Nariadenie Komisie (ES) č. 40/2004
z 9. januára 2004
o preukazovaní úplnosti colných formalít pre dovoz cukru do tretích štátov, ako je stanovené v článku 16 nariadenia (ES) č. 800/1999
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnej organizácii trhu v odvetví cukru [1], najmä na jeho článok 27 ods. 11 druhý pododsek druhú vetu,
keďže:
(1) Článok 27 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1260/2001 ustanovuje, že vývozné náhrady v odvetví cukru sa môžu líšiť vzhľadom na miesto určenia, ak si to vyžaduje situácia na svetovom trhu alebo zvláštne požiadavky určitých trhov.
(2) Článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1290/2003 z 18. júla 2003 o stálej výzve na predkladanie ponúk na účely určenia poplatkov a/alebo náhrad pre vývoz bieleho cukru na hospodársky rok 2003/2004 [2] ustanovuje toto rozlíšenie vylúčením niektorých miest určenia. Popritom dvojmesačné alebo prípadne mesačné stanovenie vývozných náhrad pre biely cukor, surový cukor bez ďalšieho spracovania, sirupy a ostatné výrobky odvetvia cukru podľa článkov 28 a 30 nariadenia (ES) č. 1260/2001 vylučuje uvedené miesta určenia.
(3) Prvý pododsek článku 27 ods. 11 nariadenia (ES) č. 1260/2001 ustanovuje, že náhrada sa vypláca po predložení dôkazu o tom, že výrobky boli vyvezené zo spoločenstva a v prípade diferencovaného vyplácania náhrady tieto výrobky dosiahli miesto určenia, ktoré sa uvádza v povolení, alebo iné miesto určenia, na ktoré sa určilo vyplatenie náhrady.
(4) V článku 16 nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999 ustanovujúceho spoločné vykonávacie pravidlá k režimu vývozných náhrad pre poľnohospodárske produkty [3] sú vymenované rôzne doklady, ktoré môžu predstavovať dôkaz o ukončení colných formalít v treťom štáte, kde sadzba náhrady je diferencovaná podľa miesta určenia. Podľa tohto článku Komisia môže, v určitých konkrétnych prípadoch, ktoré sa určia, rozhodnúť o tom, že dôkaz uvedený v tomto článku sa môže pokladať za predložený v podobe konkrétneho dokladu alebo akýmkoľvek iným spôsobom.
(5) V odvetví cukru sa vývozné operácie riadia zmluvami definovanými ako FOB na londýnskom termínovanom trhu. V dôsledku toho kupujúci akceptujú v tomto štádiu FOB všetky zmluvné záväzky vrátane dôkazu a ukončenia colných formalít bez toho, aby boli priamymi príjemcami náhrady, na ktorú tento dôkaz zakladá právo. Získavanie tohto dôkazu pre všetky vyvezené množstvá môže v niektorých krajinách spôsobiť administratívne ťažkosti, a to môže vyplatenie náhrady pre všetky skutočne vyvezené množstvá veľmi oddialiť alebo mu zabrániť.
(6) Vzhľadom na vplyv na rovnováhu trhu, ktorý tieto administratívne ťažkosti môžu spôsobiť, mali by sa ustanoviť alternatívne dôkazy o mieste určenia poskytujúcom potrebné záruky.
(7) Tu ide o výnimku, čas jej použitia je potrebné obmedziť.
(8) Ťažkosti, ktoré sa vyskytli, sú následkom pozastavenia náhrad za vývozy do západných balkánskych krajín od 8. marca 2003. Za týchto okolností na účely rešpektovania zásady nediskriminácie medzi prevádzkovateľmi zo spoločenstva a na ochranu zásady rovnakého zaobchádzania by sa toto nariadenie malo uplatňovať na všetky situácie, ktoré vznikli od 8. marca 2003.
(9) Opatrenia, ktoré sa ustanovujú v tomto nariadení, sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre cukor,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. V prípade vývozov vykonaných v súlade s článkom 27 nariadenia (ES) č. 1260/2001, pre ktoré vývozca nedokáže poskytnúť dôkaz podľa článku 16 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 800/1999, výrobky sa, odlišne od uvedeného článku, pokladajú za dovezené do tretej krajiny po predložení týchto troch dokladov:
a) odpis prepravného dokladu;
b) vyhlásenie, že výrobok bol vyložený, vystavené buď štátnym orgánom predmetnej tretej krajiny, štátnymi orgánmi jedného z členských štátov so sídlom v krajine miesta určenia, alebo medzinárodnou dozornou agentúrou schválenou podľa článku 16 ods. 5 nariadenia (ES) č. 800/1999 potvrdzujúce, že uvedený výrobok opustil miesto vykládky alebo aspoň to, že podľa vedomia uvedeného orgánu alebo agentúry, ktorí vydávajú toto vyhlásenie, výrobok nebol následne naložený na účely opätovného vývozu;
c) bankový doklad vydaný schválenými sprostredkovateľmi so sídlom v spoločenstve, ktorý potvrdzuje, že platba zodpovedajúca predmetnému vývozu bola pripísaná na účet vývozcu otvorenému u nich, alebo dôkaz o úhrade.
2. Členské štáty sú povinné overiť správne uplatňovanie článku 20 nariadenia (ES) č. 800/1999 s prihliadnutím na ustanovenia odseku 1.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť deň nasledujúci po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Bude sa uplatňovať na vývozy vykonané po 8. marci 2003 a je uplatniteľné do 31. decembra 2004.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 9. januára 2004