Smernica 98/5/ES Európskeho parlamentu a Rady
zo 16. februára 1998
o uľahčení trvalého výkonu právnického povolania v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, predovšetkým na článok 49, článok 57 ods. 1 a na prvú a tretiu vetu článku 57 ods. 2 tejto zmluvy,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189b zmluvy [3],
(1) keďže podľa článku 7a zmluvy má byť vnútorný trh oblasťou bez vnútorných hraníc; keďže podľa článku 3 písm. c) zmluvy je odstránenie prekážok, ktoré bránia voľnému pohybu osôb a poskytovaniu služieb medzi členskými štátmi jedným z cieľov spoločenstva; keďže pre príslušníkov členských štátov to okrem iného znamená možnosť vykonávať povolanie či už ako samostatne zárobkovo činná osoba, alebo platený zamestnanec v inom členskom štáte, ako v tom, kde nadobudli odbornú kvalifikáciu;
(2) keďže podľa smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania vysokoškolských diplomov udeľovaných po absolvovaní odborného štúdia a činnosti trvajúcej aspoň tri roky [4] právnik, ktorý má úplnú kvalifikáciu v jednom členskom štáte, môže požiadať o uznanie svojho diplomu v inom členskom štáte s cieľom založiť si tam kanceláriu a vykonávať právnické povolanie na základe profesijného titulu platného v tomto štáte; keďže cieľom smernice 89/48/EHS je zabezpečiť začlenenie právnika do právnického stavu v hostiteľskom členskom štáte, pričom sa táto smernica nesnaží meniť pravidlá platné pre toto povolanie v danom členskom štáte, ani postaviť takého právnika mimo pôsobnosti týchto pravidiel;
(3) keďže zatiaľ, čo niektorí právnici sa môžu rýchlo začleniť do svojho stavu v hostiteľskom členskom štáte, inter alia absolvovaním skúšky spôsobilosti podľa smernice 89/48/EHS, iní plne kvalifikovaní právnici by mali mať možnosť dosiahnuť začlenenie po istom období odbornej činnosti v hostiteľskom členskom štáte na základe profesijného titulu ich domovskej krajiny alebo inak pokračovať v činnosti na základe profesijného titulu ich domovskej krajiny;
(4) keďže po uplynutí tohto obdobia by mal byť právnik spôsobilý začleniť sa do stavu v hostiteľskej členskej krajine, a to po overení, že má v danom členskom štáte odbornú prax;
(5) keďže takýto prístup je na úrovni spoločenstva oprávnený, a to nielen preto, že v porovnaní so všeobecným systémom uznávania diplomov zabezpečuje právnikom jednoduchší proces začlenenia sa do profesie v hostiteľskom členskom štáte, ale tiež preto, že tým, že umožní právnikom trvale vykonávať povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny v hostiteľskom členskom štáte, vychádza v ústrety potrebám užívateľov právnych služieb, ktorí vzhľadom na narastajúce objemy obchodných činností, ktoré vyplývajú predovšetkým z vnútorného trhu, potrebujú rady pri zahraničných transakciách, pri ktorých sa často prekrýva medzinárodné právo s právom Európskeho spoločenstva a vnútroštátnym právom;
(6) keďže takýto prístup je na úrovni spoločenstva oprávnený aj preto, lebo iba niekoľko členských štátov na svojom území povoľuje činnosť právnikov z iných členských štátov, ktorí na základe profesijného titulu domovskej krajiny vykonávajú inú činnosť, ako je poskytovanie služieb; keďže aj v členských štátoch, kde táto možnosť existuje, sa praktické detaily, ako napríklad oblasť pôsobnosti a povinnosť zaregistrovať sa na príslušnom orgáne, značne odlišujú; keďže táto rôznorodosť vedie ku skresľovaniu faktov a narušeniu hospodárskej súťaže medzi právnikmi z rôznych členských štátov a je prekážkou voľného pohybu; keďže iba smernica, ktorá stanoví pravidlá na vykonávanie činnosti v tejto profesii iným spôsobom ako poskytovaním služieb právnikmi, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môže vyriešiť tieto ťažkosti a poskytnúť rovnaké možnosti právnikom aj užívateľom právnych služieb vo všetkých členských štátoch;
(7) keďže v súlade so svojím cieľom táto smernica nestanovuje žiadne pravidlá, ktoré sa týkajú čisto vnútroštátnych situácií, a v prípadoch, v ktorých sa dotýka niektorých vnútroštátnych predpisov platných pri vykonávaní profesie právnika, je to len v miere nevyhnutnej na účinné dosiahnutie cieľa; keďže sa to nedotýka predovšetkým vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré upravujú prístup k výkonu a výkon právnického povolania na základe profesijného titulu používaného v hostiteľskom členskom štáte;
(8) keďže právnici, ktorých sa táto smernica týka, by mali mať povinnosť zaregistrovať sa na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu, ktorý by zabezpečil, že vyhovujú pravidlám vykonávania činnosti platným v danom členskom štáte; keďže efekt takej registrácie, pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti, v ktorej môžu právnici pôsobiť, a o úroveň a druhy súdov, pred ktorými môžu vykonávať povolanie, sa určuje právnymi predpismi, ktoré sa vzťahujú na právnikov v hostiteľskom členskom štáte;
(9) keďže právnici, ktorí sa nezačleňujú do povolania v hostiteľskom členskom štáte, by mali vykonávať povolanie v tomto štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny, aby bola zabezpečená správna informovanosť klientov a aby boli títo právnici odlíšení od právnikov z hostiteľského členského štátu, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijného titulu, ktorý sa v ňom používa;
(10) keďže právnici, ktorých sa týka táto smernica, by mali mať možnosť poskytovať právne poradenstvo predovšetkým o právnych predpisoch platných v ich domovskom členskom štáte, o právnych predpisoch spoločenstva, o medzinárodnom práve a o právnych predpisoch hostiteľského členského štátu; keďže je to už povolené, pokiaľ ide o poskytovanie služieb podľa smernice Rady 77/249/EHS z 22. marca 1977, ktorá umožňuje právnikom účinne uplatňovať svoje právo slobodne poskytovať služby [5]; keďže napriek tomu treba prijať opatrenie ako v smernici 77/249/EHS na umožnenie vylúčiť z pôsobnosti právnikov, ktorí vykonávajú činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny v Spojenom kráľovstve a v Írsku, pokiaľ ide o prípravu niektorých formálnych dokumentov v oblasti prevodu nehnuteľností dedičstva; keďže táto smernica žiadnym spôsobom neovplyvňuje ustanovenia, podľa ktorých sú v každom členskom štáte niektoré činnosti vyhradené pre iné povolania, ako je právnické povolanie; keďže ustanovenie smernice 77/249/EHS o možnosti hostiteľského členského štátu vyžadovať od právnika, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, aby pri zastupovaní alebo obhajobe svojho klienta v konaní pred súdom spolupracoval s domácim právnikom, by malo byť súčasťou tejto smernice; keďže táto požiadavka sa musí interpretovať s ohľadom na jurisdikciu Európskeho súdneho dvora, predovšetkým jeho rozsudku z 25. februára 1988 v prípade 427/85, Komisia vs. Nemecko [6];
(11) keďže na zabezpečenie bezchybného chodu súdneho systému by sa malo členským štátom umožniť, aby na základe osobitných pravidiel mali právnici špecialisti vyhradený prístup na ich najvyššie súdy bez toho, aby bránili právnikom z iných členských štátov, ktorí spĺňajú potrebné požiadavky, začleniť sa;
(12) právnik registrovaný v hostiteľskom členskom štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny musí zostať zaregistrovaný príslušným orgánom aj vo svojom domovskom členskom štáte, ak si chce udržať status právnika a chce, aby sa na neho vzťahovala táto smernica; keďže z tohto dôvodu je nevyhnutná úzka spolupráca medzi príslušnými orgánmi predovšetkým v súvislosti s každým disciplinárnym konaním;
(13) keďže právnici, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, bez ohľadu na to, či sú vo svojom domovskom členskom štáte zamestnancami, ktorí poberajú plat, alebo samostatne zárobkovo činné osoby, môžu vykonávať povolanie právnika, ktorý poberá plat v takom hostiteľskom členskom štáte, ktorý takúto možnosť poskytuje svojim vlastným právnikom;
(14) keďže cieľom tejto smernice, ktorá uľahčuje právnikom vykonávať povolanie v inom členskom štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny, je tiež umožniť im ľahšie získanie profesijného titulu, ktorý sa používa v danom hostiteľskom členskom štáte; keďže podľa článkov 48 a 52 zmluvy a ich interpretácie Európskym súdnym dvorom hostiteľský členský štát musí vziať do úvahy každú odbornú prax získanú na jeho území; keďže po účinnom a pravidelnom vykonávaní činnosti v hostiteľskom členskom štáte v oblasti práva tohto štátu, vrátane práva spoločenstva, môže byť právnik v priebehu troch rokov odôvodnene považovaný za schopného plne sa tam začleniť do právnického povolania; keďže na konci tohto obdobiaprávnik, ktorý chce poskytnúť svedectvo o svojej odbornej spôsobilosti v hostiteľskom členskom štáte, ktoré podlieha overeniu, by mal mať možnosť získať profesijný titul tohto členského štátu; keďže ak obdobie účinného a pravidelného pôsobenia v profesii, ktoré trvá aspoň tri roky, zahŕňa aj kratšie obdobie činnosti v práve hostiteľského členského štátu, orgány vezmú do úvahy aj všetky ďalšie vedomosti z práva tohto štátu, ktoré si overia počas pohovoru; keďže ak nie je k dispozícii svedectvo o splnení týchto podmienok, rozhodnutie príslušných orgánov hostiteľského členského štátu neudeliť profesijný titul tohto štátu podľa programu pomoci v súvislosti s uvedenými podmienkami musí byť opodstatnené a musí sa poskytnúť možnosť odvolať sa proti nemu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi;
(15) keďže z ekonomických a profesijných dôvodov existuje v spoločenstve snaha právnikov pracovať kolektívne, aj formou združení; keďže fakt, že právnik patrí k istému zoskupeniu vo svojom domovskom členskom štáte, by nemal slúžiť ako zámienka na zabránenie alebo odstrašenie od úmyslu usadiť sa v hostiteľskom členskom štáte; keďže členským štátom by sa však malo umožniť, aby prijali primerané opatrenia s cieľom zaistiť profesionálnu nezávislosť; keďže tým členským štátom, ktoré povoľujú kolektívnu činnosť, by sa mali poskytnúť isté záruky,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Predmet, rozsah platnosti a definície
1. Účelom tejto smernice je uľahčiť trvalé vykonávanie právnickej profesie ako samostatnej zárobkovej činnosti alebo v platenom pracovnoprávnom vzťahu v členskom štáte inom ako je ten, v ktorom bola získaná odborná kvalifikácia.
2. Na účely tejto smernice:
a) "právnik" je každá osoba, ktorá je štátnym príslušníkom členského štátu a ktorá je oprávnená vykonávať profesijnú činnosť pod niektorým z týchto profesijných titulov:
Belgicko | Avocat/Advocaat/Rechtsanwalt |
Dánsko | Advokat |
Nemecko | Rechtsanwalt |
Grécko | Δικηγοροζ |
Španielsko | Abogado/Advocat/Avogado/Abokatu |
Francúzsko | Avocat |
Írsko | Barrister/Solicitor |
Taliansko | Avvocato |
Luxembursko | Avocat |
Holandsko | Advocaat |
Rakúsko | Rechtsanwalt |
Portugalsko | Advogado |
Fínsko | Asianajaja/Advokat |
Švédsko | Advokat |
Spojené kráľovstvo | Advocate/Barrister/Solicitor |
b) "domovský členský štát" je členský štát, v ktorom právnik nadobudol právo používať jeden z profesijných titulov uvedených v odseku a) predtým, ako začal vykonávať právnické povolanie v inom členskom štáte;
c) "hostiteľský členský štát" je členský štát, v ktorom právnik vykonáva činnosť na základe tejto smernice;
d) "profesijný titul domovskej krajiny" je profesijný titul, ktorý sa používa v členskom štáte, v ktorom právnik nadobudol právo používať tento titul predtým, ako začal vykonávať právnické povolanie v hostiteľskom členskom štáte;
e) "zoskupenie" je každý subjekt s právnou subjektivitou alebo bez nej, vytvorený podľa právnych predpisov členského štátu, v rámci ktorého právnici vykonávajú svoju profesijnú činnosťspoločne pod jedným spoločným menom;
f) "príslušný profesijný titul" alebo "príslušné povolanie" je profesijný titul alebo povolanie, riadené príslušným orgánom, u ktorého je právnik registrovaný podľa článku 3, a "príslušný orgán" znamená takýto orgán.
3. Táto smernica sa vzťahuje rovnako na právnikov, ktorí pôsobia ako samostatne zárobkovo činné osoby, ako aj osoby v pracovnoprávnom vzťahu v domovskom členskom štáte, a pokiaľ v článku 8 nie je uvedené inak, v hostiteľskom členskom štáte.
4. Vykonávanie povolania právnika v zmysle tejto smernice nezahŕňa poskytovanie služieb, na ktoré sa vzťahuje smernica 77/249/EHS.
Článok 2
Právo vykonávať činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny. Každý právnik je oprávnený trvale vykonávať na základe profesijného titulu domovskej krajiny v ktoromkoľvek členskom štáte činnosti uvedené v článku 5.
Začlenenie sa do právnického stavu v hostiteľskom členskom štáte je upravené v článku 10.
Článok 3
Registrácia na príslušnom orgáne
1. Právnik, ktorý chce vykonávať činnosť v inom členskom štáte ako je ten, v ktorom nadobudol svoju profesijnú kvalifikáciu, sa zaregistruje na príslušnom orgáne v danom štáte.
2. Príslušný orgán v hostiteľskom členskom štáte zaregistruje právnika po predložení osvedčenia, ktoré potvrdzuje jeho registráciu na príslušnom orgáne v jeho domovskom členskom štáte. Orgán môže vyžadovať, aby tento doklad nebol starší ako tri mesiace, ak je predložený príslušným orgánom domovského členského štátu. Orgán o registrácii informuje príslušný orgán v domovskom členskom štáte.
3. Na účely použitia odseku 1:
- v Spojenom kráľovstve a v Írsku sa právnici, ktorí vykonávajú povolanie pod iným profesijným titulom, aké sa používajú v Spojenom kráľovstve alebo v Írsku, zaregistrujú buď na orgáne, ktorý má na starosti profesiu "barrister" alebo "advocate", alebo na orgáne, ktorý má na starosti profesiu "solicitor",
- v Spojenom kráľovstve je orgánom, ktorý má na starosti "barristera" z Írska, ten, ktorý je zodpovedný za profesiu "barrister" alebo "advocate", a orgánom, ktorý má na starosti "solicitora" z Írska, je ten, ktorý zodpovedá za profesiu "solicitor",
- v Írsku je orgánom, ktorý má na starosti "barristera" alebo "advocata" zo Spojeného kráľovstva ten, ktorý je zodpovedný za profesiu "barristera", a orgánom, ktorý má na starosti "solicitora" zo Spojeného kráľovstva, je ten, ktorý zodpovedá za profesiu "solicitor".
4. Ak príslušný orgán v hostiteľskom štáte uverejní mená právnikov, ktorí sú registrovaní na tomto orgáne, uverejní tiež mená právnikov, ktorí sú registrovaných podľa tejto smernice.
Článok 4
Vykonávanie činnosti na základe profesijného titulu domovskej krajiny
1. Právnik, ktorý vykonáva v hostiteľskom členskom štáte činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môže tento titul používať, musí však byť zrozumiteľne vyjadrený v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov jeho domovského členského štátu tak, aby nedošlo k zámene s profesijným titulom hostiteľského členského štátu.
2. Na účely uplatňovania odseku 1 môže hostiteľský členský štát od právnika, ktorý vykonáva činnosť pod profesijným titulom svojej domovskej krajiny, žiadať, aby označil profesijnú organizáciu, ktorej je v domovskom členskom štáte členom, alebo súdny orgán, pred ktorým je oprávnený vykonávať činnosť podľa právnych predpisov jeho domovského členského štátu. Hostiteľský členský štát môže tiež požiadať právnika, ktorý vykonáva činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny, aby pri registrácii na príslušnom orgáne tohto štátu predložil odporúčanie na registráciu.
Článok 5
Oblasť činnosti
1. Pokiaľ v odseku 2 a 3 nie je ustanovené inak, právnik, ktorý vykonáva činnosť na základe profesijného titulu svojej domovskej krajiny, vykonáva tie isté činnosti ako právnik, ktorý vykonáva činnosť na základe príslušného profesijného titulu, ktorý sa používa v hostiteľskom členskom štáte, okrem iného dáva rady, ktoré sa týkajú práva jeho domovského členského štátu, práva spoločenstva, medzinárodného práva a práva hostiteľského členského štátu. V každom prípade sa uplatňujú procesné pravidlá platné na vnútroštátnych súdoch.
2. Členské štáty, na ktorých území existuje predpísaná kategória autorizovaných právnikov, ktorí pripravujú zmluvy oprávňujúce spravovať majetok zosnulých a zakladať a prevádzať pozemkové práva, ktorých príprava je v iných členských štátoch výhradne rezervovaná pre iné profesie ako pre právnikov, môžu z týchto činností vylúčiť právnikov, ktorí vykonávajú činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny udeleného v niektorom z týchto členských štátov.
3. Pri vykonávaní činnosti spojenej so zastupovaním alebo obhajobou klienta v konaní pred súdom a pokiaľ právne predpisy hostiteľského členského štátu vyhradzujú vykonávanie týchto činností právnikom, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijného titulu tohto štátu, môže hostiteľský štát žiadať, aby právnici, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, spolupracovali s právnikom, ktorý pôsobí pred daným súdnym orgánom a ktorý bude v prípade potreby zodpovedný tomuto orgánu, prípadne s "avoué", ktorý tam pôsobí.
Na účely zabezpečenia plynulej činnosť súdneho systému však môžu členské štáty stanoviť osobitné pravidlá pre prístup na najvyšší súd, ako napríklad využívanie služieb právnikov špecialistov.
Článok 6
Pravidlá pre výkon povolania
1. Bez ohľadu na pravidlá pre výkon povolania, ktoré sa vzťahujú na právnika, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny v jeho domovskom členskom štáte, vzťahujú sa naňho tie isté pravidlá pre výkon povolania ako na právnikov, ktorí vykonávajú povolanie na základe príslušného profesijného titulu hostiteľského členského štátu, a to pri výkone všetkých činností na jeho území.
2. Právnikom, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijného titulu svojej domovskej krajiny sa poskytuje primerané zastúpenie v profesijných združeniach hostiteľského členského štátu.Toto zastúpenie zahŕňa aspoň právo voliť vo voľbách do ria diacich orgánov týchto združení.
3. Hostiteľský členský štát môže žiadať od právnika, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, aby uzavrel zmluvu o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone povolania alebo aby sa stal členom profesijného záručného fondu v súlade s pravidlami platnými pre výkon činnosti v danom štáte. Avšak právnik, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu jeho domovskej krajiny je oslobodený od tejto povinnosti, ak môže dokázať, že je poistený alebo inak zabezpečený v súlade s pravidlami jeho domovského členského štátu, a to v takom prípade, ak je toto poistenie alebo záruka v zmysle podmienok a v rozsahu krytia rovnocenná. Ak je jej rovnocennosť iba čiastočná, môže príslušný orgán hostiteľského členského štátu požadovať uzatvorenie doplnkového poistenia alebo doplnkovej záruky, ktorá bude pokrývať tie prípady, ktoré nie sú pokryté poistením alebo zárukou, ktoré sú uzavreté podľa pravidiel domovského členského štátu.
Článok 7
Disciplinárne konanie
1. V prípade, že právnik, ktorý vykonáva činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny poruší svoje povinnosti v hostiteľskom členskom štáte, vzťahujú sa naňho procesné pravidlá, sankcie a opravné prostriedky platné v hostiteľskom členskom štáte.
2. Pred začatím disciplinárneho konania proti právnikovi, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, informuje príslušný orgán v hostiteľskom členskom štáte čo najskôr príslušný orgán v domovskom členskom štáte a poskytne mu všetky dôležité informácie.
Prvý pododsek uplatní primerane, ak disciplinárne konanie začne príslušný orgán domovského členského štátu, ktorý rovnakým spôsobom informuje príslušný orgán hostiteľského(-ých) členského(-ých) štátu(-ov).
3. Bez ohľadu na rozhodovaciu právomoc príslušného orgánu v hostiteľskom členskom štáte spolupracuje tento orgán počas celého disciplinárneho konania s príslušným orgánom v domovskom členskom štáte. Hostiteľský členský štát predovšetkým prijme nevyhnutné opatrenia, aby príslušný orgán v domovskom členskom štáte mohol uskutočniť podania orgánom, ktoré sú zodpovedné za prejednávanie všetkých odvolaní.
4. Príslušný orgán v domovskom členskom štáte rozhodne o tom, aké opatrenia treba podniknúť v súlade s vlastným procesným a hmotným právom, vzhľadom na rozhodnutie príslušného orgánu v hostiteľskom členskom štáte, ktoré sa týkajú právnika, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny.
5. Hoci to nie je podmienkou pre rozhodnutie príslušného orgánu v hostiteľskom členskom štáte, dočasné alebo trvalé odňatie oprávnenia na vykonávanie povolania zo strany príslušného orgánu v domovskom členskom štáte automaticky vedie k tomu, že dotknutému právnikovi sa dočasne alebo trvalo zakáže vykonávať povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny v hostiteľskom členskom štáte.
Článok 8
Výkon povolania v pracovnoprávnom vzťahu
Právnik, ktorý je registrovaný v hostiteľskom členskom štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môže vykonávať povolanie ako právnik v pracovnoprávnom vzťahu u iného právnika, v združení alebo v právnickej kancelárii, v štátnom alebo súkromnom podniku v takom rozsahu, v akom to hostiteľský členský štát povoľuje právnikom registrovaným na základe profesijného titulu používaného v tomto štáte.
Článok 9
Odôvodnenie a opravné prostriedky
V rozhodnutí o zamietnutí registrácie podľa článku 3 alebo o zrušení takejto registrácie a v rozhodnutiach o uložení disciplinárnych opatrení sa musia uvádzať dôvody, ktoré k nim viedli.
Proti týmto rozhodnutiam je možné podať opravný prostriedok na súdny orgán v súlade s ustanoveniami vnútroštátneho právneho poriadku.
Článok 10
Rovnocenné zaobchádzanie ako s právnikom hostiteľského členského štátu
1. Právnikovi, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, ktorý účinne a pravidelne vykonáva činnosť v oblasti práva, vrátane práva Európskeho spoločenstva, v hostiteľskom členskom štáte v aspoň tri roky, sa na účely získania profesijného právnického titulu v hostiteľskom členskom štáte udelí výnimka zo splnenia podmienok stanovených v článku 4 ods. 1 písm. b) smernice 89/48/EHS, "Účinné a pravidelné vykonávanie činnosti" znamená skutočné vykonávanie činnosti bez akéhokoľvek prerušenia, s výnimkou prerušenia, ktoré vyplýva z udalostí každodenného života. Dotknutý právnik vo vlastnom záujme poskytne príslušnému orgánu v hostiteľskom členskom štáte dôkaz o tomto účinnom a pravidelnom vykonávaní činnosti v oblasti práva hostiteľského členského štátu aspoň za obdobie troch rokov.
Na tieto účely:
a) právnik poskytne príslušnému orgánu v hostiteľskom členskom štáte všetky príslušné informácie a dokumentáciu, najmä o počte a povahe prípadov, s ktorými sa zaoberal;
b) príslušný orgán hostiteľského členského štátu si môže overiť, či vykonaná činnosť bola skutočne účinná a pravidelná a môže v prípade potreby požiadať právnika, aby poskytol ústne alebo písomne vysvetlenie alebo ďalšie podrobnosti na doplnenie informácií a dokumentácie uvedených v bode a).
Rozhodnutie príslušného orgánu v hostiteľskom členskom štáte neudeliť výnimku v prípade, ak sa nepreukázalo, že požiadavky stanovené v prvom pododseku boli splnené, musí byť odôvodnené a musí byť možné proti nemu podať opravný prostriedok v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
2. Právnik, ktorý vykonáva v hostiteľskom členskom štáte povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môže kedykoľvek požiadať o uznanie diplomu v súlade so smernicou 89/48/EHS, s cieľom byť prijatý do právnického stavu v hostiteľskom členskom štáte a môcť vykonávať povolanie na základe profesijného titulu, ktorý zodpovedá jeho povolaniu v hostiteľskom členskom štáte.
3. Právnik, ktorý vykonáva povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny, ktorý účinne a pravidelne vykonával profesijnú činnosť aspoň 3 roky, ale v oblasti práva daného členského štátu pôsobí iba kratší čas, môže byť príslušným orgánom daného štátu prijatý do právnického stavu v hostiteľskom členskom štáte a môže získať právo vykonávať ho na základe profesijného titulu, ktorý zodpovedá jeho povolaniu v danom členskom štáte bez toho, aby musel splniť podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b) smernice 89/48/EHS, a to za týchto podmienok a v súlade s týmto postupom:
a) Príslušný orgán hostiteľského členského štátu zohľadní účinnú a pravidelnú činnosť vykonávanú počas uvedeného obdobia, všetky vedomosti a odbornú prax v oblasti práva hostiteľského členského štátu a každú účasť na prednáškach alebo seminároch o právnom systéme hostiteľského členského štátu, vrátane predpisov pre výkon povolania.
b) Právnik poskytne príslušnému orgánu hostiteľského členského štátu všetky príslušné informácie a dokumentáciu najmä o prípadoch, ktorými sa zaoberal. Hodnotenie účinnej a pravidelnej činnosti právnika v hostiteľskom členskom štáte a hodnotenie jeho schopnosti pokračovať v činnosti, ktorú tam vykonáva, sa uskutoční prostredníctvom pohovoru na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu s cieľom overiť účinnosť a pravidelnosť vykonávanej činnosti.
Rozhodnutie príslušného orgánu v hostiteľskom členskom štáte neudeliť oprávnenie, ak sa nepreukáže, že požiadavky stanovené v prvom pododseku boli splnené, musí byť odôvodnené a musí byť možné podať proti nemu opravný prostriedok v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom.
4. Príslušný orgán hostiteľského členského štátu môže na základe odôvodneného rozhodnutia, proti ktorému je možné podať opravný prostriedok podľa vnútroštátnych právnych predpisov, právnikovi odmietnuť poskytnutie výhod podľa tohto článku, ak si myslí, že to odporuje verejnému záujmu, najmä z dôvodu disciplinárnych konaní, sťažností alebo incidentov akéhokoľvek druhu.
5. Predstavitelia príslušného orgánu, ktorí sú poverení posudzovaním takejto žiadosti, zachovávajú dôvernosť všetkých získaných informácií.
6. Právnik, ktorý je prijatý do právnického povolania v hostiteľskom členskom štáte podľa odsekov 1, 2 a 3, je oprávnený používať profesijný titul jeho domovskej krajiny vyjadrený v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov jeho domovského členského štátu súčasne s profesijným titulom, ktorý zodpovedá jeho právnickému povolaniu v hostiteľskom členskom štáte.
Článok 11
Spoločný výkon povolania
Ak má právnik, ktorý vykonáva činnosť na základe príslušného profesijného titulu v hostiteľskom členskom štáte oprávnenie na spoločné vykonávanie povolania, a ak chce vykonávať činnosť na základe toho titulu alebo sa zaregistrovať na príslušnom orgáne, vzťahujú sa naňho tieto ustanovenia:
1. Jeden alebo viacerí právnici, ktorí patria do toho istého zoskupenia vo svojom domovskom členskom štáte a ktorí vykonávajú v hostiteľskom členskom štáte povolanie na základe profesijného titulu svojej domovskej krajiny, môžu vykonávať profesijnú činnosť v pobočke alebo agentúre svojho zoskupenia v hostiteľskom členskom štáte. Ak sú však základné pravidlá pre činnosť zoskupenia v domovskom členskom štáte nezlučiteľné so základnými pravidlami hostiteľského členského štátu stanovenými zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami, pravidlá hostiteľského členského štátu sú nadradené, pokiaľ je súlad s nimi podložený verejným záujmom o ochranu klienta a tretích osôb.
2. Každý členský štát umožní dvom alebo viacerým právnikom z toho istého zoskupenia alebo z toho istého domovského členského štátu, ktorí vykonávajú povolanie na jeho území na základe profesijného titulu domovskej krajiny, vykonávať povolanie spoločne. Ak poskytuje hostiteľský členský štát právnikom možnosť výberu z niekoľkých foriem spoločného výkonu povolania, tie isté možnosti výberu sa poskytnú aj vyššie uvedeným právnikom. Spôsob, akým títo právnici spoločne vykonávajú povolanie, sa spravuje zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami daného štátu.
3. Hostiteľský členský štát prijme potrebné opatrenia, aby umožnil spoločný výkon povolania:
a) niekoľkým právnikom z rôznych členských štátov, ktorí vykonávajú povolanie na základe profesijných titulov svojich domovských krajín;
b) jednému alebo viacerým právnikom v zmysle bodu a) a jednému alebo viacerým právnikom z hostiteľského členského štátu;
Spôsob, akým títo právnici vykonávajú povolanie spoločne, sa spravuje právnymi predpismi, nariadeniami a vykonávacími predpismi daného štátu.
4. Právnik, ktorý chce vykonávať činnosť na základe profesijného titulu domovskej krajiny, informuje príslušný orgán v hostiteľskom členskom štáte o skutočnosti, že vo svojom domovskom členskom štáte je členom zoskupenia, a poskytne o tomto zoskupení všetky účelné informácie.
5. Bez ohľadu na body 1 až 4 hostiteľský členský štát, pokiaľ zakáže právnikovi, ktorý vykonáva povolanie na základe jeho vlastného príslušného profesijného titulu vykonávať právnické povolanie v rámci zoskupenia, v ktorom niektoré osoby nepatria k tomuto povolaniu, nemusí povoliť právnikovi, ktorý je registrovaný na základe profesijného titulu domovskej krajiny vykonávať povolanie na svojom území vo funkcii člena zoskupenia. Zoskupenie zahŕňajúce osoby, ktoré nepatria k právnickému povolaniu, sa považuje za také, ak:
- základné imanie zoskupenia úplne alebo sčasti vlastnia alebo
- meno, pod ktorým vykonáva činnosť, používajú alebo
- rozhodovaciu právomoc v zoskupení de facto alebo de iure majú
osoby, ktoré nemajú postavenie právnika v zmysle článku 1 ods. 2
Ak sú základné pravidlá, ktoré sa vzťahujú na zoskupenie právnikov v domovskom členskom štáte, nezlučiteľné s platnými pravidlami hostiteľského členského štátu alebo s ustanoveniam prvého pododseku, hostiteľský členský štát môže odmietnuť otvorenie pobočky alebo agentúry na svojom území bez obmedzení uvedených v bode 1.
Článok 12
Názov zoskupenia
Bez ohľadu na spôsob, akým právnici vykonávajú povolanie v hostiteľskom členskom štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môžu používať názov zoskupenia, ku ktorému patria vo svojom domovskom členskom štáte.
Hostiteľský členský štát môže požadovať, aby okrem názvu uvedeného v prvom pododseku, bola uvedená aj právna forma zoskupenia v domovskom členskom štáte a/alebo mená všetkých členov zoskupenia, ktorý vykonávajú činnosť v hostiteľskom členskom štáte.
Článok 13
Spolupráca medzi príslušnými orgánmi domovského a hostiteľského členského štátu a dôvernosť informácií
S cieľom uľahčiť uplatňovanie tejto smernice a zabrániť tomu, aby sa jej ustanovenia zneužívali s jediným cieľom obísť pravidlá platné v hostiteľskom členskom štáte, príslušný orgán v hostiteľskom členskom štáte a príslušný orgán v domovskom členskom štáte úzko spolupracujú a poskytujú si navzájom pomoc.
Zachovávajú dôvernosť informácií, ktoré si navzájom vymieňajú.
Článok 14
Určenie príslušných orgánov
Členské štáty určia príslušné orgány, ktoré sú splnomocnené prijímať žiadosti a vydávať rozhodnutia súvisiace s touto smernicou do 14. marca 2000. Informujú o tom ostatné členské štáty a Európsku komisiu.
Článok 15
Správa Európskej komisie
Najneskôr do desiatich rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice podá Európska Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o dosiahnutom pokroku pri vykonávaní tejto smernice.
Po potrebných poradách predloží pri tejto príležitostí Rada svoje závery a zmeny a doplnky, ktoré treba v existujúcom systéme urobiť.
Článok 16
Vykonávanie smernice
1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 14. marca 2000. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 17
Táto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 18
Adresáti
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 16. februára 1998