Smernica Rady 96/34/ES
z 3. júna 1996
o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na dohodu o sociálnej politike, pripojenú k protokolu (č. 14) o sociálnej politike, pripojenému k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 4 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
(1) keďže na základe Protokolu o sociálnej politike členské štáty s výnimkou Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska (ďalej len "členské štáty") v snahe uberať sa cestou vyznačenou v Sociálnej charte z roku 1989 uzavreli medzi sebou dohodu o sociálnej politike;
(2) keďže sociálni partneri môžu v súlade s článkom 4 ods. 2 dohody o sociálnej politike spoločne požiadať, aby sa dohody dosiahnuté na úrovni spoločenstva vykonávali prostredníctvom rozhodnutia Rady na návrh Komisie;
(3) keďže odsek 16 Charty základných sociálnych práv pracovníkov v spoločenstve o rovnakom zaobchádzaní s mužmi a ženami medzi iným ustanovuje, že "je potrebné tiež rozvíjať opatrenia umožňujúce mužom a ženám zosúladiť ich pracovné a rodinné povinnosti";
(4) keďže Rada napriek existencii širokého konsenzu nebola schopná konať o návrhu na vypracovanie smernice o rodičovskej dovolenke z rodinných dôvodov [1] v znení neskorších zmien a doplnkov z 15. novembra 1984 [2];
(5) keďže sa Komisia v súlade s článkom 3 ods. 2 dohody o sociálnej politike poradila so sociálnymi partnermi o možnom smere opatrenia na úrovni spoločenstva zameranom na zosúladenie pracovného a rodinného života;
(6) keďže Komisia, ktorá po tejto porade dospela k názoru o potrebe opatrenia na úrovni spoločenstva, s vedením a zástupcami zamestnancov znova prerokovala podstatu predpokladaného návrhu v súlade s článkom 3 ods. 3 uvedenej dohody;
(7) keďže všeobecné medziodvetvové organizácie (UNICE, CEEP a ETUC) informovali spoločným listom z 5. júla 1995 Komisiu o svojej snahe dať podnet na postup ustanovený článkom 4 uvedenej dohody;
(8) keďže uvedené medziodvetvové organizácie 14. decembra 1995 uzavreli rámcovú dohodu o rodičovskej dovolenke; keďže Komisii postúpili spoločnú žiadosť o uplatňovanie tejto rámcovej dohody prostredníctvom rozhodnutia, ktoré prijme Rada na návrh Komisie v súlade s článkom 4 ods. 2 uvedenej dohody;
(9) keďže Rada v rezolúcii zo 6. decembra 1994 o niektorých aspektoch sociálnej politiky Európskej únie - príspevok k hospodárskej a sociálnej konvergencii v únii [3]- požiadala sociálnych partnerov, aby využili možnosti uzatvárania dohôd, pretože majú spravidla bližšie k sociálnej realite a k sociálnym problémom; keďže v Madride členovia Európskej rady z tých štátov, ktoré podpísali dohodu o sociálnej politike, uvítali uzavretie tejto rámcovej dohody;
(10) keďže zmluvné strany mali záujem uzavrieť rámcovú dohodu, ktorá by stanovila minimálne požiadavky na rodičovskú dovolenku a na pracovné voľno z dôvodu vyššej moci a ktorá by vymedzenie podmienok, za akých by sa rodičovská dovolenka poskytovala, ponechala na členské štáty a/alebo sociálnych partnerov, aby sa zohľadnila situácia v každom členskom štáte vrátane situácie v oblasti rodinnej politiky, najmä pokiaľ ide o podmienky poskytovania rodičovskej dovolenky a využívanie práva na rodičovskú dovolenku;
(11) keďže vhodným nástrojom na vykonávanie tejto rámcovej dohody je smernica v zmysle článku 189 zmluvy; keďže táto je záväzná pre členské štáty z hľadiska výsledku, ktorý sa má dosiahnuť, ale ponecháva im voľbu formy a metód;
(12) keďže v súlade so zásadou subsidiarity a zásadou proporcionality stanovenými v článku 3b zmluvy nemožno ciele tejto smernice dostatočne zabezpečiť na úrovni jednotlivých členských štátov a možno ich lepšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva; keďže táto smernica sa obmedzuje len na minimum potrebné na dosiahnutie týchto cieľov a nepresahuje rámec, ktorý je potrebný na naplnenie tohto účelu;
(13) keďže Komisia vypracovala svoj návrh smernice prihliadajúc na zastupiteľský status zmluvných strán, ich mandát a zákonnosť ustanovení rámcovej dohody, ako aj na súlad s príslušnými ustanoveniami týkajúcimi sa malých a stredných podnikov;
(14) keďže Komisia v súlade so svojím oznámením zo 14. decembra 1993, týkajúcim sa vykonávania Protokolu o sociálnej politike, informovala Európsky parlament prostredníctvom textu rámcovej dohody, ku ktorému pripojila svoj návrh smernice a dôvodové memorandum;
(15) keďže Komisia informovala aj Hospodársky a sociálny výbor prostredníctvom textu rámcovej dohody, ku ktorému pripojila svoj návrh smernice a dôvodové memorandum;
(16) keďže doložka 4 bod 2 rámcovej dohody stanovuje, že vykonávanie ustanovení tejto dohody nezakladá opodstatnené dôvody na zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto dohoda. To sa nevzťahuje na právo členských štátov a/alebo sociálnych partnerov prijímať rôzne zákonné, regulačné alebo zmluvné opatrenia s prihliadnutím na meniace sa okolnosti (vrátane zavedenia neprevoditeľnosti), pokiaľ sú splnené minimálne požiadavky ustanovené touto dohodou;
(17) keďže Charta základných sociálnych práv pracovníkov spoločenstva uznáva význam boja proti všetkým formám diskriminácie, najmä z dôvodu pohlavia, farby pleti, rasy, presvedčenia a vyznania;
(18) keďže článok F ods. 2 Zmluvy o Európskej únii ustanovuje, že "únia rešpektuje základné ľudské práva, ktoré zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií členských štátov, ako základných princípov práva spoločenstva";
(19) keďže členské štáty môžu na základe spoločnej žiadosti poveriť zavedením tejto smernice sociálnych partnerov za predpokladu, že podniknú všetky potrebné opatrenia, aby mohli výsledky uložené touto smernicou kedykoľvek zabezpečiť;
(20) keďže vykonávanie rámcovej smernice prispieva k dosiahnutiu cieľov stanovených v článku 1 dohody o sociálnej politike,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Vykonávanie rámcovej dohody
Cieľom tejto smernice je zaviesť pripojenú rámcovú dohodu o rodičovskej dovolenke, uzavretú 14. decembra 1995 medzi všeobecnými medziodvetvovými organizáciami (UNICE, CEEP a ETUC).
Článok 2
Záverečné ustanovenia
1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 3. júna 1998 alebo najneskôr do tohto termínu zabezpečia, aby sociálni partneri zaviedli potrebné opatrenia na základe dohody, pričom členské štáty sú povinné prijať všetky potrebné opatrenia na to, aby mohli výsledky uložené touto smernicou kedykoľvek garantovať. Okamžite o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty môžu toto obdobie predĺžiť maximálne o jeden rok, ak je to potrebné vzhľadom na osobitné ťažkosti alebo na vykonávanie prostredníctvom kolektívnej zmluvy.
O takýchto okolnostiach musia okamžite informovať Komisiu.
3. Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú doplnené o takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsob, akým sa tento odkaz vykoná, určia členské štáty.
Článok 3
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 3. júna 1996