NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1160/2005
zo 6. júla 2005,
ktorým sa mení a dopĺňa Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985o postupnom zrušení kontrol na spoločných hraniciach, pokiaľ ide o prístup služieb členských štátov zodpovedných za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel k Schengenskému informačnému systému
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71 ods. 1 písm. d),
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Článok 9 smernice Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (3) ustanovuje, že členské štáty si majú navzájom pomáhať pri vykonávaní uvedenej smernice a môžu si vymieňať informácie na dvojstrannej alebo viacstrannej úrovni, aby najmä pred registráciou vozidla overili jeho právny status v členskom štáte, v ktorom bolo predtým registrované. Pri tomto spôsobe kontroly možno využívať najmä elektronickú sieť.
(2)
Schengenský informačný systém (ďalej len „SIS“) vytvorený podľa hlavy IV Dohovoru z roku 1990, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 o postupnom zrušení kontrol na spoločných hraniciach (4)(ďalej len „Schengenský dohovor z roku 1990“), a začlenený do rámca Európskej únie podľa protokolu, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, predstavuje elektronickú sieť medzi členskými štátmi a obsahuje okrem iného údaje o motorových vozidlách s objemom valcov väčším ako 50 cm3, ktoré boli ukradnuté, spreneverené alebo sa stratili. Podľa článku 100 Schengenského dohovoru z roku 1990 sa údaje o takýchto motorových vozidlách požadované na účely zaistenia alebo použitia ako dôkaz v trestnom konaní, zadávajú do SIS.
(3)
Rozhodnutie Rady 2004/919/ES z 22. decembra 2004 o potláčaní trestnej činnosti súvisiacej s vozidlami, ktorá má cezhraničné dôsledky (5) zahŕňa využívanie SIS ako neoddeliteľnej súčasti stratégie pre vynútiteľnosť práva ohľadom trestnej činnosti súvisiacej s motorovými vozidlami.
(4)
Podľa článku 101 ods. 1 Schengenského dohovoru z roku 1990 prístup k údajom vloženým do SIS a právo priamo vyhľadávať tieto údaje je vyhradené výlučne orgánom zodpovedným za hraničné kontroly a iné policajné a colné kontroly vykonávané vo vnútri krajiny a za koordináciu týchto kontrol.
(5)
Článok 102 ods. 4 Schengenského dohovoru z roku 1990 ustanovuje, že údaje sa v zásade nesmú využívať na administratívne účely.
(6)
Služby, ktoré sú v členských štátoch zodpovedné za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel, a ktoré sú jasne určené na tento účel, by mali mať prístup k údajom v SIS, ktoré sa týkajú motorových vozidiel s objemom valcov väčším ako 50 cm3, prívesných vozíkov a obytných prívesov s pohotovostnou hmotnosťou presahujúcou 750 kg, osvedčení o registrácii vozidla a tabuliek so štátnou poznávacou značkou, ktoré boli ukradnuté, spreneverené, ktoré sa stratili alebo boli zrušené, aby mohli kontrolovať, či vozidlo určené na registráciu, nebolo ukradnuté, spreneverené alebo sa nestratilo. Na tento účel je potrebné prijať pravidlá, ktoré poskytnú týmto službám prístup k uvedeným údajom a umožnia im využívať tieto údaje na administratívne účely náležitého vydávania osvedčení o registrácii vozidla.
(7)
Členské štáty by mali prijať potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že v prípade kolízie sa prijmú opatrenia uvedené v článku 100 ods. 2 Schengenského dohovoru z roku 1990.
(8)
Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z 20. novembra 2003 o druhej generácii Schengenského informačného systému (SIS II) naznačuje celý rad dôležitých obáv a úvah vo vzťahu k vývoju SIS, najmä s ohľadom na prístup súkromných subjektov, napr. služieb na registráciu vozidiel, do SIS.
(9)
Pokiaľ služby v členských štátoch zodpovedné za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel nie sú vládnymi službami, prístup do SIS by mal byť udeľovaný nepriamo, a to cez sprostredkovateľa orgánu, ako je uvedené v článku 101 ods. 1 Schengenského dohovoru z roku 1990, ktorý je zodpovedný za dodržiavanie súladu s opatreniami prijatými členskými štátmi podľa článku 118 uvedeného dohovoru.
(10)
Na spracovanie osobných údajov službami, ktoré sú v členských štátoch zodpovedné za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, (6) a osobitné predpisy o ochrane údajov v ustanoveniach Schengenského dohovoru z roku 1990, ktoré dopĺňajú alebo vysvetľujú zásady ustanovené v uvedenej smernici.
(11)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to udeľovanie prístupu služieb, ktoré sú v členských štátoch zodpovedné za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel, k SIS, aby sa uľahčili ich úlohy podľa smernice 1999/37/ES, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov z dôvodu samotnej povahy SIS ako spoločného informačného systému, a keďže ho možno dosiahnuť len na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(12)
Členské štáty by mali mať dostatočnú lehotu, počas ktorej majú prijať praktické opatrenia, ktoré sú potrebné na uplatňovanie tohto nariadenia.
(13)
Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto nariadenie predstavuje rozvoj ustanovení Schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod G rozhodnutia Rady 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých vykonávacích predpisoch k Dohode uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji Schengenského acquis (7).
(14)
Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje rozvoj ustanovení Schengenského aquis v zmysle dohody uzavretej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a rozvoju Schengenského acquis, ktoré patrí do oblasti, na ktorú odkazuje článok 1 bod G rozhodnutia 1999/437/ES (8) z 25. októbra 2004 v spojení s článkom 4 ods. 1 rozhodnutia Rady 2004/860/ES o podpise v mene Európskeho spoločenstva a o dočasnom uplatňovaní niektorých ustanovení tejto dohody.
(15)
Toto nariadenie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä Chartou základných práv Európskej únie.
(16)
Toto nariadenie predstavuje právny akt, ktorý je založený na Schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Do hlavy IV Schengenského dohovoru z roku 1990 sa vkladá tento článok:
„Článok 102A
1. Bez ohľadu na článok 92 ods. 1, článok 100 ods. 1, článok 101 ods. 1 a 2, článok 102 ods. 1, 4 a 5 služby, ktoré sú v členských štátoch zodpovedné za vydávanie osvedčení o registrácii vozidiel, ako je uvedené v smernici Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (9), majú právo na prístup k týmto údajom vloženým do Schengenského informačného systému výhradne s cieľom overenia, či vozidlá určené na registráciu boli ukradnuté, spreneverené alebo sa stratili:
a)
údaje o motorových vozidlách s objemom valcov väčším ako 50 cm3, ktoré boli ukradnuté, spreneverené alebo sa stratili;
b)
údaje o prívesných vozíkoch a obytných prívesov s pohotovostnou hmotnosťou presahujúcou 750 kg, ktoré boli ukradnuté, spreneverené alebo sa stratili;
c)
údaje o osvedčeniach o registrácii vozidla a tabuľkách so štátnou poznávacou značkou vozidiel, ktoré boli ukradnuté, spreneverené alebo sa stratili, alebo sú neplatné.
Pokiaľ odsek 2 neustanovuje inak, prístup týchto služieb k uvedeným údajom upravujú vnútroštátne právne predpisy každého členského štátu.
2. Služby uvedené v odseku 1, ktoré sú vládnymi službami, sú oprávnené priamo vyhľadávať údaje vložené do Schengenského informačného systému, uvedené v danom odseku.
Služby uvedené v odseku 1, ktoré nie sú vládnymi službami, majú prístup k údajom vloženým do Schengenského informačného systému, ako je uvedené v danom odseku, iba cez sprostredkovateľa orgánu, ako je uvedené v článku 101 ods. 1 Tento orgán je oprávnený priamo vyhľadávať údaje a odovzdávať ich týmto službám. Príslušný členský štát zabezpečí, že tieto služby a ich zamestnanci sú povinní dodržiavať všetky obmedzenia o prípustnom využívaní údajov, ktoré im odovzdal orgán.
3. Článok 100 ods. 2 sa nevzťahuje na vyhľadávanie vykonané v súlade s týmto článkom. Oznamovanie informácií službami, ako je uvedené v odseku 1, policajným alebo justičným orgánom, ktoré boli odhalené vyhľadávaním Schengenského informačného systému, ktoré vyvolávajú podozrenie zo spáchania trestného činu, je upravené vnútroštátnymi právnymi predpismi.
4. Po vyžiadaní stanoviska spoločného dozorného orgánu, zriadeného podľa článku 115 o predpisoch o ochrane údajov, Rada každoročne predkladá Európskemu parlamentu správu o vykonávaní tohto článku. Táto správa obsahuje informácie a štatistiky o použití ustanovení tohto článku a o výsledkoch ich vykonávania a uvedie, akým spôsobom sa uplatnili predpisy o ochrane údajov.“
Článok 2
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Uplatňuje sa od 11. januára 2006.
3. Pre tie členské štáty, v ktorých sa zatiaľ neuplatňujú ustanovenia Schengenského acquis týkajúce sa SIS, sa toto nariadenie bude uplatňovať do šiestich mesiacov od dátumu, keď pre ne tieto ustanovenia nadobudnú účinnosť, ako je ustanovené v rozhodnutí Rady prijatom na tento účel v súlade s uplatniteľnými postupmi.
4. Obsah tohto nariadenia je záväzný pre Nórsko 270. dňom odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
5. Bez ohľadu na požiadavky o oznámení ustanovené v článku 8 ods. 2 písm. c) Schengenskej dohody o pridružení s Nórskom a Islandom (10) oznámi Nórsko Rade a Komisii pred dátumom uvedeným v odseku 4, že boli splnené ústavné požiadavky, aby sa obsah tohto nariadenia stal záväzným.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 6. júla 2005