Smernica Rady
z 26. júna 1990,
ktorou sa ustanovujú požiadavky na zdravotný stav zvierat, platné pri obchodovaní so spermou ošípaných v rámci spoločenstva a jej dovoze
(90/429/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže opatrenia týkajúce sa problémov zdravotného stavu zvierat pri obchodovaní s hovädzím dobytkom a ošípanými v rámci spoločenstva sa ustanovili v smernici 64/432/EHS [4], naposledy zmenenej smernicou 89/360/EHS [5]; keďže okrem toho smernica 72/462/EHS [6], naposledy zmenená smernicou 89/227/EHS [7], obsahuje ustanovenia týkajúce sa problémov pri veterinárnych prehliadkach, ktoré sa vyskytujú pri dovoze hovädzieho dobytka a ošípaných z tretích krajín;
keďže vzhľadom na obchodovanie v rámci spoločenstva a dovoz hovädzieho dobytka a ošípaných z tretích krajín do spoločenstva vyššie uvedené opatrenia zabezpečujú, že krajina pôvodu zaručuje, že sú splnené kritériá zdravotného stavu zvierat tak, aby sa v podstate vylúčilo riziko rozšírenia chorôb zvierat; keďže napriek tomu existuje určité riziko rozšírenia takejto choroby v prípade obchodovania so spermou;
keďže v súvislosti s politikou spoločenstva harmonizovať vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa zdravotného stavu zvierat, ktorými sa riadi obchodovanie so zvieratami a produktmi živočíšneho pôvodu v rámci spoločenstva, je teraz potrebné vytvoriť harmonizovaný systém pre obchodovanie a dovoz spermy ošípaných do spoločenstva;
keďže v súvislosti s obchodovaním so spermou v rámci spoločenstva by mal členský štát, kde sa uskutočňuje odber spermy, podliehať povinnosti zabezpečiť, že odber a spracovanie takejto spermy sa uskutoční v schválených a kontrolovaných inseminačných staniciach, že sa sperma získa zo zvierat, ktorých zdravotný stav je taký, aby sa zabezpečilo, že sa vylúči riziko rozšírenia chorôb zvierat, že sa odber, spracovanie, skladovanie a preprava uskutočnia v súlade s pravidlami na zachovanie jej zdravotného stavu a počas prepravy do krajiny určenia sa k nej priloží veterinárne osvedčenie potvrdzujúce, že táto povinnosť bola splnená;
keďže rozdiel v postupoch týkajúcich sa vakcinácie proti určitým chorobám uskutočňovaných v rámci spoločenstva odôvodňuje zachovanie časovo obmedzených výnimiek oprávňujúcich požiadavku členských štátov vzhľadom na určité choroby na dodatočnú ochranu proti takýmto chorobám;
keďže pre dovoz spermy do spoločenstva z tretích krajín je potrebné vypracovať zoznam tretích krajín, zohľadňujúci kritériá zdravotného stavu zvierat; keďže nezávisle od takéhoto zoznamu by mali členské štáty povoliť dovoz spermy iba z inseminačných staníc, ktoré spĺňajú určité normy a ktoré sú úradne kontrolované; keďže okrem toho s ohľadom na krajiny, ktoré sú uvedené na zozname, sa podľa okolností majú stanoviť osobitné podmienky týkajúce sa zdravotného stavu zvierat; keďže na účely overenia súladu s týmito normami sa musia dať vykonávať kontroly na mieste;
keďže s ohľadom na dobudovanie vnútorného trhu [8] by sa pravidlá a postupy pre kontroly stanovené v smernici Rady 89/662/EHS z 11. decembra 1989, týkajúce sa veterinárnych kontrol pri obchodovaní v rámci spoločenstva mali rozšíriť tak, aby pokrývali túto smernicu;
keďže aby sa zabránilo prenosu určitých nákazlivých chorôb, keď na územie spoločenstva príde zásielka so spermou, mali by sa vykonávať kontroly pri dovoze, tieto kontroly sa netýkajú externého tranzitu;
keďže by sa malo členskému štátu povoliť, aby vykonal mimoriadne opatrenia v prípade vypuknutia nákazlivej choroby v inom členskom štáte alebo v tretej krajine; keďže nebezpečenstvo spojené s takýmito chorobami a ochranné opatrenia, ktoré si vyžadujú, sa majú posudzovať rovnako v celom spoločenstve; keďže na tento účel sa má ustanoviť v rámci Stáleho veterinárneho výboru mimoriadny postup spoločenstva, podľa ktorého sa musia vykonať potrebné opatrenia;
keďže Komisia by sa mala poveriť úlohou prijať určité opatrenia na vykonávanie tejto smernice; keďže sa má na tento účel vytvoriť postup na umožnenie úzkej a efektívnej spolupráce medzi Komisiou a členskými štátmi v rámci Stáleho veterinárneho výboru;
keďže táto smernica neovplyvňuje obchodovanie so spermou, ktorá bola vyprodukovaná pred dátumom, od ktorého sa jej musia členské štáty prispôsobiť,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
Táto smernica stanovuje požiadavky na zdravotný stav zvierat pri obchodovaní so spermou ošípaných v rámci spoločenstva a ich dovoze z tretích krajín.
Článok 2
Na účely tejto smernice platia podľa potreby definície, ktoré sa nachádzajú v článku 2 smerníc 64/432/EHS, 72/462/EHS, 80/407/EHS [9] a 90/425/EHS [10].
Okrem toho "sperma" znamená ejakulát ošípaných v nezmenenom stave, upravený alebo zriedený.
KAPITOLA II
Obchodovanie v rámci spoločenstva
Článok 3
Každý členský štát zabezpečí, aby sa na obchodovanie určila iba taká sperma, ktorá spĺňa nasledujúce všeobecné podmienky:
a) treba ju odobrať a spracovať na účel umelej inseminácie v inseminačnej stanici schválenej z hľadiska zdravotného stavu zvierat na účely obchodovania v rámci spoločenstva v súlade s článkom 5 (1);
b) treba ju odobrať od ošípaných, ktorých zdravotný stav je v súlade s prílohou B;
c) treba ju odobrať, spracovať, skladovať a prepravovať v súlade s prílohami A a C.
Článok 4
1. Do 31. decembra 1992 členské štáty, v ktorých sa vo všetkých inseminačných staniciach nachádzajú iba zvieratá, ktoré neboli očkované proti Aujeszkého chorobe, ktoré v súlade s ustanoveniami tejto smernice negatívne reagujú na sérum neutralizačný test alebo ELISA test na Aujeszkého chorobu:
- môžu odmietnuť, aby sa na ich územie prijala sperma z inseminačných staníc, ktoré nemajú takýto štatút,
- nesmú zakázať príjem spermy od kancov, ktorí boli v inseminačnej stanici očkovaní G-1 vakcínou za predpokladu, že:
- takáto vakcinácia sa vykonáva iba v prípade kancov, ktorí boli séronegatívni na vírus Aujeszkého choroby,
- sérologické vyšetrenia vykonané najskôr tri týždne po vakcinácii takýchto kancov nevykazujú prítomnosť protilátok vyvolaných vírusom choroby.
V takomto prípade sa vzorka spermy z každodenného odberu určeného na obchodovanie môže podrobiť testu na dôkaz vírusu v schválenom laboratóriu v členskom štáte určenia.
Ustanovenia tohto odseku nenadobudnú účinnosť, pokiaľ Komisia konajúc v súlade s článkom 18 najneskôr do 1. júla 1991 neustanoví protokoly pre testy, ktoré sa na základe stanoviska Vedeckého veterinárneho výboru majú používať na tieto vyšetrenia, hlavne vzhľadom na frekvenciu testov, ktoré sa majú v inseminačnej stanici vykonávať, testy na dôkaz vírusu a účinnosť a bezpečnosť G-1 vakcíny.
2. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 sa môže rozhodnúť, že sa rozšíria ustanovenia odseku 1 na časť územia členského štátu, ak sa vo všetkých inseminačných staniciach v tejto časti územia nachádzajú iba zvieratá dávajúce negatívnu reakciu na Aujeszkého chorobu vyšetrené sérum neutralizačným testom alebo ELISA testom.
3. Rada na základe správy Komisie spolu s prípadnými návrhmi do 31. decembra 1992 preskúma tento článok.
Článok 5
1. Členský štát, na území ktorého je umiestnená inseminačná stanica, zabezpečí, aby jej schválenie ustanovené v článku 3 (a) sa udelilo iba v prípade, keď spĺňa podmienky prílohy A a vyhovuje ostatným ustanoveniam tejto smernice.
Členský štát tiež zabezpečí, aby štátny veterinárny lekár dozeral na dodržiavanie týchto ustanovení. Štátny veterinárny lekár navrhne, aby sa schválenie zrušilo, keď sa jedno alebo viac ustanovení už ďalej nedodržiava.
2. Všetky schválené inseminačné stanice sa zaregistrujú a každej inseminačnej stanici sa pridelí veterinárne registračné číslo. Každý členský štát pošle zoznam inseminačných staníc a ich veterinárne registračné čísla ostatným členským štátom a Komisii a oznámi im každé zrušenie schválenia.
3. Všeobecné pravidlá pre uplatňovanie tohto článku sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 18.
Článok 6
1. Členské štáty zabezpečia, aby ku každej zásielke spermy bolo priložené veterinárne osvedčenie, ktoré v súlade so vzorom v prílohe D vystaví štátny veterinárny lekár členského štátu, kde sa uskutočnil odber.
Toto osvedčenie treba:
a) vystaviť aspoň v jednom z úradných jazykov členského štátu odberu a jednom z úradných jazykov členského štátu určenia;
b) priložiť k zásielke vo forme originálu až do miesta jej určenia;
c) vystaviť na jednom hárku papiera;
d) vystaviť pre jedného príjemcu.
2. Členský štát určenia okrem opatrení ustanovených v článku 8 smernice 90/425/EHS môže prijať potrebné opatrenia vrátane skladovania v karanténe za predpokladu, že toto neovplyvní životaschopnosť spermy, aby sa v prípadoch, keď vzniklo podozrenie, že sa sperma infikovala alebo kontaminovala patogénnymi organizmami, získal konečný dôkaz.
KAPITOLA III
Dovoz z tretích krajín
Článok 7
1. Členský štát môže povoliť dovoz spermy iba z tých tretích krajín, ktoré sú uvedené na zozname vyhotovenom v súlade s postupom ustanoveným v článku 19. Tento zoznam sa môže dopĺňať alebo zmeniť v súlade s postupom ustanoveným v článku 18.
2. Pri rozhodovaní, či sa môže tretia krajina uviesť na zozname uvedenom v odseku 1, sa musí zohľadniť najmä:
a) zdravotný stav dobytka, iných domácich a voľne žijúcich zvierat v tejto krajine s osobitným dôrazom na exotické choroby zvierat a zdravotnú situáciu prostredia v tejto krajine, ktorá by mohla ohroziť zdravotný stav zvierat v členských štátoch;
b) pravidelnosť a rýchlosť poskytovania informácií touto krajinou, ktoré sa týkajú výskytu nákazlivých chorôb zvierat, prenosných spermou na jej území, najmä tých chorôb, ktoré sú uvedené v zoznamoch A a B Medzinárodného úradu pre nákazy;
c) pravidlá tejto krajiny, ktoré sa týkajú prevencie a boja proti chorobám zvierat;
d) štruktúra veterinárnych služieb v tejto krajine a ich právomoci;
e) organizácia a výkon opatrení na prevenciu a boj proti nákazlivým chorobám zvierat a
f) záruky, ktoré táto krajina môže poskytnúť v súlade s touto smernicou.
3. Zoznam uvedený v odseku 1 a všetky jeho zmeny sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 8
1. Podľa postupu ustanoveného v článku 19 sa vyhotoví zoznam inseminačných staníc, od ktorých členské štáty môžu povoliť dovoz spermy, ktorá má pôvod v tretích krajinách. Zoznam sa môže meniť podľa rovnakého postupu.
2. Pri rozhodovaní, či sa inseminačné stanice v tretej krajine môžu uviesť na zozname uvedenom v odseku 1, sa kladie osobitný dôraz na veterinárne služby a dohľad, ktorému inseminačné stanice podliehajú.
3. Inseminačná stanica sa môže uviesť na zozname ustanovenom v odseku 1 iba, ak:
a) sa nachádza v jednej z krajín, ktoré sú uvedené na zozname uvedenom v článku 7 (1);
b) spĺňa požiadavky kapitoly I a II prílohy A;
c) veterinárne služby príslušnej tretej krajiny ju úradne schválili na vývoz do spoločenstva;
d) je pod dohľadom veterinárneho lekára inseminačnej stanice príslušnej tretej krajiny a
e) minimálne dvakrát do roka podlieha kontrole štátneho veterinárneho lekára príslušnej tretej krajiny.
Článok 9
1. Sperma musí pochádzať zo zvierat, ktoré sa nachádzali bezprostredne pred odberom spermy minimálne tri mesiace na území tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname uvedenom v článku 7 (1).
2. Bez vplyvu na článok 7 (1) a odsek 1 tohto článku členské štáty nepovolia dovoz spermy z tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname, pokiaľ sperma nespĺňa požiadavky na zdravotný stav zvieraťa, prijaté v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 pre dovoz spermy z tejto krajiny.
Pri prijímaní požiadaviek uvedených v prvom pododseku sa kladie dôraz na:
a) zdravotnú situáciu v oblasti okolo inseminačnej stanice s osobitným dôrazom na choroby uvedené v zozname A Medzinárodného úradu pre nákazy;
b) zdravotný stav stáda v inseminačnej stanici a požiadavky na testovanie;
c) zdravotný stav darcu a požiadavky na testovanie;
d) požiadavky na testovanie, ktoré sa týkajú spermy.
3. Referenčné podmienky pre stanovenie zdravotného stavu zvierat sú normy stanovené v kapitole II a príslušných prílohách. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 sa môže z prípadu na prípad rozhodnúť, že sa upustí od týchto podmienok v prípade, keď príslušná tretia krajina poskytne podobné a prinajmenšom rovnocenné záruky zdravotného stavu.
4. Článok 4 sa uplatňuje.
Článok 10
1. Členské štáty povolia dovoz spermy iba vtedy, keď sa predloží veterinárne osvedčenie vystavené a podpísané štátnym veterinárnym lekárom tretej krajiny, kde sa uskutočnil odber.
Toto osvedčenie treba:
a) vystaviť aspoň v jednom z úradných jazykov členského štátu určenia a aspoň jednom z úradných jazykov toho členského štátu, kde sa vykonáva dovozná kontrola ustanovená v článku 11;
b) priložiť k sperme vo forme originálu až na miesto určenia;
c) vystaviť na jednom hárku papiera;
d) vystaviť pre jedného príjemcu.
2. Veterinárne osvedčenie musí zodpovedať vzoru vyhotovenému podľa postupu ustanoveného v článku 19.
Článok 11
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa každá zásielka spermy, ktorá vstúpi na colné územie spoločenstva, podrobila kontrole pred jej uvoľnením do voľného obehu alebo prepustením do colného režimu, a zakážu, aby sa sperma dostala do spoločenstva, ak sa pri dovoznej kontrole vykonanej pri príchode zistí, že:
- sperma nepochádza z územia tretej krajiny, ktorá je uvedená na zozname vyhotovenom v súlade s článkom 7 (1),
- sperma nepochádza z inseminačnej stanice uvedenej na zozname ustanovenom v článku 8 (1),
- sperma pochádza z územia tretej krajiny, z ktorej je v súlade s článkom 15 (2) dovoz zakázaný,
- veterinárne osvedčenie, ktoré je priložené k sperme, nie je v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 10 a nezodpovedá im.
Tento odsek neplatí pre zásielky spermy, ktoré prídu na colné územie spoločenstva a podliehajú colnému režimu tranzitu pre zásielky do miesta určenia, ktoré je mimo uvedeného územia.
Uplatňuje sa však v prípade, keď sa colný tranzit zruší počas prepravy cez územie spoločenstva.
2. Členský štát určenia môže prijať potrebné opatrenia vrátane uskladnenia v karanténe za predpokladu, že toto neovplyvní životaschopnosť spermy, aby sa v prípadoch, keď vzniklo podozrenie, že sa sperma infikovala alebo kontaminovala patogénnymi organizmami, získal konečný dôkaz.
3. Ak sa z akéhokoľvek dôvodu uvedeného v odsekoch 1 a 2 zakázal príjem spermy a vyvážajúca tretia krajina nepovolí vrátenie spermy do 30 dní v prípade hlboko zmrazenej spermy alebo bezodkladne v prípade čerstvej spermy, zodpovedný veterinárny orgán členského štátu určenia môže prikázať jej zničenie.
Článok 12
Každá zásielka spermy, ktorá má na základe kontroly uvedenej v článku 11 (1) od členského štátu povolenie na vstup do spoločenstva, musí mať pri odoslaní na územie iného členského štátu priložené originálne osvedčenie alebo jeho overenú kópiu, ktoré príslušný orgán zodpovedajúci za kontrolu vykonanú v súlade s článkom 11 náležite schválil.
Článok 13
Ak sa v súlade s článkom 11 (3) rozhodne, že sa prijmú opatrenia na zničenie, odosielateľovi, príjemcovi alebo ich zástupcovi sa účtujú všetky náklady bez náhrady od štátu.
KAPITOLA IV
Bezpečnostné a kontrolné opatrenia
Článok 14
Pravidlá stanovené v smernici 90/425/EHS sa uplatňujú najmä z hľadiska kontrol v krajine pôvodu, organizácie a monitorovania kontrol, ktoré má vykonať krajina určenia.
Článok 15
1. Bezpečnostné opatrenia ustanovené v článku 10 smernice 90/425/EHS sa uplatňujú na obchodovanie v rámci spoločenstva.
2. Bez dosahu na články 8, 9 a 10, ak v tretej krajine vypukne alebo sa rozširuje nákazlivá choroba zvierat, ktorá sa môže prenášať spermou, a môže spôsobiť ohrozenie zdravia dobytka v členskom štáte, alebo ak akýkoľvek iný dôvod súvisiaci so zdravím zvierat oprávňuje takto konať, príslušný členský štát určenia zakáže priamy alebo nepriamy dovoz tejto spermy cez iný členský štát buď z tretej krajiny ako celku, alebo z časti jej územia.
Opatrenia členských štátov na základe prvého pododseku a zrušenie takýchto opatrení sa musí spolu s dôvodmi na takéto opatrenia bezodkladne oznámiť ostatným členským štátom a Komisii.
V súlade s postupom ustanoveným v článku 18 sa môže rozhodnúť, že sa tieto opatrenia musia zmeniť hlavne na účely koordinácie s opatreniami prijatými ostatnými členskými štátmi alebo sa musia zrušiť.
Ak vznikne situácia predpokladaná v prvom pododseku a ak je potrebné, aby ostatné členské štáty tiež uplatnili opatrenia prijaté v súlade s prvým pododsekom, podľa potreby zmenené v súlade s tretím pododsekom, prijmú sa v súlade s postupom stanoveným v článku 18 príslušné kroky.
Opätovné povolenie dovozu z príslušnej tretej krajiny sa povolí v súlade s postupom stanoveným v článku 18.
Článok 16
1. Pokiaľ je to nevyhnutné pre zabezpečenie jednotného uplatňovania tejto smernice, môžu veterinárni znalci z Komisie v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov a tretích krajín vykonať kontroly na mieste.
Krajina, kde sa uskutočňuje odber, na ktorej území sa vykonáva kontrola, poskytne znalcom pri vykonávaní ich povinností všetku potrebnú pomoc. Komisia oznámi príslušnej krajine, kde sa odber uskutočňuje, výsledky kontrol.
Krajina, kde sa uskutočňuje odber, prijme všetky opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na zohľadnenie výsledkov týchto kontrol. Ak krajina, kde sa odber uskutočňuje, neprijme tieto opatrenia, Komisia môže po preskúmaní situácie Stálym veterinárnym výborom použiť opatrenia tretieho pododseku článku 6 (2) a článku 5.
2. Všeobecné ustanovenia na vykonanie tohto článku, hlavne čo sa týka frekvencie a metódy vykonávania kontrol uvedených v prvom pododseku odseku 1, sa ustanovia v súlade s postupom ustanoveným v článku 19.
KAPITOLA V
Záverečné ustanovenia
Článok 17
Na prispôsobenie pokroku v technológii sa prílohy k tejto smernici zmenia v súlade s postupom uvedeným v článku 18.
Článok 18
1. V prípade, keď sa postupuje podľa postupu ustanoveného v tomto článku, predseda buď z vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť členského štátu bezodkladne oznámi záležitosti Stálemu veterinárnemu výboru (v ďalšom texte len "výbor"), ustanovenému na základe rozhodnutia 68/361/EHS [11].
2. V rámci výboru sa hlasy členských štátov vážia, ako je ustanovené v článku 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor poskytne stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záležitosti. Stanoviská sa poskytnú na základe väčšiny 54 hlasov.
4. Komisia prijme opatrenia a pokiaľ sú v súlade so stanoviskom výboru, bezodkladne ich uplatní. Ak nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo keď sa neposkytne žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada prijme opatrenia na základe kvalifikovanej väčšiny.
Ak Rada neprijala žiadne opatrenia v lehote do troch mesiacov od dátumu, kedy jej záležitosť oznámili, Komisia prijme navrhované opatrenia a bezodkladne ich uplatní okrem prípadu, keď sa Rada-jednoduchou väčšinou vyslovila proti uvedeným opatreniam.
Článok 19
1. V prípade, keď sa má postupovať podľa postupu ustanoveného v tomto článku, predseda buď z vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť členského štátu bezodkladne oznámi záležitosti výboru.
2. V rámci výboru sa hlasy členských štátov vážia, ako ustanovuje článok 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor do dvoch dní poskytne stanovisko k takýmto opatreniam. Stanovisko sa poskytne na základe väčšiny 54 hlasov.
4. Komisia prijme opatrenia, a keď sú v súlade so stanoviskom výboru, bezodkladne ich uplatní. Keď nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo keď sa neposkytne žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada prijme opatrenia na základe kvalifikovanej väčšiny.
Ak Rada neprijala žiadne opatrenia v lehote do 15 dní od dátumu, keď sa jej záležitosť oznámila, Komisia prijme navrhované opatrenia a bezodkladne ich uplatní okrem prípadu, keď sa Rada jednoduchou väčšinou vyslovila proti uvedeným opatreniam.
Článok 20
1. Táto smernica sa neuplatňuje v prípade spermy, ktorá sa odobrala a spracovala v členskom štáte pred 31. decembrom 1991.
2. Do dátumu nadobudnutia účinnosti rozhodnutí prijatých v súlade s článkami 8, 9 a 10 neuplatnia členské štáty výhodnejšie podmienky na dovoz spermy z tretích krajín, ako sú podmienky, ktoré vyplývajú z uplatňovania kapitoly II.
Článok 21
Členské štáty najneskôr do 31. decembra 1991 uvedú do platnosti zákony, nariadenia a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom upovedomia Komisiu.
Článok 22
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 26. júna 1990