SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/121/ES
zo 14. januára 2009
o názvoch textílií (prepracované znenie)
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/74/ES zo 16. decembra 1996 o názvoch textílií (3) bola opakovane (4) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. Keďže sa majú prijať ďalšie zmeny a doplnenia, je vhodné z dôvodu prehľadnosti uvedenú smernicu prepracovať.
(2)
Ak by sa ustanovenia členských štátov týkajúce sa názvov, zloženia a označovania textilných výrobkov medzi jednotlivými členskými štátmi líšili, toto by vytváralo prekážky správnemu fungovaniu vnútorného trhu.
(3)
Tieto prekážky sa môžu odstrániť, ak uvádzanie textilných výrobkov na trh na úrovni Spoločenstva podlieha jednotným pravidlám. Je preto potrebné harmonizovať názvy textilných vlákien a náležitostí objavujúcich sa na etiketách, označeniach a dokumentoch, ktoré sprevádzajú textilné výrobky v rozličných stupňoch ich výroby, spracovania a distribúcie.
(4)
Malo by sa taktiež prijať ustanovenie s ohľadom na určité výrobky, ktoré nie sú vyrobené výlučne z textilných materiálov, ale majú obsah textílie, ktorá vytvára dôležitú časť výrobku alebo na ktorú osobitne upozorňuje výrobca, manipulant alebo obchodník.
(5)
Tolerancia s ohľadom na „iné vlákna“, ktorá už bola stanovená pre čisté výrobky, by sa mala taktiež uplatniť na zmesové výrobky.
(6)
V záujme dosiahnutia objektívnych základných vnútroštátnych ustanovení v tejto oblasti by malo byť označovanie povinné.
(7)
V prípadoch, keď je technicky zložité špecifikovať zloženie výrobku v čase výroby, môžu byť akékoľvek vlákna známe v tomto čase uvedené na označení za predpokladu, že predstavujú určité percento konečného výrobku.
(8)
Aby sa zamedzilo rozdielom uplatňovania v Spoločenstve, je účelné špecifikovať presné metódy označovania určitých textilných výrobkov pozostávajúcich z dvoch alebo viacerých zložiek a taktiež špecifikovať zložky textilných výrobkov, ktoré sa nemusia brať do úvahy na účely označovania a analýzy.
(9)
Textilné výrobky, ktoré podliehajú len požiadavkám spoločného označovania, a tie, ktoré sa predávajú v metráži alebo v strihaných dĺžkach, by sa mali ponúkať na predaj takým spôsobom, aby spotrebiteľ mohol byť plne oboznámený s podrobnosťami uvedenými na vonkajšom obale alebo návine. Je na členských štátoch rozhodnúť o opatreniach, ktoré sa majú prijať na tento účel.
(10)
Použitie opisov alebo názvov, ktoré majú určitú prestíž medzi užívateľmi a spotrebiteľmi, by malo podliehať určitým podmienkam.
(11)
Je potrebné stanoviť metódy na odber vzoriek a analýzu textílií, aby sa vylúčila akákoľvek možnosť výhrad voči použitým metódam. Avšak predbežné ponechanie v súčasnosti platných vnútroštátnych metód nebráni uplatneniu jednotných pravidiel.
(12)
Príloha V, ktorá stanovuje zmluvné prirážky, ktoré sa majú aplikovať na suchú hmotnosť každého druhu vlákna pri stanovovaní obsahu vlákna v textilných výrobkoch analýzou, uvádza v položkách 1, 2 a 3 dve odlišné zmluvné prirážky pre výpočet zloženia mykaných alebo česaných vlákien obsahujúcich vlnu a/alebo živočíšnu srsť. Laboratóriá nemôžu vždy stanoviť, či je výrobok mykaný, alebo česaný, a následne môžu vzniknúť neporovnateľné výsledky z uplatnenia tohto ustanovenia počas kontrol zhody textilných výrobkov uskutočňovaných v Spoločenstve. Laboratóriá by mali byť preto oprávnené uplatňovať jednotnú zmluvnú prirážku v sporných prípadoch.
(13)
Neodporúča sa v samostatnej smernici o textilných výrobkoch harmonizovať všetky ustanovenia uplatniteľné na takéto výrobky.
(14)
Prílohy III a IV by mali pre výnimočnú povahu položiek, na ktoré sa v nich odkazuje, taktiež pokrývať ostatné výrobky vyňaté z povinnosti označovania, najmä „jednorazové“ výrobky alebo výrobky, pre ktoré sa požaduje len spoločné označovanie.
(15)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).
(16)
Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na prispôsobenie príloh I a V technickému pokroku a na prijatie nových metód kvantitatívnej analýzy pre dvojzložkové a trojzložkové zmesi. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice alebo doplniť túto smernicu o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(17)
Zmeny a doplnenia tejto smernice sa týkajú len postupu výboru. Nevyžadujú transpozíciu členských štátov.
(18)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Textilné výrobky sa môžu uvádzať na trh v rámci Spoločenstva buď pred, alebo počas ich priemyselného spracovania, alebo v ktoromkoľvek zo štádií distribúcie, len keď sú takéto výrobky v súlade s touto smernicou.
2. Táto smernica sa neuplatňuje na textilné výrobky, ktoré:
a)
sú určené na export do tretích krajín;
b)
prichádzajú do členských štátov pod colnou kontrolou ako tranzitný tovar;
c)
sa dovážajú z tretích krajín na spracovanie vnútri štátu;
d)
sa dodávajú osobám pracujúcim vo svojich domovoch alebo nezávislým firmám, ktoré vyrábajú z dodávaných materiálov bez toho, že by na nich bolo prevedené vlastnícke právo za odplatu.
Článok 2
1. Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„textilné výrobky“ sú akékoľvek surové, rozpracované, hotové, konfekčne rozpracované, vyrobené, polokonfekčné alebo konfekčné výrobky, ktoré sú výlučne zložené z textilných vlákien, bez ohľadu na použitý proces zmiešania alebo zostavenia;
b)
„textilné vlákno“ je:
i)
jednotka hmoty charakterizovaná svojou pružnosťou, jemnosťou a vysokým pomerom dĺžky k maximálnemu priečnemu rozmeru, ktorý ju robí vhodnou pre textilné aplikácie;
ii)
ohybné pásky alebo dutinky, ktorých zjavná šírka nepresahuje 5 mm, vrátane pásov rezaných zo širších pásov alebo fólií vyrobených z látok použitých na výrobu vlákien uvedených pod položkami 19 až 47 v prílohe I a vhodných na textilné spracovanie; zjavná šírka je šírka pásky alebo dutinky v zloženom, sploštenom, zlisovanom alebo skrútenom tvare alebo priemerná šírka v prípade, keď šírka nie je jednotná.
2. Nasledujúce výrobky sa posudzujú rovnakým spôsobom ako textilné výrobky a podliehajú tejto smernici:
a)
výrobky obsahujúce minimálne 80 % hmotnostných textilných vlákien;
b)
poťahy čalúneného nábytku, dáždnikov a slnečníkov obsahujúce minimálne 80 % hmotnostných textilných zložiek; podobne textilné zložky viacvrstvových podlahových krytín, matracov a kempingových tovarov a otepľovacie vložky obuvi, rukavíc, palčiakov a rukavíc bez prstov za predpokladu, že takéto vložky alebo podšívky predstavujú minimálne 80 % hmotnosti hotového predmetu;
c)
textílie obsiahnuté v iných výrobkoch a tvoriace ich neoddeliteľnú súčasť, kde je ich zloženie špecifikované.
Článok 3
1. Názvy a opisy vlákien uvedené v článku 2 sú uvedené v prílohe I.
2. Použitie názvov, ktoré sú uvedené v tabuľke v prílohe I, je vyhradené pre vlákna, ktorých povaha je špecifikovaná pod tou istou položkou tejto tabuľky.
3. Žiaden z týchto názvov sa nesmie použiť pre akékoľvek iné vlákno, ani samostatne, ani ako prídavné meno či ako koreň slova v akomkoľvek jazyku.
4. Pojem „hodváb“ sa nesmie použiť na označenie tvaru ani konkrétne vyhotovenie nekonečných textilných vlákien.
Článok 4
1. Žiadny textilný výrobok sa nesmie opísať ako „100 %“, „čistý“ alebo „celý“, pokiaľ nie je zložený len z jedného druhu vlákna; žiadny podobný výraz sa nesmie použiť.
2. Textilný výrobok môže obsahovať do 2 % hmotnostných iných vlákien za predpokladu, že toto množstvo je odôvodnené na technickom základe a nie je pridané ako záležitosť rutiny. Táto tolerancia sa môže zvýšiť na 5 % v prípade textilných výrobkov, ktoré sa podrobujú procesu mykania.
Článok 5
1. Vlnený výrobok sa môže opísať jedným z názvov uvedených v prílohe II za predpokladu, že je zložený z vlákna, ktoré nebolo predtým súčasťou hotového výrobku, ktoré nebolo vystavené žiadnemu spriadaciemu a/alebo splsťovaciemu procesu inému ako proces požadovaný vo výrobe tohto výrobku a ktoré nebolo poškodené spracovaním ani používaním.
2. Odchylne od odseku 1 sa môžu názvy uvedené v prílohe II použiť na opis vlny obsiahnutej v zmesi vlákien, keď:
a)
všetka vlna obsiahnutá v zmesi spĺňa požiadavky stanovené v odseku 1;
b)
táto vlna predstavuje najmenej 25 % z celkovej hmotnosti zmesi;
c)
v prípade mykanej zmesi je vlna zmiešaná len s jedným ďalším vláknom.
V prípadoch uvedených v tomto odseku musí byť uvedené úplné percentuálne zloženie.
3. Tolerancia odôvodnená na technickom základe spojenom s výrobou je limitovaná na 0,3 % vláknových prímesí v prípade výrobkov uvedených v odsekoch 1 a 2 vrátane vlnených výrobkov, ktoré boli podrobené procesu mykania.
Článok 6
1. Textilný výrobok zložený z dvoch alebo viacerých druhov vlákien, z ktorých jedno tvorí najmenej 85 % z celkovej hmotnosti, je označený jedným z nasledujúcich spôsobov:
a)
názvom tohto druhu vlákna, po ktorom nasleduje hmotnostný percentuálny obsah;
b)
názvom tohto vlákna, po ktorom nasleduje pojem „minimálne 85 %“, alebo
c)
úplným percentuálnym zložením výrobku.
2. Textilný výrobok zložený z dvoch alebo viacerých druhov vlákien, z ktorých žiadny nedosahuje 85 % z celkovej hmotnosti, je označený názvom a hmotnostným percentom najmenej dvoch hlavných druhov vlákien, po ktorých nasledujú názvy ostatných obsiahnutých vlákien v zostupnom poradí podľa hmotnostného zastúpenia s uvedením alebo bez uvedenia ich hmotnostného percenta. Avšak:
a)
vlákna, ktoré samostatne predstavujú menej ako 10 % z celkovej hmotnosti výrobku, môžu byť spoločne označené termínom „iné vlákna“, po ktorom nasleduje celkové percento podľa hmotnosti;
b)
ak sa uvedie názov vlákna, ktoré predstavuje menej ako 10 % celkovej hmotnosti výrobku, uvedie sa úplné percentuálne zloženie tohto výrobku.
3. Výrobky, ktoré majú čisto bavlnenú osnovu a čisto ľanový útok, v ktorých percento ľanu predstavuje najmenej 40 % celkovej hmotnosti nešlichtovanej látky, môžu dostať názov „zmesová tkanina bavlna-ľan“, ktorý sa musí doplniť špecifikáciou zloženia „čisto bavlnená osnova - čisto ľanový útok“.
4. Pojem „zmes vlákien“ alebo termín „nešpecifikované zloženie textílie“ sa môže použiť pre akýkoľvek výrobok, ktorého zloženie sa nemôže ľahko určiť v čase výroby.
5. V prípade textilných výrobkov určených konečnému spotrebiteľovi v percentuálnych zloženiach špecifikovaných v odsekoch 1 až 4:
a)
množstvo cudzích vlákien do 2 % celkovej hmotnosti textilného výrobku sa toleruje za predpokladu, že toto množstvo je odôvodnené na technickom základe a nevyplýva z rutiny; táto tolerancia sa zvýši na 5 % v prípade výrobkov, ktoré prešli procesom mykania, a v prípade že neohraničuje toleranciu uvedenú v článku 5 ods. 3;
b)
výrobná tolerancia 3 % je umožnená medzi uvádzanými percentami vlákien a percentami zistenými z analýzy vo vzťahu k celkovej hmotnosti vlákien uvedených na etikete; takáto tolerancia taktiež platí pre vlákna, ktoré sú v súlade s odsekom 2 uvedené v klesajúcom poradí hmotnosti bez akéhokoľvek uvedenia ich percentuálneho podielu. Táto tolerancia taktiež platí na účel článku 5 ods. 2 písm. b).
Pri analýze sa tolerancie vypočítajú osobitne. Celková hmotnosť, ktorá sa má brať do úvahy vo výpočte tolerancie uvedenej v písmene b), je hmotnosť vlákien hotového výrobku mínus hmotnosť akýchkoľvek cudzích vlákien zistených pri uplatnení tolerancie uvedenej v písmene a).
Sčítanie tolerancií uvedených v písmenách a) a b) je prípustné, len ak nejaké cudzie vlákna zistené analýzou a podliehajúce tolerancii uvedenej v písmene a) preukážu, že sú rovnakého chemického typu, ako jedno alebo viac druhov vlákien uvedených na etikete.
V prípade konkrétnych výrobkov, pre ktoré výrobný proces vyžaduje tolerancie vyššie než tolerancie uvedené v písmenách a) a b), vyššie tolerancie môžu byť povolené, keď sa zhoda výrobku kontroluje podľa článku 13 ods. 1, len vo výnimočných prípadoch a keď výrobca poskytne primerané odôvodnenie. Členské štáty o tom okamžite informujú Komisiu.
Článok 7
Bez toho, aby boli dotknuté tolerancie uvedené v článku 4 ods. 2, článku 5 ods. 3 a článku 6 ods. 5, viditeľné izolovateľné vlákna, ktoré sú čisto dekoratívne a nepresahujú 7 % hmotnosti hotového výrobku, sa nemusia uvádzať vo vláknovom zložení podľa článkov 4 a 6. To isté platí pre vlákna, napríklad kovové vlákna, ktoré sa pridávajú, aby sa dosiahol antistatický účinok, a ktoré nepresahujú 2 % hmotnosti hotového výrobku. V prípade výrobkov uvedených v článku 6 ods. 3 sa takéto percentá vypočítavajú nie na hmotnosť látky, ale na hmotnosť osnovy a na hmotnosť útoku osobitne.
Článok 8
1. Textilné výrobky v zmysle tejto smernice sa označujú alebo vybavujú etiketou vždy, keď sa uvádzajú na trh na výrobné alebo obchodné účely. Toto označovanie etiketou alebo označovanie sa môže nahradiť alebo doplniť sprievodnými obchodnými dokumentmi, keď sa výrobky neponúkajú na predaj konečnému spotrebiteľovi alebo keď sa dodávajú na základe objednávky zadanej štátom alebo nejakou inou právnickou osobou riadenou verejným právom, alebo v tých členských štátoch, kde je tento pojem neznámy, ekvivalentnou entitou.
2. Názvy, opisy a podrobnosti týkajúce sa obsahu textilných vlákien uvedených v článkoch 3 až 6 a v prílohách I a II sa uvedú jasne v obchodnej dokumentácii. Táto požiadavka vylučuje použitie skratiek v obchodných zmluvách, účtoch a faktúrach. Môže sa však použiť mechanizovaný operačný kód, a to za predpokladu, že tento kód je vysvetlený v tom istom dokumente.
3. Názvy, opisy a podrobnosti týkajúce sa obsahu textilných vlákien uvedeného v článkoch 3 až 6 a v prílohách I a II sa uvedú jasnou, čitateľnou a jednotnou tlačou, keď sa textilné výrobky ponúkajú na predaj alebo sa predajú spotrebiteľovi, a najmä v katalógoch a obchodnej literatúre, na obaloch, na etiketách a na označeniach.
Iné podrobnosti a informácie ako tie, ktoré sú stanovené touto smernicou, sa uvedú osobitne. Toto ustanovenie neplatí pre obchodné značky alebo pre názov podniku, ktorý sa môže uviesť bezprostredne pred podrobnosťami alebo po podrobnostiach stanovených touto smernicou.
Ak však vtedy, keď sa textilný výrobok ponúka na predaj alebo sa predá spotrebiteľovi, ako sa uvádza v prvom pododseku, je označený obchodnou značkou alebo názvom podniku, ktorý obsahuje samostatne alebo ako prídavné meno, alebo ako koreň, jeden z názvov uvedených v prílohe I, alebo názov, ktorý by sa mohol s ním zameniť, bezprostredne pred obchodnou značkou alebo názvom podniku alebo za nimi, musia byť názvy, opisy a podrobnosti, pokiaľ ide o obsah textilných vlákien uvedený v článkoch 3 až 6 a v prílohách I a II, uvedené zreteľnou, čitateľnou a jednotnou tlačou.
4. Členské štáty môžu požadovať, keď sa textilné výrobky ponúkajú na predaj alebo sa predajú konečnému spotrebiteľovi na ich území, aby sa ich štátne jazyky taktiež použili na etiketách, nálepkách a označeniach požadovaných týmto článkom.
V prípade cievok, pradienok, klbiek, návinov alebo nejakého iného malého množstva šijacích, opravovacích alebo vyšívacích nití môžu možnosť stanovenú v prvom pododseku uplatniť členské štáty len v prípade spoločného označovania na obaloch alebo pri vystavovanom tovare na displejoch. Bez toho, aby boli dotknuté prípady uvedené v položke 18 prílohy IV, jednotlivé položky sa môžu označovať v ktoromkoľvek z jazykov Spoločenstva.
5. Členské štáty nesmú brániť používaniu iných opisov alebo podrobností, ako sú tie, ktoré sú uvedené v článkoch 3, 4 a 5, ktoré súvisia s charakteristikami výrobkov, ak takéto opisy alebo podrobnosti sú v zhode s ich korektnými obchodnými praktikami.
Článok 9
1. Akýkoľvek textilný výrobok zložený z dvoch alebo viacerých častí, ktoré majú odlišné obsahy vlákien, je označený etiketou uvádzajúcou vláknový obsah každej časti. Takéto označenie nie je povinné pre časti reprezentujúce menej ako 30 % celkovej hmotnosti výrobku, s vylúčením hlavných podšívok.
2. Ak majú dva alebo viaceré textilné výrobky ten istý obsah vlákien a normálne tvoria jedinú jednotku, môžu mať len jedno označenie.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 12:
a)
vláknové zloženie nasledujúcich korzetárskych predmetov je označené uvedením zloženia celého výrobku alebo zloženia komponentov uvedených nižšie buď súhrnne, alebo samostatne:
i)
pre podprsenky: vonkajšia a vnútorná látka košíčkov a zadného dielu;
ii)
pre korzety: predné, zadné a bočné spevňujúce diely;
iii)
pre šnurovačky: vonkajšia a vnútorná látka košíčkov, predné a zadné spevňovacie diely a bočné diely.
Vláknové zloženie iných korzetových predmetov ako tých, ktoré sú uvedené v prvom pododseku, je označené uvedením zloženia celého výrobku buď súhrnne, alebo samostatne, zloženia rozličných komponentov predmetov; takéto označovanie nie je povinné pre komponenty predstavujúce menej ako 10 % z celkovej hmotnosti výrobku.
Osobitné označovanie rozličných častí uvedených korzetových predmetov sa uskutočňuje takým spôsobom, aby konečný spotrebiteľ mohol ľahko pochopiť, na ktorú časť výrobku sa podrobnosti na etikete vzťahujú;
b)
vláknové zloženie textílií s leptanou tlačou sa udáva pre výrobok ako celok a môže sa špecifikovať samostatne uvedením zloženia základnej textílie a zloženia leptaných častí. Tieto zložky musia byť uvedené menovite;
c)
vláknové zloženie vyšívaných textílií je dané pre výrobok ako celok a môže sa špecifikovať samostatne uvedením zloženia základnej textílie a zloženia vyšívacej nite; tieto zložky musia byť uvedené menovite; ak vyšívané časti predstavujú menej ako 10 % povrchovej plochy výrobku, stačí uviesť len zloženie základnej textílie;
d)
vláknové zloženie nití pozostávajúcich z jadra a obalu vytváraného odlišnými vláknami a ponúkané na predaj ako také spotrebiteľovi sa musí udávať pre výrobok ako celok a môže sa indikovať uvedením zloženia jadra a obalu samostatne; tieto zložky musia byť uvedené menovite;
e)
vláknové zloženia zamatových a plyšových textílií alebo textílií podobajúcich sa zamatu alebo plyšu je dané pre celý výrobok, a ak výrobok zahŕňa odlišný podklad a úžitková vrstva je zložená z iných vlákien, môžu sa uviesť samostatne pre tieto dve časti, čo musí byť uvedené menovite;
f)
zloženie podlahových krytín a kobercov, ktorých podklad a využívaný povrch sú zložené z odlišných vlákien, môže byť uvedené pre úžitkovú vrstvu samotnú, čo musí byť uvedené menovite.
Článok 10
1. Odchylne od článkov 8 a 9:
a)
v prípade textilných výrobkov uvedených v prílohe III, ktoré sú v jednom zo štádií uvedených v článku 2 ods. 1 písm. a), členské štáty nesmú požadovať akékoľvek označovanie alebo značenie nesúce názov alebo zloženie. Avšak ustanovenia článkov 8 a 9 platia tam, kde takéto výrobky nesú etiketu alebo označenie, kde je uvedený názov alebo zloženie, alebo obchodná značka, alebo názov podniku, ktorý zahŕňa samostatne alebo ako prídavné meno, alebo ako koreň slova, buď jeden z názvov uvedených v prílohe I, alebo názov, ktorý sa môže s nimi zameniť;
b)
ak sú textilné výrobky uvedené v prílohe IV rovnakého typu a zloženia, môžu sa ponúkať na predaj spolu pod spoločnou etiketou uvádzajúcou podrobnosti o zložení stanovené touto smernicou;
c)
zloženie textilných výrobkov predávaných v metráži je potrebné uvádzať priamo na dĺžke alebo návine ponúkanom na predaj.
2. Členské štáty podniknú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa výrobky uvedené v odseku 1 písm. b) a c) ponúkali na predaj takým spôsobom, aby konečný spotrebiteľ mohol byť úplne oboznámený so zložením týchto výrobkov.
Článok 11
Členské štáty podniknú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa akékoľvek informácie poskytované vtedy, keď sa textilné výrobky uvádzajú na trh, nemohli zameniť s názvami a podrobnosťami stanovenými touto smernicou.
Článok 12
Na účely článku 8 ods. 1 a ostatných ustanovení tejto smernice týkajúcich sa označovania textilných výrobkov sú percentá vlákien uvedené v článkoch 4, 5 a 6 stanovené bez zohľadnenia nasledujúcich položiek:
a)
pre všetky textilné výrobky: netextilných častí, lemov látok, etikiet a odznakov, bordúr a ozdôb netvoriacich nedeliteľnú súčasť výrobku, gombíkov a sponiek pokrytých textilnými materiálmi, doplnkov, ozdôb, neelastických stúh, pružných nití a pások zapracovaných na špecifických a obmedzených bodoch výrobku a podľa podmienok špecifikovaných v článku 7, viditeľných, izolovateľných vlákien, ktoré sú výhradne dekoratívne a antistatické vlákna;
b)
pre podlahové krytiny a koberce: všetkých iných komponentov, ako je úžitková vrstva;
c)
pre poťahové textílie: bandážových a výplňových osnov a útokov, ktoré netvoria súčasť úžitkového povrchu;
d)
pre závesy a záclony: výstužových a výplňových osnov a útokov, ktoré netvoria súčasť lícnej strany textílie;
e)
pre ostatné textilné výrobky: základných alebo podkladových textílií, výstuh a zosilnení, vnútorných podšívok a výstuh z plátna, šijacích a spájacich nití, pokým nahrádzajú osnovu a/alebo útok látky, výplní nemajúcich izolačnú funkciu a podľa článku 9 ods. 1 podšívok.
Na účely tohto písmena:
i)
základný alebo podkladový materiál textilných výrobkov, ktorý slúži ako podklad pre úžitkový povrch, najmä pri prikrývkach a dvojlícnych látkach a podkladoch zamatových a plyšových látok a podobných výrobkoch, sa nepovažujú za odstrániteľné podklady;
ii)
„výstuhy a zosilnenia“ sú nite alebo materiály zapracované na špecifických a určených miestach textilných výrobkov na ich zosilnenie alebo aby im dali tuhosť alebo hrúbku;
f)
mastných látok, spojív, plnidiel, šlichtovacích a preparačných prostriedkov, impregnačných materiálov, dodatočných farbiacich a tlačiacich prostriedkov a iných textilných pomocných prípravkov. Pri absencii ustanovení Spoločenstva členské štáty podniknú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby tieto položky neboli prítomné v množstvách, ktoré by mohli spotrebiteľa uvádzať do omylu.
Článok 13
1. Kontroly toho, či zloženie textilných výrobkov je v zhode s informáciami poskytovanými v súlade s touto smernicou, sa uskutočňujú metódami analýzy špecifikovanými v smerniciach uvedených v odseku 2.
Na tento účel je percentuálny obsah vlákien podľa článkov 4, 5 a 6 stanovený pridaním k suchej hmotnosti každého vlákna príslušného dohodnutého prídavku uvedeného v prílohe V po odstránení zložiek uvedených v článku 12.
2. Samostatné smernice špecifikujú metódy na odber vzoriek a analýzy, ktoré sa majú použiť v členských štátoch na stanovenie vláknového zloženia výrobkov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.
Článok 14
1. Žiadny členský štát nesmie z dôvodov spojených s názvami alebo špecifikáciami zloženia zakázať alebo zdržiavať umiestnenie tých textilných výrobkov, ktoré spĺňajú ustanovenia tejto smernice, na trh.
2. Ustanovenia tejto smernice vopred nevylučujú uplatnenie ustanovení platných v každom členskom štáte o ochrane priemyselného a obchodného vlastníctva, o označení pôvodu a prevencii nekalej súťaže.
Článok 15
1. Komisia prijme dodatky k prílohe I a dodatky a zmeny k prílohe V, ktoré sú potrebné na prispôsobenie týchto príloh technickému pokroku.
2. Komisia určí nové metódy kvantitatívnej analýzy pre iné dvojzložkové a trojzložkové zmesi ako tie, ktoré sú uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 96/73/ES zo 16. decembra 1996 o určitých metódach na kvantitatívnu analýzu binárnych zmesí textilných vlákien (6) a smernici Rady 73/44/EHS z 26. februára 1973 o aproximácii zákonov členských štátov, ktoré sa vzťahujú na kvantitatívnu analýzu ternárnych zmesí vlákien (7).
3. Opatrenia uvedené v odsekoch 1 a 2, zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice okrem iného jej doplnením, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 16 ods. 2.
Článok 16
1. Komisii pomáha Výbor pre smernice týkajúce sa textilných názvov a označovania zriadený smernicou 96/73/ES.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Článok 17
Členské štáty oznámia Komisii texty hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 18
Smernica 96/74/ES zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe VI časti A sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VII.
Článok 19
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 20
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 14. januára 2009