SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY2006/12/ES
z 5. apríla 2006
o odpadoch
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme zrozumiteľnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.
(2)
Podstatným cieľom všetkých opatrení vzťahujúcich sa na odpadové hospodárstvo by mala byť ochrana zdravia ľudí a ochrana životného prostredia pred škodlivým účinkom spôsobovaným zberom, prepravou, úpravou, skladovaním a odstraňovaním odpadov.
(3)
Na zvýšenie účinnosti odpadového hospodárstva v Spoločenstve je potrebná jednotná terminológia a definícia odpadov.
(4)
Účinné a konzistentné nariadenie o zneškodňovaní a zhodnocovaní odpadov by sa malo s určitými výnimkami vzťahovať na hnuteľné veci, ktorých sa držiteľ zbavuje, chce sa zbaviť alebo je povinný sa zbaviť.
(5)
Zhodnocovanie odpadov a použitie zhodnocovaných materiálov ako prvotných surovín by sa malo podporiť s cieľom zachovať prírodné zdroje. Môže byť potrebné prijať osobitné pravidlá pre opätovne použiteľný odpad.
(6)
Na dosiahnutie vysokého stupňa ochrany životného prostredia by členské štáty mali okrem vykonávania zodpovedajúcej činnosti na zaistenie zneškodňovania a zhodnocovania odpadov prijať opatrenia na obmedzenie vzniku odpadov najmä podporou čistých technológií a výrobkov, ktoré možno recyklovať a opätovne používať, a to s prihliadnutím na existujúce či potenciálne trhové možnosti zhodnoteného odpadu.
(7)
Rozdiel medzi právnymi predpismi členských štátov s ohľadom na zneškodňovanie a zhodnocovanie odpadov môže naviac ovplyvniť kvalitu životného prostredia a riadne fungovanie vnútorného trhu.
(8)
Pre Spoločenstvo ako celok je dôležité, aby sa stalo sebestačným pri zneškodňovaní odpadov, a pre jednotlivé členské štáty je žiaduce, aby dosiahli takúto sebestačnosť.
(9)
Členské štáty by mali na dosiahnutie týchto cieľov vypracovať plány odpadového hospodárstva.
(10)
Mal by byť obmedzený pohyb odpadov a členské štáty môžu s týmto cieľom prijať potrebné opatrenia vo svojich plánoch odpadového hospodárstva.
(11)
Na zabezpečenie vysokého stupňa ochrany a účinnej kontroly je nutné vytvoriť systém udeľovania povolení na prevádzku a systém kontroly podnikov, ktoré vykonávajú zneškodňovanie a zhodnocovanie odpadov.
(12)
Za určitých podmienok a za predpokladu dodržiavania požiadaviek ochrany životného prostredia môžu byť určité zariadenia, ktoré spracúvajú ich odpady alebo uskutočňujú ich zhodnocovanie, oslobodené od požiadaviek na povolenie. Takéto zariadenia by mali byť registrované.
(13)
V záujme možnosti monitorovania odpadov od ich vzniku až po konečné zneškodnenie by predmetom povoľovania alebo registrácie a vhodnej kontroly mali byť aj ostatné podniky, ktoré sa zaoberajú odpadmi, ako sú zariadenia na zber odpadov, prepravcovia alebo obchodní sprostredkovatelia.
(14)
Tie časti nákladov nepokryté výnosmi zo zhodnocovania odpadov by mali byť uhradené v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“.
(15)
Mali by sa prijať opatrenia potrebné na vykonanie tejto smernice v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).
(16)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe III, časť B,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Na účely tejto smernice:
a)
„odpad“ je akákoľvek látka alebo predmet v kategórii ustanovenej v prílohe I, ktorej sa jej držiteľ zbavuje, chce sa zbaviť alebo je povinný sa zbaviť;
b)
„pôvodca“ odpadu je každý, koho činnosťou odpad vzniká (prvotný pôvodca), alebo ten, kto vykonáva úpravu, zmiešavanie alebo iné úkony s odpadmi, ak je ich výsledkom zmena povahy alebo zloženia týchto odpadov;
c)
„držiteľ odpadu“ je pôvodca odpadu alebo fyzická osoba alebo právnická osoba, u ktorej sa odpad nachádza;
d)
„nakladanie s odpadmi“ je zber, preprava, zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadov, vrátane dozoru nad týmito činnosťami a následnej starostlivosti o miesta zneškodňovania;
e)
„zneškodňovanie odpadov“ je akákoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II A;
f)
„zhodnocovanie odpadov“ je akákoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II B;
g)
„zber odpadov“ je zhromažďovanie, triedenie a/alebo zmiešavanie odpadov na účel ich prepravy.
2. Na účely odseku 1 písm. a) Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 ods. 3 zostavuje zoznam odpadov, ktoré patria do kategórií uvedených v prílohe I. Tento zoznam sa pravidelne preskúmava a v prípade potreby rovnakým postupom reviduje.
Článok 2
1. Táto smernica sa nevzťahuje na:
a)
plynné odpady vypúšťané do atmosféry;
b)
odpady, na ktoré sa už vzťahuje iná právna úprava:
i)
rádioaktívny odpad;
ii)
odpad vznikajúci pri prieskume, ťažbe, úprave a skladovaní nerastných surovín a pri práci v kameňolomoch;
iii)
mŕtve telá zvierat a ďalší poľnohospodársky odpad: fekálie a iné prírodné látky používané v poľnohospodárstve, ktoré nie sú nebezpečné;
iv)
odpadové vody, s výnimkou odpadov v kvapalnej forme;
v)
vyradené výbušniny.
2. Prostredníctvom osobitných smerníc sa môžu ustanoviť osobitné pravidlá pre zvláštne prípady alebo osobitné pravidlá pre nakladanie s určitými kategóriami odpadov, ktoré doplňujú túto smernicu.
Článok 3
1. Členské štáty prijmú vhodné opatrenia:
a)
po prvé, na podporu predchádzania alebo obmedzenia vzniku odpadov a ich škodlivosti najmä:
i)
vývojom čistých technológií, pri ktorých používaní sa viac šetria prírodné zdroje;
ii)
technickým rozvojom a marketingom výrobkov navrhnutých tak, aby spôsobom svojej výroby, použitia či zneškodnenia neprispievali alebo čo najmenej prispievali k zvyšovaniu množstva alebo škodlivosti odpadov alebo nebezpečenstvu znečistenia;
iii)
vývojom vhodných metód konečného zneškodňovania nebezpečných látok obsiahnutých v odpadoch určených na zhodnocovanie;
b)
po druhé, na podporu:
i)
zhodnocovania odpadov prostredníctvom recyklácie, opätovného použitia alebo spätného získavania či akéhokoľvek iného procesu umožňujúceho získanie druhotných surovín, alebo
ii)
využitia odpadov ako zdroja energie.
2. S výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (6), členské štáty informujú Komisiu o akýchkoľvek opatreniach, ktoré majú v úmysle prijať na dosiahnutie cieľov stanovených v odseku 1. Komisia informuje o týchto opatreniach ostatné členské štáty a výbor uvedený v článku 18 ods. 1.
Článok 4
1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby sa odpady zhodnocovali alebo zneškodňovali bez ohrozenia zdravia ľudí a bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie, a najmä:
a)
bez ohrozovania vody, ovzdušia, pôdy, rastlín alebo živočíchov;
b)
bez obťažovania okolia hlukom alebo zápachom;
c)
bez nepriaznivého ovplyvňovania krajiny alebo miest osobitného záujmu.
2. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zákaz svojvoľného opúšťania, nepovoleného ukladania a nekontrolovaného zneškodňovania odpadov.
Článok 5
1. Členské štáty prijmú tam, kde je to nevyhnutné alebo účelné, v spolupráci s ďalšími členskými štátmi vhodné opatrenia na vybudovanie jednotnej a primeranej siete zariadení na zneškodňovanie odpadov s využitím najlepšej dostupnej technológie, ktorá nevyžaduje nadmerné náklady. Táto sieť musí Spoločenstvu ako celku umožniť, aby sa stalo sebestačným pri zneškodňovaní odpadov, a členským štátom, aby sa k tomuto cieľu jednotlivo približovali, s rešpektovaním geografických podmienok alebo potreby zariadení špecializovaných pre určité druhy odpadov.
2. Sieť uvedená v odseku 1 umožní, aby sa odpady zneškodňovali v niektorom z najbližších vhodných zariadení, s použitím čo najvhodnejších metód a technológií na zaistenie vysokého stupňa ochrany životného prostredia a verejného zdravia.
Článok 6
Členské štáty vytvoria alebo poveria príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za vykonávanie tejto smernice.
Článok 7
1. Na dosiahnutie cieľov uvedených v článkoch 3, 4 a 5 vypracuje príslušný orgán alebo orgány uvedené v článku 6 čo najskôr jeden alebo niekoľko plánov odpadového hospodárstva. Tieto plány sa vzťahujú najmä na:
a)
druh, množstvo a pôvod odpadov, ktoré sa majú zhodnocovať alebo zneškodňovať;
b)
všeobecné technické požiadavky;
c)
všetky osobitné opatrenia týkajúce sa určitých odpadov;
d)
vhodné miesta alebo zariadenia na zneškodňovanie odpadov.
2. Plány podľa odseku 1 môžu napríklad zahŕňať:
a)
fyzické osoby alebo právnické osoby, ktoré sú oprávnené nakladať s odpadmi;
b)
odhad nákladov na činnosti zhodnocovania a zneškodňovania;
c)
vhodné opatrenia na podporu racionalizácie pri zbere, triedení a úprave odpadov.
3. Tam, kde je to vhodné, členské štáty pri zostavovaní týchto plánov spolupracujú s ďalšími zainteresovanými členskými štátmi a s Komisiou. O tejto spolupráci informujú Komisiu.
4. Členské štáty môžu prijať nevyhnutné opatrenia, aby sa zabránilo pohybom odpadov, ktoré nie sú v súlade s ich plánmi odpadového hospodárstva. O všetkých takýchto opatreniach informujú Komisiu a ostatné členské štáty.
Článok 8
Členské štáty vykonajú nevyhnutné opatrenia, aby bolo zaistené, že každý držiteľ odpadov:
a)
s nimi zaobchádza prostredníctvom súkromného alebo verejného zariadenia na zber odpadov alebo prostredníctvom podniku, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II A alebo II B, alebo
b)
ich sám zhodnocuje alebo zneškodňuje v súlade s ustanoveniami tejto smernice.
Článok 9
1. Na účely uplatňovania článkov 4, 5 a 7 každé zariadenie alebo podnik, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II A, musí získať povolenie od príslušného orgánu uvedeného v článku 6.
Toto povolenie obsahuje:
a)
druh a množstvo odpadov;
b)
technické požiadavky;
c)
bezpečnostné opatrenia, ktoré je potrebné prijať;
d)
miesto zneškodňovania;
e)
metódu úpravy.
2. Povolenia sa môžu udeliť na určité obdobie, môžu byť obnoviteľné, viazané podmienkami alebo povinnosťami alebo, najmä ak je zamýšľaná metóda zneškodňovania z hľadiska ochrany životného prostredia neprijateľná, môžu byť zamietnuté.
Článok 10
Na účely uplatňovania článku 4 každé zariadenie alebo podnik, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II B, musí získať povolenie.
Článok 11
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (7), môžu byť z povinnosti získať povolenie stanovenej v článkoch 9 alebo 10 vyňaté:
a)
zariadenia alebo podniky, ktoré zneškodňujú svoje vlastné odpady v mieste ich vzniku, a
b)
zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú zhodnocovanie odpadov.
2. Výnimka podľa odseku 1 sa môže uplatniť len vtedy:
a)
ak príslušné orgány prijali všeobecné pravidlá pre každý druh činnosti, v ktorých sú stanovené druhy a množstvo odpadov a podmienky, za ktorých môže byť príslušná činnosť oslobodená od povinnosti získať povolenie, a
b)
ak druhy alebo množstvo odpadov a metódy zneškodňovania alebo zhodnocovania spĺňajú podmienky ustanovené v článku 4.
3. Zariadenia alebo podniky uvedené v odseku 1 sú registrované príslušnými orgánmi.
4. Členské štáty informujú Komisiu o všeobecných pravidlách, ktoré vytvoria a prijmú podľa odseku 2 písm. a).
Článok 12
Zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú zber alebo prepravu odpadov ako predmet ich činnosti alebo ktoré zabezpečujú zneškodňovanie či zhodnocovanie odpadov v mene tretej osoby (obchodníci alebo sprostredkovatelia), musia byť registrované príslušnými orgánmi, ak sa na ne nevzťahuje povoľovacie konanie.
Článok 13
Zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú činnosti uvedené v článkoch 9 až 12, podliehajú pravidelným kontrolám príslušných orgánov.
Článok 14
1. Všetky zariadenia a podniky uvedené v článku 9 a 10:
a)
vedú záznamy o množstve, povahe a pôvode odpadov, prípadne o ďalšom určení, frekvencii zberu, spôsobe prepravy a metóde úpravy, pokiaľ ide o odpady uvedené v prílohe I a činnosti uvedené v prílohe II A alebo II B;
b)
poskytujú tieto informácie na požiadanie príslušným orgánom uvedeným v článku 6.
2. Členské štáty môžu požadovať, aby aj pôvodcovia odpadov dodržiavali ustanovenia odseku 1.
Článok 15
V súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ náklady za zneškodňovanie znáša:
a)
držiteľ, pre ktorého nakladanie s odpadmi uskutočňuje zariadenie na zber odpadov, alebo podnik uvedený v článku 9 a/alebo
b)
predchádzajúci držitelia alebo výrobcovia výrobku, z ktorého odpady pochádzajú.
Článok 16
Členské štáty predkladajú Komisii každé tri roky informácie o vykonávaní tejto smernice, a to vo forme správy o sektore, ktorá zahrnie aj iné príslušné smernice Spoločenstva. Táto správa sa vypracuje na základe dotazníka alebo osnovy, ktoré zostaví Komisia podľa postupu uvedeného v článku 18 ods. 2. Dotazník alebo osnova sa zasiela členským štátom šesť mesiacov pred začatím obdobia, ktorého sa správa týka. Správa sa predkladá Komisii do deviatich mesiacov od ukončenia trojročného obdobia, na ktoré sa vzťahuje.
Komisia uverejní správu Spoločenstva o vykonávaní smernice do deviatich mesiacov od doručenia správy od členských štátov.
Článok 17
Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie príloh k tejto smernici vedecko-technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 3.
Článok 18
1. Komisii pomáha výbor.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
Lehota ustanovená v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES je jeden mesiac.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
4. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 19
Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 20
Smernica 75/442/EHS sa týmto zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe III časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV.
Článok 21
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 22
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 5. apríla 2006