SMERNICA RADY 2008/71/ES
z 15. júla 2008
o identifikácii a registrácii ošípaných
(kodifikované znenie)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 37,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1)
Smernica Rady 92/102/EHS z 27. novembra 1992 o identifikácii a registrácii zvierat (2) bola opakovane (3) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.
(2)
Článok 3 ods. 1 písm. c) smernice Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúcej sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu (4) stanovuje, že zvieratá určené na obchodovanie vnútri Spoločenstva sa musia identifikovať v súlade s požiadavkami predpisov Spoločenstva a registrovať takým spôsobom, ktorý umožní zistiť hospodárstvo, stredisko alebo podnik pôvodu či prechodného ustajnenia. Tieto systémy identifikácie a registrácie sa museli pred 1. januárom 1993 rozšíriť na presuny zvierat na území každého členského štátu.
(3)
Článok 14 smernice Rady 91/496/EHS z 15. júla 1991 stanovujúcej princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do Spoločenstva z tretích krajín (5), stanovuje, že identifikácia a registrácia zvierat, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 90/425/EHS, s výnimkou zvierat určených na zabitie a registrovaných equidae, musia byť uskutočnené po vykonaní týchto kontrol.
(4)
Pre správne uplatňovanie tejto smernice je nutné zaistiť rýchlu a účinnú výmenu informácií medzi členskými štátmi. Ustanovenia Spoločenstva boli zavedené nariadením Rady (ES) č. 515/97 z 13. marca 1997 o vzájomnej pomoci medzi správnymi orgánmi členských štátov a o spolupráci medzi správnymi orgánmi členských štátov a Komisiou pri zabezpečovaní riadneho uplatňovania predpisov o colných a poľnohospodárskych záležitostiach (6) a smernicou Rady 89/608/EHS z 21. novembra 1989 o vzájomnej pomoci medzi správnymi úradmi členských štátov a o spolupráci medzi týmito štátmi a Komisiou pri zabezpečení správneho uplatňovania veterinárnych a zootechnických predpisov (7).
(5)
Držitelia zvierat by mali viesť záznamy o súčasnom počte zvierat prítomných na ich hospodárstve. Osoby zaoberajúce sa obchodovaním so zvieratami by mali uchovávať záznamy o svojich transakciách. Príslušný úrad by mal mať na požiadanie prístup k týmto záznamom.
(6)
Aby bolo možné rýchlo a presne zistiť presun zvierat, mala by byť možná identifikácia týchto zvierat. Rozhodnutie o type ich značky je vhodné odložiť na neskoršie a v očakávaní tohto rozhodnutia je vhodné ponechať v platnosti vnútroštátne systémy identifikácie vymedzené pre presuny na trhu vnútri štátu.
(7)
Malo by sa prijať opatrenie na zaistenie možnosti výnimiek z požiadaviek na označenie zvierat, ktoré sa odosielajú z hospodárstva priamo na bitúnok. Napriek tomu by mala byť vo všetkých prípadoch možná identifikácia týchto zvierat, aby sa dalo zistiť hospodárstvo, z ktorého pochádzajú.
(8)
Malo by sa prijať opatrenie na zaistenie možnosti výnimiek z povinnosti registrácie držiteľov zvierat chovaných na osobné účely a na to, aby sa počítalo s niektorými zvláštnymi prípadmi spôsobov vedenia registrov.
(9)
Zvieratám, ktorých značka sa stala nečitateľnou alebo došlo k jej strate, by sa mala prideliť nová značka, ktorá umožní nadviazať na predchádzajúcu značku.
(10)
Táto smernica by nemala ovplyvniť podmienky stanovené v rozhodnutí Komisie 89/153/EHS z 13. februára 1989 o vzájomných vzťahoch medzi odobratými vzorkami na vyšetrenie na rezíduá, zvieratami, od ktorých sa vzorky odobrali, a hospodárstvami, z ktorých tieto zvieratá pochádzajú (8), ani žiadne vykonávacie ustanovenia stanovené v súlade so smernicou 91/496/EHS.
(11)
Malo by sa prijať opatrenie na postup správneho výboru pri prijímaní všetkých opatrení nevyhnutných na uplatňovanie tejto smernice.
(12)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tej smernice do vnútroštátneho práva, ktorá je uvedená v prílohe I časti B,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica stanovuje minimálne požiadavky na identifikáciu a registráciu ošípaných bez vplyvu na podrobnejšie predpisy Spoločenstva, ktoré sa môžu zaviesť na účel eradikácie alebo tlmenia nákaz.
Táto smernica sa uplatňuje bez vplyvu na rozhodnutie 89/153/EHS a na vykonávajúce predpisy stanovené v súlade so smernicou 91/496/EHS.
Článok 2
Na účely tejto smernice platí toto vymedzenie pojmov:
a)
„zviera“ je každé zviera z rodiny Suidae okrem diviakov, ako je vymedzené v článku 2 písm. b) smernice Rady 2001/89/ES z 23. októbra 2001 o opatreniach Spoločenstva na tlmenie klasického moru ošípaných (9);
b)
„hospodárstvo“ je akékoľvek zariadenie, akákoľvek stavba alebo v prípade chovu pod šírym nebom akékoľvek miesto, kde sa zvieratá držia, chovajú alebo kde sa s nimi manipuluje;
c)
„držiteľ“ je akákoľvek fyzická alebo právnická osoba zodpovedná za zvieratá, a to i na prechodný čas;
d)
„príslušný úrad“ je ústredný úrad členského štátu s právomocou vykonávať veterinárne kontroly alebo akýkoľvek iný úrad, na ktorý príslušný úrad delegoval túto právomoc na účely tejto smernice;
e)
„obchodovanie“ je obchodovanie, ktoré je definované v článku 2 bode 3 smernice 90/425/EHS.
Článok 3
1. Členské štáty zaistia, že:
a)
príslušný úrad má k dispozícii platný zoznam všetkých hospodárstiev držiacich zvieratá v pôsobnosti tejto smernice a nachádzajúcich sa na ich území s údajmi o držiteľoch zvierat; tieto hospodárstva sa musia viesť v týchto zoznamoch ešte 3 po sebe nasledujúce roky po ukončení chovu zvierat. V tomto zozname musí byť uvedená aj značka alebo značky na identifikáciu hospodárstva v súlade s článkom 5 ods. 2 prvým pododsekom a s článkom 8;
b)
Komisia a príslušný úrad môžu mať prístup k všetkým informáciám získaným na základe uplatňovania tejto smernice.
2. Členské štáty môžu byť oprávnené v súlade s postupom uvedeným v článku 18 smernice 90/425/EHS, aby vylúčili zo zoznamu v odseku 1 písm. a) tohto článku fyzické osoby, ktoré držia jediný kus zvieraťa určeného na vlastnú potrebu alebo konzumáciu, alebo aby zobrali do úvahy určité okolnosti, pod podmienkou, že dané zviera sa pred premiestnením podrobí kontrolám stanoveným v tejto smernici.
Článok 4
1. Členské štáty zaistia, že každý držiteľ ošípaných, ktorý je vedený v zozname uvedenom v článku 3 ods. 1 písm. a), vedie evidenciu o počte zvierat, ktoré sú na jeho hospodárstve.
Táto evidencia musí obsahovať aktualizovaný zoznam premiestnení (s uvedením počtu zvierat pri každom vstupe a výstupe), minimálne na základe skupinového premiestnenia so spresnením podľa jednotlivých prípadov, pôvodu a určenia zvierat a s uvedením dátumu premiestnenia.
V každom prípade sa musí uviesť identifikačná značka pridelená v súlade s článkami 5 a 8.
V prípade čistokrvných ošípaných a ich krížencov zapísaných v plemennej knihe v súlade so smernicou Rady 88/661/EHS z 19. decembra 1988 o zootechnických normách pre plemenné prasatá (10) sa môže v súlade s postupom uvedeným v článku 18 smernice 90/425/EHS uznať systém registrácie založený na individuálnej identifikácii zvierat, ak poskytuje záruky zodpovedajúce zárukám registra.
2. Členské štáty taktiež zaistia, že:
a)
každý držiteľ zvierat poskytne príslušnému úradu na jeho žiadosť všetky informácie týkajúce sa pôvodu, identifikácie a prípadne i miesta určenia zvierat, ktoré vlastní, drží, prepravuje, s nimi obchoduje alebo ich zabíja;
b)
každý držiteľ zvierat, ktoré sa majú premiestniť na trh alebo z trhu, alebo do zberného strediska, poskytne dokument obsahujúci podrobnosti o príslušných zvieratách operátorovi na trhu alebo zbernému stredisku, ktorý je prechodným držiteľom zvierat.
Tento správca môže doklady získané v súlade s prvým pododsekom použiť na splnenie povinností uvedených v odseku 1 treťom pododseku;
c)
evidencia a informácie sú k dispozícii na hospodárstve a príslušnému úradu na jeho žiadosť, a to najmenej počas obdobia, ktoré určil príslušný orgán a ktoré nie je kratšie ako tri roky.
Článok 5
1. Členské štáty zaistia, aby sa dodržiavali tieto všeobecné zásady:
a)
zvieratá sa musia identifikačnými značkami označiť skôr, ako opustia hospodárstvo, v ktorom sa narodili;
b)
žiadna značka sa nesmie odobrať ani nahradiť bez schválenia príslušného úradu.
Keď sa značka stane nečitateľnou alebo dôjde k jej strate, v súlade s týmto článkom sa pridelí nová značka;
c)
držiteľ musí zapísať každú novú značku do evidencie uvedenej v článku 4 tak, aby bola zrejmá jej súvislosť so značkou pridelenou zvieraťu skôr.
2. Zvieratá sa musia označiť čo najskôr a v každom prípade pred opustením hospodárstva, a to pomocou ušnej značky alebo tetovania umožňujúcich zistiť hospodárstvo, z ktorého pochádzajú, a umožňujúcich urobiť zápis do zoznamu uvedeného v článku 3 ods. 1 písm. a) a do všetkých sprievodných dokladov, v ktorých sa musí táto značka uviesť.
Členské štáty môžu odlišne od článku 3 ods. 1 písm. c) druhého pododseku smernice 90/425/EHS uplatniť svoje vnútroštátne systémy na všetky premiestnenia zvierat na ich území. Takéto systémy musia umožniť, aby sa identifikoval chov, z ktorého pochádzajú, a chov, na ktorom sa narodili. Členské štáty oznámia Komisii systém, ktorý zamýšľajú zaviesť na tento účel. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 smernice 90/425/EHS členský štát môže byť požiadaný o vykonanie zmien a doplnkov v jeho systéme, ak nespĺňa uvedenú požiadavku.
Zvieratá, ktoré sú označené dočasnou identifikačnou značkou skupiny, musí počas premiestnenia sprevádzať doklad, ktorý umožní určiť ich pôvod, majiteľa, miesto nakládky a miesto určenia.
Článok 6
1. Ak sa príslušný orgán členského štátu určenia rozhodne už ďalej nepoužívať identifikačnú značku, ktorá bola zvieraťu pridelená na hospodárstve, odkiaľ pochádza, všetky náklady spojené s výmenou tejto značky hradí tento orgán. Ak sa značka takto nahradila, zavedie sa nadväznosť medzi identifikáciou pridelenou príslušným úradom expedujúceho členského štátu a novou identifikáciou pridelenou príslušným orgánom členského štátu určenia; táto nadväznosť sa musí zapísať do evidencie uvedenej v článku 4.
Možnosť uvedenú v prvom pododseku nemožno použiť v prípade zvierat určených na bitúnok, dovezených v súlade s článkom 8, ktoré nie sú opatrené novou značkou v súlade s článkom 5.
2. Ak sú zvieratá predmetom obchodovania, môže sa príslušný orgán členského štátu určenia na účel uplatnenia článku 5 smernice 90/425/EHS odvolať na ustanovenia článku 4 smernice 89/608/EHS, aby získal informácie týkajúce sa zvierat, ich stáda pôvodu a každého ich presunu.
Článok 7
Členské štáty zaistia, že všetky informácie týkajúce sa premiestnení zvierat, ktoré nesprevádza osvedčenie ani doklad, ktoré si vyžadujú veterinárne alebo zootechnické predpisy, sú k dispozícii príslušnému orgánu na jeho požiadanie aspoň počas obdobia, ktoré stanovil tento orgán.
Článok 8
Každé zviera dovezené z tretej krajiny, ktoré úspešne prešlo kontrolami uvedenými v smernici 91/496/EHS a ktoré zostáva na území Spoločenstva, sa musí identifikovať pomocou značky, ktorá je v súlade s článkom 5 tejto smernice, a to v priebehu 30 dní po vykonaní týchto kontrol a pred jeho presunom, ak miestom určenia nie je bitúnok umiestnený na území, ktoré podlieha orgánu zodpovednému za veterinárnu kontrolu, a ak zviera skutočne do 30 dní zabijú.
Musí sa dbať na nadväznosť medzi identifikáciou uskutočnenou treťou krajinou a identifikáciou pridelenou členským štátom určenia. Táto nadväznosť sa musí zapísať do evidencie uvedenej v článku 4.
Článok 9
Členské štáty prijmú nevyhnutné administratívne a/alebo trestné opatrenia, aby sankcionovali každé porušenie veterinárnych predpisov Spoločenstva, len čo sa zistí, že označenie či identifikácia zvierat, alebo uchovávanie evidencie uvedenej v článku 4 sa neuskutočňuje v súlade s požiadavkami tejto smernice.
Článok 10
Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 11
Smernica 92/102/EHS zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe I časti A sa zrušuje bez vplyvu na povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tej smernice do vnútroštátneho práva, ktorá je uvedená v prílohe I časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
Článok 12
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 13
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 15. júla 2008