Nariadenie Komisie (EHS) č. 1938/93
z 19. júla 1993,
ktorým sa mení dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3002/92, najmä pokiaľ ide o uvoľnenie zábezpeky zloženej s cieľom vývozu výrobkov z intervencie
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o zriadení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi [1], naposledy zmenené a doplnené nariadením (EHS) č. 2046/92 [2], a najmä na jeho články 12 (4) a 26 (3), a na zodpovedajúce ustanovenia ostatných nariadení o spoločnej organizácii trhov s poľnohospodárskymi výrobkami,
keďže členským štátom sa musí poskytnúť viac času na vykonanie akejkoľvek požadovanej reorganizácie svojich kontrolných orgánov na účel splnenia požiadavky, aby bol jeden kontrolný orgán zodpovedný za preverovanie použitia a/alebo miesta určenia pre všetky výrobky bez ohľadu na ich pôvod, na ktoré sa vzťahuje akékoľvek osobitné opatrenie alebo jeho časť;
keďže v určitých prípadoch sú výrobky z intervencie predávané za cenu vypočítanú so zohľadnením sumy náhrady uplatniteľnej na tretie krajiny alebo konkrétnu tretiu krajinu; keďže sa nárok na vývoznú náhradu preto odpočíta z predajnej ceny;
keďže na účel zabezpečenia riadneho ukončenia operácie sa musí zložiť zábezpeka; keďže suma tejto zábezpeky sa vypočíta so zohľadnením rôznych aspektov príslušnej operácie, najmä rizika odklonu obchodu a úplného splnenia záväzkov danými prevádzkovateľmi;
keďže vzhľadom na získané skúsenosti je potrebné znovu zvážiť dôsledky dispozície s výrobkami z intervencie na trhoch tretích krajín iných ako sú tie, ktoré boli určené v čase vývozu;
keďže v tomto zmysle mali by sa upraviť pravidlá upravujúce uvoľnenie zábezpeky zloženej na skutočne dosiahnuté geografické miesta určenia pri súčasnom zabezpečení efektívnosti opatrení prijatých pre predaj výrobkov z intervencie; keďže pri zohľadnení rozmanitosti situácií sa zdá, že je možné zabezpečiť, na horizontálnej úrovni, iba pravidlá na uvoľnenie zábezpeky, ktoré sú obmedzené s ohľadom na vývozné náhrady;
keďže preto by sa malo zmeniť a doplniť nariadenie Komisie (EHS) č. 3002/92 [3], naposledy zmenené a doplnené nariadením (EHS) č. 1231/93 [4];
keďže opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom príslušného riadiaceho výboru,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (EHS) č. 3002/92 sa týmto mení a dopĺňa takto:
1. v článku 2 (1), tretí pododsek, sa slová "šesť mesiacov" nahrádzajú textom "10 mesiacov";
2. článok 11 (2) sa nahrádza nasledovným:
"2. Požiadavky stanovené v bodoch a) až d) odseku 1 predstavujú základné požiadavky v zmysle článku 20 nariadenia (EHS) č. 2220/85 bez toho, aby to malo dopad na ustanovenia článku 15 (2) tohto nariadenia.";
3. Článok 15 sa nahrádza nasledovným:
"Článok 15
1. Uvoľnenie zábezpeky je podmienené predložením dôkazu uvedeného v článku 4, a
- ak majú byť výrobky dovezené do konkrétnej tretej krajiny alebo
- ak v prípadoch, kde sa výrobky majú vyviezť zo spoločenstva, existujú vážne pochybnosti týkajúce sa skutočného miesta určenia,
predloženiu dôkazu uvedeného v článkoch 17 a 18 nariadenia (EHS) č. 3665/87.
Príslušné orgány členských štátov môžu požadovať dostatočný doplňujúci dôkaz, že výrobky boli skutočne umiestnené na trh dovážajúcej tretej krajiny.
Ak existujú vážne pochybnosti, pokiaľ ide o skutočné miesto určenia výrobkov, Komisia môže požadovať od členských štátov uplatnenie ustanovení tohto odseku.
2. Ak sa má výrobok doviezť do konkrétnej tretej krajiny a ak je suma náhrady odpočítaná z predajnej ceny a nie je poskytnutý príslušný dôkaz uvedený v odseku 1:
a) časť zábezpeky sa uvoľní na základe predloženia dôkazu, že výrobok opustil colné územie spoločenstva; uvoľnená suma sa rovná najnižšej náhrade určenej v súlade s článkom 20 nariadenia (EHS) č. 3665/87 uplatniteľným v deň prijatia vývozného colného vyhlásenia;
b) okrem sumy uvedenej pod a), uvoľní sa tá časť zábezpeky, ktorá zodpovedá rozdielu medzi najnižšou náhradou uvedenou vyššie a čiastkou náhrady uplatniteľnou v deň prijatia vývozného colného vyhlásenia do skutočnej tretej krajiny dovozu, pokiaľ táto čiastka neprekročí čiastku náhrady uplatniteľnú na povinné miesto určenia, ak
- vývoz do vyššie uvedenej tretej krajiny sa nemohol realizovať v dôsledku prípadu vyššej moci a
- je predložený dôkaz o dovoze do inej krajiny miesta určenia v súlade s odsekom 1."
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretí deň nasledujúci po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Bod 1 článku 1 sa uplatňuje od 1. júla 1993.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 19. júla 1993