Smernica Rady
zo 4. júna 1974
o uplatňovaní slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, pokiaľ ide o činnosti samostatne zárobkovo činných osôb a sprostredkovateľov pôsobiacich v oblasti obchodovania s toxickými výrobkami a ich distribúcie
(74/557/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä jej články 54 odsek 2 a 3 a 63 odsek 2 a 3,
so zreteľom na Všeobecný program zrušenia obmedzení slobody usadiť sa [1], a najmä na jeho hlavu IV A a C,
so zreteľom na Všeobecný program zrušenia obmedzení slobody poskytovať služby [2], a najmä na jeho hlavu V C,
so zreteľom na smernicu Rady č. 64/223/EHS [3] z 25. februára 1964 o dosiahnutí slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby vzhľadom na činnosti týkajúce sa veľkoobchodu,
so zreteľom na smernicu Rady č. 64/224/EHS [4] z 25. februára 1964 o dosiahnutí slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby vzhľadom na činnosti sprostredkovateľského charakteru v obchode, v priemysle a v remeslách,
so zreteľom na smernicu Rady č. 68/363/EHS [5] z 15. októbra 1968 o dosiahnutí slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby vzhľadom na činnosti samostatne zárobkovo činných osôb pôsobiacich v maloobchode,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [6],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [7],
keďže všeobecné programy stanovujú zrušenie akéhokoľvek diskriminačného zaobchádzania založeného na štátnej príslušnosti vzhľadom na usadenie sa a poskytovanie služieb:
- v oblasti veľkoobchodných činností a činností sprostredkovateľov v obchode, v priemysle a v remeslách pred skončením druhého roka druhej etapy,
- v oblasti maloobchodných činností, po skončení druhého roka druhej etapy prechodného obdobia a pred skončením druhej etapy;
keďže smernice č. 64/223/EHS, 64/224/EHS a 68/363/EHS sa nevzťahujú na oblasť toxických výrobkov, sú tieto v dôsledku osobitných problémov vyplývajúcich z ochrany verejného zdravia upravené ustanoveniami zákona, iného právneho predpisu alebo správneho opatrenia v členských štátoch;
keďže uvedené smernice č. 64/223/EHS a 68/363/EHS sa nevzťahujú na činnosti vo veľkoobchode, v maloobchode a sprostredkovateľské činnosti s patogénmi; keďže okrem patogénov klasifikovaných ako liečivé prípravky používané ľuďmi a zvieratami v zmysle smernice Rady č. 65/65/EHS [8] z 26. januára 1965 o aproximácii ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa hromadne vyrábaných liekov, zmenenej a doplnenej smernicou č. 66/454/EHS [9], iba patogény nazývané "biologické pesticídy na využitie v poľnohospodárstve" sú predmetom uvedených činností; keďže, vzhľadom na patogény, sa preto zrušenie obmedzení slobody poskytovania služieb a slobody usadiť sa môže obmedziť na obchod a distribúciu takýchto pesticíd;
keďže sa ukázalo žiaduce a vhodné prijať opatrenia na reguláciu opatrení uvedených v predchádzajúcich dvoch úvodných ustanoveniach na úrovni spoločenstva, pri zohľadnení nebezpečného vplyvu, ktorý môžu mať toxické výrobky na zdravie ľudí, zvierat a rastlín, buď priamo alebo nepriamo prostredníctvom okolitého prostredia;
keďže sprostredkovateľské činnosti v obchode, priemysle a remeslách sú predmetom smerníc č. 64/224/EHS a 68/363/EHS; keďže činnosti sprostredkovateľov vzhľadom na toxické výrobky a patogény sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti týchto smerníc; keďže táto smernica je tiež vytvorená s cieľom liberalizovať činnosti sprostredkovateľov; keďže podľa toho výrazy "obchod a distribúcia" v tejto smernici zahŕňajú aj činnosti sprostredkovateľov v týchto oblastiach;
keďže Všeobecný program zrušenia obmedzení slobody usadiť sa stanovuje, že obmedzenia oprávnenia vstúpiť do profesijných združení musia byť zrušené v prípadoch, ak profesijné činnosti príslušnej osoby zahŕňajú výkon tejto oprávnenia;
keďže postavenie zamestnancov, ktorí sprevádzajú osobu poskytujúcu služby alebo ktorí konajú na účet tejto osoby, je upravené ustanoveniami prijatými na základe článkov 48 a 49 zmluvy;
keďže boli alebo budú prijaté samostatné smernice uplatniteľné na všetky činnosti samostatne zárobkovo činných osôb týkajúce sa pohybu a pobytu oprávnených osôb a prípadne smernice o koordinácii ochranných opatrení spoločností požadovaných členskými štátmi na ochranu spoločníkov a tretích osôb;
keďže v niektorých členských štátoch sa obchodovanie s toxickými výrobkami , distribúcia a odborné využitie toxických výrobkov upravuje pravidlami vzťahujúcimi sa na prístup k tomuto povolaniu, kým ostatné štáty prípadne takéto pravidlá vykonávajú; keďže preto sú určité osobitné prechodné opatrenia, ktorých účelom je uľahčiť štátnym príslušníkom ostatných členských štátov začatie a vykonávanie činností v obchode s toxickými výrobkami, predmetom samostatnej smernice,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Členské štáty zrušia obmedzenia, pokiaľ ide o fyzické osoby a spoločnosti, na ktoré sa vzťahuje hlava I všeobecných programov zrušenia obmedzení slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby (ďalej len "oprávnené osoby"), uvádzané v hlave III týchto všeobecných programov ovplyvňujúce právo na prístup k činnostiam uvedeným v článku 2 a ich výkon.
Článok 2
1. Táto smernica sa vzťahuje na činnosti samostatne zárobkovo činných osôb v oblasti obchodovania a distribúcie toxických výrobkov (látok a prípravkov) a biologických pesticídov na využitie v poľnohospodárstve, ktoré boli vylúčené z rozsahu pôsobnosti smernice č. 64/223/EHS podľa jej článku 2 odseku 1, smernice č. 64/224/EHS podľa jej článku 4 odseku 1 piatej zarážke, a smernice č. 68/363/EHS podľa jej článku 2 odseku 1.
2. Výrobky uvedené v odseku 1, v dôsledku nebezpečného vplyvu, ktorý môžu mať na zdravie ľudí, zvierat a rastlín, podliehajú podľa právnych predpisov členských štátov osobitným ustanoveniam (zoznam dotknutých výrobkov je uvedený v prílohe). Zmeny a doplnenia tohto zoznamu členským štátom sa oznámia Komisii, ktorá ich postúpi ďalej na vedomie členským štátom.
3. Táto smernica sa nevzťahuje na obchod a distribúciu liečiv tak, ako sú definované v smernici č. 65/65/EHS, ani na činnosť obchodných cestujúcich alebo podomových predavačov.
Článok 3
1. Obmedzenia vzhľadom na činnosti vymedzené v článku 2 sa zrušia bez ohľadu na označenie, ktoré sa vzťahuje na osoby vykonávajúce tieto činnosti.
2. Obvyklé označenia v súčasnosti používané v členských štátoch na vymedzenie osôb vykonávajúcich činnosti sprostredkovateľov v obchode sú uvedené v článku 3 smernice Rady č. 64/224/EHS.
Článok 4
1. Členské štáty zrušia najmä nasledovné obmedzenia:
a) tie, ktoré bránia oprávneným osobám usadiť sa alebo poskytovať služby v hostiteľskom členskom štáte za rovnakých podmienok a s rovnakými právami, aké majú ich štátni príslušníci;
b) tie, ktoré existujú z dôvodu správnych postupov, ktorých výsledkom je diskriminačné zaobchádzanie s oprávnenými osobami v porovnaní s tými, ktoré sa uplatňujú na vlastných štátnych príslušníkov.
2. Obmedzenia, ktoré sa majú zrušiť, zahŕňajú najmä tie, ktoré vyplývajú z ustanovení zabraňujúcich alebo obmedzujúcich oprávneným osobám usadiť sa alebo poskytovať služby prostredníctvom:
a) v Belgicku:
povinnosti byť držiteľom "carte professionelle" (článok 1 zákona z 19. februára 1965);
b) vo Francúzsku:
- povinnosti byť držiteľom "carte d'identité d'étranger commerçant" ("décret-loi" z 12. novembra 1938, dekrét z 2. februára 1939, zákon z 8. októbra 1940, zákon z 10. apríla 1954, dekrét 59-852 z 9. júla 1959);
- vylúčenia cudzincov z práva na obnovenie obchodného prenájmu (článok 38 dekrétu z 30. septembra 1953);
c) v Luxembursku:
obmedzenej doby platnosti povolení udelených cudzím štátnym príslušníkom (článok 21 zákona z 2. júna 1962).
Článok 5
1. Členské štáty zabezpečia, aby oprávnené osoby mali právo vstupovať do profesijných alebo stavovských organizácií za rovnakých podmienok a s rovnakými právami a povinnosťami, ako majú ich vlastní štátni príslušníci.
2. V prípade usadenia sa zahŕňa právo na vstup do profesijných alebo stavovských organizácií oprávnenie byť zvolený alebo vymenovaný do riadiacej funkcie v takýchto organizáciách. Tieto funkcie však môžu byť vyhradené pre vlastných štátnych príslušníkov, pokiaľ sa daná organizácia podieľa na výkone verejnej moci na základe zákona alebo iného právneho predpisu.
3. V Luxemburskom veľkovojvodstve nedáva oprávneným osobám členstvo v "Chambre de commerce" a v "Chambre des métiers" právo zúčastňovať sa volieb do správnych orgánov oboch týchto komôr.
Článok 6
Žiaden členský štát neudelí vlastnému štátnemu príslušníkovi, ktorý odíde do iného členského štátu na účely výkonu niektorej z činností uvedenej v článku 2, podporu, ktorá by mohla narušiť podmienky usadenia sa.
Článok 7
1. Ak hostiteľský členský štát požaduje od vlastných štátnych príslušníkov, ktorí chcú vykonávať činnosť uvedenú v článku 2, predloženie dôkazu o bezúhonnosti a dôkazu o tom, že na nich nebol v minulosti vyhlásený konkurz, alebo jeden z týchto dôkazov, potom u štátnych príslušníkov iných členských štátov akceptuje tento členský štát ako dostatočný doklad výpis z "registra trestov" alebo, ak to nie je možné, rovnocenný dokument vydaný príslušným súdnym alebo správnym orgánom štátu pôvodu alebo členského štátu, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, z ktorého je zrejmé, že tieto požiadavky boli splnené.
2. Ak hostiteľský členský štát kladie na svojich štátnych príslušníkov, ktorí chcú vykonávať činnosť uvedenú v článku 2, určité požiadavky týkajúce sa ich bezúhonnosti, a dôkaz toho, že tieto požiadavky sú splnené, nie je možné získať z dokumentu uvedeného v odseku 1, potom tento členský štát prijme ako dostatočný doklad od štátnych príslušníkov iných členských štátov osvedčenie vystavené príslušným súdnym alebo správnym orgánom štátu pôvodu alebo krajiny, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, z ktorého je zrejmé, že tieto podmienky boli splnené. Takéto osvedčenie sa týka konkrétnych skutočností, ktoré hostiteľský členský štát považuje za rozhodujúce.
3. Ak štát pôvodu alebo štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, nevydáva dokument uvedený v odseku 1 alebo osvedčenie uvedené v odseku 2, môže byť poskytnutie dokladu o bezúhonnosti, alebo dokladu o nevyhlásení konkurzu nahradené miestoprísažným vyhlásením - alebo, v štáte, kde nie je možné takéto vyhlásenie urobiť, slávnostným vyhlásením - vykonaným dotknutou osobou pred príslušným súdnym alebo správnym orgánom, prípadne pred notárom, štátu, odkiaľ daná osoba prichádza; uvedený orgán alebo notár vydajú osvedčenie potvrdzujúce pravosť miestoprísažného alebo slávnostného vyhlásenia. Vyhlásenie o tom, že nebol vyhlásený konkurz, možno tiež vykonať pred príslušnou profesijnou alebo stavovskou organizáciou v danej krajine.
4. Dokumenty vydané v súlade s odsekmi 1 a 2 nesmú byť pri ich predložení staršie ako 3 mesiace.
5. Členské štáty určia v lehote podľa článku 8 orgány a inštitúcie príslušné na vydanie dokumentov uvedených v odsekoch 1 a 2 a bezodkladne o tom informujú ostatné členské štáty a Komisiu.
6. Ak hostiteľský členský štát vyžaduje doklad o finančnej spôsobilosti žiadateľa, tento štát považuje osvedčenia vydané bankami štátu pôvodu alebo štátu, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, za rovnocenné osvedčeniam vydávaným na svojom vlastnom území.
Článok 8
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 6 mesiacov od jej oznámenia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Článok 9
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 4. júna 1974