SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/43/ES
zo 6. mája 2009
o zjednodušení podmienok pre transfery výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Zmluva ustanovuje vytvorenie vnútorného trhu vrátane zrušenia prekážok pre voľný pohyb tovaru a služieb medzi členskými štátmi a zavedenie systému, ktorý zabezpečí nerušenú hospodársku súťaž na vnútornom trhu.
(2)
Ustanovenia zmluvy zakladajúce vnútorný trh sa uplatňujú na všetok tovar a všetky služby poskytované za odplatu vrátane výrobkov obranného priemyslu, ale nebránia členským štátom za určitých podmienok prijímať v osobitných prípadoch iné opatrenia, ktoré považujú za potrebné na ochranu svojich základných bezpečnostných záujmov.
(3)
Zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia v členských štátoch týkajúce sa transferu výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva obsahujú nezrovnalosti, ktoré môžu brániť pohybu takýchto výrobkov a ktoré môžu narušiť hospodársku súťaž v rámci vnútorného trhu, a tak obmedziť inovácie, priemyselnú spoluprácu a konkurencieschopnosť obranného priemyslu Európskej únie.
(4)
Vo všeobecnosti zákony a iné právne predpisy členských štátov sledujú ciele, medzi ktoré patria dodržiavanie ľudských práv a zachovanie mieru, bezpečnosti a stability prostredníctvom systémov prísnej kontroly a obmedzení vývozu a nešírenia výrobkov obranného priemyslu do tretích krajín, ako aj do ostatných členských štátov.
(5)
Takéto obmedzenia pohybu výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva zvyčajne nemôžu byť odstránené prostredníctvom priameho uplatnenia zásad voľného pohybu tovaru a služieb ustanovených zmluvou, keďže takéto obmedzenia môžu byť oprávnené v jednotlivých prípadoch v súlade s článkami 30 alebo 296 zmluvy, ktoré môžu členské štáty aj naďalej uplatňovať, ak sú splnené ich podmienky.
(6)
Preto príslušné zákony a iné právne predpisy členských štátov musia byť harmonizované takým spôsobom, aby zjednodušili transfery výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu. Táto smernica upravuje iba pravidlá a postupy súvisiace s výrobkami obranného priemyslu a preto neovplyvňuje politiky členských štátov týkajúce sa transferu výrobkov obranného priemyslu.
(7)
Harmonizáciou príslušných zákonov a iných právnych predpisov členských štátov by nemali byť dotknuté medzinárodné záväzky a povinnosti členských štátov ani ich rozhodovacie právomoci v súvislosti s ich politikou vývozu výrobkov obranného priemyslu.
(8)
Členské štáty by mali mať naďalej právo sledovať a ďalej rozvíjať medzivládnu spoluprácu pri dodržiavaní ustanovení tejto smernice.
(9)
Táto smernica by sa nemala uplatňovať na výrobky obranného priemyslu, ktoré iba prechádzajú územím Spoločenstva, teda na také výrobky, ktorým nie je pridelené colne schválené určenie alebo použitie iné ako colný režim vonkajší tranzit, alebo na také, ktoré sú iba umiestnené v slobodnom pásme alebo v slobodnom sklade, kde sa o nich nemusí viesť záznam vo forme schválenej skladovej evidencie.
(10)
Táto smernica by mala zahŕňať všetky výrobky obranného priemyslu, ktoré zodpovedajú výrobkom uvedeným v spoločnom zozname vojenského materiálu Európskej únie (3) vrátane ich súčastí a technológií.
(11)
Touto smernicou by nemalo byť dotknuté vykonávanie jednotnej akcie 97/817/SZBP z 28. novembra 1997 prijatej Radou na základe článku J.3 Zmluvy o Európskej únii o protipechotných mínach (4), ani ratifikovanie dohovoru o kazetovej munícii podpísaného v Osle 3. decembra 2008 a jeho vykonávanie členskými štátmi.
(12)
Ciele dodržiavať ľudské práva, zachovávať mier, bezpečnosť a stabilitu, ktoré vo všeobecnosti sledujú zákony a iné právne predpisy členských štátov obmedzujúce transfer výrobkov obranného priemyslu, si vyžadujú, aby transfer takýchto výrobkov v rámci Spoločenstva naďalej podliehal povoľovaniu členských štátov, z ktorých výrobky pochádzajú a zárukám členských štátov, do ktorých smerujú.
(13)
Z hľadiska bezpečnostných záruk stanovených touto smernicou na ochranu uvedených cieľov, by členské štáty na dosiahnutie týchto cieľov nemuseli už ďalej zavádzať ani zachovávať iné obmedzenia na základe článkov 30 a 296 zmluvy.
(14)
Touto smernicou by nemalo byť dotknuté uplatňovanie ustanovení potrebných z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti. Kvôli charakteru a vlastnostiam výrobkov obranného priemyslu sú na účely tejto smernice osobitne dôležité dôvody verejného poriadku, ako je napríklad bezpečnosť dopravy, bezpečnosť skladovania, riziko zneužitia, ako aj predchádzanie trestnej činnosti.
(15)
Táto smernica sa nedotýka uplatňovania smernice Rady 91/477/EHS z 18. júna 1991 o kontrole získavania a vlastnenia zbraní (5), najmä formálnych náležitostí pre pohyb zbraní v rámci Spoločenstva. Táto smernica sa nedotýka ani uplatňovania smernice Rady 93/15/EHS z 5. apríla 1993 o zosúladení ustanovení týkajúcich sa uvádzania výbušnín na trh a ich kontroly pre civilné použitie (6), najmä ustanovení o prevoze munície.
(16)
Všetky transfery výrobkov obranného priemyslu by v rámci Spoločenstva mali podliehať predchádzajúcemu povoleniu prostredníctvom všeobecných, globálnych alebo individuálnych transferových licencií, ktoré udeľuje alebo vydáva členský štát, z územia ktorého chce dodávateľ transferovať výrobky obranného priemyslu. Členské štáty by mali mať možnosť vyňať transfery výrobkov obranného priemyslu z povinnosti predchádzajúceho povolenia v konkrétnych prípadoch uvedených v tejto smernici.
(17)
Členské štáty by mali mať možnosť samé zamietať alebo udeľovať predchádzajúce povolenie. V súlade so zásadami, na ktorých je založený vnútorný trh, by povolenie malo byť platné v celom Spoločenstve a nemalo by byť potrebné žiadne ďalšie povolenie na prechod cez ostatné členské štáty alebo na vstup na územie ostatných členských štátov.
(18)
Členské štáty by vzhľadom na citlivosť transferu mali určiť, ktorý typ licencie pre výrobky obranného priemyslu alebo pre kategórie výrobkov obranného priemyslu je vhodný pre každý typ transferu a aké podmienky treba pripojiť ku každej transferovej licencii.
(19)
Pokiaľ ide o súčasti, členské štáty by sa mali v čo najväčšom rozsahu zdržať uloženia vývozných obmedzení a akceptovať vyhlásenie prijímateľa o použití, pričom zohľadnia stupeň začlenenia takýchto súčastí do vlastných výrobkov prijímateľa.
(20)
Členské štáty by mali určiť prijímateľov transferových licencií tak, aby nedošlo k diskriminácií, ak to nebude nevyhnutné na ochranu ich základných bezpečnostných záujmov.
(21)
S cieľom uľahčiť transfery výrobkov obranného priemyslu by členské štáty mali vydávať všeobecné licencie, na základe ktorých sa povoľuje transfer výrobkov obranného priemyslu ktorémukoľvek podniku, ktorý spĺňa podmienky definované vo všeobecnej licencii.
(22)
Všeobecná licencia by mala byť vydaná, pokiaľ ide o transfery výrobkov obranného priemyslu pre ozbrojené sily, s cieľom značne zvýšiť bezpečnosť dodávok pre všetky členské štáty, ktoré si zvolili možnosť obstarávania takýchto výrobkov v rámci Spoločenstva.
(23)
Všeobecná licencia by mala byť vydaná, pokiaľ ide o transfery súčastí pre certifikované európske podniky pôsobiace v oblasti obrany, s cieľom podporiť spoluprácu a integráciu takýchto podnikov, a to najmä tým, že umožní optimalizáciu dodávateľských reťazcov a úspory z rozsahu.
(24)
Členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na programe medzivládnej spolupráce, môžu vydať všeobecnú licenciu na transfery výrobkov obranného priemyslu pre prijímateľov v ostatných zúčastnených členských štátoch, ktorá je potrebná na vykonávanie daného programu spolupráce. Pre podniky usadené v zúčastnených členských štátoch by to zlepšilo podmienky na účasť v programoch medzivládnej spolupráce.
(25)
Členské štáty by mali mať možnosť vydať ďalšie všeobecné licencie pre prípady, v ktorých vzhľadom na povahu výrobkov a prijímateľov, existuje veľmi malé nebezpečenstvo pre dodržiavanie ľudských práv a zachovanie mieru, bezpečnosti a stability.
(26)
V prípadoch, keď nemožno vydať všeobecnú licenciu, by členské štáty mali na žiadosť udeľovať jednotlivým podnikom globálne licencie, okrem prípadov ustanovených v tejto smernici. Členské štáty môžu udeľovať obnoviteľné globálne licencie.
(27)
Podniky by mali informovať príslušné orgány o použití všeobecných licencií vzhľadom na dodržiavanie ľudských práv a zachovanie mieru, bezpečnosti a stability a aby umožnili transparentné podávanie správ o transferoch výrobkov obranného priemyslu v záujme demokratickej kontroly.
(28)
Miera voľnosti členských štátov pri určovaní podmienok všeobecných, globálnych a individuálnych transferových licencií by mala byť dostatočne pružná, aby umožnila pokračujúcu spoluprácu v rámci existujúceho medzinárodného rámca na kontrolu vývozu. Keďže rozhodnutie povoliť alebo zamietnuť vývoz je a malo by zostať v kompetencii každého členského štátu, takáto spolupráca by mala prameniť len z dobrovoľnej koordinácie vývozných politík.
(29)
S cieľom kompenzovať postupné nahradenie individuálnej ex-ante kontroly všeobecnou ex-post kontrolou v členskom štáte pôvodu výrobkov obranného priemyslu by sa mali vytvoriť podmienky vzájomnej dôvery prostredníctvom uvedenia záruk, ktoré zabezpečia, že výrobky obranného priemyslu sa nevyvážajú v rozpore s vývoznými obmedzeniami do tretích krajín. Táto zásada by sa mala dodržiavať aj v prípadoch, keď sa výrobky obranného priemyslu pred vývozom do tretej krajiny transferujú niekoľkokrát medzi členskými štátmi.
(30)
Členské štáty spolupracujú v rámci spoločnej pozície Rady 2008/944/SZBP z 8. decembra 2008, ktorou sa vymedzujú spoločné pravidlá upravujúce kontrolu vývozu vojenskej technológie a materiálu (7) prostredníctvom uplatňovania spoločných kritérií, ako aj oznámení o zamietnutí a konzultačných mechanizmov so zreteľom na rastúcu konvergenciu pri uplatňovaní ich politík súvisiacich s vývozom výrobkov obranného priemyslu do tretích krajín. Táto smernica by nemala brániť členským štátom v možnosti určovania podmienok transferových licencií pre výrobky obranného priemyslu vrátane možných vývozných obmedzení, najmä ak je to potrebné na účely spolupráce v rámci uvedenej spoločnej pozície.
(31)
Dodávatelia by mali informovať prijímateľov o všetkých obmedzeniach, ktoré sú súčasťou transferových licencií, aby umožnili vybudovanie atmosféry vzájomnej dôvery v schopnosť prijímateľov rešpektovať takéto obmedzenia po transferi, najmä v prípade žiadosti o vývoz do tretích krajín.
(32)
Podniky by sa mali rozhodnúť, či výhody plynúce z možnosti prijímať výrobky obranného priemyslu na základe všeobecnej transferovej licencie odôvodňujú žiadosti o certifikáciu. Transfery v rámci skupiny podnikov by mali využívať všeobecnú transferovú licenciu v prípadoch, keď sú členovia skupiny certifikovaní v príslušných členských štátoch, kde majú dané podniky sídlo.
(33)
Spoločné kritériá pre certifikáciu sú potrebné na to, aby umožnili budovanie vzájomnej dôvery najmä v schopnosť prijímateľov rešpektovať vývozné obmedzenia na výrobky obranného priemyslu prijaté na základe transferovej licencie z iného členského štátu.
(34)
S cieľom podporovať vzájomnú dôveru by sa prijímatelia transferových výrobkov obranného priemyslu mali zdržať vývozu tých výrobkov, pri ktorých transferová licencia obsahuje vývozné obmedzenia.
(35)
V čase, keď podniky žiadajú o vývoznú licenciu do tretích krajín, mali by oznámiť ich príslušným orgánom, či dodržali všetky vývozné obmedzenia tvoriace súčasť transferu výrobku obranného priemyslu stanovené členským štátom, ktorý vydal danú transferovú licenciu. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že konzultačný mechanizmus medzi členskými štátmi stanovený v spoločnej pozícii 2008/944/SZBP má osobitnú dôležitosť.
(36)
Podniky by mali v čase vývozu výrobku obranného priemyslu do tretej krajiny prijatého na základe transferovej licencie poskytnúť príslušnému colnému orgánu dôkaz o vývoznej licencii na spoločnej vonkajšej hranici Spoločenstva.
(37)
Zoznam výrobkov obranného priemyslu uvedený v prílohe by sa mal aktualizovať v plnom súlade so spoločným zoznamom vojenského materiálu Európskej únie.
(38)
Na postupné budovanie vzájomnej dôvery je potrebné, aby členské štáty určili dostatočne účinné opatrenia, vrátane sankcií, na zabezpečenie presadzovania ustanovení tejto smernice, najmä tých, ktoré stanovujú, že podniky po transferi rešpektujú spoločné kritériá pre certifikáciu a obmedzenia ďalšieho použitia transferových výrobkov obranného priemyslu.
(39)
V prípadoch, keď má členský štát pôvodu odôvodnené pochybnosti, či by certifikovaný prijímateľ dodržal všetky podmienky tvoriace súčasť jeho všeobecnej transferovej licencie, alebo ak sa členský štát vydávajúci licenciu domnieva, že by mohol byť ohrozený verejný poriadok, verejná bezpečnosť alebo jeho základné bezpečnostné záujmy, mal by nielen informovať ostatné členské štáty a Komisiu, ale vzhľadom na zodpovednosť za dodržiavanie ľudských práv a zachovávanie mieru, bezpečnosti a stability by mal mať aj možnosť dočasne pozastaviť účinok svojich transferových licencií pre takéhoto prijímateľa.
(40)
S cieľom podporiť vzájomnú dôveru by sa malo odložiť uplatňovanie zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení prijatých na zabezpečenie súladu s touto smernicou. To by umožnilo pred uplatnením týchto ustanovení zhodnotiť pokrok na základe správy pripravenej Komisiou, ktorá sa bude zakladať na informáciách predložených členskými štátmi o prijatých opatreniach.
(41)
Komisia by mala pravidelne vydávať správu o vykonávaní tejto smernice, ktorej súčasťou môžu byť podľa potreby legislatívne návrhy.
(42)
Touto smernicou nie je dotknutá existencia alebo dobudovanie regionálnych únií medzi Belgickom a Luxemburskom a medzi Belgickom, Luxemburskom a Holandskom, ako sa uvádza v článku 306 zmluvy.
(43)
Keďže cieľ tejto smernice, a to zjednodušenie pravidiel a postupov uplatniteľných na transfer výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov z dôvodu odlišnosti súčasných postupov udeľovania licencií a cezhraničnej povahy transferov, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(44)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (8).
(45)
Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na zmenu a doplnenie prílohy. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(46)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (9) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
PREDMET, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet
1. Cieľom tejto smernice je zjednodušenie pravidiel a postupov uplatniteľných na transfer výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu.
2. Táto smernica nemá vplyv na právomoc členských štátov rozhodovať v oblasti vývoznej politiky výrobkov obranného priemyslu.
3. Uplatňovanie tejto smernice sa riadi článkami 30 a 296 zmluvy.
4. Táto smernica neovplyvňuje možnosť členských štátov realizovať a rozvíjať medzivládnu spoluprácu pri dodržaní ustanovení tejto smernice.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
Táto smernica sa uplatňuje na výrobky obranného priemyslu uvedené v prílohe.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto definície:
1.
„výrobok obranného priemyslu“ je každý výrobok, ktorý je uvedený v prílohe;
2.
„transfer“ je akýkoľvek presun alebo pohyb výrobku obranného priemyslu od dodávateľa k prijímateľovi v inom členskom štáte;
3.
„dodávateľ“ je právnická alebo fyzická osoba so sídlom alebo bydliskom v Spoločenstve, ktorá je právne zodpovedná za transfer;
4.
„prijímateľ“ je právnická alebo fyzická osoba so sídlom alebo bydliskom v Spoločenstve, ktorá je právne zodpovedná za prijatie transferu;
5.
„transferová licencia“ je povolenie, ktoré udeľuje vnútroštátny orgán členského štátu dodávateľom na transfer výrobkov obranného priemyslu prijímateľovi do iného členského štátu;
6.
„vývozná licencia“ je povolenie na dodávku výrobkov obranného priemyslu pre právnickú alebo fyzickú osobu v ktorejkoľvek tretej krajine;
7.
„presun“ je preprava výrobkov obranného priemyslu cez jeden členský štát alebo viacero členských štátov, ktoré nie sú členskými štátmi, z ktorých výrobky pochádzajú, ani členskými štátmi, do ktorých smerujú.
KAPITOLA II
TRANSFEROVÉ LICENCIE
Článok 4
Všeobecné ustanovenia
1. Transfer výrobkov obranného priemyslu medzi členskými štátmi musí byť vopred povolený. Na presun výrobkov obranného priemyslu cez členské štáty alebo ich vstup na územie členského štátu, kde sídli prijímateľ, sa nevyžaduje žiadne ďalšie povolenie od ostatných členských štátov, pričom sa to netýka uplatňovania ustanovení nevyhnutných z dôvodu verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti, ako je napríklad bezpečnosť dopravy.
2. Členské štáty môžu vyňať transfery výrobkov obranného priemyslu z povinnosti predchádzajúceho povolenia stanovenej v odseku 1, ak:
a)
je dodávateľ alebo prijímateľ vládnym orgánom alebo súčasťou ozbrojených síl;
b)
sú dodávky realizované Európskou úniou, NATO, Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu alebo inými medzivládnymi organizáciami na plnenie ich úloh;
c)
je transfer nevyhnutný na realizáciu spoločného zbrojného programu medzi členskými štátmi;
d)
transfer súvisí s humanitárnou pomocou v prípade katastrofy alebo ako dar v núdzi; alebo
e)
je transfer potrebný na opravu, údržbu, výstavu alebo predvedenie, alebo po nich.
3. Komisia môže na žiadosť členských štátov alebo z vlastného podnetu zmeniť a doplniť odsek 2 tak, aby zahŕňal prípady, keď:
a)
sa transfer uskutočňuje za takých podmienok, aby neohrozil verejný poriadok alebo verejnú bezpečnosť;
b)
sa povinnosť predchádzajúceho povolenia stala po prijatí tejto smernice nezlučiteľnou s medzinárodnými záväzkami členských štátov; alebo
c)
je transfer potrebný na medzivládnu spoluprácu uvedenú v článku 1 ods. 4
Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 14 ods. 2
4. Členské štáty zabezpečia, aby dodávatelia, ktorí majú v úmysle transferovať výrobky obranného priemyslu z ich územia, mohli využiť všeobecné transferové licencie alebo požiadať o globálne alebo individuálne transferové licencie v súlade s článkami 5, 6 a 7.
5. Členské štáty určia pre dané výrobky obranného priemyslu alebo dané kategórie výrobkov obranného priemyslu typ licencie podľa ustanovení tohto článku a článkov 5, 6 a 7.
6. Členské štáty stanovia všetky podmienky transferových licencií vrátane akýchkoľvek obmedzení na vývoz výrobkov obranného priemyslu právnickým alebo fyzickým osobám v tretích krajinách, so zreteľom okrem iného na nebezpečenstvo pre dodržiavanie ľudských práv a zachovanie mieru, bezpečnosti a stability, ktoré vznikne transferom. Členské štáty môžu pri dodržaní práva Spoločenstva využiť možnosť požiadať o záruky konečného použitia vrátane certifikátov konečného používateľa.
7. Členské štáty určia podmienky transferových licencií pre súčasti na základe posúdenia citlivosti transferu okrem iného podľa nasledujúcich kritérií:
a)
povaha súčastí v súvislosti s výrobkami, ktorých sú súčasťou a vo vzťahu k akémukoľvek konečnému použitiu hotových výrobkov, ktorá by mohla vyvolať obavy;
b)
význam súčastí vo vzťahu k výrobkom, ktorých sú súčasťou.
8. Okrem prípadu, keď sa členské štáty domnievajú, že transfer súčastí je citlivá záležitosť, sa členské štáty zdržia uloženia akýchkoľvek vývozných obmedzení na tieto súčasti, ak prijímateľ poskytne vyhlásenie o použití, kde uvedie, že súčasti, ktoré sú predmetom uvedenej transferovej licencie, sú začlenené alebo sa začlenia do jeho vlastných výrobkov, a preto ako také nemôžu byť predmetom transferu alebo vývozu, ak nie sú určené na údržbu alebo opravu.
9. Členské štáty môžu kedykoľvek stiahnuť, pozastaviť alebo obmedziť použitie transferových licencií, ktoré vydali, z dôvodov ochrany svojich základných bezpečnostných záujmov alebo z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo pre nedodržiavanie podmienok tvoriacich súčasť licencie.
Článok 5
Všeobecné transferové licencie
1. Členské štáty vydávajú všeobecné transferové licencie priamo udeľujúce povolenie dodávateľom so sídlom na ich území, ktorí spĺňajú podmienky tvoriace súčasť licencie na realizáciu transferov výrobkov obranného priemyslu špecifikovaných v licencii pre kategóriu alebo kategórie prijímateľov so sídlom v inom členskom štáte.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 2, všeobecné transferové licencie sa vydávajú aspoň v týchto prípadoch:
a)
keď prijímateľ je súčasťou ozbrojených síl členského štátu alebo obstarávateľom v oblasti obrany nakupujúcim na výhradné použitie ozbrojenými silami členského štátu;
b)
keď prijímateľ je podnik certifikovaný v súlade s článkom 9;
c)
keď sa transfer uskutočňuje na účely predvádzania, hodnotenia a výstav;
d)
keď sa transfer uskutočňuje na účely údržby a opravy, ak prijímateľ je pôvodným dodávateľom výrobkov obranného priemyslu.
3. Členské štáty zúčastňujúce sa na programe medzivládnej spolupráce medzi členskými štátmi, ktorý sa týka vývoja, výroby a použitia jedného alebo viacerých výrobkov obranného priemyslu, môžu vydať všeobecnú transferovú licenciu pre transfery do iných členských štátov zúčastňujúcich sa na danom programe, ktoré sú potrebné na vykonávanie tohto programu.
4. Členské štáty môžu stanoviť podmienky registrácie pred prvým použitím všeobecnej transferovej licencie, bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia tejto smernice.
Článok 6
Globálne transferové licencie
1. Členské štáty na základe žiadosti rozhodujú o udelení globálnych transferových licencií individuálnemu dodávateľovi, ktorými sa povoľujú transfery výrobkov obranného priemyslu pre prijímateľov v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch.
2. Členské štáty určujú v každej globálnej transferovej licencii výrobky obranného priemyslu alebo kategórie výrobkov, na ktoré sa vzťahuje globálna transferová licencia a autorizovaných prijímateľov alebo kategóriu prijímateľov.
Globálna transferová licencia sa udeľuje na obdobie troch rokov, pričom členské štáty ju môžu obnoviť.
Článok 7
Individuálne transferové licencie
Členské štáty na základe žiadosti rozhodnú o udelení individuálnych transferových licencií individuálnemu dodávateľovi, ktorými sa povoľuje jeden transfer konkrétneho množstva konkrétnych výrobkov obranného priemyslu, ktoré sa majú previezť v jednej zásielke alebo vo viacerých zásielkach jednému prijímateľovi, ak:
a)
je žiadosť obmedzená len na jeden transfer;
b)
je to potrebné na ochranu ich základných bezpečnostných záujmov alebo z dôvodu verejného poriadku;
c)
je to potrebné na plnenie medzinárodných záväzkov a povinností členských štátov; alebo
d)
má členský štát vážne dôvody domnievať sa, že dodávateľ nedokáže splniť všetky podmienky potrebné na to, aby sa mu udelila globálna licencia.
KAPITOLA III
INFORMÁCIE, CERTIFIKÁCIA A VÝVOZ PO TRANSFERI
Článok 8
Informácie, ktoré majú poskytnúť dodávatelia
1. Členské štáty zabezpečia, aby dodávatelia výrobkov obranného priemyslu informovali prijímateľov o podmienkach transferovej licencie, vrátane obmedzení súvisiacich s konečným použitím alebo vývozom výrobkov obranného priemyslu.
2. Členské štáty zabezpečia, aby dodávatelia v primeranej lehote informovali príslušné orgány členského štátu, z územia ktorého chcú transferovať výrobky obranného priemyslu, o svojom zámere použiť všeobecnú transferovú licenciu po prvý raz. Členské štáty môžu určiť dodatočné informácie, ktoré možno požadovať o výrobkoch obranného priemyslu transferovaných na základe tejto licencie.
3. Členské štáty zabezpečia a pravidelne kontrolujú, či dodávatelia vedú podrobné a úplné záznamy o svojich transferoch v súlade s platnou legislatívou v príslušnom členskom štáte, a určujú požiadavky na podávanie správ spojené s využitím všeobecnej, globálnej alebo individuálnej transferovej licencie. Tieto záznamy zahŕňajú obchodné dokumenty obsahujúce tieto informácie:
a)
opis výrobku obranného priemyslu a jeho referenčné zatriedenie podľa zoznamu v prílohe;
b)
množstvo a hodnotu výrobku obranného priemyslu;
c)
dátum transferu;
d)
meno a adresu dodávateľa a prijímateľa;
e)
konečné použitie a konečného používateľa výrobku obranného priemyslu, ak sú tieto údaje známe; a
f)
dôkaz, že informácie o vývozných obmedzeniach pripojených k transferovej licencii boli oznámené prijímateľovi týchto výrobkov obranného priemyslu.
4. Členské štáty zabezpečia, aby dodávatelia uchovávali záznamy uvádzané v odseku 3 najmenej počas doby, ktorá sa rovná dobe ustanovenej v príslušných vnútroštátnych právnych predpisoch súvisiacich s požiadavkami na uchovávanie záznamov pre hospodárske subjekty platných v konkrétnom členskom štáte, nie však kratšie ako 3 roky od konca kalendárneho roku, v ktorom sa transfer realizoval. Na požiadanie budú poskytnuté príslušným orgánom členského štátu, z územia ktorého dodávateľ transferoval výrobky obranného priemyslu.
Článok 9
Certifikácia
1. Členské štáty stanovia príslušné orgány na certifikáciu prijímateľov so sídlom na ich území, ktorí prijímajú výrobky obranného priemyslu na základe licencií vydaných inými členskými štátmi v súlade s článkom 5 ods. 2 písm. b).
2. Certifikáciou sa stanovuje najmä hodnovernosť prijímajúceho podniku, najmä pokiaľ ide o jeho schopnosť dodržiavať vývozné obmedzenia na výrobky obranného priemyslu prijaté na základe transferovej licencie z iného členského štátu. Hodnovernosť prijímajúceho podniku sa vyhodnocuje podľa nasledujúcich kritérií:
a)
preukázané skúsenosti v oblasti obranných činností, so zreteľom najmä na záznam podniku o súlade s vývoznými obmedzeniami, všetky súdne rozhodnutia v tejto veci, povolenie vyrábať alebo obchodovať s výrobkami obranného priemyslu a zamestnávanie skúsených riadiacich pracovníkov;
b)
relevantná priemyselná činnosť v oblasti výrobkov obranného priemyslu v rámci Spoločenstva, najmä schopnosť začlenenia systémov/subsystémov;
c)
vymenovanie riadiaceho pracovníka, prideleného pre túto oblasť, osobne zodpovedného za transfery a vývozy;
d)
písomný záväzok podniku, podpísaný riadiacim pracovníkom uvedeným v písmene c), že podnik urobí všetky potrebné kroky na dodržiavanie a presadzovanie všetkých špecifických podmienok súvisiacich s konečným použitím a s vývozom akejkoľvek prijatej špecifickej súčasti alebo výrobku;
e)
písomný záväzok podniku, podpísaný riadiacim pracovníkom uvedeným v písmene c), že v odpovedi na žiadosti a otázky týkajúce sa konečných používateľov alebo konečného použitia všetkých výrobkov, ktoré podnik vyviezol, transferoval alebo prijal na základe transferovej licencie z iného členského štátu, poskytne príslušným orgánom s náležitou starostlivosťou podrobné informácie; a
f)
opis vnútorného programu súladu alebo systému riadenia transferu a vývozu realizovaného v podniku, podpísaný aj riadiacim pracovníkom uvedeným v písmene c). Tento opis poskytne podrobnosti o organizačných, ľudských a technických zdrojoch pridelených na riadenie transferov a vývozov, o reťazci zodpovednosti v štruktúre podniku, o postupoch vnútorného auditu, o zvyšovaní povedomia a školeniach pre zamestnancov, o fyzických a technických bezpečnostných opatreniach, o vedení záznamov o transferoch a vývozoch a ich vystopovateľnosti.
3. Certifikáty obsahujú tieto informácie:
a)
príslušný orgán, ktorý certifikát vydal;
b)
meno a adresa prijímateľa;
c)
vyhlásenie prijímateľa o zhode s kritériami uvedenými v odseku 2; a
d)
dátum vydania a obdobie platnosti certifikátu.
Obdobie platnosti certifikátu uvedené v písm. d) v žiadnom prípade nesmie presiahnuť päť rokov.
4. Certifikáty môžu obsahovať ďalšie podmienky súvisiace s:
a)
poskytovaním informácií vyžadovaných na overenie súladu s kritériami uvedenými v odseku 2;
b)
pozastavením alebo odobratím certifikátu.
5. Príslušné orgány aspoň každé tri roky sledujú, či prijímateľ spĺňa kritériá uvedené v odseku 2 a všetky podmienky tvoriace súčasť certifikátov uvedené v odseku 4.
6. Členské štáty uznávajú každý certifikát vydaný v súlade s touto smernicou v inom členskom štáte.
7. Ak príslušný orgán zistí, že držiteľ certifikátu so sídlom na území príslušného členského štátu už nespĺňa kritériá uvedené v odseku 2 alebo niektorú z podmienok uvedených v odseku 4, prijme náležité opatrenia. Takéto opatrenia môžu zahŕňať odobratie certifikátu. Príslušný orgán informuje o svojom rozhodnutí Komisiu a ostatné členské štáty.
8. Členské štáty vydávajú a pravidelne aktualizujú zoznam certifikovaných prijímateľov a informujú o ňom Komisiu, Európsky parlament a ostatné členské štáty.
Komisia zverejní centrálny register prijímateľov certifikovaných členskými štátmi na svojej internetovej stránke.
Článok 10
Vývozné obmedzenia
Členské štáty zabezpečia, aby prijímatelia výrobkov obranného priemyslu pri žiadosti o vývoznú licenciu vyhlásili svojim príslušným orgánom v prípadoch, keď takéto výrobky boli prijaté z iného členského štátu na základe transferovej licencie, ktorej súčasťou boli vývozné obmedzenia, že rešpektovali podmienky týchto obmedzení, vrátane toho, že prípadne získali požadovaný súhlas členského štátu pôvodu.
KAPITOLA IV
COLNÉ KONANIE A ADMINISTRATÍVNA SPOLUPRÁCA
Článok 11
Colné konanie
1. Členské štáty zabezpečia, aby vývozca po splnení formalít na vývoz výrobkov obranného priemyslu predložil na colnom úrade zodpovednom za spracúvanie vývozného vyhlásenia dôkaz o tom, že získal všetky potrebné vývozné licencie.
2. Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (10), členský štát tiež môže na obdobie nepresahujúce 30 pracovných dní pozastaviť proces vývozu zo svojho územia výrobkov obranného priemyslu prijatých z iného členského štátu na základe transferovej licencie a začlenených do iného výrobku obranného priemyslu, alebo v prípade potreby zabrániť inými prostriedkami tomu, aby takéto výrobky opustili Spoločenstvo cez jeho územie, pokiaľ sa domnieva, že:
a)
pri udelení vývoznej licencie sa nezobrala do úvahy závažná informácia; alebo
b)
okolnosti sa od udelenia vývoznej licencie podstatne zmenili.
3. Členské štáty môžu stanoviť, že colné formality na vývoz výrobkov obranného priemyslu je možné vybaviť len na vybraných colných úradoch.
4. Členské štáty, ktoré využijú možnosť uvedenú v odseku 3, informujú Komisiu o príslušných colných úradoch. Komisia zverejní túto informáciu v sérii C Úradného vestníka Európskej únie.
Článok 12
Výmena informácií
Členské štáty v spolupráci s Komisiou prijmú všetky vhodné opatrenia na založenie priamej spolupráce a výmeny informácií medzi ich príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.
KAPITOLA V
AKTUALIZÁCIA ZOZNAMU VÝROBKOV OBRANNÉHO PRIEMYSLU
Článok 13
Prispôsobenie prílohy
1. Komisia aktualizuje zoznam výrobkov obranného priemyslu stanovený v prílohe tak, aby bol v plnom súlade so spoločným zoznamom vojenského materiálu Európskej únie.
2. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 14 ods. 2
Článok 14
Výbor
1. Komisii pomáha výbor.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8
KAPITOLA VI
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 15
Ochranné opatrenia
1. Ak sa členský štát, ktorý udeľuje licenciu, domnieva, že existuje vážne riziko, že prijímateľ certifikovaný v súlade s článkom 9 v inom členskom štáte nebude rešpektovať podmienky tvoriace súčasť všeobecnej transferovej licencie, alebo ak sa členský štát, ktorý udeľuje licenciu, domnieva, že verejný poriadok, verejná bezpečnosť alebo jeho základné bezpečnostné záujmy môžu byť ohrozené, informuje o tom ostatné členské štáty a požiada o overenie situácie.
2. V prípade, že pochybnosti uvedené v odseku 1 pretrvávajú, členský štát, ktorý udelil licenciu, môže dočasne pozastaviť účinok svojej všeobecnej transferovej licencie pre takýchto prijímateľov. Informuje o tom ostatné členské štáty a Komisiu a uvedie dôvody tohto ochranného opatrenia. Ak sa členský štát, ktorý prijal ochranné opatrenie, domnieva, že už nie je opodstatnené, môže rozhodnúť, že ho zruší.
Článok 16
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá na uplatňovanie sankcií v prípade porušenia ustanovení prijatých na vykonávanie tejto smernice, najmä v prípade, keď sa poskytnú nepravdivé alebo neúplné informácie požadované na základe článku 8 ods. 1 alebo článku 10 v súvislosti s dodržiavaním vývozných obmedzení pripojených k transferovej licencii. Členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie uplatňovania týchto pravidiel. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Článok 17
Preskúmanie a podávanie správ
1. Komisia podá správu o opatreniach prijatých členskými štátmi vzhľadom na transpozíciu tejto smernice, a najmä jej článkov 9 až 12 a článku 15, do 30. júna 2012.
2. Komisia prehodnotí vykonávanie tejto smernice a predloží o tom Európskemu parlamentu a Rade správu do 30. júna 2016. Zhodnotí najmä, či a do akej miery sa dosiahli ciele tejto smernice, okrem iného aj vzhľadom na fungovanie vnútorného trhu. Komisia vo svojej správe zhodnotí uplatňovanie článkov 9 až 12 a článku 15 tejto smernice a posúdi jej vplyv na vývoj európskeho trhu s obrannými zariadeniami a európskej obrannej priemyselnej a technologickej základne, berúc do úvahy aj situáciu malých a stredných podnikov. V prípade potreby sa správa predloží spolu s návrhom právneho predpisu.
Článok 18
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr 30. júna 2011 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto opatrení.
Tieto opatrenia sa uplatňujú od 30. júna 2012.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 19
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 20
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 6. mája 2009