalia zodpovednosť za prideľovanie funkcií námorníkom pre službu na ich lodiach v súlade s touto smernicou na spoločnosti a budú požadovať, aby každá spoločnosť zabezpečila, že:
a) každý námorník pridelený na ktorúkoľvek z lodí členského štátu má príslušné osvedčenie v súlade s ustanoveniami tejto smernice a členského štátu;
b) lode členského štátu sú personálne obsadzované v súlade s platnými požiadavkami členského štátu na bezpečnosť posádky;
c) je vedená a okamžite dostupná dokumentácia a príslušné údaje všetkých námorníkov zamestnaných na lodiach členského štátu a že táto dokumentácia obsahuje bez toho, aby sa obmedzovala len na to, dokumentáciu a údaje o ich praxi, príprave, zdravotnej spôsobilosti a spôsobilosti pre pridelené služby;
d) po pridelení na akúkoľvek z lodí členského štátu sú námorníci oboznámení so svojimi konkrétnymi službami a so všetkými zariadeniami, vybavením, opatreniami a postupmi na lodi a vlastnosťami lode, ktoré sú podstatné pre ich rutinné služby resp. služby v stave núdze;
e) kompletná posádka lode vie účinne koordinovať svoje činnosti v núdzovej situácii a pri realizácii funkcií dôležitých pre bezpečnosť, resp. pre ochranu alebo zmiernenie následkov znečistenia.
2. Spoločnosti, kapitáni lodí a členovia posádky sú všetci zodpovední za plnenie záväzkov stanovených v tomto článku v plnom a dostatočnom rozsahu a za to, že sa príjmu také iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné a ktoré zabezpečia, že každý člen posádky kvalifikovane a informovane prispeje k bezpečnej prevádzke lode.
3. Spoločnosť poskytne kapitánovi každej lode, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, písomné inštrukcie stanovujúce zásady a postupy, ktoré je nutné dodržiavať, aby sa zabezpečilo, že všetci námorníci, ktorí sú na palube lode novými zamestnancami, majú dostatok príležitostí oboznámiť sa s vybavením lode, prevádzkovými predpismi a inými opareniami, ktoré potrebujú pre správny výkon svojich služieb, a to skôr, ako sú im tieto služby pridelené. Tieto zásady a postupy musia obsahovať:
a) stanovenie dostatočného časového obdobia, počas ktorého bude mať novozamestnatý námorník príležitosť oboznámiť sa s:
i) osobitným vybavením, ktoré bude tento námorník používať alebo prevádzkovať a
ii) postupmi a opatreniami hliadkovania, bezpečnosti, ochrany životného prostredia a činnosti v núdzových situáciách, ktoré sú osobitné pre danú loď, a ktoré námorník potrebuje poznať, aby mohol správne vykonávať pridelené služby;
b) poverenie kvalifikovaného člena posádky, ktorý bude zodpovedný za to, že každý novozamestnaný námorník bude mať príležitosť získať potrebné informácie v jazyku, ktorému rozumie.
Článok 14
Spôsobilosť pre službu
1. S cieľom predchádzať únave členské štáty vytvoria a presadia odpočinkové intervaly pre hliadkujúci personál a budú požadovať, aby systém hliadok bol zorganizovaný tak, že výkonnosť hliadkujúceho personálu nebude ovplyvnená únavou, a že služby budú zorganizované tak, že prvá hliadka na začiatku plavby a nasledujúce striedajúce hliadky budú dostatočne oddýchnuté a aj inak spôsobilé pre službu.
2. Každej osobe, ktorá je určená do služby ako dôstojník veliaci hliadke alebo ako člen posádky, ktorý je členom hliadky, musí byť počas 24-hodinového časového obdobia umožnené odpočívať minimálne 10 hodín.
3. Hodiny odpočinku môžu byť rozdelené najviac do dvoch častí, pričom jedna z nich musí trvať minimálne šesť hodín.
4. Požiadavky na odpočinkové intervaly stanovené v odsekoch 1 a 2 nemusia byť dodržané v prípade stavu núdze, pri výcviku, alebo počas iných mimoriadnych prevádzkových podmienok.
5. Bez ohľadu na odseky 2 a 3 môže byť minimálny odpočinkový interval 10 hodín znížený na minimálne šesť po sebe nasledujúcich hodín za predpokladu, že takéto zníženie nebude trvať dlhšie ako dva dni a počas každého sedemdňového obdobia bude poskytnutých minimálne 70 hodín odpočinku.
6. Členské štáty musia požadovať, aby rozvrhy hliadok boli zverejnené na ľahko dostupnom mieste.
Článok 15
Výnimka z pôsobnosti
1. Príslušné orgány môžu v stave výnimočnej nutnosti vydať výnimku z pôsobnosti umožňujúcu dotknutej osobe na určené obdobie nepresahujúce šesť mesiacov zastávať postavenie, na ktoré nemá príslušné osvedčenie, okrem postavenia radistu, s výnimkami stanovenými príslušnými nariadeniami pre rádiokomunikáciu, ak to podľa názoru týchto orgánov nemôže vystaviť nebezpečenstvu osoby, majetok, alebo životné prostredie. To sa udeje za predpokladu, že osoba, ktorej sa výnimka z pôsobnosti má vydať, je náležite kvalifikovaná k tomu, aby zastávala voľnú pozíciu pri zachovávaní bezpečnosti a k spokojnosti príslušných orgánov. Výnimky z pôsobnosti sa však neudeľujú kapitánovi lode alebo prvému strojnému dôstojníkovi lode s výnimkou okolností vyššej moci a aj vtedy len na čo najkratšie možné obdobie.
2. Akákoľvek výnimka z pôsobnosti udeľovaná na určitú pozíciu sa udelí len osobe s náležite osvedčenou spôsobilosťou na zastávanie pozície hneď pod určenou pozíciou. Ak sa osvedčenie spôsobilosti pre pozíciu pod pozíciou, na ktorú sa udeľuje výnimka z pôsobnosti nepožaduje, výnimka z pôsobnosti sa môže vydať osobe, ktorej kvalifikácia a prax sú podľa názoru príslušných orgánov jednoznačne v súlade s požiadavkami na pozíciu, ktorá má byť zastávaná, a to za predpokladu, že ak takáto osoba nemá príslušné osvedčenie, musí absolvovať skúšku akceptovanú príslušnými orgánmi na preukázanie, že daná výnimka z pôsobnosti môže byť spoľahlivo vydaná. Príslušné orgány musia okrem toho zabezpečiť, že dotknutá pozícia sa obsadí držiteľom príslušného osvedčenia čo najskôr.
Článok 16
Zodpovednosti členských štátov v príprave a hodnotení
1. Členské štáty poveria úrady alebo orgány, ktoré:
- budú poskytovať prípravu uvedenú v článku 3,
- budú organizovať a/alebo vykonávať dozor nad skúškami, ak sa požadujú,
- budú vydávať osvedčenia o spôsobilosti uvedené v článku 10 a
- budú udeľovať výnimky z pôsobnosti stanovené v článku 15.
2. Členské štáty zabezpečia, aby:
a) každá príprava a hodnotenie námorníkov bolo:
1. štruktúrované v súlade s písomnými programami vrátane takých metód a spôsobov podania, postupov a materiálov pre kurzy, ktoré sú potrebné na dosiahnutie stanovenej normy spôsobilosti a
2. vedené, monitorované, hodnotené a podporované osobami kvalifikovanými v súlade s písm. d), e) a f);
b) osoby venujúce sa príprave alebo hodnoteniu na palube lode popri zamestnaní tak robili len v prípade, že táto príprava alebo hodnotenie vážne neovplyvní bežnú prevádzku lode a vtedy, keď tieto osoby môžu svoj čas a pozornosť venovať príprave alebo hodnoteniu;
c) inštruktori, vedúci kurzov a školitelia boli náležite kvalifikovaní pre konkrétne druhy a úrovne prípravy alebo hodnotenia spôsobilosti námorníkov buď na palube lode alebo na pevnine;
d) akákoľvek osoba, ktorá sa venuje príprave námorníka popri zamestnaní, a to buď na palube lode alebo na pevnine, pričom táto príprava je určená na získanie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti podľa tejto smernice:
1. má zmysel pre program prípravy a chápe osobitné ciele prípravy konkrétneho druhu prípravy, ktorej sa venuje,
2. je kvalifikovaná v úlohách, kvôli ktorým sa príprava vykonáva a
3. ak sa vykonáva príprava za použitia simulátora:
i) bola príslušne zaškolená o inštruktážnych technikách vrátane používania simulátorov a
ii) nadobudla praktické prevádzkové skúsenosti na konkrétnom type simulátora, ktorý sa požíva;
e) každá osoba zodpovedná za kontrolu prípravy námorníkov popri zamestnaní, ktorá má slúžiť na zabezpečenie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti, má úplne rozumieť programu prípravy a osobitným cieľom každého druhu prípravy, ktorý sa vykonáva;
f) akákoľvek osoba vykonávajúca hodnotenie spôsobilosti námorníkov popri zamestnaní, a to či už na palube lode alebo na pevnine, pričom toto hodnotenie je určené na získavanie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti:
1. musí mať dostatočnú úroveň vedomostí a znalostí o spôsobilosti, ktorá má byť hodnotená;
2. má kvalifikáciu pre úlohy, kvôli ktorým sa hodnotenie vykonáva;
3. bola náležite vyškolená o hodnotiacich metódach a praxi;
4. nadobudla praktické hodnotiace skúsenosti a
5. ak vykonáva hodnotenie, ktorého súčasťou je využitie simulátorov, má uvedená osoba nadobudnúť praktické skúsenosti z hodnotenia na konkrétnom type simulátora, a to pod dozorom a k spokojnosti skúseného školiteľa;
g) ak členský štát uznáva prípravné kurzy, prípravné inštitúcie, alebo kvalifikáciu udelenú prípravnou inštitúciou ako súčasť jeho požiadaviek na vydanie osvedčenia, požiadavky na kvalifikáciu a prax inštruktorov a školiteľov sú zahrnuté v uplatnení ustanovení o normách kvality v článku 9. Tieto požiadavky na kvalifikáciu, prax a uplatňovanie noriem kvality musia zahrňovať vhodnú prípravu v inštruktážnych technikách, prípravné a hodnotiace metódy a prax a musia plniť všetky uplatňované požiadavky písm. d), e) a f).
Článok 17
Komunikácia na palube
Členské štáty zabezpečia, že:
a) bez toho, aby boli dotknuté písm. b) a d), budú vždy na palubách všetkých lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu umiestnené prostriedky na účinnú verbálnu komunikáciu medzi všetkými členmi posádky lode z dôvodu bezpečnosti, a to najmä s cieľom správneho a včasného obdržania a zrozumiteľnosti odkazov a inštrukcií;
b) z dôvodu zabezpečenia účinnej práce posádky v bezpečnostných záležitostiach sa na palube každej osobnej lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu a na palube každej osobnej lode začínajúcej alebo končiacej svoju plavbu v prístave členského štátu stanoví pracovný dorozumievací jazyk a zaznamená sa do lodného denníka.
Vhodný pracovný dorozumievací jazyk určí spoločnosť alebo kapitán lode. Každý námorník musí rozumieť, a ak je to potrebné, vydávať povely a inštrukcie a podávať hlásenia v tomto jazyku.
Ak pracovný dorozumievací jazyk nie je úradným jazykom členského štátu, musia byť všetky plány a zoznamy zverejnené aj s prekladmi do pracovného dorozumievacieho jazyka;
c) na palubách osobných lodí musí byť personál určený v zoznamoch dôstojníkoch a posádky na pomoc pasažierom v núdzových situáciách ľahko identifikovateľný a musí mať dostatočné komunikačné schopnosti na tento účel, pričom sa berie do úvahy vhodná a zodpovedajúca kombinácia ktoréhokoľvek z týchto faktorov:
i) jazyk alebo jazyky zodpovedajúce hlavným národnostiam pasažierov, ktorí sú prepravovaní na určitej trase;
ii) pravdepodobnosť a schopnosť používať základnú slovnú zásobu v angličtine na základné inštrukcie môže byť komunikačným prostriedkom s pasažierom, ktorý potrebuje pomoc bez ohľadu na to, či pasažier a člen posádky hovoria spoločným jazykom;
iii) možná potreba počas núdzových situácií, keď verbálna komunikácia je nepraktická, komunikovať niektorými iným prostriedkami (napr.: predvádzaním, ručnými signálmi, alebo privolávaním pozornosti k miestam inštrukcií, zhromažďovania, k umiestneniu záchranných zariadení alebo k evakuačným trasám);
iv) rozsah, v akom boli úplné bezpečnostné inštrukcie poskytnuté pasažierom v ich rodnom jazyku alebo jazykoch;
v) jazyky, v ktorých sa môžu vysielať núdzové hlásenia počas núdzových stavov alebo nácvikov na oznámenie rozhodujúcich usmernení pasažierom a ako pomoc členom posádky, ktorí napomáhajú pasažierom;
d) na palubách tankerov na prepravu ropy, tankerov na prepravu chemikálií a tankerov na prepravu skvapalnených plynov, ktoré plávajú pod vlajkou členského štátu, budú kapitán lode, dôstojníci a členovia posádky schopní komunikovať medzi sebou spoločným pracovným dorozumievacím jazykom alebo jazykmi;
e) pre komunikáciu medzi loďou a pobrežnými orgánmi budú vytvorené vhodné prostriedky, a to buď v spoločnom jazyku alebo v jazyku uvedených orgánov;
f) pri vykonávaní štátnej kontroly v prístave podľa smernice 95/21/ES členské štáty skontrolujú aj to, či lode plávajúce pod vlajkou iného štátu ako členského štátu vyhovujú tomuto článku.
Článok 18
Uznávanie osvedčení
1. Vzájomné uznávanie osvedčení uvedených v článku 4, ktoré vlastnia námorníci - občania členských štátov týmito štátmi, podlieha ustanoveniam smerníc 89/48/EHS a 92/51/EHS.
2. Vzájomné uznávanie osvedčení uvedených v článku 4, ktoré sú vo vlastníctve námorníkov, ktorí nie sú občanmi členských štátov, členskými štátmi tiež podlieha ustanoveniam smerníc 89/48/EHS a 92/51/EHS.
3. Námorníci, ktorí nevlastnia osvedčenia uvedené v článku 4, môžu slúžiť na lodiach plávajúcich pod vlajkou členského štátu za predpokladu, že o uznaní ich zodpovedajúcich osvedčení bolo prijaté rozhodnutie podľa postupu stanoveného v ďalšom:
a) pri uznávaní príslušného osvedčenia vydaného treťou krajinou potvrdením členský štát bude postupovať v súlade s postupom a kritériami stanovými v prílohe II;
b) členské štáty oznámia Komisii, ktorá o tom informuje ostatné členské štáty, príslušné osvedčenia, ktoré uznali alebo ktoré mienia uznať v súlade s kritériami uvedenými v písm. a);
c) ak v priebehu troch mesiacoch od dátumu, kedy členské štáty boli v súlade s písm. b) informované Komisiou členský štát alebo Komisia vznesú námietku na základe kritérií uvedených v písm. a), Komisia podrobí túto záležitosť konaniu uvedeného v článku 23 ods. 2. Dotknutý členský štát príjme vhodné opatrenia na zavedenie rozhodnutí prijatých v súlade s konaním s uvedeným v článku 23 ods. 2,
d) ak bolo príslušné osvedčenie vydané treťou krajinou uznané podľa vyššie uvedeného postupu a ak po ukončení svojho hodnotiaceho procesu Námorný výbor pre bezpečnosť nebol schopný stanoviť, či tretia krajina preukázala úplné a dostatočné splnenie ustanovení Dohovoru STCW, Komisia s cieľom prehodnotenia uznania osvedčení vydaných touto krajinou podrobí túto záležitosť konaniu uvedenému v článku 23 ods. 2. Dotknutý členský štát príjme vhodné opatrenia na zavedenie rozhodnutí prijatých v súlade s konaním uvedeným v článku 23 ods. 2;
e) Komisia zostaví a zaktualizuje zoznam príslušných osvedčení, ktoré boli uznané podľa vyššie uvedeného postupu. Zoznam musí byť uverejnený v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev série C.
4. Napriek článku 5 ods. 6 môže členský štát, ak to vyžadujú okolnosti, povoliť námorníkovi slúžiť na palube lode plávajúcej pod jeho vlajkou v akomkoľvek postavení okrem dôstojníka pre rádiokomunikáciu alebo radistu s výnimkami uvedenými v nariadeniach pre rádiokomunikáciu, a to na obdobie nepresahujúce tri mesiace, ak tento námorník vlastní príslušné a platné osvedčenie vydané a potvrdené podľa požiadaviek tretej krajiny, ktoré ešte nebolo potvrdené ako uznané dotknutým členským štátom, čo by ho robilo vhodným pre službu na palube lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu. O tom, že žiadosť o potvrdenie bola predložená príslušným orgánom, musí byť uchovávaný ľahko dostupný písomný dôkaz.
Článok 19
Štátna kontrola v prístave
1. Bez ohľadu na vlajku, pod ktorou pláva, každá loď, ktorá sa nachádza v prístave členského štátu s výnimkou lodí uvedených v článku 2, podlieha štátnej kontrole v prístave vykonávanej úradníkmi riadne splnomocnenými členským štátom k overovaniu, či všetci námorníci slúžiaci na palube, ktorí podľa Dohovoru STCW majú vlastniť osvedčenia, tieto osvedčenia vlastnia, alebo majú zodpovedajúcu výnimku z pôsobnosti.
2. Členské štáty pri výkone štátnej kontroly v prístave podľa tejto smernice zabezpečia, že budú uplatnené všetky príslušné ustanovenia a postupy stanovené v smernici 95/21/ES.
Článok 20
Postupy štátnej kontroly v prístave
1. Bez toho aby bola dotknutá smernica 95/21/ES, štátna kontrola v prístave podľa článku 19 sa obmedzuje na toto:
- overenie, že každý námorník, ktorý slúži na palube a musí mať osvedčenie v súlade s Dohovorom STCW, má príslušné osvedčenie alebo platnú výnimku z pôsobnosti, alebo predloží písomný dôkaz, že orgánom štátu, pod ktorého vlajkou pláva loď, na ktorej slúži, bola predložená žiadosť o potvrdenie dokazujúce uznanie jeho osvedčenia,
- overenie, že čísla a osvedčenia námorníkov slúžiacich na lodi sú v súlade s požiadavkami orgánov štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, na bezpečnosť posádky.
2. Schopnosť námorníkov dodržiavať normy pre hliadkovanie požadované Dohovorom STCW sa hodnotí v súlade s časťou A kódexu STCW, ak existujú zrejmé dôvody domnievať sa, že tieto normy sa nedodržujú, pretože došlo k čomukoľvek z tohto:
- loď bola súčasťou kolízie, uviazla na plytčine, alebo stroskotala,
- počas plavby, kotvenia, alebo v prístave došlo z lode k úniku látok, ktorý je nezákonný podľa akéhokoľvek medzinárodného dohovoru,
- loď chybne alebo nebezpečne manévrovala, čím porušila opatrenia prijaté Medzinárodnou námornou organizáciou, resp. nedodržala predpisy a postupy bezpečnej navigácie,
- loď bola iným spôsobom prevádzkovaná tak, že vystavila nebezpečenstvu osoby, majetok, alebo životné prostredie,
- osvedčenie bolo získané podvodným spôsobom, alebo držiteľ osvedčenia nie je osoba, ktorej bolo osvedčenie pôvodne vydané,
- loď plávala pod vlajkou krajiny, ktorá neratifikovala Dohovor STCW, alebo mala kapitána, dôstojníka alebo člena posádky, ktorého osvedčenie bolo vydané treťou krajinou, ktorá neratifikovala Dohovor STCW.
3. Napriek overovaniu osvedčení sa môže na základe hodnotenia podľa odseku 2 od námorníka požadovať, aby preukázal príslušnú spôsobilosť na mieste služby. Súčasťou takéhoto preukazovania môže byť aj overovanie, že boli splnené prevádzkové požiadavky týkajúce sa noriem hliadkovania a že v stavoch núdze námorník náležite reaguje v rozsahu jeho kompetencií.
Článok 21
Zadržanie
Bez toho aby bola dotknutá smernica 95/21/ES jedinými dôvodmi podľa tejto smernice, na základe ktorých môže členský štát zadržať loď, sú tu uvedené nedostatky v rozsahu určenom úradníkom vykonávajúcim štátnu kontrolu v prístave, ktoré vystavujú nebezpečenstvu osoby, majetok, alebo životné prostredie:
a) ak námorník, ktorý má mať osvedčenie, nemá príslušné osvedčenie, nemá platnú výnimku z pôsobnosti alebo písomný dôkaz, že orgánom štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, bola predložená žiadosť o potvrdenie, že štát osvedčenie uznáva,
b) ak sa neplnia platné požiadavky štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, na bezpečnosť posádky,
c) ak navigačné, resp. strojno-hliadkovacie zariadenia nie sú v zhode s požiadavkami určenými pre danú loď štátom, pod vlajkou ktorého pláva,
d) ak v hliadke chýba osoba kvalifikovaná pre obsluhu zariadení dôležitých pre bezpečnú navigáciu, bezpečnú rádiokomunikáciu, alebo predchádzaniu znečistenia na mori,
e) ak sa nepreukáže odborná spôsobilosť námorníkov pridelených do služieb súvisiacich s bezpečnosťou lode a ochranou pred znečistením,
f) ak nie je možné preukázať, že osoby pre prvú hliadku na začiatku plavby a pre nasledujúce striedajúce hliadky sú dostatočne odpočinuté a aj inak spôsobilé pre službu.
Článok 22
Zmena a doplnenie
1. Táto smernica môže byť zmenená a doplnená v zmysle postupu uvedeného v článku 23 ods. 2, čím sa na účely tejto smernice uplatnia následné zmeny a doplnky medzinárodných kódexov uvedených v článku 1 ods. 16, 17, 18, 23 a 24, ktoré nadobudli účinnosť.
2. Rada v súlade s podmienkami zmluvy konajúc na návrh predložený Komisiou v lehote piatich rokov od 25. mája 2003 v duchu skúseností získaných pri uplatňovaní tejto smernice rozhodne o akýchkoľvek zmenách a doplnkoch prílohy II.
3. Rada konajúca na návrh Komisie berúc do úvahy parlamentné postupy členských štátov, ako aj príslušné postupy v rámci Medzinárodnej námornej organizácie, rozhodne po prijatí nových právnych noriem alebo protokolov k Dohovoru STCW o podrobných opatreniach pre ratifikáciu týchto nových právnych noriem alebo protokolov, pričom zabezpečí, že tieto nové právne normy a protokoly sa budú uplatňovať v členských štátoch jednotne a súčasne.
Článok 23
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor.
2. Pri odkazoch na tento odsek sa uplatňujú články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES v súlade s jeho článkom 8.
Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je osem týždňov.
3. Výbor príjme svoj rokovací poriadok.
Článok 24
Prechodné ustanovenia
1. Do 1. februára 2002 môžu členské štáty naďalej vydávať, uznávať a potvrdzovať osvedčenia v súlade s ustanoveniami uplatňovanými pred 1. februárom 1997 u tých námorníkov, ktorí začali schválenú námornú službu, schválené vzdelávacie a prípravné programy, alebo schválené prípravné kurzy pred 1. augustom 1998.
2. Do 1. februára 2002 môžu členské štáty naďalej obnovovať a predlžovať platnosť osvedčení a potvrdení v súlade s ustanoveniami, ktoré sa uplatňovali pred 1. februárom 1997.
3. Ak členský štát obnovuje vydanie alebo predlžuje platnosť osvedčení podľa článku 11, ktoré boli pôvodne vydané podľa ustanovení, ktoré platili pred 1. februárom 1997, môže členský štát podľa svojho rozhodnutia zmeniť obmedzenie tonáže (výtlaku) uvedené v pôvodných osvedčenia takto:
1. "200 brutto registrovaných ton" môže byť nahradených "hrubou tonážou 500 BRT";
2. "1600 brutto registrovaných ton" môže byť nahradených "hrubou tonážou 3000 BRT".
Článok 25
Pokuty
Členské štáty stanovia systém pokút za porušenie národných ustanovení prijatých podľa článkov 1, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, článku 18 ods. 3 a 4, článkov 19, 20, 21 a 24 a príloh I a II a príjmu všetky nevyhnutné opatrenia, aby sa tento systém zaviedol. Stanovené pokuty musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 26
Oznamovanie
Členské štáty okamžite oznámia Komisii texty všetkých ustanovení, ktoré prijali v oblasti upravenej touto smernicou. Komisia o tom informuje ostatné členské štáty.
Článok 27
Zrušenie
1. Smernica 94/58/ES v znení smernice uvedenej v prílohe III časť A sa ruší bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu uvedenú v prílohe III časť B.
2. Odkazy na zrušenú smernicu sú považované za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe IV.
Článok 28
Účinnosť
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po dni jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 29
Určenie
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 4. apríla 2001