ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 575/2007/ES,
z 23. mája 2007,
ktorým sa zriaďuje Európsky fond pre návrat na obdobie rokov 2008 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 63 ods. 2 písm. b) a článok 63 ods. 3 písm. b),
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
keďže:
(1)
Zmluva ustanovuje na účely postupného budovania priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti prijatie opatrení zameraných na zabezpečenie voľného pohybu osôb v spojení so sprievodnými opatreniami vzťahujúcimi sa na kontrolu na vonkajších hraniciach, azyl a prisťahovalectvo, ako aj prijatie opatrení vzťahujúcich sa na azyl, prisťahovalectvo a ochranu práv štátnych príslušníkov tretích krajín.
(2)
Európska rada na svojom zasadnutí v Tampere 15. a 16. októbra 1999 opätovne potvrdila svoje rozhodnutie o vytvorení priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Preto by sa spoločná európska azylová a migračná politika mala zamerať na spravodlivé zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi tretích krajín a na lepšie riadenie migračných tokov.
(3)
Efektívna politika Spoločenstva v oblasti návratu je nevyhnutným doplnkom dôveryhodnej politiky v oblasti legálneho prisťahovalectva a azylovej politiky, ako aj dôležitou súčasťou boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu. Členské štáty venujú značné rozpočtové prostriedky na účely vykonávania programov v oblasti návratov a operácie spojené s nútenými návratmi. Spoločná akcia Európskej únie v tejto oblasti podporená príslušnými finančnými prostriedkami Spoločenstva by mohla podporiť členské štáty, zdôrazniť nutnosť návratov neoprávnene sa zdržiavajúcich osôb a prispieť k rozšíreniu solidarity medzi členskými štátmi.
(4)
Rada prijala 28. februára 2002 komplexný plán boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu a obchodovaniu s ľuďmi v Európskej únii (4), v ktorom zdôraznila, že readmisná politika a politika v oblasti návratu predstavujú neoddeliteľnú a dôležitú súčasť boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu, a určila dva prvky, na ktorých by mala byť v rámci zlepšovania administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi založená politika Spoločenstva v oblasti návratu, konkrétne spoločné zásady a spoločné opatrenia.
(5)
Akčný program Rady pre návrat z 28. novembra 2002, vychádzajúci z oznámenia Komisie zo 14. októbra 2002 o politike Spoločenstva pre návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich osôb, sa zaoberá celým reťazcom akcií týkajúcich sa riadenia návratov v členských štátoch a vzťahuje sa na nútené, ale aj dobrovoľné návraty štátnych príslušníkov tretích krajín a tiež na hlavné fázy návratov vrátane prípravy a následných akcií.
(6)
Európska rada na svojom zasadnutí v Solúne 19. a 20. júna 2003 vyzvala Komisiu, aby preskúmala všetky aspekty týkajúce sa samostatného nástroja Spoločenstva v oblasti návratu s cieľom podporiť najmä priority stanovené v Akčnom programe pre návrat.
(7)
Závery Rady o prioritách pre úspešné vypracovanie spoločnej readmisnej politiky z 2. novembra 2004 zdôrazňujú, že readmisné dohody Spoločenstva sú dôležitým príspevkom k účinnému spoločnému riadeniu migrácie a zohrávajú významnú úlohu v boji proti nelegálnemu prisťahovalectvu. Sú dôležitým prvkom v rámci dialógu a spolupráce medzi Európskou úniou a krajinami pôvodu, pôvodného bydliska a tranzitu nelegálnych prisťahovalcov.
(8)
Po záveroch z 8. júna 2004, v ktorých Rada vyzvala rozpočtový orgán, aby sprístupnil prípravné akcie, a vyzvala Komisiu, aby zvážila jej stanovisko k rozvoju integrovaných plánov pre návrat v úzkej spolupráci s členskými štátmi, sa začali prípravné akcie na roky 2005 a 2006.
(9)
Po zohľadnení vyhodnotenia prípravnej fázy Európska rada na svojom zasadnutí v Bruseli 4. a 5. novembra 2004 vyzvala v tzv. Haagskom programe na začatie prípravnej fázy Európskeho fondu pre návrat (ďalej len „fond“) a zriadenie fondu do roku 2007.
(10)
V novembri 2004 zobrala Rada na vedomie správu predsedníctva o analýze zistených najlepších postupov pre návrat do konkrétnych krajín. Táto správa uvádzala mnohé možnosti a potrebu praktickejšej spolupráce medzi členskými štátmi pri realizácii návratov. Správa ďalej naznačila možnosti integrovanejšieho prístupu politiky v oblasti návratu, ako aj všeobecných politík, a to ako na národnej úrovni, tak aj na úrovni Spoločenstva. Správa určila aj najlepšie postupy v členských štátoch týkajúce sa dobrovoľného či núteného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín do ich krajiny pôvodu alebo tranzitu, ako je napríklad podpora programov asistovaných dobrovoľných návratov pre udržateľné návraty, poradenstvo v oblasti návratov a príprava spoločných operácií pre návraty vrátane charterových letov.
(11)
Je potrebné poskytnúť Spoločenstvu nástroj na podporu a podnecovanie úsilia členských štátov zlepšovať všetky aspekty riadenia návratov na základe zásady integrovaného riadenia návratov a s cieľom podporovať spravodlivé a účinné vykonávanie spoločných noriem pre návrat, ako sa stanovuje v právnych predpisoch Spoločenstva v oblasti návratu.
(12)
Na rok 2007 by sa v rámci tohto rozhodnutia nemali poskytnúť žiadne finančné prostriedky, aby bolo možné na základe správy Komisie o vyhodnotení prípravných akcií zohľadniť výsledky prípravných akcií pre návrat v rokoch 2005 a 2006.
(13)
Príslušnými spoločnými normami sú najmä smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (5) a z nej vyplývajúce rozhodnutie Rady 2004/191/ES z 23. februára 2004, ktorým sa ustanovujú kritériá a praktické opatrenia na náhradu finančného rozdielu vyplývajúceho z uplatňovania smernice 2001/40/ES o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych občanov tretích krajín (6) a rozhodnutie Rady 2004/573/ES z 29. apríla 2004 o organizácii spoločných letov na odsuny štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahujú príkazy na individuálny odsun, z územia dvoch alebo viacerých členských štátov (7).
(14)
Toto sa týka aj budúcich nástrojov Spoločenstva, ako napríklad nástroja pre spoločné normy o postupoch v členských štátoch týkajúcich sa návratu neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré by mali v Európskej únii vytvoriť rovnaké podmienky pre postupy pri návratoch a takto by vymedzili podmienky a rozsah, v ktorých budú členské štáty prijímať opatrenia v oblasti návratu.
(15)
Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa v rámci akcií patriacich do oblasti pôsobnosti fondu dodržiavali povinnosti odvodené od základných práv, ktoré sú ustanovené najmä v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd (Európsky dohovor o ľudských právach), Charte základných práv Európskej únie, Ženevskom dohovore o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 v znení Dodatkového protokolu z New Yorku z 31. januára 1967 a prípadne v iných príslušných medzinárodných nástrojoch, ako napríklad v Dohovore Organizácie spojených národov o právach dieťaťa z roku 1989.
(16)
Uvedomujúc si, že kolektívne vyhostenie je zakázané podľa Protokolu č. 4 Európskeho dohovoru o ľudských právach, prostredníctvom operácií spoločného návratu oprávnených na financovanie podľa tohto rozhodnutia môžu byť vrátené len osoby, na ktoré sa vzťahujú príkazy na individuálny odsun.
(17)
Vzhľadom na svoj rozsah pôsobnosti a účel by fond v žiadnom prípade nemal podporovať akcie týkajúce sa oblastí a stredísk na zadržiavanie osôb v tretích krajinách.
(18)
Ako sa uvádza v akčnom programe pre návrat, ktorý Rada schválila 28. novembra 2002, a ako sa sústavne potvrdzuje v nástrojoch Európskej únie v tejto oblasti, ako napríklad v záveroch Rady o dobrovoľnom návrate z 2. novembra 2005, dobrovoľný návrat je dôležitou súčasťou vyrovnaného, účinného a trvalo udržateľného prístupu k otázke návratu.
(19)
V oprávnených akciách v rozsahu pôsobnosti integrovaného riadenia návratov by sa mala zohľadniť osobitná situácia zraniteľných osôb.
(20)
S cieľom zvýšiť efektívnosť riadenia v oblasti návratu na vnútroštátnej úrovni by mal fond zahŕňať aj akcie, ktoré sa týkajú dobrovoľného návratu osôb, ktoré nemajú povinnosť opustiť územie, ako napríklad žiadateľov o azyl, ktorí ešte nedostali zamietavé rozhodnutie, alebo osoby, ktoré požívajú nejakú formu medzinárodnej ochrany v zmysle smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (8), alebo ktoré požívajú dočasnú ochranu v zmysle smernice Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (9).
(21)
Prvoradým cieľom tohto rozhodnutia by mala byť podpora integrovaného riadenia návratov na vnútroštátnej úrovni. Členské štáty sa podporujú, aby pri vykonávaní operácií v oblasti návratov prihliadali na integrované akčné plány pre návrat, ktoré analyzujú situáciu v príslušnom členskom štáte s ohľadom na cieľové skupiny obyvateľstva, stanovujú ciele s ohľadom na predpokladané operácie a v spolupráci s príslušnými subjektmi, ako je Vysoký komisár OSN pre utečencov (UNHCR) a Medzinárodná organizácia pre migráciu (IOM), ponúkajú mechanizmy pre návrat zamerané na účinné a udržateľné návraty prostredníctvom rôznych opatrení. V prípade potreby by sa mali integrované plány pre návrat pravidelne hodnotiť a upravovať.
(22)
S cieľom podporovať dobrovoľný návrat osôb, najmä tých, ktoré nepodliehajú povinnosti opustiť dané územie, by sa mali prijať ustanovenia týkajúce sa podnetov pre týchto navrátilcov, ako napríklad prednostná starostlivosť vo forme rozšírenej pomoci pri návrate. Tento druh dobrovoľného návratu je aj v záujme dôstojného návratu navrátilcov, ako aj v záujme príslušných orgánov z hľadiska hospodárnosti nákladov. Členské štáty by sa mali podporovať, aby uprednostňovali dobrovoľný návrat.
(23)
Z hľadiska politiky sú však dobrovoľné a nútené návraty vzájomne prepojené a vzájomne sa posilňujú a členské štáty by sa mali podporovať, aby vo svojom riadení návratov zdôrazňovali komplementárnosť oboch týchto foriem. Existuje zrejmá potreba vykonávať nútené návraty na účely ochrany celistvosti prisťahovaleckej a azylovej politiky Európskej únie a prisťahovaleckých a azylových systémov členských štátov. Preto je možnosť núteného návratu predpokladom na zabezpečenie toho, aby sa táto politika neoslabila, a na presadzovanie zásad právneho štátu, čo je samo o sebe nevyhnutné pre vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Toto rozhodnutie by malo preto podporovať akcie členských štátov na uľahčenie nútených návratov.
(24)
Okrem toho sa hlavné prekážky, s ktorými sa členské štáty stretávajú v oblasti návratu, často vyskytujú v súvislosti s nútenými návratmi. Jednou z dôležitých prekážok je neistota týkajúca sa totožnosti príslušnej osoby a/alebo to, že nemá k dispozícii potrebné cestovné doklady. S cieľom vyriešiť takéto problémy by sa členské štáty mali podporovať, aby zlepšili spoluprácu s konzulárnymi službami tretích krajín a výmenu informácií a rozšírili vzájomnú operatívnu spoluprácu súvisiacu so spoluprácou s uvedenými službami.
(25)
Je tiež nevyhnutné, aby toto rozhodnutie podporovalo v tých členských štátoch, ktoré to považujú za vhodné, konkrétne opatrenia pre navrátilcov v krajine návratu, aby sa v prvom rade zabezpečil ich skutočný návrat do mesta či regiónu pôvodu v dobrom stave a aby sa zabezpečila ich trvalá reintegrácia do vlastnej komunity. Takéto opatrenia by nemali spočívať v samotnej pomoci tretej krajine a mali by mať nárok na financovanie len a pokiaľ existuje nevyhnutnosť pokračovania v činnostiach, ktoré sa začali a z prevažnej časti vykonali na území členských štátov v rámci integrovaného plánu návratov.
(26)
Okrem toho by sa tieto opatrenia mali vykonávať v súčinnosti s akciami, ktoré sa podporujú v rámci nástrojov vonkajšej pomoci Spoločenstva, najmä s tematickým programom v oblasti azylu a migrácie.
(27)
Toto rozhodnutie má byť súčasťou koherentného rámca, ktorý zahŕňa aj rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 573/2007/ES z 23. mája 2007, ktorým sa zriaďuje Európsky fond pre utečencov na obdobie rokov 2008 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov (10), rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES z 23. mája 2007, ktorým sa zriaďuje Fond pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov (11), a rozhodnutie Rady 2007/.../ES z ..., ktorým sa zriaďuje Európsky fond pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov (12), pričom jeho cieľom je riešenie otázky spravodlivého rozdelenia zodpovednosti medzi členskými štátmi za finančné zaťaženie vyplývajúce zo zavedenia integrovaného riadenia vonkajších hraníc Európskej únie a z vykonávania spoločnej azylovej a prisťahovaleckej politiky, ktoré boli vypracované v súlade s hlavou IV tretej časti zmluvy.
(28)
Jednou z úloh Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie zriadenej v súlade s nariadením Rady (ES) č. 2007/2004 (13) (ďalej len „agentúra“) je poskytovanie potrebnej pomoci pri organizovaní spoločných operácií pre návrat členskými štátmi a určenie najlepších postupov na získanie cestovných dokladov a odsun štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov. Táto agentúra by tak mala zabezpečovať splnenie podmienok pre účinné koordinované úsilie členských štátov v oblasti návratu a zároveň ponechať vykonávanie a organizovanie operácií spoločných návratov na príslušných vnútroštátnych službách. Preto by mala mať možnosť využívať zdroje sprístupnené prostredníctvom akcií Spoločenstva v rámci tohto rozhodnutia.
(29)
Podpora poskytnutá z fondu by bola efektívnejšia a adresnejšia v prípade, ak by sa spolufinancovanie oprávnených akcií zakladalo na viacročnom strategickom programovaní, ktoré by každý členský štát vypracoval na základe dialógu s Komisiou.
(30)
Na základe strategických usmernení prijatých Komisiou by mal každý členský štát vypracovať dokument o viacročnom programovaní, v ktorom zohľadní svoju špecifickú situáciu a potreby a vytýči svoju rozvojovú stratégiu, ktorá by mala predstavovať rámec pre vykonávanie akcií, ktoré sa uvedú v ročných programoch.
(31)
V kontexte spoločného riadenia uvedeného v článku 53 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (14) (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách“), by sa mali vymedziť podmienky, za ktorých by Komisia mohla vykonávať svoje povinnosti v súvislosti s plnením všeobecného rozpočtu Európskej únie, a objasniť povinnosti členských štátov týkajúce sa spolupráce. Uplatňovanie uvedených podmienok by Komisii umožnilo overiť si, či členské štáty využívajú fond zákonným a správnym spôsobom a podľa zásady riadneho finančného hospodárenia v zmysle článku 27 a článku 48 ods. 2 nariadenia o rozpočtových pravidlách.
(32)
Komisia by pomocou objektívnej a transparentnej metódy mala vypracovať orientačné rozdelenie dostupných viazaných rozpočtových prostriedkov.
(33)
Členské štáty by mali prijať primerané opatrenia, aby sa zabezpečilo riadne fungovanie systémov riadenia a kontroly a kvalita vykonávania. Preto je potrebné stanoviť všeobecné zásady a potrebné funkcie, ktoré by mali spĺňať všetky programy.
(34)
V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality by členské štáty mali mať hlavnú zodpovednosť za vykonávanie a kontrolu poskytovania prostriedkov fondu.
(35)
Mali by sa vymedziť povinnosti členských štátov v súvislosti so systémami riadenia a kontroly, overovaním výdavkov a prevenciou, zisťovaním a nápravou nezrovnalostí a porušení právnych predpisov Spoločenstva, aby sa zabezpečilo účinné a správne vykonávanie ich viacročných a ročných programov. Pokiaľ ide o riadenie a kontrolu, je potrebné stanoviť mechanizmy, ktorými členské štáty zabezpečia zriadenie a uspokojivé fungovanie príslušných systémov.
(36)
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Komisie v oblasti finančnej kontroly, by sa v tejto oblasti mala podporovať spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou.
(37)
Efektívnosť a vplyv akcií podporovaných z fondu závisia aj od ich hodnotenia a šírenia ich výsledkov. V súvislosti s tým by sa mali formálne ustanoviť povinnosti členských štátov a Komisie, ako aj mechanizmy, ktorými sa zabezpečí spoľahlivosť hodnotenia a kvalita súvisiacich informácií.
(38)
Akcie by sa mali hodnotiť s ohľadom na strednodobé preskúmanie a hodnotenie vplyvov, pričom proces hodnotenia by sa mal zahrnúť do mechanizmu monitorovania projektov.
(39)
Uvedomujúc si význam zviditeľňovania financovania zo strany Spoločenstva by Komisia mala poskytnúť pokyny s cieľom uľahčiť orgánom, mimovládnym organizáciám, medzinárodným organizáciám alebo iným subjektom, ktoré dostali grant z tohto fondu, riadne potvrdenie prijatej podpory a mala by pritom brať do úvahy prax zaužívanú pre ostatné nástroje, ktoré podliehajú spoločnému riadeniu, ako sú napríklad štrukturálne fondy.
(40)
Týmto rozhodnutím sa stanovuje na celé obdobie trvania programu finančné krytie ako základný referenčný bod podľa bodu 37 Medziinštitucionálnej dohody zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (15) pre rozpočtový orgán v rámci každoročného rozpočtového postupu.
(41)
Keďže cieľ tohto rozhodnutia, a to podpora návratu neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín v rámci spoločných noriem, ako aj zásady integrovaného riadenia návratov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku nepresahuje toto rozhodnutie rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(42)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (16).
(43)
Keďže opatrenie tohto rozhodnutia týkajúce sa prijatia strategických usmernení má všeobecnú pôsobnosť a jeho cieľom je zmeniť a doplniť nepodstatné prvky tohto rozhodnutia, okrem iného vypustením niektorých z týchto prvkov alebo doplnením tohto rozhodnutia doplnením nových nepodstatných prvkov, malo by sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES. Z dôvodu efektívnosti by sa na prijatie strategických usmernení mali obvyklé lehoty pre regulačný postup s kontrolou skrátiť.
(44)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, a nie je ním viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(45)
V súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva oznámilo Írsko listom zo 6. septembra 2005 svoju vôľu zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.
(46)
V súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva oznámilo Spojené kráľovstvo listom z 27. októbra 2005 svoju vôľu zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.
(47)
Rozhodnutie Rady 2004/927/ES z 22. decembra 2004, ktorým sa upravujú určité oblasti hlavy IV časti III Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva tak, aby sa spravovali postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (17), zabezpečilo v súlade s článkom 67 ods. 2 druhá zarážka zmluvy uplatňovanie postupu uvedeného v článku 251 zmluvy v oblastiach zahrnutých v článku 62 ods. 1, ods. 2 písm. a) a ods. 3 a v článku 63 ods. 2 písm. b) a ods. 3 písm. b) zmluvy,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY, CIELE A AKCIE
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
S cieľom prispieť k posilneniu priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a k uplatňovaniu zásady solidarity medzi členskými štátmi sa týmto rozhodnutím zriaďuje na obdobie od 1. januára 2008 do 31. decembra 2013 Európsky fond pre návrat (ďalej len „fond“) ako súčasť koherentného rámca, ktorý zahŕňa aj rozhodnutie č. 573/2007/ES, rozhodnutie č. 574/2007/ES a rozhodnutie 2007/.../ES.
Toto rozhodnutie vymedzuje ciele, ku ktorým fond prispieva, jeho využívanie, dostupné finančné zdroje a kritériá prideľovania dostupných finančných zdrojov.
Toto rozhodnutie ustanovuje pravidlá riadenia fondu vrátane finančných pravidiel a monitorovacie a kontrolné mechanizmy založené na rozdelení povinností medzi Komisiu a členské štáty.
Článok 2
Všeobecný cieľ fondu
1. Všeobecným cieľom fondu je podporovať úsilie členských štátov o zlepšenie riadenia návratov vo všetkých aspektoch prostredníctvom využívania koncepcie integrovaného riadenia a zabezpečovaním spoločných akcií, ktoré majú vykonávať členské štáty, alebo vnútroštátnych akcií, ktoré sledujú ciele Spoločenstva v rámci zásady solidarity, pričom sa musia zohľadňovať právne predpisy Spoločenstva v tejto oblasti a zabezpečiť úplný súlad so základnými právami.
2. Fond na podnet členského štátu alebo Komisie prispieva k financovaniu technickej pomoci.
Článok 3
Osobitné ciele
1. Fond prispieva k dosahovaniu týchto konkrétnych cieľov:
a)
zavedenie a zlepšenie organizácie a vykonávania integrovaného riadenia návratov zo strany členských štátov;
b)
skvalitnenie spolupráce medzi členskými štátmi v rámci integrovaného riadenia návratov a jeho vykonávania;
c)
podpora účinného a jednotného uplatňovania spoločných noriem pre návrat v súlade s vývojom politiky v tejto oblasti.
2. Integrované riadenie návratov zahŕňa najmä vypracovávanie a vykonávanie integrovaných plánov návratu zo strany príslušných orgánov členských štátov, pričom tieto plány:
a)
sa zakladajú na komplexnom posúdení situácie v príslušnom členskom štáte s ohľadom na cieľovú populáciu alebo cielenú konkrétnu otázku týkajúcu sa návratu a súvisiacich problémov z hľadiska plánovaných operácií (ako sú napríklad tie, ktoré súvisia so získaním cestovných dokladov a s inými praktickými prekážkami návratu), pričom sa prípadne zohľadní príslušný počet prípadov. Komplexné posúdenie sa vypracuje v spolupráci so všetkými príslušnými orgánmi a partnermi;
b)
majú za cieľ zavedenie širokej škály opatrení na podporu mechanizmov dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, najmä tých, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a pobyt na ich území, prípadne i prostredníctvom realizácie operácií núteného návratu v súvislosti s takýmito osobami, a to v úplnom súlade s humanitárnymi zásadami a pri rešpektovaní ich dôstojnosti;
c)
zahŕňajú plán a/alebo časový rozvrh a prípadne stanovujú mechanizmus pravidelného hodnotenia, ktorý umožňuje úpravu plánu a hodnotenia praktických dôsledkov plánu, a
d)
zahŕňajú v prípade, že to členské štáty považujú za vhodné, opatrenia na uľahčenie spolupráce medzi príslušnými správnymi orgánmi, orgánmi činnými v trestnom konaní a súdnymi orgánmi, a to prípadne i na rozličných vládnych úrovniach.
3. Integrované plány návratu sa zamerajú najmä na účinné a udržateľné návraty prostredníctvom takých akcií, ako je účinné informovanie v čase pred odchodom, zabezpečenie cesty, tranzit cez krajinu návratu v prípade dobrovoľného aj núteného návratu. S cieľom podporovať dobrovoľné návraty sa v rámci možností môžu zabezpečiť stimuly pre dobrovoľných navrátilcov, napríklad asistenciu pri návrate.
Ak to členský štát považuje za vhodné, môže k nim zahrnúť aj poskytovanie podpory pri prijatí a reintegrácii.
Článok 4
Oprávnené akcie v členských štátoch
1. Na podporu z fondu sú oprávnené akcie týkajúce sa cieľa stanoveného v článku 3 ods. 1 písm. a), a to najmä tieto akcie:
a)
vytvorenie alebo zlepšovanie účinnej, stálej a trvalej operatívnej spolupráce orgánov členských štátov s konzulárnymi úradmi a imigračnými útvarmi tretích krajín s cieľom získať cestovné doklady potrebné pre návrat štátnych príslušníkov tretích krajín a zabezpečiť rýchly a úspešný odsun;
b)
podpora spôsobov a prostriedkov čo najrýchlejšieho poskytovania informácií o návrate v rámci azylových a imigračných konaní a nabádania jednotlivých štátnych príslušníkov tretích krajín na využívanie možnosti dobrovoľného návratu;
c)
uľahčenie dobrovoľných návratov štátnych príslušníkov tretích krajín, najmä prostredníctvom programov asistovaného dobrovoľného návratu, s cieľom zabezpečiť efektívnosť a udržateľnosť návratov;
d)
vývoj spôsobov spolupráce medzi rozličnými úrovňami vnútroštátnych, regionálnych, miestnych, mestských a iných orgánov verejnej moci, aby sa úradníkom umožnilo rýchle získavanie informácií o skúsenostiach a praxi týkajúcich sa návratov v iných oblastiach, a prípadne i zoskupovanie zdrojov;
e)
zjednodušenie a realizácia nútených návratov štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup alebo pobyt, s cieľom zvýšenia dôveryhodnosti a celistvosti imigračnej politiky a skrátenia času zadržiavania osôb, ktoré čakajú na nútený odsun.
2. Na podporu z fondu sú oprávnené akcie týkajúce sa cieľa stanoveného v článku 3 ods. 1 písm. b), a to najmä tieto akcie:
a)
spolupráca pri zhromažďovaní a poskytovaní informácií o krajine pôvodu, predchádzajúceho pobytu alebo tranzitu potenciálnym navrátilcom;
b)
spolupráca pri rozvoji účinných, stálych a trvalých operatívnych pracovných vzťahov medzi orgánmi členských štátov a konzulárnymi úradmi a imigračnými útvarmi tretích štátov, s cieľom uľahčiť konzulárnu pomoc pri získavaní cestovných dokladov potrebných na návrat štátnych príslušníkov tretích krajín a zabezpečovaní rýchleho a úspešného odsunu;
c)
vypracovávanie spoločných integrovaných plánov pre návrat a ich vykonávanie vrátane spoločných programov pre dobrovoľný návrat, ktoré sa týkajú konkrétnych krajín alebo regiónov pôvodu, predchádzajúceho pobytu alebo tranzitu;
d)
štúdie o aktuálnej situácii a možnostiach skvalitnenia administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi v oblasti návratu a o úlohách, ktoré majú v tomto kontexte zohrávať medzinárodné a mimovládne organizácie;
e)
výmena informácií a najlepších postupov, podpora a poradenstvo pri riešení návratu obzvlášť zraniteľných skupín;
f)
organizovanie odborných seminárov o najlepších postupoch so zameraním na konkrétne tretie krajiny a/alebo regióny;
g)
spoločné opatrenia umožňujúce prijatie vrátených osôb v krajinách pôvodu, predchádzajúceho pobytu alebo tranzitu;
h)
spoločná príprava akcií na zabezpečenie udržateľného návratu osôb do krajiny ich pôvodu alebo predchádzajúceho pobytu.
3. Na podporu z fondu sú oprávnené akcie týkajúce sa cieľa stanoveného v článku 3 ods. 1 písm. c), a to najmä tieto akcie:
a)
zvyšovanie kapacity príslušných orgánov prijímať vysoko kvalitné rozhodnutia o návrate v čo najkratšom čase;
b)
zvyšovanie kapacity príslušných správnych orgánov na urýchlené vykonávanie alebo vynucovanie rozhodnutí o odsune pri plnom rešpektovaní ľudskej dôstojnosti a príslušných európskych bezpečnostných noriem týkajúcich sa týchto operácií;
c)
zvyšovanie kapacity súdnych orgánov na rýchlejšie posudzovanie rozhodnutí o návrate, voči ktorým bol podaný opravný prostriedok;
d)
organizovanie seminárov a spoločnej odbornej prípravy zamestnancov príslušných vnútroštátnych, regionálnych, miestnych, mestských a iných príslušných správnych orgánov, orgánov činných v trestnom konaní a súdnych orgánov, pokiaľ ide o právne a praktické aspekty operácií v oblasti návratu;
e)
zvyšovanie kapacity príslušných správnych orgánov na účinné vykonávanie spoločných dohôd o vzájomnom uznávaní a o spoločných operáciách návratu vrátane odporúčaní, prevádzkových noriem a najlepších postupov v oblasti návratu, ktoré definovala agentúra.
4. Akcie ustanovené v odsekoch 1, 2 a 3 sú zamerané najmä na podporu vykonávania ustanovení príslušných právnych predpisov Spoločenstva v oblasti spoločnej európskej politiky v oblasti prisťahovalectva a návratu.
Článok 5
Oprávnené opatrenia v členských štátoch
Podporované akcie môžu zahŕňať tieto opatrenia:
1.
vo všetkých prípadoch spojených s návratom, všeobecné informácie o návrate pre štátnych príslušníkov tretích krajín, poradenstvo pre jednotlivé osoby o možnostiach dobrovoľného návratu, náklady na preklad, zaobstaranie nevyhnutných cestovných dokladov, náklady na potrebné lekárske prehliadky pred návratom, náklady na dopravu a stravovanie navrátilcov a ich sprievodu vrátane zdravotníckeho personálu a tlmočníkov, ubytovanie pre sprievod vrátane zdravotníckeho personálu a tlmočníkov, náklady na dopravu v členskom štáte až po krajinu návratu a spolupráca s orgánmi krajiny pôvodu, predchádzajúceho pobytu alebo tranzitu;
2.
vo všetkých prípadoch návratu osobitnú pomoc zraniteľným osobám, ako sú maloletí, maloletí bez sprievodu, zdravotne postihnuté osoby, starí ľudia, tehotné ženy, osamelí rodičia s maloletými deťmi a obete týrania, znásilnenia alebo iných važnych foriem psychického, fyzického alebo sexuálneho násilia;
3.
okrem toho v prípade núteného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú, alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a pobyt, aj náklady na dopravu, stravovanie a dočasné ubytovanie navrátilcov a ich sprievodu zo zúčastneného členského štátu v organizujúcom členskom štáte pred odchodom v prípade spoločných operácií návratu;
4.
okrem toho v prípade dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup alebo pobyt, aj pomoc navrátilcom pri príprave návratu, ako aj krytie základných výdavkov pred návratom;
5.
okrem toho v prípade dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nie sú povinní opustiť územie členského štátu a v iných prípadoch, ak to považujú členské štáty za vhodné, poskytnutie obmedzeného finančného príspevku na úvodné výdavky po návrate, preprava osobného majetku navrátilca, primerané dočasné ubytovanie v prijímacom centre alebo v prípade potreby v hoteli počas prvých dní po príchode do krajiny návratu, odborná príprava a pomoc pri hľadaní zamestnania a podľa potreby obmedzená podpora na začatie hospodárskej činnosti;
6.
vzdelávanie a odborná príprava zamestnancov príslušných správnych orgánov, orgánov činných v trestnom konaní a súdnych orgánov, dočasné vysielanie týchto kategórií zamestnancov z iných členských štátov s cieľom zabezpečiť účinné a jednotné uplatňovanie spoločných noriem pre návrat, a dodržiavanie povinností v rámci medzinárodných nástrojov, ktoré majú vplyv na zaobchádzanie s navrátilcami a zvýšená spolupráca, ako aj misie na účely hodnotenia výsledkov politík v oblasti návratu v tretích krajinách;
7.
v prípadoch operatívnej spolupráce s konzulárnymi úradmi a prisťahovaleckými útvarmi tretích krajín na účely získania cestovných dokladov a zabezpečenia rýchleho konania o odsune, cestovné náklady a náklady na ubytovanie v členských štátoch pre zamestnancov orgánov a útvarov zodpovedných za identifikáciu štátnych príslušníkov tretích krajín a overenie ich cestovných dokladov;
8.
v prípade reintegračných opatrení pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nie sú povinní opustiť územie členského štátu, hotovostné stimuly a iné krátkodobé opatrenia potrebné na začatie procesu reintegrácie pre osobný rozvoj navrátilca, ako napríklad odborná príprava, pomoc pri hľadaní práce a zamestnania, počiatočná podpora pri výkone hospodárskej činnosti a pomoc a poradenstvo po návrate;
9.
v prípadoch reintegračných opatrení pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a pobyt, a ak to členské štáty považujú za vhodné, hotovostné stimuly a iné krátkodobé opatrenia potrebné na začatie procesu reintegrácie pre osobný rozvoj navrátilca, ako napríklad odborná príprava, pomoc pri hľadaní práce a zamestnania, počiatočná podpora pri výkone hospodárskych činností a pomoc a poradenstvo po návrate, ako aj opatrenia umožňujúce členským štátom ponúknuť navrátilcom pri ich príchode do tretej krajiny primerané prijatie.
Článok 6
Akcie Spoločenstva
1. Na podnet Komisie sa môže až 7 % dostupných prostriedkov fondu využiť na financovanie nadnárodných akcií alebo akcií v záujme Spoločenstva ako celku (ďalej len „akcie Spoločenstva“) v oblasti politiky návratu a opatrení uplatniteľných na cieľové skupiny uvedené v článku 7.
2. Na financovanie z fondu sú oprávnené tie akcie Spoločenstva, ktoré sú zamerané najmä na:
a)
rozširovanie spolupráce v rámci Spoločenstva pri vykonávaní právnych predpisov Spoločenstva a osvedčených postupov;
b)
podporu zriaďovania nadnárodných sietí spolupráce a pilotných projektov založených na nadnárodných partnerstvách subjektov nachádzajúcich sa v dvoch alebo viacerých členských štátoch, ktorých úlohou je podnecovať inovatívnosť, uľahčovať výmenu skúseností a osvedčených postupov a zlepšiť kvalitu politiky návratu;
c)
podporu nadnárodných kampaní na zvýšenie informovanosti;
d)
podporu štúdií, šírenia a výmeny informácií o najlepších postupoch a všetkých ďalších aspektoch politík v oblasti návratu vrátane využívania najmodernejšej techniky, najmä s cieľom podnietiť komparatívnejší výskum týkajúci sa vplyvu predchádzajúcich a súčasných programov v oblasti návratu;
e)
podporu pilotných projektov a štúdií o možnostiach nových foriem spolupráce v rámci Spoločenstva a právnych predpisov Spoločenstva v tejto oblasti;
f)
podporu vývoja a uplatňovania spoločných štatistických nástrojov, metód a ukazovateľov na hodnotenie rozvoja politiky v oblasti návratu zo strany členských štátov, najmä s cieľom rozširovania štatistík rozčlenených podľa dobrovoľných a nútených návratov;
g)
v spolupráci s agentúrou podporu vývoja a pravidelnej aktualizácie spoločnej príručky o najlepších postupoch v oblasti návratu vrátane ustanovení o sprievode;
h)
poskytovanie podporných služieb členským štátom v prípade riadne opodstatnených núdzových situácií, ktoré si vyžadujú bezodkladnú akciu.
3. Ročný pracovný program, ktorým sa ustanovujú priority akcií Spoločenstva, sa prijme v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2.
Článok 7
Cieľové skupiny
1. Na účely tohto rozhodnutia zahŕňajú cieľové skupiny:
a)
všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí ešte nedostali konečné zamietavé rozhodnutie týkajúce sa ich žiadosti o medzinárodnú ochranu v členskom štáte a ktorí si môžu zvoliť využitie dobrovoľného návratu v prípade, že ešte nezískali novú štátnu príslušnosť a neopustili územie daného členského štátu;
b)
všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí v členskom štáte požívajú určitú formu medzinárodnej ochrany v zmysle smernice 2004/83/ES alebo dočasnú ochranu v zmysle smernice 2001/55/ES a ktorí si zvolia možnosť dobrovoľného návratu v prípade, že ešte nezískali novú štátnu príslušnosť a neopustili územie daného členského štátu;
c)
všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a/alebo pobyt v členskom štáte a ktorí v súlade s povinnosťou opustiť územie daného členského štátu využijú možnosť dobrovoľného návratu;
d)
všetkých ostatných štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a/alebo pobyt v členskom štáte.
2. Štátny príslušník tretej krajiny je osoba, ktorá nie je občanom Európskej únie v zmysle článku 17 ods. 1 zmluvy.
KAPITOLA II
ZÁSADY POMOCI
Článok 8
Komplementárnosť, konzistentnosť a súlad
1. Fond poskytuje pomoc, ktorá dopĺňa celoštátne, regionálne a miestne akcie, pričom do nich zahŕňa priority Spoločenstva.
2. Komisia a členské štáty zabezpečia, aby bola pomoc z fondu a od členských štátov v súlade s činnosťami, politikami a prioritami Spoločenstva. Tento súlad sa vyznačí najmä vo viacročnom programe uvedenom v článku 19.
3. Operácie financované z fondu musia byť v súlade s ustanoveniami zmluvy a s aktmi, ktoré sa podľa nich prijali.
Článok 9
Programovanie
1. Ciele fondu sa plnia v rámci viacročného programovacieho obdobia od roku 2008 do roku 2013, ktoré podlieha v súlade s článkom 22 strednodobému preskúmaniu. Systém viacročného programovania zahŕňa priority a procesy riadenia, rozhodovania, auditu a certifikácie.
2. Viacročné programy schválené Komisiou sa vykonávajú prostredníctvom ročných programov.
Článok 10
Dodatočné a pomerné poskytovanie prostriedkov
1. Za vykonávanie viacročných a ročných programov uvedených v článkoch 19 a 21 sú na príslušnej územnej úrovni zodpovedné členské štáty v súlade s konkrétnym inštitucionálnym systémom v každom členskom štáte. Táto zodpovednosť sa vykonáva v súlade s týmto rozhodnutím.
2. V súvislosti s ustanoveniami o audite závisia prostriedky použité Komisiou a členskými štátmi od výšky príspevku Spoločenstva. Rovnaká zásada sa vzťahuje aj na ustanovenia o hodnotení a na správy o viacročných a ročných programoch.
Článok 11
Metódy plnenia
1. Rozpočtové prostriedky Spoločenstva pridelené fondu sa využijú v súlade s článkom 53 ods. 1 písm. b) nariadenia o rozpočtových pravidlách, s výnimkou akcií Spoločenstva uvedených v článku 6 a technickej pomoci uvedenej v článku 16 tohto rozhodnutia.
2. Komisia vykonáva svoju zodpovednosť za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie prostredníctvom:
a)
kontroly existencie a správneho fungovania systémov riadenia a kontroly v členských štátoch v súlade s postupmi uvedenými v článku 32;
b)
čiastočného alebo úplného zadržania alebo pozastavenia platieb v súlade s postupmi uvedenými v článkoch 41 a 42 v prípade zlyhania vnútroštátnych systémov riadenia a kontroly a prostredníctvom vykonania iných potrebných finančných opráv v súlade s postupmi stanovenými v článkoch 45 a 46.
Článok 12
Partnerstvo
1. V súlade s existujúcimi vnútroštátnymi predpismi a postupmi vytvorí každý členský štát partnerstvo s orgánmi a subjektmi, ktoré sa zúčastňujú na vykonávaní viacročného programu alebo ktoré môžu podľa dotknutého členského štátu užitočným spôsobom prispieť k jeho rozvoju.
Takýmito orgánmi a subjektmi môžu byť príslušné regionálne, miestne, mestské a iné orgány verejnej moci, medzinárodné organizácie, najmä UNHCR, a subjekty, ktoré zastupujú občiansku spoločnosť, ako napríklad mimovládne organizácie alebo sociálni partneri.
2. Takéto partnerstvo sa realizuje v plnom súlade s príslušnou inštitucionálnou, právnou a finančnou právomocou jednotlivých kategórií partnerov.
KAPITOLA III
FINANČNÝ RÁMEC
Článok 13
Celkové zdroje
1. Finančné krytie na vykonávanie tohto rozhodnutia od 1. januára 2008 do 31. decembra 2013 je 676 miliónov EUR.
2. Ročné rozpočtové prostriedky fondu schvaľuje rozpočtový orgán v rámci obmedzení finančného rámca.
3. Komisia zostaví ročné orientačné rozdelenie finančných prostriedkov medzi členské štáty v súlade s kritériami ustanovenými v článku 14.
Článok 14
Ročné rozdelenie zdrojov na oprávnené akcie v členských štátoch
1. Každý členský štát dostane z ročných rozpočtových prostriedkov fondu pevnú sumu 300 000 EUR.
Pre členské štáty, ktoré k Európskej únii pristúpili 1. mája 2004, sa táto suma na obdobie rokov 2008 až 2013 zvýši na 500 000 EUR ročne.
Pre členské štáty, ktoré k Európskej únii pristúpia v období rokov 2007 až 2013, sa táto suma na zvyšok obdobia rokov 2008 až 2013, počnúc rokom nasledujúcim po ich pristúpení, zvýši na 500 000 EUR ročne.
2. Zvyšné dostupné ročné zdroje sa medzi členské štáty rozdelia takto:
a)
50 % v pomere k celkovému počtu štátnych príslušníkov tretích krajín počas predchádzajúcich troch rokov, ktorí nespĺňajú alebo už nespĺňajú podmienky na vstup a pobyt na území členského štátu a na ktorých sa vzťahuje rozhodnutie o návrate vydané v súlade s vnútroštátnym právom a/alebo právom Spoločenstva, t. j. správne alebo súdne rozhodnutie alebo úkon, ktorým sa konštatuje alebo vyhlasuje nezákonnosť pobytu a ukladá povinnosť návratu;
b)
50 % v pomere k počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí po vydaní správneho alebo súdneho rozhodnutia o odchode skutočne počas predchádzajúcich troch rokov opustili územie členského štátu, či už dobrovoľne alebo na základe donútenia.
3. Medzi štátnych príslušníkov tretích krajín podľa odseku 2 nepatria:
a)
štátni príslušníci tretích krajín, ktorým sa odoprel vstup v čase, keď sa nachádzali v tranzitnej zóne členského štátu;
b)
štátni príslušníci tretích krajín, ktorých má členský štát vrátiť do iného členského štátu, najmä v súlade s nariadením Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúcim kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o udelenie azylu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (18).
4. V súlade s právnymi predpismi Spoločenstva sú referenčnými údajmi najaktuálnejšie štatistiky vypracované Komisiou (Eurostatom) na základe údajov, ktoré poskytli členské štáty.
Ak členské štáty neposkytli Komisii (Eurostatu) príslušné štatistiky, čo najskôr musia poskytnúť predbežné údaje.
Komisia (Eurostat), predtým ako tieto údaje prijme ako referenčné údaje, vyhodnotí v súlade s bežnými operačnými postupmi kvalitu, porovnateľnosť a úplnosť týchto štatistických informácií. Na žiadosť Komisie (Eurostatu) jej členské štáty v tejto súvislosti poskytnú všetky potrebné informácie.
Článok 15
Štruktúra financovania
1. Finančné príspevky z fondu sa vyplácajú vo forme grantov.
2. Akcie, ktoré fond podporuje, sa spolufinancujú z verejných alebo súkromných zdrojov, musia mať neziskovú povahu a nesmú byť oprávnené na financovanie z iných zdrojov, ktoré pokrýva všeobecný rozpočet Európskej únie.
3. Rozpočtové prostriedky fondu dopĺňajú verejné alebo ekvivalentné výdavky, ktoré členské štáty prideľujú na opatrenia, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie.
4. Výška príspevku Spoločenstva na podporované projekty, pokiaľ ide o akcie vykonávané v členských štátoch podľa článku 3, nesmie presiahnuť 50 % celkových nákladov na konkrétnu akciu.
V prípade projektov zameraných na konkrétne priority uvedené v strategických usmerneniach uvedených v článku 18 sa môže tento príspevok zvýšiť na 75 %.
V členských štátoch, na ktoré sa vzťahuje Kohézny fond, sa príspevok Spoločenstva zvyšuje na 75 %.
5. V rámci vykonávania národného programovania stanoveného v kapitole IV vyberajú členské štáty projekty na financovanie na základe týchto minimálnych kritérií:
a)
situácia a požiadavky v príslušnom členskom štáte;
b)
hospodárnosť výdavkov, okrem iného so zreteľom na počet osôb zainteresovaných na projekte;
c)
skúsenosti, odbornosť, spoľahlivosť a finančný príspevok organizácie, ktorá sa uchádza o financovanie, a každej partnerskej organizácie;
d)
miera, do akej projekt dopĺňa iné akcie financované zo všeobecného rozpočtu Európskej únie alebo akcie, ktoré sú súčasťou národných programov.
6. Finančná pomoc Spoločenstva na akcie podporované z fondu sa spravidla poskytuje na obdobie maximálne troch rokov a podlieha podávaniu pravidelných správ o dosiahnutom pokroku.
Článok 16
Technická pomoc na podnet Komisie
1. Na podnet Komisie a/alebo v jej mene môže fond do maximálnej výšky 500 000 EUR zo svojich ročných rozpočtových prostriedkov financovať prípravné opatrenia, opatrenia na monitorovanie, opatrenia na administratívnu a technickú podporu, ako aj opatrenia na hodnotenie, audit a kontrolu, ktoré sú potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia.
2. Tieto opatrenia zahŕňajú:
a)
štúdie, hodnotenia, odborné správy a štatistiky vrátane tých, ktoré majú všeobecný charakter a súvisia s činnosťou fondu;
b)
informačné opatrenia pre členské štáty, konečných príjemcov a širokú verejnosť vrátane kampaní na zvyšovanie informovanosti a spoločnej databázy projektov financovaných z fondu;
c)
inštaláciu, prevádzku a prepojenie počítačových systémov pre riadenie, monitorovanie, kontrolu a hodnotenie;
d)
vytvorenie spoločného rámca na hodnotenie a monitorovanie, ako aj systému ukazovateľov, v ktorých sa prípadne zohľadnia vnútroštátne ukazovatele;
e)
zlepšenie metód hodnotenia a výmeny informácií o postupoch v tejto oblasti;
f)
informačné opatrenia a opatrenia v rámci odbornej prípravy pre orgány určené členskými štátmi v súlade s článkom 25, ktoré dopĺňajú úsilie členských štátov poskytovať svojim orgánom pokyny v súlade s článkom 31 ods. 2.
Článok 17
Technická pomoc na podnet členských štátov
1. Na podnet členského štátu sa môžu pre každý ročný program z fondu financovať prípravné opatrenia, opatrenia súvisiace s riadením, monitorovaním, hodnotením, informovanosťou a kontrolou, ako aj opatrenia na podporu administratívnej kapacity využívať fond.
2. Suma vyčlenená na technickú pomoc pre každý ročný program nesmie presiahnuť:
a)
na obdobie rokov 2008 až 2010, 7 % celkovej ročnej sumy spolufinancovania pridelenej príslušnému členskému štátu plus 30 000 EUR a
b)
na obdobie rokov 2011 až 2013, 4 % celkovej ročnej sumy spolufinancovania pridelenej príslušnému členskému štátu plus 30 000 EUR.
KAPITOLA IV
PROGRAMOVANIE
Článok 18
Prijatie strategických usmernení
1. Komisia prijme strategické usmernenia, ktoré stanovia rámec pre poskytovanie prostriedkov z fondu, pričom sa zohľadní pokrok dosiahnutý vo vývoji a vykonávaní právnych predpisov Spoločenstva v oblasti návratu a opatrenia, ktoré Spoločenstvo prijalo v oblasti nelegálneho prisťahovalectva, ako aj orientačné rozdelenie finančných zdrojov fondu na obdobie viacročného programu.
2. Na účely dosiahnutia cieľov fondu uvedených v článku 3 ods. 1 písm. a) a b) sa prostredníctvom týchto usmernení uskutočňujú najmä priority Spoločenstva na podporu:
a)
návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi pasov alebo iných dokladov totožnosti;
b)
návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa nevzťahujú readmisné dohody Spoločenstva alebo vnútroštátne bilaterálne readmisné dohody s cieľom presadzovať povinnosť štátu vyplývajúcu z medzinárodného práva prijímať svojich vlastných štátnych príslušníkov;
c)
návratu štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti do konkrétnej krajiny, z ktorej prišli alebo v ktorej mali pobyt a ktorej nie sú štátnymi príslušníkmi;
d)
návratu osôb, ktoré nemajú povinnosť opustiť územie členského štátu, ako napríklad žiadateľov o azyl, ktorí ešte nedostali zamietavé rozhodnutie a osôb, ktoré požívajú nejakú formu medzinárodnej ochrany v zmysle smernice 2004/83/ES alebo dočasnú ochranu v zmysle smernice 2001/55/ES;
e)
návratu obzvlášť zraniteľných skupín.
Na účely dosiahnutia cieľa fondu uvedeného v článku 3 ods. 1 písm. c) sa prostredníctvom týchto usmernení uskutočňujú najmä priority Spoločenstva na podporu znalosti spoločných noriem v rámci celej Európskej únie a zapracovania týchto noriem do každodenných postupov správnych orgánov členských štátov v oblasti riadenia návratu.
3. Komisia prijme strategické usmernenia týkajúce sa viacročného programovacieho obdobia do 31. júla 2007.
4. Strategické usmernenia sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 52 ods. 3. Strategické usmernenia sa po ich prijatí pripoja k tomuto rozhodnutiu ako jeho príloha.
Článok 19
Príprava a schválenie národných viacročných programov
1. Na základe strategických usmernení uvedených v článku 18 vypracuje každý členský štát návrh viacročného programu, ktorý obsahuje tieto prvky:
a)
opis aktuálnej situácie v príslušnom členskom štáte, pokiaľ ide o zásadu integrovaného riadenia návratov, spoluprácu s konzulárnymi úradmi a imigračnými útvarmi tretích krajín, opatrenia a politiky týkajúce sa dobrovoľného a núteného návratu s údajmi rozdelenými podľa dobrovoľných a nútených návratov (ak sú takto rozdelené údaje k dispozícii), prístup k opatreniam na reintegráciu a k udržateľnosti návratov, budovanie kapacít príslušných správnych a súdnych orgánov a spoluprácu s ostatnými členskými štátmi v súvislosti s prvkami uvedenými vyššie;
b)
analýzu požiadaviek príslušného členského štátu z hľadiska spolupráce s konzulárnymi úradmi a imigračnými útvarmi tretích krajín, opatrení a politík súvisiacich s dobrovoľnými a nútenými návratmi, prístupu k opatreniam na reintegráciu a k udržateľnosti návratov, budovania kapacít príslušných správnych a súdnych orgánov a spolupráce s ostatnými členskými štátmi v súvislosti s prvkami uvedenými vyššie, ako aj uvedenia operatívnych cieľov navrhnutých na splnenie týchto požiadaviek počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje viacročný program;
c)
predloženie vhodnej stratégie na dosiahnutie týchto cieľov a s tým súvisiacich priorít, ako aj opis plánovaných akcií na vykonávanie týchto priorít;
d)
údaje o tom, či je táto stratégia v súlade s inými regionálnymi a vnútroštátnymi nástrojmi a nástrojmi Spoločenstva;
e)
informácie o prioritách a ich konkrétnych cieľoch. Tieto ciele sa kvantitatívne vymedzia pomocou obmedzeného množstva ukazovateľov pričom sa zohľadní zásada proporcionality. Na základe týchto ukazovateľov musí byť možné posúdiť pokrok, ktorý sa dosiahol oproti východiskovej situácii, a efektívnosť cieľov na vykonávanie priorít;
f)
opis zvoleného prístupu k vykonávaniu zásady partnerstva ustanovenej v článku 12;
g)
návrh plánu financovania, ktorý pre každú prioritu a pre každý ročný program stanovuje navrhovaný finančný príspevok z fondu a celkovú sumu spolufinancovania z verejných alebo súkromných zdrojov;
h)
ustanovenia na zabezpečenie zverejnenia viacročného programu.
2. Členské štáty predložia svoje návrhy viacročných programov Komisii najneskôr štyri mesiace po tom, čo Komisia poskytne strategické usmernenia.
3. S cieľom schváliť návrh viacročného programu Komisia preskúma:
a)
súlad návrhu viacročného programu s cieľmi fondu a strategickými usmerneniami uvedenými v článku 18;
b)
relevantnosť akcií naplánovaných v návrhu viacročného programu s ohľadom na navrhovanú stratégiu;
c)
súlad mechanizmov riadenia a kontroly stanovených členským štátom na realizáciu poskytovania prostriedkov z fondu s ustanoveniami tohto rozhodnutia;
d)
súlad návrhu viacročného programu s právnymi predpismi Spoločenstva, najmä s tými, ktoré sú zamerané na zabezpečenie voľného pohybu osôb v spojení s priamo súvisiacimi sprievodnými opatreniami, ktoré sa týkajú kontroly na vonkajších hraniciach, azylu a prisťahovalectva.
4. Ak sa Komisia domnieva, že návrh viacročného programu nie je v súlade so strategickými usmerneniami a/alebo sa nezhoduje s ustanoveniami tohto rozhodnutia, ktoré stanovujú systémy riadenia a kontroly, alebo s právom Spoločenstva, vyzve príslušný členský štát, aby poskytol všetky potrebné dodatočné informácie a podľa potreby zodpovedajúcim spôsobom návrh viacročného programu zrevidoval.
5. V súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2 schváli Komisia každý viacročný program do troch mesiacov od jeho formálneho predloženia
Článok 20
Revízia viacročných programov
1. Na základe podnetu dotknutého členského štátu alebo Komisie sa viacročný program opätovne preskúma a prípadne zreviduje na zvyšok programovacieho obdobia s cieľom viac alebo inak zohľadniť priority Spoločenstva. Viacročné programy sa môžu opätovne preskúmať na základe hodnotení a/alebo po ťažkostiach s ich vykonávaním.
2. Komisia prijme rozhodnutie o schválení revízie viacročného programu čo najskôr po formálnom predložení žiadosti na takýto účel zo strany dotknutého členského štátu. Revízia viacročného programu sa vykoná v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2.
Článok 21
Ročné programy
1. Viacročný program schválený Komisiou sa vykoná prostredníctvom ročných programov.
2. Komisia každý rok do 1. júla poskytne členským štátom odhad súm, ktoré sa im ďalší rok pridelia z celkových rozpočtových prostriedkov pridelených podľa ročného rozpočtového postupu, pričom tento odhad sa vypočíta podľa článku 14.
3. Do 1. novembra každého roka predložia členské štáty Komisii návrh ročného programu na nasledujúci rok, ktorý sa vypracuje v súlade s viacročným programom a ktorý obsahuje:
a)
všeobecné pravidlá výberu projektov, ktoré sa budú financovať v rámci ročného programu;
b)
opis akcií, ktoré sa budú podporovať v rámci ročného programu;
c)
navrhované rozčlenenie finančných príspevkov z fondu medzi rôzne akcie programu a údaj o sume požadovanej podľa článku 17 na pokrytie technickej pomoci na účel vykonania ročného programu.
4. Odchylne od odseku 3 predložia členské štáty Komisii do 1. marca 2008 návrh ročných programov na rok 2008.
5. Pri preskúmaní návrhu ročného programu členského štátu Komisia zohľadní konečnú sumu rozpočtových prostriedkov pridelenú fondu podľa rozpočtového postupu.
Komisia do jedného mesiaca od formálneho predloženia návrhu ročného programu informuje príslušný členský štát o tom, či môže byť schválený. Ak nie je návrh ročného programu v súlade s viacročným programom, Komisia vyzve daný členský štát, aby poskytol všetky potrebné informácie a podľa potreby návrh ročného programu zodpovedajúcim spôsobom zrevidoval.
Komisia do 1. marca príslušného roka prijme rozhodnutie o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program. V rozhodnutí sa uvedie suma pridelená príslušnému členskému štátu a obdobie, za ktoré sú výdavky oprávnené.
6. S cieľom prihliadnuť na riadne odôvodnené núdzové situácie, ktoré sa nepredpokladali v čase schvaľovania ročného programu a ktoré si vyžadujú naliehavú akciu, môže členský štát zrevidovať až 10 % finančného rozdelenia príspevku z fondu medzi jednotlivé akcie uvedené v ročnom programe, alebo rozdeliť až 10 % rozčlenených prostriedkov medzi iné akcie v súlade s týmto rozhodnutím. Dotknutý členský štát informuje o zrevidovanom ročnom programe Komisiu.
Článok 22
Strednodobé preskúmanie viacročného programu
1. Komisia preskúma strategické usmernenia a v prípade potreby prijme do 31. marca 2010 zrevidované strategické usmernenia na obdobie rokov 2011 až 2013.
2. Ak sa prijmú takéto zrevidované strategické usmernenia, každý členský štát opätovne preskúma svoj viacročný program a v prípade potreby ho zreviduje.
3. Pravidlá stanovené v článku 19, týkajúce sa prípravy a schvaľovania národných viacročných programov, sa primerane vzťahujú na prípravu a schvaľovanie zrevidovaných viacročných programov.
4. Zrevidované strategické usmernenia sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 52 ods. 3.
KAPITOLA V
SYSTÉMY RIADENIA A KONTROLY
Článok 23
Vykonávanie
Za vykonávanie tohto rozhodnutia je zodpovedná Komisia, ktorá prijíma všetky potrebné vykonávacie predpisy.
Článok 24
Všeobecné zásady systémov riadenia a kontroly
Systémy riadenia a kontroly viacročných programov zriadené členskými štátmi zabezpečia:
a)
vymedzenie funkcií subjektov podieľajúcich sa na riadení a kontrole a rozdelenie funkcií v rámci každého subjektu;
b)
dodržiavanie zásady oddelenia funkcií medzi týmito subjektmi a v rámci nich;
c)
primerané zdroje pre každý subjekt, aby mohol vykonávať pridelené funkcie počas celého obdobia vykonávania akcií spolufinancovaných z fondu;
d)
postupy zabezpečenia správnosti a oprávnenosti výdavkov vykázaných v rámci ročných programov;
e)
spoľahlivé systémy účtovníctva, monitorovania a zostavovania finančných výkazov v elektronickej forme;
f)
systém podávania správ a monitorovania v prípadoch, keď zodpovedný orgán poverí výkonom úloh iný subjekt;
g)
príručky o postupoch pri vykonávaní funkcií;
h)
mechanizmy auditu fungovania systému;
i)
systémy a postupy zabezpečenia primeranej kontroly priebehu auditu;
j)
postupy podávania správ o nezrovnalostiach a ich monitorovania, ako aj postupy vymáhania neoprávnene vyplatených súm.
Článok 25
Určenie orgánov
1. Členský štát na vykonávanie svojho viacročného programu a ročných programov určí:
a)
zodpovedný orgán: funkčný subjekt členského štátu, vnútroštátny orgán verejnej moci alebo subjekt určený členským štátom alebo subjekt, ktorý sa riadi súkromným právom členského štátu a ktorého poslaním je verejná služba, ktorý zodpovedá za riadenie viacročného programu a ročných programov podporovaných fondom a zabezpečuje všetku komunikáciu s Komisiou;
b)
certifikačný orgán: vnútroštátny orgán verejnej moci alebo subjekt alebo osoba, ktorá koná ako takýto subjekt alebo orgán, určený členským štátom na účely certifikácie výkazov výdavkov pred tým, než sa zašlú Komisii;
c)
orgán auditu: vnútroštátny orgán verejnej moci alebo subjekt, pokiaľ je funkčne nezávislý od zodpovedného orgánu a certifikačného orgánu, určený členským štátom a zodpovedný za overovanie účinného fungovania systému riadenia a kontroly;
d)
prípadne poverený orgán.
2. Členský štát ustanoví pravidlá upravujúce jeho vzťahy s orgánmi uvedenými v odseku 1 a ich vzťahy s Komisiou.
3. Pokiaľ článok 24 písm. b) neustanovuje inak, niektoré alebo všetky orgány uvedené v odseku 1 tohto článku môžu byť súčasťou toho istého subjektu.
4. Pravidlá vykonávania článkov 26 až 30 prijme Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2.
Článok 26
Zodpovedný orgán
1. Zodpovedný orgán spĺňa tieto minimálne podmienky:
a)
má právnu subjektivitu, ak nie je funkčným subjektom členského štátu;
b)
má infraštruktúru nevyhnutnú pre jednoduchú komunikáciu so širokým okruhom užívateľov a so zodpovednými subjektmi v iných členských štátoch a s Komisiou;
c)
pôsobí v administratívnom kontexte, ktorý mu umožňuje vykonávať svoje úlohy správne a zabrániť akémukoľvek konfliktu záujmov;
d)
je schopný uplatňovať pravidlá hospodárenia s prostriedkami Spoločenstva;
e)
má finančné a riadiace schopnosti úmerné objemu prostriedkov Spoločenstva, s ktorými bude hospodáriť;
f)
má k dispozícii zamestnancov s primeranou odbornou kvalifikáciou na administratívnu prácu v medzinárodnom prostredí.
2. Členský štát poskytne zodpovednému orgánu primerané finančné prostriedky, aby mohol pokračovať v riadnom vykonávaní svojich úloh počas obdobia rokov 2008 až 2013.
3. Komisia môže členským štátom pomáhať pri uskutočňovaní odbornej prípravy zamestnancov, a to najmä pokiaľ ide o správne uplatňovanie kapitol V až IX.
Článok 27
Úlohy zodpovedného orgánu
1. Zodpovedný orgán zodpovedá za riadenie a vykonávanie viacročného programu v súlade so zásadou riadneho finančného hospodárenia.
Najmä:
a)
radí sa s partnermi v súlade s článkom 12;
b)
predkladá Komisii návrhy viacročných a ročných programov, na ktoré odkazujú články 19 a 21;
c)
v prípade potreby organizuje a vyhlasuje výzvy na predkladanie ponúk a návrhov;
d)
organizuje výber projektov pre spolufinancovanie z fondu v súlade s kritériami ustanovenými v článku 15 ods. 5;
e)
prijíma platby od Komisie a vypláca platby konečným príjemcom;
f)
zabezpečuje súlad a komplementárnosť spolufinancovania z fondu a spolufinancovania z ostatných relevantných vnútroštátnych finančných nástrojov a finančných nástrojov Spoločenstva;
g)
monitoruje dodávku spolufinancovaných produktov a služieb a kontroluje, či výdavky vykázané na akcie skutočne vznikli a či sú v súlade s predpismi Spoločenstva a s vnútroštátnymi predpismi;
h)
zabezpečuje existenciu elektronického systému zaznamenávania a uchovávania účtovných záznamov o každej akcii v rámci ročných programov a tiež zhromažďovanie údajov o vykonávaní, ktoré sú potrebné pre finančné riadenie, monitorovanie, kontrolu a hodnotenie;
i)
zabezpečuje, aby si koneční príjemcovia a iné subjekty zapojené do vykonávania akcií spolufinancovaných fondom viedli buď samostatný účtovný systém, alebo vhodné kódové označenie účtov pre všetky transakcie súvisiace s akciou tak, aby neboli dotknuté vnútroštátne účtovné pravidlá;
j)
zabezpečuje, aby sa hodnotenia fondu uvedené v článku 49 vypracovali v lehotách ustanovených v článku 50 ods. 2 a aby spĺňali kvalitatívne normy, na ktorých sa dohodla Komisia s členským štátom;
k)
stanoví postupy zabezpečenia toho, aby sa všetky dokumenty týkajúce sa výdavkov a auditov požadovaných na zabezpečenie primeranej kontroly priebehu auditu uchovávali v súlade s požiadavkami uvedenými v článku 43;
l)
zabezpečuje, aby orgán auditu dostával na účely vykonávania auditu vymedzeného v článku 30 ods. 1 všetky potrebné informácie o uplatňovaných postupoch riadenia a o projektoch spolufinancovaných z fondu;
m)
zabezpečuje, aby certifikačný orgán dostal na účely certifikácie všetky potrebné informácie o postupoch a overeniach vykonaných v súvislosti s výdavkami;
n)
vypracúva a predkladá Komisii správy o pokroku a záverečné správy o vykonávaní ročných programov, výkazy výdavkov certifikované certifikačným orgánom a žiadosti o platby alebo prípadne vyhlásenia o refundácii;
o)
vykonáva informačné a poradenské činnosti a šíri výsledky podporovaných akcií;
p)
spolupracuje s Komisiou a so zodpovednými orgánmi v iných členských štátoch;
q)
overuje, či koneční príjemcovia vykonávajú usmernenia uvedené v článku 33 ods. 6.
2. Činnosti zodpovedného orgánu v oblasti riadenia projektov realizovaných v členských štátoch sa môžu financovať v rámci mechanizmov technickej pomoci uvedených v článku 16.
Článok 28
Prenesenie úloh zo strany zodpovedného orgánu
1. V prípadoch, keď sa niektoré alebo všetky úlohy zodpovedného orgánu prenesú na poverený orgán, vymedzí zodpovedný orgán rozsah prenesených úloh a podrobne stanoví postupy ich vykonávania, ktoré musia zodpovedať podmienkam ustanoveným v článku 26.
2. Súčasťou týchto postupov je aj pravidelné informovanie zodpovedného orgánu o účinnom vykonávaní prenesených úloh a vecné vymedzenie prostriedkov využitých na tieto účely.
Článok 29
Certifikačný orgán
1. Certifikačný orgán:
a)
overuje, že:
i)
výkaz výdavkov je presný, vychádza zo spoľahlivých účtovných systémov a je založený na overiteľných sprievodných dokumentoch;
ii)
vykázané výdavky sú v súlade s platnými predpismi Spoločenstva a vnútroštátnymi predpismi a boli vynaložené na akcie vybrané v súlade s kritériami vzťahujúcimi sa na program a spĺňajú predpisy Spoločenstva a vnútroštátne predpisy;
b)
na účely certifikácie zabezpečí, aby od zodpovedného orgánu dostal primerané informácie o postupoch a overeniach vykonaných v súvislosti s výdavkami uvedenými vo výkazoch výdavkov;
c)
na účely certifikácie zohľadňuje výsledky všetkých auditov vykonaných orgánom auditu alebo na jeho zodpovednosť;
d)
v elektronickej forme vedie účtovné záznamy o výdavkoch vykázaných Komisii;
e)
overuje vymáhanie akýchkoľvek finančných prostriedkov Spoločenstva, pri ktorých sa v dôsledku zistených nezrovnalostí ukázalo, že sa vyplatili neoprávnene, spolu s prípadným úrokom;
f)
vedie záznamy o vymáhateľných sumách a sumách vymožených do všeobecného rozpočtu Európskej únie, poiaľ možno ich odpočítaním z ďalšieho výkazu výdavkov.
2. Činnosti, ktoré vykonáva certifikačný orgán v súvislosti s projektmi realizovanými v členských štátoch, môžu byť financované v rámci mechanizmov technickej pomoci uvedených v článku 17 za predpokladu, že sa rešpektujú výsadné práva tohto orgánu, ako sú uvedené v článku 25.
Článok 30
Orgán auditu
1. Orgán auditu:
a)
zabezpečuje, aby sa vykonávali audity na overenie účinného fungovania systému riadenia a kontroly;
b)
zabezpečuje, aby sa vykonávali audity akcií na základe vhodnej vzorky s cieľom overiť vykázané výdavky; vzorka predstavuje aspoň 10 % celkových oprávnených výdavkov na každý ročný program;
c)
do šiestich mesiacov od schválenia viacročného programu predloží Komisii stratégiu auditov pre subjekty, ktoré budú vykonávať audity uvedené v písmenách a) a b), pričom zabezpečí, aby sa audit vykonal u hlavných príjemcov spolufinancovania z fondu a aby sa audity vykonávali pravidelne počas programovacieho obdobia.
2. V prípadoch, keď je určený orgán auditu podľa tohto rozhodnutia zároveň určeným orgánom auditu podľa rozhodnutia č. 573/2007/ES, rozhodnutia č. 574/2007/ES a rozhodnutia 2007/.../ES alebo v prípadoch, keď sa na dva alebo viaceré z týchto fondov vzťahujú spoločné systémy, môže sa podľa odseku 1 písm. c) predložiť jedna spoločná stratégia auditu.
3. Orgán auditu vypracuje pre každý ročný program správu, ktorá obsahuje:
a)
ročnú správu o audite, v ktorej sa uvádzajú výsledky auditov vykonaných v súlade so stratégiou auditu ročného programu a taktiež všetky nedostatky, ktoré boli zistené v systémoch riadenia a kontroly programu;
b)
stanovisko vypracované na základe kontrol a auditov vykonaných v rámci zodpovednosti orgánu auditu o tom, či fungovanie systému riadenia a kontroly poskytuje primeranú záruku toho, že výkazy výdavkov, ktoré sa predkladajú Komisii, sú správne a že príslušné transakcie sú zákonné a obyvklé;
c)
vyhlásenie, ktoré posudzuje platnosť žiadosti o vyplatenie zostatku alebo vyhlásenia o refundácii a zákonnosť a správnosť dotknutých výdavkov.
4. Orgán auditu zabezpečí, aby sa pri audite zohľadňovali medzinárodne prijaté normy pre audit.
5. Audit projektov realizovaných v členských štátoch sa môže financovať v rámci mechanizmov technickej pomoci uvedených v článku 17 za predpokladu, že sa dodržiavajú výsadné práva orgánu auditu uvedené v článku 24.
KAPITOLA VI
POVINNOSTI A KONTROLY
Článok 31
Povinnosti členských štátov
1. Členské štáty zodpovedajú za zabezpečenie riadneho finančného riadenia viacročných a ročných programov a zákonnosť a správnosť príslušných transakcií.
2. Členské štáty zabezpečia, aby zodpovedné orgány a akékoľvek poverené orgány, certifikačné orgány, orgány auditu a akékoľvek iné dotknuté subjekty dostali primerané pokyny týkajúce sa zriadenia systémov riadenia a kontroly uvedených v článkoch 24 až 30 s cieľom zabezpečiť efektívne a správne využívanie finančných prostriedkov Spoločenstva.
3. Členské štáty predchádzajú nezrovnalostiam, odhaľujú ich a naprávajú. Oznamujú ich Komisii a informujú ju o pokroku v správnych a súdnych konaniach.
Keď sa sumy neoprávnene vyplatené konečnému príjemcovi nedajú vymôcť, príslušný členský štát je zodpovedný za úhradu ušlých súm do všeobecného rozpočtu Európskej únie, ak sa preukáže, že strata vznikla v dôsledku jeho chyby alebo nedbanlivosti.
4. Členské štáty nesú hlavnú zodpovednosť za finančnú kontrolu akcií a zabezpečujú, aby sa systémy riadenia a kontroly a audity vykonávali spôsobom, ktorý zaručí správne a efektívne využívanie finančných prostriedkov Spoločenstva. Komisii poskytujú opis týchto systémov.
5. Podrobné pravidlá vykonávania odsekov 1 až 4 sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2.
Článok 32
Systémy riadenia a kontroly
1. Predtým, ako Komisia schváli viacročný program v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2, členské štáty zabezpečia zriadenie systémov riadenia a kontroly v súlade s článkami 24 až 30. Sú zodpovedné za zabezpečenie efektívneho fungovania systémov počas celého programovacieho obdobia.
2. Členské štáty predložia Komisii spolu so svojim návrhom viacročného programu opis organizácie a postupov zodpovedných orgánov, poverených orgánov a certifikačných orgánov, ako aj interných systémov auditu týchto orgánov a subjektov, orgánu auditu a všetkých ostatných subjektov, ktoré v rámci jeho zodpovednosti vykonávajú audity.
3. Komisia preskúma uplatňovanie tohto ustanovenia v súvislosti s prípravou správy za obdobie rokov 2008 až 2010 uvedenou v článku 50 ods. 3.
Článok 33
Povinnosti Komisie
1. Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 31 overí, či členské štáty zriadili systémy riadenia a kontroly, ktoré sú v súlade s článkami 24 až 30, a na základe ročných správ o auditoch a vlastných auditov overí aj to, či tieto systémy fungujú počas programovacieho obdobia efektívne.
2. Bez toho, aby boli dotknuté audity vykonané členskými štátmi, môžu úradníci Komisie alebo jej splnomocnení zástupcovia po oznámení vykonanom najneskôr tri pracovné dni vopred vykonávať kontroly na mieste s cieľom overiť efektívne fungovanie systémov riadenia a kontroly, ktoré môžu zahŕňať audity akcií zahrnutých v ročných programoch. Úradníci alebo splnomocnení zástupcovia dotknutého členského štátu sa týchto auditov môžu zúčastniť.
3. Komisia môže požiadať členský štát o vykonanie kontroly na mieste, aby si overila správne fungovanie systémov alebo správnosť jednej alebo viacerých transakcií. Úradníci Komisie alebo splnomocnení zástupcovia Komisie sa týchto kontrol môžu zúčastniť.
4. Komisia v spolupráci s členskými štátmi zabezpečí náležité poskytovanie informácií o akciách podporovaných fondom, ich zverejnenie a následné kroky.
5. Komisia v spolupráci s členskými štátmi zabezpečí, aby boli akcie v súlade s inými príslušnými politikami, nástrojmi a iniciatívami Spoločenstva a aby ich dopĺňali.
6. Komisia ustanoví usmernenia na zabezpečenie zviditeľnenia financovania poskytnutého podľa tohto rozhodnutia.
Článok 34
Spolupráca s orgánmi auditu členských štátov
1. Komisia spolupracuje s orgánmi auditu, aby koordinovala ich príslušné plány a metódy auditu, pričom sa bezodkladne podelí o výsledky auditov systémov riadenia a kontroly s cieľom dosiahnuť čo najlepšie využitie zdrojov kontroly a predísť neodôvodnenému zdvojeniu práce.
Komisia najneskôr do troch mesiacov po obdržaní stratégie auditu predloženej podľa článku 30 k nej poskytne svoje pripomienky.
2. Pri rozhodovaní o svojej vlastnej stratégii auditu Komisia určí tie ročné programy, ktoré na základe svojich existujúcich poznatkov o systémoch riadenia a kontroly považuje za uspokojivé.
V prípade týchto programov môže Komisia dospieť k záveru, že sa v zásade môže spoliehať na dôkazy auditu, ktoré poskytli členské štáty, a že svoje vlastné kontroly na mieste vykoná len vtedy, ak budú existovať dôkazy naznačujúce nedostatky v systémoch.
KAPITOLA VII
FINANČNÉ HOSPODÁRENIE
Článok 35
Oprávnenosť - výkazy výdavkov
1. Všetky výkazy výdavkov uvádzajú sumy výdavkov, ktoré konečným príjemcom vznikli pri vykonávaní akcií, a zodpovedajúci príspevok z verejných alebo súkromných zdrojov.
2. Výdavky musia zodpovedať platbám, ktoré koneční príjemcovia vykonali. Musia byť doložené potvrdenými faktúrami alebo účtovnými dokladmi s rovnocennou dôkaznou hodnotou.
3. Výdavky sa môžu považovať za oprávnené na podporu z fondu, iba ak sa skutočne vyplatili najskôr 1. januára roka uvedeného v rozhodnutí o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program, uvedenom v treťom pododseku článku 21 ods. 5. Spolufinancované akcie nesmú byť ukončené pred počiatočným dátumom nadobudnutia oprávnenosti.
4. Pravidlá upravujúce oprávnenosť výdavkov v rámci akcií spolufinancovaných z fondu vykonaných v členských štátoch podľa článku 3 sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 52 ods. 2.
Článok 36
Úplnosť platieb konečným príjemcom
Členské štáty overia, či zodpovedný orgán zabezpečuje, aby sa konečným príjemcom čo najrýchlejšie vyplatila celá suma príspevku z verejných zdrojov. Ak koneční príjemcovia spĺňajú všetky požiadavky týkajúce sa oprávnenosti akcií a výdavkov, nemožno sumy znižovať ani zadržiavať, ani spájať ich vyplatenie s akýmikoľvek ďalšími osobitnými poplatkami alebo inými poplatkami s rovnakým účinkom, ktoré by sumy určené pre konečných príjemcov znížili.
Článok 37
Používanie eura
1. Sumy uvedené v návrhu viacročných a ročných programov členských štátov uvedených v článkoch 19 a 21, certifikované výkazy výdavkov, žiadosti o platby uvedené v článku 27 ods. 1 písm. n) a výdavky uvedené v správe o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní ročného programu uvedenej v článku 39 ods. 4 a záverečnej správe o vykonávaní ročného programu uvedenej v článku 51 sa uvádzajú v eurách.
2. Rozhodnutia Komisie o financovaní, ktorými sa schvaľujú ročné programy členských štátov uvedené v treťom pododseku článku 21 ods. 5, záväzky Komisie a platby Komisie sa uvádzajú a realizujú v eurách.
3. Členské štáty, ktoré neprijali euro za svoju menu ku dňu žiadosti o platbu, prepočítajú výšku vynaložených výdavkov v národnej mene na eurá. Táto suma sa prepočíta na eurá s použitím mesačného účtovného výmenného kurzu Komisie v tom mesiaci, v ktorom zodpovedný orgán príslušného programu výdavok zaznamenal v účtovníctve. Tento kurz Komisia elektronicky zverejní každý mesiac.
4. Ak sa euro stane menou členského štátu, postup prepočítania uvedený v odseku 3 zostane v platnosti pre všetky výdavky, ktoré certifikačný orgán zaznamenal v účtovníctve pred dátumom nadobudnutia účinnosti pevného prepočítacieho kurzu medzi národnou menou a eurom.
Článok 38
Záväzky
Rozpočtové prostriedky Spoločenstva sa viažu každý rok na základe rozhodnutia Komisie o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program uvedený v treťom pododseku článku 21 ods. 5.
Článok 39
Platby - zálohové platby
1. Platby príspevku z fondu uskutočňuje Komisia v súlade s rozpočtovými záväzkami.
2. Platby majú formu zálohových platieb a vyplatenia zostatku. Poukazujú sa zodpovednému orgánu určenému členským štátom.
3. Prvá zálohová platba predstavujúca 50 % sumy pridelenej v rozhodnutí o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program, sa poukáže členskému štátu do šesťdesiatich dní po prijatí uvedeného rozhodnutia.
4. Druhá zálohová platba sa vykoná najneskôr tri mesiace po tom, ako Komisia do dvoch mesiacov od formálneho predloženia žiadosti o platbu členským štátom schváli správu o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní ročného programu a certifikovaný výkaz výdavkov vypracovaný v súlade s článkom 29 ods. 1 písm. a) a článkom 35, ktorý sa vzťahuje na aspoň 60 % prvej platby.
Výška druhej zálohovej platby poukázanej Komisiou nesmie presiahnuť 50 % celkovej sumy pridelenej rozhodnutím o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program, a v žiadnom prípade zostatok finančných prostriedkov Spoločenstva, ktoré členský štát skutočne vyhradil na vybrané projekty v rámci ročného programu, znížený o prvú zálohovú platbu, ak členský štát na vnútroštátnej úrovni vyhradil sumu nižšiu, než je suma uvedená v rozhodnutí o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program.
5. Akékoľvek úroky vytvorené zálohovými platbami sa pridelia príslušnému ročnému programu, pričom sa považujú za zdroj členského štátu vo forme národného verejného príspevku a vykážu sa Komisii vo výkaze výdavkov týkajúcom sa záverečnej správy o vykonávaní príslušného ročného programu.
6. Sumy vyplatené ako zálohové platby sa zúčtujú, keď sa ročný program ukončí.
Článok 40
Vyplatenie zostatku
1. Komisia vyplatí zostatok za predpokladu, že najneskôr do deviatich mesiacov po lehote pre oprávnenosť výdavkov stanovenej v rozhodnutí o financovaní, ktorým sa schvaľuje ročný program, dostala tieto dokumenty:
a)
certifikovaný výkaz výdavkov riadne vypracovaný v súlade s článkom 29 ods. 1 písm. a) a článkom 35 a žiadosť o vyplatenie zostatku alebo vyhlásenie o refundácii;
b)
záverečnú správu o vykonávaní ročného programu, ako je stanovené v článku 51;
c)
ročnú správu o audite, stanovisko a vyhlásenie ustanovené v článku 30 ods. 3.
Vyplatenie zostatku je podmienené prijatím záverečnej správy o vykonávaní ročného programu a vyhlásenia, ktorým sa posudzujue platnosť žiadosti o vyplatenie zostatku.
2. Ak zodpovedný orgán neposkytne dokumenty požadované podľa odseku 1 do stanoveného dátumu a v prijateľnom formáte, Komisia zruší časti rozpočtového záväzku príslušného ročného programu, ktoré neboli využité na vyplatenie zálohových platieb.
3. Automatické zrušenie záväzkov uvedené v odseku 2 sa v súvislosti so sumou pre dotknuté projekty pozastaví, ak pri predkladaní dokumentov uvedených v odseku 1 prebieha na úrovni členského štátu súdne konanie alebo správne konanie o opravnom prostriedku s odkladným účinkom. Členský štát uvedie v predloženej záverečnej správe podrobné informácie o takýchto projektoch a každých šesť mesiacov predkladá správy o pokroku dosiahnutom v súvislosti s takýmito projektmi. Členský štát predloží dokumenty požadované podľa odseku 1 pre dotknuté projekty do troch mesiacov od skončenia súdneho konania alebo správneho konania o opravnom prostriedku.
4. Deväťmesačná lehota uvedená v odseku 1 sa preruší, ak Komisia prijme v súlade s článkom 42 rozhodnutie o pozastavení platieb spolufinancovania pre príslušný ročný program. Lehota začne opäť plynúť od dátumu, keď sa príslušnému členskému štátu oznámi rozhodnutie Komisie uvedené v článku 40 ods. 3.
5. Bez toho, aby bol dotknutý článok 41, Komisia do šiestich mesiacov odo dňa doručenia dokumentov uvedených v odseku 1 tohto článku poskytne členským štátom informácie o výške výdavkov, ktoré uznáva ako výdavky, ktorými možno zaťažiť fond, a o akýchkoľvek finančných opravách v dôsledku rozdielu medzi výškou vykázaných výdavkov a uznaných výdavkov. Členský štát môže svoje pripomienky predložiť do troch mesiacov.
6. Komisia do troch mesiacov od doručenia pripomienok členského štátu rozhodne o výške výdavkov, ktoré uznáva ako výdavky, ktorými možno zaťažiť fond, a vymôže rozdiel medzi konečnými uznanými výdavkami a sumami, ktoré sa už vyplatili danému členskému štátu.
7. Komisia v závislosti od dostupnosti finančných prostriedkov vyplatí zostatok najneskôr do šesťdesiatich dní od dátumu prijatia dokumentov uvedených v odseku 1. Zostatok rozpočtového záväzku sa do šiestich mesiacov od platby zruší.
Článok 41
Zadržanie platieb
1. Platbu zadrží poverený povoľujúci úradník v zmysle nariadenia o rozpočtových pravidlách najviac na šesť mesiacov, ak:
a)
správa vnútroštátneho audítorského subjektu alebo audítorského subjektu Spoločenstva obsahuje dôkaz o závažných nedostatkoch vo fungovaní systémov riadenia a kontroly;
b)
tento úradník musí vykonať ďalšie overenie po získaní informácií, na základe ktorých prišiel k záveru, že výdavky v certifikovanom výkaze výdavkov sú spojené so závažnou nezrovnalosťou, ktorá sa neopravila.
2. Členský štát a zodpovedný orgán musia byť ihneď informovaní o dôvodoch zadržania platby. Platba sa zadrží do prijatia potrebných opatrení členským štátom.
Článok 42
Pozastavenie platieb
1. Komisia môže pozastaviť vyplácanie časti alebo celej sumy zálohových platieb alebo zostatku, ak:
a)
sú v systéme riadenia a kontroly programu závažné nedostatky, ktoré majú vplyv na spoľahlivosť postupov overovania platieb a pri ktorých sa neprijali nápravné opatrenia; alebo
b)
výdavky v certifikovanom výkaze výdavkov súvisia so závažnou nezrovnalosťou, ktorá sa neopravila; alebo
c)
členský štát nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 32.
2. Komisia môže rozhodnúť o pozastavení zálohových platieb a vyplatenia zostatku po tom, čo poskytla členskému štátu príležitosť predložiť svoje pripomienky v lehote troch mesiacov.
3. Komisia zruší pozastavenie vyplácania zálohových platieb a zostatku, ak dospeje k záveru, že členský štát vykonal opatrenia potrebné pre zrušenie pozastavenia.
4. Ak členský štát potrebné opatrenia neprijme, Komisia môže v súlade s článkom 46 prijať rozhodnutie o úplnom alebo čiastočnom zrušení príspevku Spoločenstva na ročný program.
Článok 43
Uchovávanie dokumentov
Bez toho, aby boli dotknuté predpisy, ktorými sa riadi štátna pomoc podľa článku 87 zmluvy, zodpovedný orgán zabezpečí, aby všetky sprievodné dokumenty týkajúce sa výdavkov a auditov dotknutých programov zostali k dispozícii pre Komisiu a Dvor audítorov počas piatich rokov po ukončení programov v súlade s článkom 40 ods. 1.
Toto obdobie sa preruší buď v prípade súdneho konania, alebo na riadne odôvodnenú žiadosť Komisie.
Dokumenty sa uchovávajú buď vo forme originálov alebo overených znení zodpovedajúcich originálom na bežných nosičoch údajov.
KAPITOLA VIII
FINANČNÉ OPRAVY
Článok 44
Finančné opravy zo strany členských štátov
1. Členské štáty nesú v prvom rade zodpovednosť za vyšetrovanie nezrovnalostí, pričom konajú na základe dôkazov o akejkoľvek väčšej zmene ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonávania programov alebo ich kontroly a uskutočňujú požadované finančné opravy.
2. Členské štáty vykonávajú potrebné finančné opravy v súvislosti s jednotlivými alebo systémovými nezrovnalosťami zistenými pri akciách alebo ročných programoch.
Opravy vykonané členskými štátmi spočívajú v zrušení prípadne vymáhaní celého príspevku Spoločenstva alebo jeho časti. V prípade, že príslušný členský štát nesplatí sumu v povolenej lehote, účtujú sa mu úroky z omeškania vo výške stanovenej v článku 47 ods. 2. Členské štáty prihliadajú na povahu a závažnosť nezrovnalostí a finančnú stratu fondu.
3. V prípade zistenia systémových nezrovnalostí rozšíri príslušný členský štát svoje vyšetrovanie na všetky operácie, ktoré môžu byť ovplyvnené.
4. Členské štáty zahrnú do záverečnej správy o vykonávaní ročného programu uvedenej v článku 51 zoznam iniciovaných postupov zrušenia príspevkov pre príslušný ročný program.
Článok 45
Účtovný audit a finančné opravy zo strany Komisie
1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Dvora audítorov alebo kontroly vykonávané členskými štátmi v súlade vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, môžu úradníci Komisie alebo splnomocnení zástupcovia Komisie po oznámení vykonanom najneskôr tri pracovné dni vopred vykonávať kontroly na mieste vrátane náhodných kontrol týkajúce sa akcií financovaných fondom a systémov riadenia a kontroly. Komisia informuje dotknutý členský štát, aby jej mohol poskytnúť všetku potrebnú pomoc. Úradníci alebo splnomocnení zástupcovia dotknutého členského štátu sa na týchto kontrolách môžu zúčastniť.
Komisia môže požiadať dotknutý členský štát o vykonanie kontroly na mieste, aby preverila správnosť jednej alebo viacerých transakcií. Úradníci alebo splnomocnení zástupcovia Komisie sa týchto kontrol môžu zúčastniť.
2. Ak Komisia po vykonaní potrebných overení dospeje k záveru, že členský štát neplní svoje povinnosti podľa článku 31, pozastaví vyplácanie zálohových platieb alebo vyplatenie zostatku v súlade s článkom 42 .
Článok 46
Kritériá pre opravy
1. Komisia môže uskutočniť finančné opravy zrušením celého príspevku Spoločenstva na ročný program alebo jeho časti, ak po vykonaní potrebného preskúmania dospeje k záveru, že:
a)
v systéme riadenia a kontroly programu existujú závažné nedostatky, ktoré ohrozili príspevok Spoločenstva, ktorý sa už vyplatil v prospech programu;
b)
výdavky v certifikovanom výkaze výdavkov sú nesprávne a členský štát ich pred začatím opravného konania podľa tohto odseku neopravil;
c)
členský štát si pred začatím opravného konania podľa tohto odseku nesplnil svoje povinnosti podľa článku 31.
Komisia prijme rozhodnutie po zvážení akýchkoľvek pripomienok členského štátu.
2. Komisia vychádza pri svojich finančných opravách z jednotlivých zistených prípadov nezrovnalostí a zohľadňuje systémovú povahu nezrovnalosti, aby určila, či sa má uplatniť paušálna alebo extrapolovaná oprava. Ak je nezrovnalosť spojená s výkazom výdavkov, pre ktoré bola predtým poskytnutá primeraná záruka orgánom auditu v súlade s článkom 30 ods. 3 písm. b), predpokladá sa systémový problém, ktorý sa rieši uplatnením paušálnej alebo extrapolovanej opravy, pokiaľ členský štát neposkytne do troch mesiacov dôkaz, ktorý vyvráti tento predpoklad.
3. Komisia pri rozhodovaní o výške opravy zohľadní závažnosť nezrovnalosti a rozsah a finančné dôsledky nedostatkov zistených v dotknutom ročnom programe.
4. Ak Komisia vo svojom stanovisku vychádza zo skutočností zistených audítormi, ktorí nepatria do jej útvarov, vyvodí vlastné závery o finančných dôsledkoch po preskúmaní opatrení, ktoré dotknutý členský štát prijal podľa článku 32, správ o oznámených nezrovnalostiach a akýchkoľvek odpovedí členského štátu.
Článok 47
Vrátenie finančných prostriedkov
1. Splatenie akejkoľvek sumy, ktorá sa má vrátiť do všeobecného rozpočtu Európskej únie, sa uskutoční pred dňom splatnosti uvedeným v príkaze na vrátenie vypracovanom v súlade s článkom 72 nariadenia o rozpočtových pravidlách. Týmto dňom splatnosti je posledný deň druhého mesiaca po vydaní príkazu.
2. Akékoľvek omeškanie pri vrátení platby má za následok vznik úroku z dôvodu omeškania platby, ktorý sa začne uplatňovať v deň splatnosti a jeho uplatňovanie sa skončí dňom skutočnej platby. Sadzba takéhoto úroku sa rovná sadzbe, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka na svoje hlavné refinančné operácie, uverejnenej v sérii C Úradného vestníka Európskej únie, ktorá platí v prvý kalendárny deň mesiaca dátumu splatnosti, pričom táto sadzba sa zvýši o tri a pol percentuálneho bodu.
Článok 48
Povinnosti členských štátov
Finančnou opravou zo strany Komisie nie je dotknutá povinnosť členského štátu vymáhať v súlade s článkom 44 sumy, ktoré sa majú vrátiť.
KAPITOLA IX
MONITOROVANIE, HODNOTENIE A SPRÁVY
Článok 49
Monitorovanie a hodnotenie
1. Komisia vykonáva pravidelné monitorovanie fondu v spolupráci s členskými štátmi.
2. Komisia v súvislosti s prípravou správ uvedených v článku 50 ods. 3 a v partnerstve s členskými štátmi hodnotí fond s cieľom posúdiť význam, účinnosť a vplyv akcií z hľadiska všeobecného cieľa uvedeného v článku 2.
3. Komisia tiež zváži komplementárnosť akcií vykonávaných v rámci fondu a akcií uskutočňovaných v rámci iných príslušných politík, nástrojov a iniciatív Spoločenstva.
Článok 50
Povinnosť predkladania správ
1. Zodpovedný orgán každého členského štátu prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie monitorovania a hodnotenia projektov.
Dohody a zmluvy, ktoré uzavrie s organizáciami zodpovednými za vykonávanie akcií, obsahujú na tento účel doložky ukladajúce povinnosť predkladať pravidelné a podrobné správy o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní a plnení pridelených cieľov, ktoré budú základom pre správy o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní ročného programu, ako aj pre záverečné správy o vykonávaní ročného programu.
2. Členské štáty predložia Komisii:
a)
do 30. júna 2010 hodnotiacu správu o vykonávaní akcií spolufinancovaných z fondu;
b)
do 30. júna 2012 za obdobie rokov 2008 až 2010 a do 30. júna 2015 za obdobie rokov 2011 až 2013 hodnotiacu správu o výsledkoch a vplyve akcií spolufinancovaných z fondu.
3. Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov:
a)
do 30. júna 2010 správu o uplatňovaní kritérií stanovených v článku 15 pre ročné rozdelenie zdrojov medzi členské štáty spolu s prípadnými návrhmi na zmeny a doplnenia;
b)
do 31. decembra 2010 predbežnú správu o dosiahnutých výsledkoch a o kvalitatívnych a kvantitatívnych aspektoch využívania fondu spolu s návrhom na rozvoj fondu v budúcnosti;
c)
do 31. decembra 2012 za obdobie rokov 2008 až 2010 a do 31. decembra 2015 za obdobie rokov 2011 až 2013 správu o následnom hodnotení.
Článok 51
Záverečná správa o vykonávaní ročného programu
1. S cieľom získať jasnú predstavu o vykonávaní ročného programu musí záverečná správa o vykonávaní ročného programu obsahovať tieto informácie:
a)
finančné a operatívne vykonanie ročného programu;
b)
pokrok dosiahnutý pri vykonávaní viacročného programu a jeho priorít vo vzťahu k jeho konkrétnym overiteľným cieľom, spolu s vyčíslením ukazovateľov vždy, keď je to možné;
c)
opatrenia, ktoré zodpovedný orgán prijal, aby zabezpečil kvalitné a efektívne vykonávanie programu, a to najmä:
i)
opatrenia na monitorovanie a hodnotenie vrátane mechanizmov zhromažďovania údajov;
ii)
súhrn akýchkoľvek významných problémov, ktoré sa vyskytli počas vykonávania operačného programu, a všetky prijaté opatrenia;
iii)
využitie technickej pomoci;
d)
opatrenia prijaté na poskytovanie informácií o ročných a viacročných programoch a ich zverejňovanie.
2. Správa sa posúdi ako prijateľná, ak obsahuje všetky informácie uvedené v odseku 1. Komisia rozhodne o obsahu správy, ktorú predložil zodpovedný orgán, do dvoch mesiacov od doručenia všetkých informácií uvedených v odseku 1, ktoré potvrdí členským štátom. Ak sa Komisia nevyjadrí do stanovenej lehoty, správa sa považuje za prijatú.
KAPITOLA X
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 52
Výbor
1. Komisii pomáha spoločný Výbor pre solidaritu a riadenie migračných tokov zriadený rozhodnutím č. 574/2007/ES.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a ods. 5 písm. b) a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
Lehoty ustanovené v článku 5a ods. 3 písm. c), ods. 4 písm. b) a ods. 4 písm. e) rozhodnutia 1999/468/ES sa stanovujú na šesť týždňov.
Článok 53
Preskúmanie
Európsky parlament a Rada na návrh Komisie preskúmajú toto rozhodnutie do 30. júna 2013.
Článok 54
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto rozhodnutie sa uplatňuje od 1. januára 2008 okrem článkov 14, 18, 19, 21, 22, 25, článku 31 ods. 2, článku 31 ods. 5, článku 32, článku 35 ods. 4 a článku 52, ktoré sa uplatňujú od 7. júna 2007.
Článok 55
Adresáti
Toto rozhodnutie je určené členským štátom v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.
V Bruseli 23. mája 2007