NARIADENIE RADY (ES) č. 1236/2005
z 27. júna 2005
o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 133,
so zreteľom na návrh Komisie,
keďže:
(1)
Podľa článku 6 Zmluvy o Európskej únii predstavuje dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd jednu zo zásad, ktoré majú členské štáty spoločné. Vzhľadom na to sa v roku 1995 Spoločenstvo rozhodlo ustanoviť rešpektovanie ľudských práv a základných slobôd za podstatnú súčasť svojich vzťahov s tretími krajinami. Prijalo sa rozhodnutie vložiť doložku na tento účel do každej novej dohody o obchode, spolupráci a pridružení všeobecnej povahy, ktorú Spoločenstvo uzatvára s tretími krajinami.
(2)
Článok 5 Všeobecnej deklarácie ľudských práv, článok 7 Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach a článok 3 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd ustanovujú bezpodmienečný úplný zákaz mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania. Ďalšie ustanovenia, najmä Deklarácia OSN proti mučeniu (1) a Dohovor OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z roku 1984 ukladajú štátom povinnosť zabrániť mučeniu.
(3)
Článok 2 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (2) ustanovuje, že nikto nesmie byť odsúdený na trest smrti ani popravený. Rada 29. júna 1998 schválila „Usmernenia politiky EÚ vo vzťahu k tretím krajinám týkajúce sa trestu smrti“ a rozhodla, že Európska únia sa bude usilovať o všeobecné zrušenie trestu smrti.
(4)
Článok 4 uvedenej charty stanovuje, že nikoho nemožno mučiť ani podrobovať neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu a trestu. Rada 9. apríla 2001 schválila „Usmernenia politiky EÚ vo vzťahu k tretím krajinám týkajúce sa mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania“. Tieto usmernenia odkazujú na prijatie Kódexu správania sa štátov EÚ pri vývoze zbraní v roku 1998, ako aj na prebiehajúce úsilie zaviesť kontrolné mechanizmy pre vývoz polovojenských zariadení platných v celej EÚ ako na príklady opatrení, ktoré majú účinne smerovať k zákazu mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Tieto usmernenia tiež ustanovujú, že je potrebné vyzývať tretie krajiny, aby zabraňovali používaniu, výrobe a obchodovaniu so zariadeniami, ktoré sú určené na mučenie alebo na iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, a aby zabraňovali zneužitiu akýchkoľvek iných zariadení na tento účel. Tiež uvádzajú, že zákaz krutého, neľudského alebo ponižujúceho trestania stanovuje jasné hranice uplatňovania trestu smrti. Z týchto dôvodov a v súlade s uvedenými textami sa trest smrti za žiadnych okolností nemá považovať za zákonný trest.
(5)
Komisia pre ľudské práva OSN vo svojej Rezolúcii o mučení a inom krutom, neľudskom alebo ponižujúcom zaobchádzaní alebo trestaní, prijatej 25. apríla 2001 a podporovanej členskými štátmi EÚ, vyzvala členov OSN, aby prijali kroky vrátane legislatívnych opatrení na zabránenie a zákaz, okrem iného, vývozu zariadení, ktoré sú špeciálne skonštruované s cieľom spôsobovať mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Tento zámer potvrdili rezolúcie prijaté 16. apríla 2002, 23. apríla 2003, 19. apríla 2004 a 19. apríla 2005.
(6)
Európsky parlament prijal 3. októbra 2001 uznesenie (3) k druhej výročnej správe Rady podľa operačného ustanovenia 8 Kódexu správania sa štátov Európskej únie pri vývoze zbraní, v ktorom nalieha na Komisiu, aby rýchlo konala s cieľom predložiť vhodný nástroj Spoločenstva, ktorý zakáže propagáciu, obchodovanie a vývoz policajných a bezpečnostných zariadení, ktorých použitie je vo vnútornej podstate kruté, neľudské alebo ponižujúce, a zabezpečila, aby tento nástroj Spoločenstva zastavil transfer policajných a bezpečnostných zariadení, ktorých účinky na zdravie nie sú úplne známe a zariadení, ktorých používanie v praxi odhalilo závažné riziko zneužitia alebo neodôvodneného ublíženia.
(7)
Preto je vhodné ustanoviť pravidlá Spoločenstva o obchodovaní s tretími krajinami s tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti a s tovarom, ktorý možno použiť na mučenie a iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Tieto pravidlá slúžia ako nástroj na podporu úcty k ľudskému životu a podporu základných ľudských práv, a tým slúžia na ochranu verejnej morálky. Mali by zabezpečiť, aby hospodárske subjekty Spoločenstva nezískavali žiadne výhody z obchodovania, ktoré buď podporuje alebo inak uľahčuje vykonávanie politík týkajúcich sa trestu smrti alebo mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, ktoré nie sú zlučiteľné s príslušnými usmerneniami EÚ, s Chartou základných ľudských práv Európskej únie a medzinárodnými dohovormi a zmluvami.
(8)
Na účel tohto nariadenia sa považuje za vhodné používať definície mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, ktoré sú ustanovené v Dohovore OSN proti mučeniu alebo inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z roku 1984 a v rezolúcii 3452 (XXX) Valného zhromaždenia OSN. Pri výklade týchto definícií treba brať do úvahy judikatúru v oblasti výkladu zodpovedajúcich termínov v Európskom dohovore o ľudských právach a v príslušných textoch prijatých Európskou úniou alebo jej členskými štátmi.
(9)
Považuje sa za nutné zakázať vývoz a dovoz zariadení, ktoré nemajú žiadne iné praktické použitie ako na účel vykonania trestu smrti alebo mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania.
(10)
Je tiež nutné zaviesť kontrolné mechanizmy pre vývoz určitého tovaru, ktorý by sa mohol používať nielen na účel trestu smrti alebo na účel mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, ale tiež na oprávnené účely. Tieto kontrolné mechanizmy by mali platiť na tovar, ktorý sa prvotne používa na účely vynucovania práva, a pokiaľ sa takéto kontrolné mechanizmy preukážu neprimerané, na všetky iné zariadenia, alebo výrobky, ktoré by sa mohli zneužiť na účel mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, pri zohľadnení ich konštrukcie a technických vlastností.
(11)
Pokiaľ ide o prostriedky používané pri vynucovaní práva, je potrebné uviesť, že článok 3 Kódexu správania OSN pre príslušníkov orgánov vynútenia práva (4) ustanovuje, že príslušníci orgánov vynútenia práva môžu použiť silu len v prípade nevyhnutnosti a v miere potrebnej pre plnenie ich povinností. Základné zásady použitia sily a strelných zbraní príslušníkmi orgánov vynútenia práva, ktoré sa prijali na Ôsmom kongrese OSN o predchádzaní zločinu a zaobchádzaní s páchateľmi trestných činov z roku 1990, ustanovujú, že by príslušníci orgánov vynútenia práva pri vykonávaní svojich povinností mali v maximálnej možnej miere používať nenásilné prostriedky, kým sa uchýlia k použitiu sily a strelných zbraní.
(12)
Vzhľadom na tieto skutočnosti uvedené základné zásady podporujú vývoj nesmrtiacich paralyzujúcich zbraní na použitie v primeraných situáciách a uznávajú, že používanie takýchto zbraní treba starostlivo kontrolovať. V spojitosti s tým boli niektoré zariadenia, ktoré polícia tradične používa na sebaobranu a potláčanie nepokojov, upravené tak, aby sa mohli používať na spôsobovanie elektrických šokov a používanie chemických látok na paralyzovanie osôb. Existujú náznaky, že v niektorých krajinách sa takéto zbrane zneužívajú na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie.
(13)
Uvedené základné zásady zdôrazňujú, že príslušníci orgánov vynútenia práva by mali byť vybavení výstrojom na sebaobranu. Toto nariadenie by preto nemalo platiť pre obchodovanie s tradičným výstrojom na sebaobranu, ako sú napríklad štíty.
(14)
Toto nariadenie by malo platiť aj pre obchodovanie s niektorými osobitnými chemickými látkami používanými na paralyzovanie osôb.
(15)
Pokiaľ ide o putá na nohy, skupinové reťaze, náramky a putá, je potrebné uviesť, že článok 33 Štandardných minimálnych pravidiel OSN pre zaobchádzanie s väzňami (5) ustanovuje, že nástroje na obmedzenie voľnosti pohybu sa nesmú používať ako trest. Reťaze a putá na nohy sa taktiež nesmú používať na obmedzenie pohybu. Tiež je potrebné uviesť, že Štandardné minimálne pravidlá OSN pre zaobchádzanie s väzňami ustanovujú, že nástroje na obmedzenie voľnosti pohybu sa majú použiť iba ako preventívne opatrenie na zabránenie úteku počas prevozu, z lekárskych dôvodov podľa nariadenia úradného lekára alebo ak zlyhajú iné metódy s cieľom zabrániť väzňovi, aby ublížil sebe alebo iným alebo aby poškodil majetok.
(16)
S prihliadnutím na to, že niektoré členské štáty už zakázali dovoz a vývoz takéhoto tovaru, je vhodné udeliť členským štátom právo zakázať vývoz a dovoz pút na nohy, skupinových reťazí a prenosných zariadení na elektrošoky, s výnimkou elektrošokových pásov. Členské štáty by tiež mali mať právomoc, podľa svojho želania, uplatniť kontrolu vývozu na putá, ktorých celkový rozmer vrátane reťaze v zamknutej pozícii presahuje 240 mm.
(17)
Výklad tohto nariadenia sa netýka existujúcich pravidiel o vývoze slzotvorného plynu a látok na potláčanie nepokojov (6), strelných zbraní, chemických zbraní a toxických chemikálií.
(18)
Je vhodné ustanoviť osobitné výnimky z kontroly vývozu, aby sa nebránilo fungovaniu policajných zložiek členských štátov a vykonávaniu operácii na udržiavanie mieru alebo krízového riadenia, s prihliadnutím na preskúmanie v neskoršom štádiu, s cieľom dovoliť tranzit zahraničného tovaru.
(19)
Usmernenia politiky EÚ vo vzťahu k tretím krajinám týkajúce sa mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania okrem iného ustanovujú, že vedúci predstavitelia misií v tretích krajinách budú do svojich pravidelných správ zahŕňať analýzu výskytu mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania v štáte ich akreditácie a opatrení prijatých na boj proti nim. Príslušné orgány by tieto a podobné správy vypracované príslušnými medzinárodnými organizáciami a organizáciami občianskej spoločnosti mali brať do úvahy pri rozhodovaní o žiadostiach o povolenie. Takéto správy by mali tiež popísať akékoľvek zariadenia používané v tretích krajinách na vykonanie trestu smrti alebo na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie.
(20)
S cieľom prispieť k zrušeniu trestu smrti v tretích krajinách a k prevencii mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania sa považuje za nevyhnutné zakázať poskytovanie technickej pomoci tretím krajinám týkajúcej sa tovaru, ktorý nemá iné praktické použitie ako vykonávanie trestu smrti alebo mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania.
(21)
Opatrenia tohto nariadenia majú za cieľ zabrániť trestu smrti, ako aj mučeniu alebo inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu v tretích krajinách. Medzi ne patria obmedzenia obchodovania s tretími krajinami s tovarom, ktorý by sa mohol použiť na účel vykonania trestu smrti alebo na účel mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania. Nepovažuje sa za potrebné ustanoviť podobné kontrolné mechanizmy vo vzťahu k transakciám v rámci Spoločenstva, keďže v členských štátoch trest smrti neexistuje a členské štáty prijmú primerané opatrenia na legislatívny zákaz a zabránenie mučeniu alebo inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu.
(22)
Vyššie uvedené usmernenia politiky EÚ uvádzajú, že na splnenie cieľa prijať účinné opatrenia proti mučeniu alebo inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu treba prijať opatrenia na zabránenie používania, výroby a obchodovania so zariadeniami, ktoré sú konštruované na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Úlohou členských štátov je uložiť a uplatňovať potrebné obmedzenia používania a výroby takýchto zariadení.
(23)
S cieľom vziať do úvahy nové údaje a technologický vývoj by sa mali priebežne revidovať zoznamy tovarov, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie a mal by sa ustanoviť osobitný postup zmeny a doplňovania týchto zoznamov.
(24)
Komisia a členské štáty by sa mali vzájomne informovať o opatreniach prijatých podľa tohto nariadenia a o ostatných významných skutočnostiach, ktoré majú k dispozícii v súvislosti s týmto nariadením.
(25)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia by mali byť prijaté v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (7).
(26)
Členské štáty by mali ustanoviť predpisy o pokutách, ktoré sú uplatniteľné pri porušení ustanovení tohto nariadenia, a zabezpečiť ich vykonávanie. Tieto pokuty by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.
(27)
Žiadne ustanovenie v tomto nariadení neobmedzuje žiadne právomoci podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (8) a jeho vykonávacie ustanovenia, ako sú ustanovené v nariadení Komisie (EHS) č. 2454/93 (9).
(28)
Tento akt rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
Predmet, rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov
Článok 1
Predmet a rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie ustanovuje pravidlá Spoločenstva, ktoré upravujú obchodovanie s tretími krajinami s tovarom, ktorý možno použiť na účel vykonania trestu smrti alebo na účel mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, ako aj súvisiacu technickú pomoc.
2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na poskytovanie súvisiacej technickej pomoci, ak sa toto dodávanie týka cezhraničného pohybu fyzických osôb.
Článok 2
Vymedzenia pojmov
Na účely tohto nariadenia:
a)
„mučenie“ je akékoľvek konanie, ktorým sa určitej osobe zámerne pôsobí krutá bolesť alebo utrpenie, fyzické alebo duševné, napríklad s cieľom získať od tejto osoby alebo od tretej osoby informácie alebo priznania, potrestať túto osobu za čin, ktorý spáchala táto osoba alebo tretia osoba, alebo zo spáchania ktorého je podozrivá, alebo zastrašiť alebo donútiť túto osobu alebo tretiu osobu; alebo z akéhokoľvek dôvodu založeného na diskriminácii akéhokoľvek druhu, ak túto bolesť alebo utrpenie pôsobí verejný činiteľ alebo iná osoba konajúca v úradnom postavení alebo je spôsobené na jej podnet alebo s jej výslovným alebo tichým súhlasom. Nezahŕňa však bolesť alebo trápenie, ktoré vyplýva výlučne z právoplatne uložených trestov, neoddeliteľne k nim patrí alebo s nimi súvisí;
b)
„iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie“ je akékoľvek konanie, ktorým sa určitej osobe spôsobí závažná bolesť alebo utrpenie, fyzické alebo duševné, ak túto bolesť alebo trápenie spôsobí verejný činiteľ alebo iná osoba konajúca v úradnom postavení, alebo je spôsobná na jej podnet alebo s jej výslovným alebo tichým súhlasom. Nezahŕňa však bolesť alebo trápenie, ktoré vyplýva výlučne z právoplatne uložených trestov, neoddeliteľne k nim patrí alebo s nimi súvisí;
c)
„orgán vynútenia práva“ znamená akýkoľvek orgán v tretej krajine zodpovedný za prevenciu, odhaľovanie, vyšetrovanie, potláčanie a trestanie trestných činov, vrátane avšak nie výlučne polície, akéhokoľvek prokurátora, súdneho orgánu, verejného alebo súkromného ústavu na výkon väzby a trestu a, kde to je vhodné, štátnych bezpečnostných síl a vojenských orgánov;
d)
„vývoz“ je každý výstup tovaru z colného územia Spoločenstva, vrátane výstupu tovaru, pri ktorom sa vyžaduje podanie colného vyhlásenia a výstup tovaru po jeho uskladnení v slobodnom pásme kontrolného typu I alebo v slobodnom sklade v zmysle nariadenia (EHS) č. 2913/92;
e)
„dovoz“ je každý vstup tovaru na colné územie Spoločenstva vrátane dočasného uskladnenia, umiestnenia v slobodnom pásme alebo slobodnom sklade, prepustenia do režimu s podmienečným oslobodením od cla a prepustenia do voľného obehu v zmysle nariadenia (EHS) č. 2913/92;
f)
„technická pomoc“ je akákoľvek technická pomoc týkajúca sa opráv, vývoja, výroby, skúšania, údržby, montáže alebo akýchkoľvek iných technických služieb, pričom môže mať napríklad podobu pokynov, rád, školenia, odovzdávania pracovných vedomostí alebo zručností alebo konzultačných služieb. Technická pomoc zahŕňa verbálne formy pomoci a pomoc poskytnutú elektronickými prostriedkami;
g)
„múzeum“ je nezisková stála inštitúcia v službách spoločnosti a jej rozvoja, otvorená pre verejnosť, ktorá získava, uchováva, skúma, sprostredkováva a vystavuje hmotné dôkazy o ľuďoch a ich prostredí s cieľom štúdia, vzdelávania a zábavy;
h)
„príslušný orgán“ je orgán jedného z členských štátov uvedený v prílohe I, ktorý je podľa článku 8 ods. 1 oprávnený rozhodnúť o žiadosti o povolenie;
i)
„žiadateľ“ je
1.
v prípadoch vývozu uvedených v článku 3 alebo 5 každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má zmluvu s príjemcom v krajine, do ktorej sa tovar vyvezie, a je oprávnená rozhodovať o vývoze tovaru kontrolovaného týmto nariadením z colného územia Spoločenstva v čase, keď je prijaté colné vyhlásenie. Ak sa neuzavrela zmluva o vývoze alebo ak zmluvná strana nekoná vo vlastnom mene, je určujúcim faktorom právomoc rozhodnúť o vyslaní tovaru mimo colného územia Spoločenstva;
2.
ak v prípadoch takéhoto vývozu zisk z práva nakladať s tovarmi patrí osobe, ktorá je usadená mimo Spoločenstva podľa zmluvy, na ktorej je založený vývoz, je zmluvná strana usadená na území Spoločenstva;
3.
v prípade poskytovania technickej pomoci uvedenej v článku 3 fyzická alebo právnická osoba, ktorá bude poskytovať službu; a
4.
v prípade dovozu a poskytovania technickej pomoci uvedenej v článku 4, múzeum, ktoré bude vystavovať tovar.
KAPITOLA II
Tovar, ktorý nemá iné praktické použitie ako na účely vykonania trestu smrti, mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania
Článok 3
Zákaz vývozu
1. Zakazuje sa každý vývoz tovaru, ktorý nemá žiadne iné praktické použitie ako na účely vykonania trestu smrti, mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania, uvedeného v prílohe II, bez ohľadu na pôvod týchto zariadení.
Zakazuje sa poskytovanie technickej pomoci vzťahujúcej sa na tovar uvedený v prílohe II, či už za protihodnotu, alebo bezplatne, z colného územia Spoločenstva akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu v tretej krajine.
2. Odchylne od odseku 1 môže príslušný orgán povoliť vývoz tovaru uvedeného v prílohe II a poskytnutie súvisiacej technickej pomoci, ak sa preukáže, že v tretej krajine, do ktorej sa daný tovar vyvezie, sa tento tovar bude používať výhradne na účely verejného vystavenia v múzeu na základe jeho historického významu.
Článok 4
Zákaz dovozu
1. Zakazuje sa každý dovoz tovaru uvedeného v prílohe II, bez ohľadu na pôvod tohto tovaru.
Zakazuje sa prijatie akoukoľvek osobou, subjektom alebo orgánom na colnom území Spoločenstva technickej pomoci, ktorá sa vzťahuje na tovar uvedený v prílohe II a je poskytnutá z tretej krajiny akoukoľvek osobou, subjetkom alebo orgánom, či už za protihodnotu, alebo bezplatne.
2. Odchylne od odseku 1 príslušný orgán môže povoliť dovoz tovaru uvedeného v prílohe II a poskytnutie súvisiacej technickej pomoci, ak sa preukáže, že tento tovar sa v členskom štáte určenia bude používať výhradne na účely verejného vystavenia v múzeu na základe jeho historického významu.
KAPITOLA III
Tovar, ktorý možno použiť na účely mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania
Článok 5
Požiadavka vývozného povolenia
1. Pre každý vývoz tovaru, ktorý možno použiť na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie, uvedeného v prílohe III, sa vyžaduje povolenie, bez ohľadu na pôvod tohto tovaru. Povolenie sa však nevyžaduje na tovar, ktorý len prechádza colným územím Spoločenstva, t. j. ktorému nie je pridelené iné colné schválené určenie alebo použitie ako režim vonkajší tranzit v rámci článku 91 nariadenia (EHS) č. 2913/92 vrátane uskladnenia iného tovaru ako tovar Spoločenstva v slobodnom pásme kontrolného typu I alebo slobodnom sklade.
2. Odsek 1 sa nevzťahuje na vývoz na územia tých členských štátov, ktoré sú uvedené v prílohe IV a nie sú súčasťou colného územia Spoločenstva za podmienky, že tovar použijú orgány vynútenia práva v krajine určenia alebo na území určenia, ako aj v metropolitnej časti členského štátu, ku ktorému dané územie patrí. Colné alebo iné príslušné orgány majú právo overovať, či je táto podmienka splnená, a môžu rozhodnúť, že vývoz nepovolia, kým sa takéto overovanie neukončí.
3. Odsek 1 sa nevzťahuje na vývoz do tretích krajín za podmienky, že tovar použije vojenský alebo civilný personál členského štátu, ak sa tento personál zúčastňuje operácie na udržanie mieru alebo operácie krízového riadenia EÚ alebo OSN v dotknutej tretej krajine, alebo operácie založenej na dohodách medzi členskými štátmi a tretími krajinami v oblasti obrany. Colné alebo iné príslušné orgány majú právo overovať, či sú tieto podmienky splnené. Vývoz sa neuskutoční, kým sa takéto overovanie neukončí.
Článok 6
Kritériá pre udeľovanie povolení na vývoz
1. Rozhodnutia o žiadostiach o povolenie vývozu tovaru uvedeného v prílohe III prijme príslušný orgán v každom jednotlivom prípade, po zvážení všetkých príslušných dôvodov, najmä skutočnosti, či žiadosť o povolenie v podstate rovnakého vývozu za posledné tri roky zamietol iný členský štát.
2. Príslušný orgán neudelí povolenie, ak existujú opodstatnené dôvody domnievať sa, že tovar uvedený v prílohe III môže byť použitý na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, vrátane telesných trestov uložených súdom, orgánmi vynútenia práva alebo akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou v tretej krajine.
Príslušný orgán zohľadní:
-
dostupné rozhodnutia medzinárodného súdu,
-
zistenia príslušných orgánov OSN, Rady Európy a EÚ a správy Európskeho výboru na zabránenie mučenia a neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania Rady Európy a Osobitného spravodajcu OSN pre mučenie a neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie.
Do úvahy možno vziať aj iné významné informácie, vrátane dostupných rozsudkov vnútroštátnych súdov, správ alebo iných informácii, ktoré pripravili organizácie občianskej spoločnosti, a informácie o obmedzeniach pre vývoz tovaru, uvedeného v prílohách II a III uplatňovaných v krajine určenia.
Článok 7
Vnútroštátne opatrenia
1. Bez ohľadu na ustanovenia v článkoch 5 a 6 členský štát môže prijať, alebo zachovať zákaz vývozu a dovozu pút na nohy, skupinových reťazí a prenosných elektrošokových prístrojov.
2. Členský štát môže uložiť na vývoz pút, ktorých celkový rozmer, vrátane reťaze, meraný od vonkajšieho okraja jedného náramku k druhému v uzamknutom stave, presahuje 240 mm, požiadavku vývozného povolenia. Dotknutý členský štát na takéto putá uplatní kapitoly III a IV.
3. Členské štáty oznámia Komisii akékoľvek prijaté opatrenia podľa odsekov 1 a 2. Existujúce opatrenia sa oznámia najneskôr do 30. júla 2006 a následné opatrenia sa oznámia pred tým, ako nadobudnú platnosť.
KAPITOLA IV
Postupy pri udeľovaní povolenia
Článok 8
Žiadosti o povolenie
1. Povolenie vývozu a dovozu a povolenie pre poskytnutie technickej pomoci vydáva len príslušný orgán členského štátu uvedený v prílohe I, v ktorom je žiadateľ usadený.
2. Žiadatelia poskytnú príslušnému orgánu všetky významné informácie o činnostiach, na ktoré je potrebné povolenie.
Článok 9
Povolenia
1. Povolenia na vývoz a dovoz sa vydávajú na tlačive zhodujúcom sa so vzorom uvedeným v prílohe V a platia pre celé Spoločenstvo. Doba platnosti povolenia je od troch do dvanástich mesiacov, s možným predĺžením do 12 mesiacov.
2. Povolenie možno vydať elektronicky. Osobitné postupy sa ustanovia na vnútroštátnom základe. Členské štáty, ktoré využijú túto možnost, o tom informujú Komisiu.
3. Povolenie vývozu a dovozu je podmienené všetkými požiadavkami a podmienkami, ktoré príslušný orgán považuje za vhodné.
4. Príslušné orgány, konajúc v súlade s týmto nariadením, môžu zamietnuť udeliť vývozné povolenie a môžu zrušiť, pozastaviť, pozmeniť, alebo odňať nimi už udelené vývozné povolenie.
Článok 10
Colné formality
1. Vývozca alebo dovozca pri vybavovaní colných formalít predloží riadne vyplnené tlačivo uvedené v prílohe V ako dôkaz, že získal potrebné povolenie na dotknutý vývoz alebo dovoz. Ak toto tlačivo nie je vyplnené v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom sa vybavujú colné formality, vývozcovi alebo dovozcovi môže byť uložená povinnosť poskytnúť preklad do tohto úradného jazyka.
2. Ak sa colné vyhlásenie podáva na tovar uvedený v prílohách II a III a ak sa potvrdilo, že pre plánovaný vývoz alebo dovoz nebolo udelené povolenie podľa tohto nariadenia, colné orgány zadržia deklarovaný tovar a upozornia na možnosť požiadať o povolenie podľa tohto nariadenia. Ak sa žiadosť o povolenie nepodá do šiestich mesiacov od zadržania, alebo ak príslušný orgán zamietne takúto žiadosť, colné úrady naložia so zadržaným tovarom v súlade s platnými vnútroštátnymi právnymi predpismi.
Článok 11
Požiadavka oznamovania a porady
1. Ak orgány členských štátov, ktoré sú uvedené v prílohe I, rozhodnú o zamietnutí žiadosti o povolenie podľa tohto nariadenia a ak zrušia povolenie, ktoré udelili, informujú o tom všetky ostatné orgány členských štátov a Komisie, uvedené v tejto prílohe. Toto oznámenie sa urobí najneskôr do 30 dní od dátumu rozhodnutia.
2. Príslušný orgán uskutoční konzultáciu s orgánom alebo orgánmi, ktoré v predchádzajúcich troch rokoch zamietli žiadosť o povolenie dovozu alebo vývozu alebo o poskytnutie technickej pomoci podľa tohto nariadenia, ak dostane žiadosť o dovoz alebo vývoz alebo o poskytnutie technickej pomoci, v ktorej ide v podstate o takú istú transakciu ako v predchádzajúcej žiadosti, a domnieva sa, že povolenie by sa malo napriek tomu udeliť.
3. Ak sa príslušný orgán po tejto konzultácii rozhodne udeliť povolenie, bezodkladne o svojom rozhodnutí informuje všetky orgány uvedené v prílohe I a vysvetlí dôvody svojho rozhodnutia, pričom predloží všetky vhodné zdôvodňujúce informácie.
4. Zamietnutie udelenia povolenie, ak je založené na vnútroštátnom zákaze v súlade s článkom 7 ods. 1, nepredstavuje rozhodnutie o zamietnutí žiadosti v zmysle odseku 1.
KAPITOLA V
Všeobecné a záverečné ustanovenia
Článok 12
Zmena a doplnenie príloh
1. Komisia je oprávnená meniť a dopĺňať prílohu I. Údaje týkajúce sa príslušných orgánov členských štátov sa menia a dopĺňajú na základe informácií poskytovaných členskými štátmi.
2. V súlade s postupom uvedeným v článku 15 ods. 2 je Komisia oprávnená meniť a dopĺňať prílohy II, III, IV a V.
Článok 13
Výmena informácií medzi členskými štátmi a Komisiou
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 11, Komisia a členské štáty sa na požiadanie vzájomne informujú o prijatých opatreniach podľa tohto nariadenia a poskytujú si navzájom všetky významné informácie súvisiace s týmto nariadením, ktoré majú k dispozícii, najmä informácie o udelených a zamietnutých povoleniach.
2. Významné informácie o udelených a zamietnutých povoleniach obsahujú minimálne druh rozhodnutia, dôvody rozhodnutia alebo ich zhrnutie, mená príjemcov, a ak to nie sú tie isté osoby, konečných užívateľov, ako aj dotknutý tovar.
3. Členské štáty, ak je to možné v spolupráci s Komisiou, vypracujú verejenú výročnú správu o činnosti, v ktorej poskytnú informácie o počte prijatých žiadostí o tovare a krajinách, ktorých sa tieto žiadosti týkali, a o rozhodnutiach, ktoré prijali vo vzťahu k týmto žiadostiam. Táto správa nezahŕňa informácie, ktorých zverejnenie členský štát považuje za odporujúce jeho základným bezpečnostným záujmom.
4. Okrem poskytovania informácii uvedených v odseku 2 orgánom iných členských štátov a Komisii sa tento článok nedotýka platných vnútroštátnych pravidiel o utajení a služobnom tajomstve.
5. Zamietnutie udelenia povolenie, ak je založené na vnútroštátnom zákaze prijatom v súlade s článkom 7 ods. 1, nepredstavuje zamietnuté povolenie v zmysle odseku 1, 2 a 3 tohto článku.
Článok 14
Použitie informácií
Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (10), a vnútroštátne právne predpisy o prístupe verejnosti k dokumentom, informácie prijaté podľa tohto nariadenia sa použijú len na účel, na ktorý boli vyžiadané.
Článok 15
Výbor
1. Komisii pomáha Výbor pre spoločné pravidlá pre vývozy, zriadený podľa článku 4 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2603/69 (11).
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je dva mesiace.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 16
Vykonávanie
Výbor uvedený v článku 15 preskúma každú záležitosť týkajúcu sa vykonávania tohto nariadenia, ktorú vznesie jeho predseda buď z vlastného podnetu, alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.
Článok 17
Sankcie
1. Členské štáty ustanovia predpisy o uplatniteľných sankciách za porušenie ustanovení tohto nariadenia a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
2. Členské štáty oznámia Komisii tieto pravidlá do 29. augusta 2006 a bezodkladne oznámia následné zmeny a doplnenia, ktoré sa ich týkajú.
Článok 18
Územný rozsah
1. Toto nariadenie sa uplatňuje na:
-
colné územie Spoločenstva vymedzené v nariadení (EHS) č. 2913/92,
-
španielske územia Ceuta a Melilla,
-
nemecké územie Helgoland.
2. Na účely tohto nariadenia sa Ceuta, Helgoland a Melilla považujú za súčasť colného územia Spoločenstva.
Článok 19
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 30. júla 2006.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Luxemburgu 27. júna 2005