Smernica Rady
z 15. marca 1976
o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách
(76/308/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky [1], ktoré bolo novelizované nariadením (EHS) č. 2788/72 [2] a najmä jeho článkom 8(3),
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [3],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [4],
keďže v súčasnosti nie je možné uplatniť v jednom členskom štáte nárok na refundáciu na základe dokumentu vyhotoveného úradmi iného členského štátu;
keďže skutočnosť, že národné ustanovenia, ktoré sa vzťahujú na refundáciu, sú aplikovateľné len v rámci národných teritórií, je sama o sebe prekážkou pre založenie a fungovanie spoločného trhu; keďže táto situácia zabraňuje pravidlám spoločenstva, aby boli plne a správne aplikované najmä v oblasti Spoločnej poľnohospodárskej politiky a uľahčuje tak podvodné činnosti;
keďže je preto nevyhnutné prijať spoločné pravidlá o vzájomnej pomoci pri refundácii;
keďže tieto pravidlá sa musia súčasne vzťahovať na refundáciu pohľadávok vyplývajúcich z rôznych opatrení, ktoré tvoria súčasť systému celkového alebo čiastočného financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu, na refundáciu poľnohospodárskych poplatkov a ciel v zmysle článku 2 rozhodnutia 70/243/ESUO, EHS, Euratom z 21. apríla 1970 o nahradení finančných príspevkov členských štátov vlastnými zdrojmi spoločenstva [5] a v zmysle článku 128 Aktu o pristúpení; keďže sa musia takisto vzťahovať na refundáciu úrokov a nákladov súvisiacich s takýmito pohľadávkami;
keďže vzájomná pomoc musí spočívať v nasledujúcom: dožiadaný orgán musí na jednej strane poskytnúť dožiadajúcemu orgánu informáciu, ktorú potrebuje za účelom refundácie pohľadávok na území členského štátu, kde sa nachádza a musí upovedomiť dlžníka o všetkých prostriedkoch, ktoré sa vzťahujú k takýmto pohľadávkam, vychádzajúcich z tohto členského štátu a na strane druhej musí refundovať pohľadávky na základe žiadosti dožiadajúceho orgánu, ktoré pochádzajú z členského štátu, v ktorom sa nachádza;
keďže tieto rôzne formy pomoci musia byť poskytnuté dožiadaným orgánom v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a administratívnymi opatreniami, ktoré upravujú takéto záležitosti v členskom štáte, v ktorom sa nachádza;
keďže je potrebné stanoviť podmienky, v súlade s ktorými musia byť žiadosti o pomoc vyhotovené dožiadajúcim orgánom a tiež je potrebné určiť obmedzujúcu definíciu špecifických okolností, za ktorých dožiadaný orgán môže odmietnuť pomoc v akomkoľvek danom prípade;
keďže v prípade, keď je dožiadaný orgán požiadaný konať v mene dožiadajúceho orgánu za účelom refundácie pohľadávky, musí byť schopný, ak to umožňujú platné predpisy členského štátu, v ktorom sa nachádza a so súhlasom dožiadajúceho orgánu, povoliť dlžníkovi čas na zaplatenie alebo platbu v splátkach; keďže akýkoľvek úrok vyberaný z takýchto platobných prostriedkov musí byť takisto poukázaný členskému štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán;
keďže na základe odôvodnenej žiadosti dožiadajúceho orgánu musí byť dožiadaný orgán takisto schopný umožniť v miere, v akej to umožňujú platné predpisy členského štátu, v ktorom sa nachádza, prijať preventívne opatrenia na zabezpečenie refundácie pohľadávok, ktoré majú svoj pôvod v členskom štáte žiadateľa; keďže však takéto pohľadávky nesmú mať žiadne prednostné zaobchádzanie v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán;
keďže je možné, že počas refundácie v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, pohľadávka alebo nástroj, ktorý oprávňuje k jej uplatneniu a ktorý je vydaný členským štátom, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, môže byť zamietnutý príslušnou osobou; keďže by malo byť stanovené v takýchto prípadoch, že dotknutá osoba musí predložiť podanie popierajúce nárok príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán a že dožiadaný orgán musí prerušiť akékoľvek vykonávacie konania, ktoré začal, až do rozhodnutia vyššie uvedeného orgánu;
keďže by malo byť stanovené, že dokumenty a informácie poskytnuté v priebehu vzájomnej pomoci pri refundácii nesmú byť použité pre iné účely;
keďže táto smernica by nemala obmedziť vzájomnú pomoc medzi jednotlivými členskými štátmi, ktorá bola dohodnutá bilaterálnymi alebo multilaterálnymi dohodami a dohovormi;
keďže je potrebné zaistiť, aby vzájomná pomoc hladko fungovala a k tomuto účelu je nutné stanoviť postup spoločenstva, ktorého účelom bude určenie podrobných pravidiel realizácie takejto pomoci v príslušnom období; keďže je potrebné ustanoviť výbor, ktorý by organizoval blízku a efektívnu spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v tejto oblasti;
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica stanovuje pravidlá, aby boli zapracované do zákonov, iných právnych predpisov a administratívnych opatrení členských štátov za účelom zaistenia refundácie pohľadávok, uvedených v článku 2 a ktoré vznikli v inom členskom štáte.
Článok 2
Táto smernica sa vzťahuje na všetky pohľadávky, ktoré sa týkajú:
a) refundácií, intervencií a iných opatrení, ktoré tvoria časť celkového alebo čiastočného financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu, vrátane prostriedkov, ktoré sa vyzbierajú v spojení s týmito činnosťami;
b) poľnohospodárskych poplatkov v zmysle článku 2 a) rozhodnutia 70/243/ESUO, EHS, Euratom a článku 128 a) Aktu o pristúpení;
c) ciel v zmysle článku 2 b) uvedeného rozhodnutia a článku 128 b) Aktu o pristúpení;
d) úrokov a nákladov spojených s refundáciou vyššie uvedených pohľadávok.
Článok 3
V tejto smernici:
- "dožiadajúci orgán" znamená príslušný orgán členského štátu, ktorý predkladá žiadosť o pomoc týkajúcu sa pohľadávky uvedenej v článku 2;
- "dožiadaný orgán" znamená príslušný orgán členského štátu, ktorému je predložená žiadosť o pomoc.
Článok 4
1. Na základe žiadosti dožiadajúceho orgánu dožiadaný orgán poskytne akúkoľvek informáciu, ktorá by mohla byť užitočná pre dožiadajúci orgán pri refundácii jeho pohľadávky.
Dožiadaný orgán môže, aby získal túto informáciu, použiť oprávnenia, ktoré mu poskytujú zákony, iné právne predpisy alebo administratívne opatrenia vzťahujúce sa na refundáciu podobných pohľadávok, ktoré vznikli na území členského štátu, v ktorom sa nachádza.
2. Žiadosť o informáciu obsahuje meno a adresu osoby, ktorej sa poskytovaná informácia dotýka, ďalej pôvod a veľkosť pohľadávky, pre ktorú sa žiadosť podáva.
3. Dožiadaný orgán nie je povinný poskytnúť informáciu:
a) ktorú by nemohol získať pre účely refundácie podobných pohľadávok v členskom štáte, kde sa nachádza;
b) ktorá by mohla prezradiť akékoľvek obchodné, priemyselné alebo profesionálne tajomstvá; alebo
c) ktorej prezradenie by mohlo viesť k ohrozeniu bezpečnosti alebo by mohlo byť v rozpore s verejným záujmom štátu.
4. Dožiadaný orgán informuje dožiadajúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o informáciu.
Článok 5
1. Dožiadaný orgán na základe žiadosti dožiadajúceho orgánu a v súlade s pravidlami platných zákonov pre oznamovanie podobných nástrojov alebo rozhodnutí členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, oznámi adresátovi všetky nástroje a rozhodnutia vrátane súdnych, ktoré pochádzajú z členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán a ktoré sa vzťahujú k pohľadávke a/alebo jej refundácii.
2. Žiadosť o oznámenie obsahuje meno a adresu daného adresáta, pôvod a predmet oznamovaného nástroja alebo rozhodnutia, ak je to nevyhnutné, tak meno a adresu dlžníka, pohľadávku, ku ktorej sa nástroj alebo rozhodnutie vzťahuje a akékoľvek ďalšie užitočné informácie.
3. Dožiadaný orgán ihneď informuje dožiadajúci orgán o uskutočnených úkonoch na základe jeho žiadosti o oznámenie a najmä o dátume, kedy bol nástroj alebo rozhodnutie doručené adresátovi.
Článok 6
1. Dožiadaný orgán na základe žiadosti dožiadajúceho orgánu v súlade s pravidlami platných zákonov, iných právnych predpisov a administratívnych opatrení, ktoré sa vzťahujú na refundáciu podobných pohľadávok pochádzajúcich z členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, refunduje pohľadávky, ktoré sú predmetom nástroja umožňujúceho ich uplatnenie.
2. Pre tento účel akákoľvek pohľadávka, pre ktorú bola podaná žiadosť o refundáciu, bude považovaná za pohľadávku členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje článok 12.
Článok 7
1. Žiadosť o refundáciu pohľadávky, ktorú dožiadajúci orgán adresuje dožiadanému orgánu, musí byť doplnená o úradnú alebo overenú kópiu nástroja umožňujúceho jeho uplatnenie, vydaného členským štátom, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán a ak je to potrebné aj úradnou alebo overenou kópiou iných listín potrebných pre dosiahnutie refundácie.
2. Orgán žiadateľa nesmie požiadať o refundáciu okrem toho, ak:
a) pohľadávka a/alebo nástroj umožňujúci jej uplatnenie nie sú sporné v členskom štáte, v ktorom sa nachádza;
b) už požiadal o refundáciu v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, na základe nástroja uvedeného v odseku 1 a výsledkom prijatého opatrenia nebola plná úhrada pohľadávky.
3. Žiadosť o refundáciu obsahuje meno a adresu dotknutej osoby, pôvod pohľadávky, výšku istiny a úroku a vynaložené náklady ako aj iné príslušné informácie.
4. Žiadosť o refundáciu musí navyše obsahovať vyhlásenie dožiadajúceho orgánu určujúce dátum, od ktorého je možné uplatnenie pohľadávky v zmysle platných zákonov členského štátu, v ktorom sa nachádza a vyhlásenie potvrdzujúce, že podmienky uvedené v odseku 2 sú splnené.
5. Orgán žiadateľa postúpi dožiadanému orgánu akúkoľvek informáciu, ktorá sa vzťahuje k predmetu žiadosti o refundáciu, čo najskôr potom, ako sa o nej dozvie.
Článok 8
Nástroj umožňujúci uplatnenie pohľadávky bude v súlade s platnými ustanoveniami členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, prijatý, uznaný, doplnený alebo nahradený nástrojom oprávňujúcim uplatnenie pohľadávky na území tohto členského štátu.
Takéto prijatie, uznanie, doplnenie alebo náhrada sa musí uskutočniť čo najskôr po prijatí žiadosti o refundáciu. Prijatie, uznanie, doplnenie alebo náhrada nemôžu byť zamietnuté, ak nástroj umožňujúci uplatnenie pohľadávky v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, je správne vypracovaný.
Článok 12 sa použije, ak akákoľvek z týchto formalít spôsobí preskúmanie alebo spor v spojení s pohľadávkou a/alebo nástrojom umožňujúcim uplatnenie pohľadávky, ktorý bol vydaný dožiadajúcim orgánom.
Článok 9
1. Pohľadávky sa uhradia v mene členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán.
2. Dožiadaný orgán môže v prípadoch, kde to umožňujú zákony, nariadenia a administratívne opatrenia členského štátu, v ktorom sa nachádza a po konzultáciách s dožiadajúcim orgánom povoliť dlžníkovi čas na zaplatenie alebo platby v splátkach. Akýkoľvek úrok uložený dožiadaným orgánom vzhľadom na tento dodatočný čas na zaplatenie sa poukáže členskému štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán.
Akýkoľvek iný úrok uložený za neskoré platby v súlade s platnými zákonmi, nariadeniami a administratívnymi opatreniami členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, sa takisto poukážu členskému štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán.
Článok 10
S pohľadávkami na refundáciu sa nebude prednostne zaobchádzať v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán.
Článok 11
Dožiadaný orgán bude okamžite informovať dožiadajúci orgán o uskutočnenom úkone na základe jeho žiadosti o refundáciu.
Článok 12
1. Ak v priebehu refundácie pohľadávka a/alebo nástroj umožňujúci jej uplatnenie, vydaný v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, je predmetom sporu so zainteresovanou stranou, tak táto strana podá podnet v súlade s platnými zákonmi príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán. Tento podnet musí byť oznámený dožiadajúcim orgánom dožiadanému orgánu. Zainteresovaná strana môže o podnete tiež informovať dožiadaný orgán.
2. Hneď ako dožiadaný orgán prijme oznámenie uvedené v odseku 1, buď od dožiadajúceho orgánu alebo od zainteresovanej strany, preruší konanie o uplatnení pohľadávky do rozhodnutia príslušného orgánu vo veci. Ak to dožiadaný orgán považuje za potrebné, môže prijať preventívne opatrenia na zabezpečenie pohľadávky do tej miery, do akej to umožňujú platné zákony a nariadenia pre takýto úkon pri podobných pohľadávkach v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, bez toho však, aby bolo ohrozené plnenie článku 13.
3. Ak prijaté opatrenia pre uplatnenie pohľadávky v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, sú sporné, potom podnet musí byť podaný na príslušnom orgáne členského štátu v súlade s jeho zákonmi a opatreniami.
4. Ak príslušný orgán, na ktorom bol podaný podnet v súlade s odsekom 1, je súdny alebo administratívny senát, potom rozhodnutia tohto senátu do tej miery, do akej sú prijateľné pre dožiadajúci orgán a ktoré umožňujú uplatnenie pohľadávky v členskom štáte, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, vytvárajú "nástroj umožňujúci uplatnenie" v zmysle článkov 6, 7 a 8 a refundácia pohľadávky sa uskutoční na základe tohto rozhodnutia.
Článok 13
Dožiadaný orgán na základe odôvodnenej žiadosti dožiadajúceho orgánu prijme preventívne opatrenia vedúce k zabezpečeniu pohľadávky do tej miery, do akej to umožňujú platné zákony a právne predpisy členského štátu, v ktorom sa nachádza.
Na ustanovenia prvého odseku sa primerane použijú články 6, 7(1), (3) a (5), 8, 11, 12 a 14.
Článok 14
Dožiadaný orgán nie je povinný:
a) poskytnúť pomoc v zmysle článkov 6 až 13, ak refundácia pohľadávky by mohla v dôsledku situácie dlžníka spôsobiť vážne ekonomické alebo sociálne problémy v členskom štáte, v ktorom sa tento orgán nachádza;
b) vykonať refundáciu pohľadávky, ak dožiadajúci orgán nevyčerpal všetky prostriedky refundácie na území členského štátu, v ktorom sa nachádza.
Dožiadaný orgán bude informovať dožiadajúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o pomoc. Takéto odôvodnené zamietnutie sa oznámi aj Komisii.
Článok 15
1. Otázky týkajúce sa premlčacej doby sa výlučne spravujú platnými zákonmi členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán.
2. Kroky prijaté pri refundácii pohľadávok dožiadaným orgánom na základe žiadosti o pomoc, ktoré ak boli vykonané dožiadajúcim orgánom by mohli mať vplyv na spočívanie alebo pretrhnutie premlčacej doby v súlade s platnými zákonmi členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, sa budú považovať za prijaté týmto štátom do tej miery, do akej sa to týka tohto vplyvu.
Článok 16
Dokumenty a informácie zaslané dožiadanému orgánu v zmysle tejto smernice môžu byť týmto orgánom poskytnuté len:
a) osobe uvedenej v žiadosti o pomoc;
b) osobám a orgánom zodpovedným za refundáciu pohľadávok a len pre tento účel;
c) súdnym orgánom, ktoré konajú vo veciach týkajúcich sa uplatnenia pohľadávok.
Článok 17
Žiadosti o pomoc a príslušné dokumenty budú doplnené o preklad do úradného jazyka, alebo jedného z úradných jazykov členského štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán bez obmedzenia práva tohto orgánu preklad odmietnuť.
Článok 18
Členské štáty sa navzájom zriekajú všetkých pohľadávok na náhradu nákladov vyplývajúcich zo vzájomnej pomoci, ktorú si poskytli v zmysle tejto smernice.
Pritom však členský štát, v ktorom sa nachádza dožiadajúci orgán, ostáva zaviazaný členskému štátu, v ktorom sa nachádza dožiadaný orgán, za náklady vynaložené v dôsledku prijatých úkonov považovaných za neopodstatnené do tej miery, do akej sa to týka podstaty pohľadávky alebo platnosti nástroja vydaného dožiadajúcim orgánom.
Článok 19
Členské štáty si navzájom poskytnú zoznam orgánov oprávnených vydávať a prijímať žiadosti o pomoc.
Článok 20
1. Týmto sa ustanovuje Výbor pre refundáciu (ďalej len "výbor") a bude zložený zo zástupcov členských štátov s predsedom, ktorý je zástupcom Komisie.
2. Výbor prijme svoje vlastné procesné pravidlá.
Článok 21
Výbor môže preskúmať akúkoľvek vec týkajúcu sa aplikácie tejto smernice, ktorá bola prednesená jeho predsedom na základe jeho vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti zástupcu členského štátu.
Článok 22
1. Podrobné pravidlá pre implementáciu článkov 4(2) a (4), 5(2) a (3), 7(1), (3) a (5), 9, 11 a 12(1) a pravidlá o konverzii a prevode refundovaných peňazí, o stanovení minimálnej čiastky pre pohľadávky, ktoré môžu viesť k žiadosti o pomoc, sa príjmu v súlade s postupom uvedeným v odsekoch 2 a 3.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predkladá svoje stanovisko k návrhu do termínu, ktorý môže predseda určiť podľa naliehavosti veci. Stanovisko sa predkladá na základe väčšiny 41 hlasov, hlasy členských štátov sa vážia podľa ustanovení v článku 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, keď sú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Tam, kde navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo stanovisko chýba, Komisia okamžite predloží Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada koná na základe rozhodnutia kvalifikovanej väčšiny.
c) Ak Rada po uplynutí troch mesiacov odo dňa, keď jej bola vec predložená, neprijme nijaké opatrenie, tak navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 23
Ustanovenia tejto smernice nebránia väčšej miere vzájomnej pomoci, ktorá existuje už teraz, alebo bude existovať v budúcnosti medzi jednotlivými členskými štátmi na základe akýchkoľvek dohôd alebo dohovorov vrátane tých, ktoré sú určené na oznamovanie právnych alebo mimoprávnych aktov.
Článok 24
Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1978.
Článok 25
Členské štáty informujú Komisiu o prijatých opatreniach za účelom implementácie tejto smernice. Komisia o tom bude informovať ostatné členské štáty.
Článok 26
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 15. marca 1976