Nariadenie Rady (ES) č. 3604/93
z 13. decembra 1993,
ktorým sa stanovujú definície na uplatňovanie zákazu zvýhodneného prístupu, uvedeného v článku 104a zmluvy
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 104a ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
keďže zákaz zvýhodneného prístupu k finančným inštitúciám, ktorý sa ustanovuje v článku 104a zmluvy, predstavuje podstatný prvok podriadenia sa verejného sektora v jeho finančných operáciách disciplíne trhového mechanizmu, čím prispieva k posilneniu rozpočtovej disciplíny; keďže okrem toho stavia členské štáty na rovnaký základ, pokiaľ ide o prístup verejného sektora k finančným ústavom;
keďže Rada musí stanoviť definície na uplatňovanie tohto zákazu;
keďže členské štáty a spoločenstvo musia konať s náležitým ohľadom na princíp voľného trhového hospodárstva, v ktorom jestvuje voľná súťaž;
keďže toto nariadenie predovšetkým nesmie mať nepriaznivý vplyv na metódy organizácie trhov, ktoré sú v súlade s týmto princípom;
keďže toto nariadenie sa nesnaží narúšať žiadnu činnosť verejných finančných ústavov, ktorá je v súlade s týmto princípom;
keďže článok 104a zmluvy zakazuje opatrenia, ktoré vytvárajú zvýhodnený prístup; keďže treba špecifikovať druhy konania, ktorých sa týka tento zákaz; keďže sa nesporne nemožno dotýkať záväzkov, ktoré finančné ústavy slobodne urobili v rámci zmluvných vzťahov;
keďže ten istý článok ustanovuje, že ohľady obozretnosti podnikania môžu dať právo na odchýlenie sa od zásady tohto zákazu; keďže zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia však nemožno použiť pod zámienkou obozretnosti podnikania na vytvorenie skrytého zvýhodneného prístupu;
keďže na verejné podniky sa vzťahuje ten istý zákaz; keďže tieto sa definujú v smernici Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi [3];
keďže finančné ústavy a najmä úverové ústavy môžu byť z dôvodov menovej politiky povinné držať pohľadávky voči Európskej centrálnej banke, resp. národným centrálnym bankám;
keďže Európska centrálna banka a národné centrálne banky ako verejné orgány nesmú prijímať opatrenia, ktorými sa vytvára zvýhodnený prístup; keďže predpisy o mobilizácii alebo zastavovaní dlžobných nástrojov, ktoré prijala Európska centrálna banka alebo národné centrálne banky, sa nesmú použiť ako prostriedok na obchádzanie zákazu zvýhodneného prístupu;
keďže na zabránenie obchádzania tohto zákazu definície rôznych druhov finančných ústavov v práve spoločenstva sa nesmú doplniť o odkaz na tie ústavy, ktoré sa angažujú vo finančných činnostiach, ktoré ešte neboli harmonizované na úrovni spoločenstva, napríklad pobočky firiem tretích štátov, holdingové a faktoringové spoločnosti, nekoordinované podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (UCITS), inštitúcie dôchodkového zabezpečenia atď.,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. "Opatrenie, ktorým sa vytvára zvýhodnený prístup" sa na účely článku 104a zmluvy definuje ako akýkoľvek zákon, nariadenie alebo iný záväzný právny nástroj prijatý v rámci uplatňovania verejnej moci, ktorý:
- zaväzuje finančné ústavy, aby nadobúdali alebo držali pasíva inštitúcií alebo orgánov spoločenstva, centrálnych vlád, regionálnych, miestnych alebo iných verejných orgánov, iných orgánov, ktorých činnosť upravuje verejné právo, alebo verejných podnikov členských štátov (ďalej "verejný sektor"), alebo
- poskytuje daňové výhody, z ktorých môžu mať výhodu len finančné ústavy, alebo finančné výhody, ktoré nie sú v súlade s princípmi trhového hospodárstva, na podporu nadobúdania alebo držania týchto pasív týmito ústavmi.
2. Za vytvorenie zvýhodneného prístupu sa nepovažujú tie opatrenia, na základe ktorých vznikajú:
- záväzky na financovanie sociálnej bytovej výstavby za osobitných podmienok, napríklad, okrem iného, povinnosť centralizovať finančné prostriedky vo verejných finančných ústavoch, keď podmienky financovania bežne dostupné pre verejný sektor sú totožné s podmienkami financovania toho istého druhu, ktoré sú poskytnuté súkromným vypožičiavateľom na ten istý účel,
- záväzok centralizovať finančné prostriedky vo verejnom úverovom ústave, ak toto obmedzenie je neoddeliteľnou súčasťou, k 1. januáru 1994, organizácie konkrétnej siete úverových ústavov alebo špecifických sporiteľných programov určených pre domácnosti, ktoré majú za cieľ poskytnúť celej sieti alebo konkrétnym programom finančnú bezpečnosť. O využívaní týchto centralizovaných prostriedkov musia rozhodovať riadiace orgány príslušného verejného úverového ústavu a toto využívanie musí byť v súlade s princípom trhového hospodárstva, v ktorom vládne voľná súťaž,
- povinnosti financovať nápravu škôd po katastrofách, pokiaľ podmienky financovania nápravy nie sú priaznivejšie, keď škodu utrpí verejný sektor, ako keď ju utrpí súkromný sektor.
Článok 2
"Ohľady obozretnosti podnikania" sú na účely článku 104a zmluvy tie ohľady, ktoré sú premietnuté v zákonoch, iných právnych predpisov a správnych opatreniach, ktoré sa zakladajú na právnych predpisoch ES alebo sú zhodné s ním, a sú určené na podporu dobrého finančného stavu finančných ústavov, čo má zlepšiť stabilitu finančného systému ako celku a ochranu klientov týchto ústavov.
Článok 3
1. "Verejný podnik" sa na účely článku 104a zmluvy definuje ako každý podnik, v ktorom štátne alebo iné regionálne, alebo miestne orgány môžu priamo alebo nepriamo uplatňovať dominantný vplyv prostredníctvom vlastníctva tohto podniku, finančnej účasti v ňom, alebo predpisov, ktoré upravujú jeho činnosť.
Dominantný vplyv štátnych alebo iných regionálnych alebo miestnych orgánov sa predpokladá, ak tieto orgány priamo alebo nepriamo vo vzťahu k podniku:
a) držia majoritnú časť upísaného kapitálu podniku;
b) kontrolujú väčšinu hlasov, ktoré prislúchajú k akciám emitovaným podnikom alebo
c) môžu vymenovať viac ako polovicu členov správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu podniku.
2. Európska centrálna banka a národné centrálne banky sa nesmú považovať na účely tohto článku za súčasť verejného sektora, bez toho, aby boli dotknuté ich povinnosti ako verejných orgánov neprijímať opatrenia, ktoré vytvárajú zvýhodnený prístup v zmysle článku 104a zmluvy.
3. "Národné centrálne banky" znamenajú centrálne banky členských štátov a Luxemburský menový inštitút.
Článok 4
1. "Finančné ústavy" na účel článku 104a zmluvy znamenajú:
- úverové ústavy definované v prvom bode článku 1 smernice 77/780/EHS [4],
- poisťovne pôsobiace v oblasti neživotného poistenia, definované v článku 1 bod a) smernice 92/49/EHS [5],
- poisťovne pôsobiace v oblasti životného poistenia, definované v článku 1 bod a) smernice 92/96/EHS [6],
- UCITS definované v článku 1 ods. 2 smernice 85/611/EHS [7] ,
- investičné firmy definované v článku 1 ods. 2 smernice 93/22/EHS [8],
- ďalšie podniky, ktorých činnosť je podobná s činnosťou podnikov uvedených v predchádzajúcich bodoch, alebo ktorých hlavnou činnosťou je nadobúdať držbu finančných aktív alebo transformovať finančné pohľadávky.
2. Nasledujúce ústavy nie sú súčasťou finančných ústavov, ktoré sa definujú v odseku 1:
- Európska centrálna banka a národné centrálne banky,
- finančné služby poštových úradov, ak tvoria súčasť sektoru všeobecnej vlády podľa definície Európskeho systému integrovaných ekonomických účtov alebo ak ich hlavnou činnosťou je pôsobiť ako finančný agent vlády a
- ústavy, ktoré sú súčasťou sektoru všeobecnej vlády podľa definície Európskeho systému integrovaných ekonomických účtov alebo ktorých pasíva sú úplne zhodné s verejným dlhom.
Článok 5
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 1994.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 13. decembra 1993