ROZHODNUTIE RADY
z 26. novembra 2009
o stanovisku, ktoré má Európske spoločenstvo zastávať v súvislosti s opätovným prerokovaním menovej dohody s Vatikánskym mestským štátom
(2009/895/ES)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 111 (3),
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
po porade s Európskou centrálnou bankou,
keďže:
(1)
Menové a kurzové otázky sú od zavedenia eura v pôsobnosti Spoločenstva.
(2)
Je na Rade, aby stanovila úpravy týkajúce sa prerokovania a uzavretia dohôd o otázkach súvisiacich s menovým režimom alebo výmenným kurzom.
(3)
Talianska republika uzavrela 29. decembra 2000 v mene Spoločenstva Menovú dohodu s Vatikánskym mestským štátom.
(4)
Rada vo svojich záveroch z 10. februára 2009 vyzvala Komisiu, aby preskúmala fungovanie platných menových dohôd preskúmať a zvážila prípadné zvýšenia stropov na vydávanie mincí.
(5)
Komisia vo svojom oznámení o fungovaní menových dohôd s Monakom, San Marínom a Vatikánom usúdila, že menová dohoda s Vatikánskym mestským štátom potrebuje vo svojej súčasnej podobe zmenu a doplnenie tak, aby sa zabezpečil konzistentnejší prístup vo vzťahoch medzi Spoločenstvom a krajinami, ktoré menovú dohodu podpísali.
(6)
Menová dohoda s Vatikánskym mestským štátom by sa teda mala čo najskôr opätovne prerokovať tak, aby nový režim nadobudol platnosť 1. januára 2010 súčasne s novými pravidlami týkajúcimi sa podrobných pravidiel zavádzania euromincí, ktoré boli stanovené v odporúčaní Komisie z 19. decembra 2008 o spoločných usmerneniach pre národné strany a vydávanie euromincí určených do obehu (1), ktoré Rada schválila vo svojich záveroch z 10. februára 2009,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Talianska republika oznámi Vatikánskemu mestskému štátu, že je potrebné čo najskôr zmeniť a doplniť existujúcu menovú dohodu v mene Európskeho spoločenstva medzi Talianskou republikou a Mestským štátom Vatikán (ďalej len „dohoda“) a navrhne opätovné prerokovanie dotknutých ustanovení uvedenej dohody.
Článok 2
Pri opätovnom prerokúvaní dohody sa Spoločenstvo zameria na dosiahnutie týchto zmien a doplnení:
a)
Dohoda sa uzavrie medzi Spoločenstvom a Vatikánskym mestským štátom. Znenie dohody je kodifikovanou verziou súčasnej dohody vrátane zmien a doplnení.
b)
Vatikánsky mestský štát sa zaviaže prijať všetky primerané opatrenia v podobe priameho transponovania alebo prípadne iných rovnocenných postupov na účely uplatňovania všetkých relevantných právnych ustanovení Spoločenstva, ktoré sa týkajú predchádzania praniu špinavých peňazí, ako aj predchádzania podvodom a falšovaniu hotovostných a bezhotovostných platobných prostriedkov. Taktiež sa zaviaže prijať všetky príslušné bankové a finančné právne predpisy Spoločenstva v prípade, ak Vatikánsky mestský štát zriadi bankový sektor.
c)
Spôsob, ktorým sa počíta strop na vydávanie vatikánskych euromincí, sa zreviduje. Nový strop by sa mal vypočítať spôsobom, ktorý by zahŕňal pevnú zložku na zamedzenie toho, že s vatikánskymi mincami sa bude prehnane špekulovať, pričom sa však uspokojí dopyt na trhu zberateľských mincí, a pohyblivú zložku, ktorá sa získa vynásobením priemerného objemu emisie mincí na obyvateľa Talianskej republiky za rok n-1 počtom obyvateľov Vatikánskeho mestského štátu. Bez toho, aby bolo dotknuté vydávanie zberateľských mincí, v dohode by sa mal minimálny pomer euromincí, ktoré by mal Vatikán uviesť do obehu, stanoviť na 51 %.
d)
Zriaďuje sa Spoločný výbor na monitorovanie pokroku v implementácii dohody. Skladá sa zo zástupcov Vatikánskeho mestského štátu, Talianskej republiky, Komisie a ECB. Každoročne môže zrevidovať fixnú zložku stropu so zreteľom na infláciu a vývoj na trhu zberateľov. Každých päť rokov preskúma vhodnosť minimálneho pomeru euromincí, ktoré má uviesť do obehu a môže rozhodnúť o jeho zvýšení. Rozhodnutia prijíma jednomyseľne. Spoločný výbor prijme vlastný rokovací poriadok.
e)
Euromince Vatikánskeho mestského štátu razí Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vatikánsky mestský štát však môže so súhlasom Spoločného výboru poveriť razbou iného zmluvného dodávateľa spomedzi mincovní Európskej únie raziacich euromince. Na účely schválenia celkového objemu emisie ECB sa objem mincí vydaných Vatikánskym mestským štátom pripočíta k objemu mincí vydaných Talianskou republikou.
f)
Na riešenie sporov, ktoré by mohli pri uplatňovaní dohody nastať, je príslušný Súdny dvor Európskych spoločenstiev.
Ak Spoločenstvo alebo Vatikánsky mestský štát usúdi, že druhá strana nesplnila niektorú zo svojich povinností podľa menovej dohody, môže vec podať na Súdny dvor. Rozsudok Súdneho dvora je pre obe strany záväzný a strany prijmú potrebné opatrenia na to, aby s rozsudkom dosiahli súlad v lehote, ktorú v ňom Súdny dvor stanoví. Pokiaľ Spoločenstvo alebo Vatikánsky mestský štát neprijmú v stanovenej lehote opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom, druhá strana môže dohodu okamžite vypovedať.
Článok 3
Rokovania s Vatikánskym mestským štátom povedie Talianska republika a Komisia v mene Spoločenstva. Talianska republika a Komisia sú splnomocnené parafovať dohodu v mene Spoločenstva. ECB sa do rokovaní plne zapojí a jej dohoda sa vyžaduje vo veciach patriacich do jej pôsobnosti. Talianska republika a Komisia predložia návrh dohody Hospodárskemu a finančnému výboru (HFV) na vyjadrenie.
Článok 4
Komisia je oprávnená, po parafovaní dohody, uzavrieť dohodu v mene Spoločenstva, pokiaľ sa EFV alebo ECB nevyjadria, že dohoda by sa mala predložiť Rade.
Článok 5
Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike, Komisii ECB.
V Bruseli 26. novembra 2009