Smernica Rady
z 29. októbra 1990
o tranzite elektrickej energie prenosovými sieťami
(90/547/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže je potrebné prijať opatrenia s cieľom postupného zakladania vnútorného trhu v období, ktoré sa skončí 31. decembra 1992; keďže Európska rada na svojich ďalších zasadnutiach, najmä na Rodose, uznala potrebu jedného vnútorného trhu v energetike a keďže dosiahnutie vnútorného trhu osobitnejšie v sektore elektrickej energie napomôže ďalší rozvoj cieľov spoločenstva v energetike;
keďže musí byť väčšia integrácia európskeho trhu s energiou, ak sa má dosiahnuť jeden vnútorný trh; keďže elektrická energia je základnou zložkou energetickej bilancie spoločenstva;
keďže dosiahnutie vnútorného trhu s energiou, najmä v sektore elektrickej energie, musí zohľadniť cieľ hospodárskej a sociálnej kohézie, to znamená konkrétne zaručiť optimálnu dodávku elektrickej energie všetkým občanom všetkých regiónov spoločenstva s cieľom zlepšenia a harmonizácie životných podmienok a základov rozvoja hlavne v najmenej zvýhodnených regiónoch;
keďže energetické politiky, viac než akékoľvek iné opatrenia prispievajúce k dosiahnutiu vnútorného trhu, sa nesmú realizovať s jediným cieľom zníženia nákladov a zachovania konkurencie, no musia zohľadniť aj potrebu zaručiť bezpečnosť dodávky a kompatibilitu metód výroby energie so životným prostredím;
keďže na dosiahnutie tohto cieľa by sa mali brať do úvahy osobitné charakteristiky sektora elektroenergetiky;
keďže sa každý rok zvyšuje obchod s elektrickou energiou medzi vysokonapäťovými elektrickými sieťami v Európe; keďže bezpečnosť dodávky elektrickej energie Európskemu spoločenstvu by sa zlepšila a náklady by sa znížili koordinovaním výstavby a prevádzky prepojení medzi sieťami potrebných pre tento obchod;
keďže výmena elektrickej energie medzi elektrickými sieťami, ktorá je založená na zmluvách s minimálnym trvaním jedného roka, je taká veľká, že Komisia by mala systematicky poznať požiadavky na prenos a ich dôsledky;
keďže je možné a žiaduce zvýšiť prenos elektrickej energie medzi sieťami a taktiež zohľadniť nevyhnutnú požiadavku bezpečnosti a kvality dodávky elektrickej energie; keďže štúdie ukazujú, že takéto väčšie prenosy elektrickej energie medzi sieťami môžu minimalizovať náklady na investície a palivá spotrebované pri výrobe a prenose elektrickej energie a zabezpečiť optimálne využitie výrobných prostriedkov a infraštruktúry;
keďže stále existujú prekážky pri takomto obchode; keďže za predpokladu, že nie sú zavinené druhom použitej technológie alebo povahou samotných sietí, tieto prekážky sa môžu zmenšiť tým, že sa tranzit elektrickej energie cez siete stane povinným a zavedie sa primeraný systém monitorovania súladu s touto povinnosťou;
keďže sa táto povinnosť a systém monitorovania týkajú tranzitu elektrickej energie v obchode s elektrickou energiou, ktorý je v záujme spoločenstva, t. j. tranzitu pomocou vysokonapäťových sietí;
keďže sa o zmluvných podmienkach týkajúcich sa tranzitu elektrickej energie medzi sieťami musí rokovať medzi príslušnými subjektmi; keďže podmienky tranzitu by mali byť spravodlivé a nemali by spôsobovať, priamo či nepriamo, podmienky v rozpore s pravidlami súťaže v spoločenstve;
keďže s cieľom napomôcť uzavretie zmlúv o tranzite Komisia zabezpečuje prípravu zmierovacieho procesu, podľa ktorého sa na požiadanie jednej zo strán musí urobiť výklad bez toho, aby mal tento postup právne záväzný účinok;
keďže je potrebné zbližovať ustanovenia, ktoré prijali členské štáty a ktoré ovplyvňujú tranzit elektrickej energie;
keďže založenie vnútorného trhu s elektrickou energiou podporí dynamický proces lepšej integrácie národných elektrických sietí a keďže v tejto súvislosti by sa preto mali vykonávať osobitné opatrenia a programy týkajúce sa infraštruktúry, aby sa urýchlilo efektívne a spoločensky výhodné napojenie vzdialených oblastí a ostrovov v spoločenstve na prepojenú sieť;
keďže prepojenie hlavných európskych sietí, pomocou ktorých sa musí koordinovať obchod, presahuje zemepisné územie, ktoré sa nezhoduje s hranicami spoločenstva; keďže existuje zrejmá výhoda pri hľadaní spolupráce s tretími krajinami zúčastňujúcimi sa na prepojenej európskej sieti,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na uľahčenie tranzitu elektrickej energie medzi vysokonapäťovými sieťami v súlade s podmienkami stanovenými v tejto smernici.
Článok 2
1. Každá transakcia pre prenos elektrickej energie na základe týchto podmienok vytvára tranzit elektrickej energie medzi sieťami v zmysle tejto smernice bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek osobitné dohody uzavreté medzi spoločenstvom a tretími krajinami:
a) prenos vykonáva subjekt alebo subjekty zodpovedné v každom členskom štáte za vysokonapäťovú elektrickú sieť, s výnimkou distribučných sietí, na území členského štátu, čo prispieva k efektívnej prevádzke európskych vysokonapäťových prepojení;
b) sieť miesta pôvodu alebo konečného určenia sa nachádza v spoločenstve;
c) preprava zahŕňa prekročenie aspoň jedných hraníc vnútri spoločenstva.
2. Na vysokonapäťové elektrické prenosové siete a subjekty zodpovedné za ne v členských štátoch, ktoré sú uvedené v prílohe, sa vzťahujú ustanovenia tejto smernice. Tento zoznam sa po porade so zainteresovanými členskými štátmi aktualizuje vždy, keď je to potrebné, a to rozhodnutím Komisie, v kontexte cieľov tejto smernice a zohľadňujúc najmä odsek 1 písm. a).
Článok 3
1. O zmluvách obsahujúcich tranzit elektrickej energie medzi prenosovými sieťami rokujú subjekty zodpovedné za zmienené siete a za kvalitu poskytovaných služieb a prípadne subjekty zodpovedné v členských štátoch za dovoz a vývoz elektrickej energie.
2. Podľa pravidiel zmluvy podmienky tranzitu sú nediskriminačné a spravodlivé pre všetky zúčastnené strany, neobsahujú nespravodlivé doložky ani neoprávnené obmedzenia a neohrozia bezpečnosť rozvodov ani kvalitu služieb, pričom plne zohľadnia najmä využívanie rezervnej výrobnej kapacity a najefektívnejšiu prevádzku existujúcich systémov.
3. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie, že subjekty uvedené v prílohe konajú v rámci svojej právomoci okamžite, aby:
- upovedomili Komisiu a príslušné národné orgány o každej požiadavke na tranzit v súvislosti so zmluvami na predaj elektrickej energie s minimálnym trvaním jedného roka,
- otvorili rokovania o podmienkach požadovaného tranzitu elektrickej energie,
- informovali Komisiu a príslušné národné orgány o uzavretí zmluvy o tranzite,
- informovali Komisiu a príslušné národné orgány o dôvodoch neúspechu rokovaní vedúcich k uzavretiu zmluvy do 12 mesiacov odo dňa oznámenia požiadavky.
4. Každý zainteresovaný subjekt môže žiadať, aby podmienky tranzitu podliehali zmierovaciemu procesu zo strany orgánu, ktorý zriadi Komisia a ktorému Komisia aj predsedá a v ktorom sú zastúpené subjekty zodpovedné za prenosové siete v spoločenstve.
Článok 4
Ak sa dôvody neexistencie dohody o žiadosti na tranzit ukážu ako neoprávnené alebo nedostatočné, Komisia konajúca na základe sťažnosti orgánu, ktorý dal žiadosť, alebo na základe vlastného podnetu realizuje postupy stanovené právnymi predpismi spoločenstva.
Článok 5
Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 1. júla 1991. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
Článok 6
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 29. októbra 1990