SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/68/ES
zo 16. novembra 2005
o zaistení, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, ako aj smernice 98/78/ES a 2002/83/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 47 ods. 2 a článok 55,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Smernica Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (3), smernica Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (4) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (5) upravujú ustanovenia týkajúce sa začatia a vykonávania priameho poistenia v Spoločenstve.
(2)
Tieto smernice poskytujú právny rámec pre poisťovne na vykonávanie poisťovacej činnosti na vnútornom trhu z hľadiska slobody usadiť sa, ako aj slobody poskytovať služby, ktorého cieľom je uľahčiť poisťovniam s ústredím v Spoločenstve kryť záväzky situované v Spoločenstve a umožniť poistencom obrátiť sa nielen na poistiteľov usadených v ich krajine, ale aj na poistiteľov s ústredím v Spoločenstve, ktorí sú usadení v iných členských štátoch.
(3)
Režim stanovený v týchto smerniciach sa uplatňuje pre prvopoistiteľov vo vzťahu k ich všetkým činnostiam, ktoré vykonávajú, a to činnostiam priameho poistenia, ako aj činnosti zaistenia formou prevzatého zaistenia; činnosti zaistenia vykonávané špecializovanými zaisťovňami však nepodliehajú tomuto režimu ani žiadnemu inému režimu upravenému právnymi predpismi Spoločenstva.
(4)
Zaistenie je významná finančná činnosť, ktorá širším rozložením rizík na celosvetovej úrovni umožňuje zvýšiť spôsobilosť prvopoistiteľov angažovať sa v poisťovacej činnosti a poskytovať poistné krytie, ako aj znížiť ich kapitálové náklady; zaistenie okrem toho hrá zásadnú úlohu aj vo finančnej stabilite, keďže predstavuje dôležitý prvok zabezpečenia dobrého finančného stavu a stability trhov priameho poistenia, ako aj finančného systému ako celku prostredníctvom svojej úlohy významného finančného sprostredkovateľa a inštitucionálneho investora.
(5)
Smernica Rady 64/225/EHS z 25. februára 1964 o zrušení obmedzení slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby vo vzťahu k zaisteniu a retrocesii (6) odstránila obmedzenia slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, týkajúce sa štátnej príslušnosti alebo sídla poskytovateľa zaistenia. Neodstránila však obmedzenia spôsobené odlišnosťami vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa obozretnej regulácie zaistenia. Táto situácia viedla k závažným rozdielom v úrovni dohľadu nad zaisťovňami v Spoločenstve, ktoré vytvárajú prekážky vykonávania zaisťovacej činnosti, napríklad povinnosť zaisťovne založiť aktíva na krytie svojho podielu na technických rezervách prvopoistiteľa, ako aj dodržiavať rozdielne pravidlá dohľadu v rôznych členských štátoch, v ktorých vykonáva činnosť, alebo nepriamy dohľad nad rôznymi aspektmi zaisťovne príslušnými orgánmi prvopoistiteľov.
(6)
Zaistenie bolo v Akčnom pláne pre finančné služby označené ako odvetvie, ktoré vyžaduje akciu na úrovni Spoločenstva s cieľom dokončiť vnútorný trh pre finančné služby. Okrem toho významné finančné fóra, ako Medzinárodný menový fond a Medzinárodné združenie orgánov dohľadu nad poistením (IAIS), označili absenciu harmonizovaných pravidiel dohľadu nad zaistením na úrovni Spoločenstva za závažný nedostatok rámca regulácie finančných služieb, ktorý by sa mal odstrániť.
(7)
Cieľom tejto smernice je vytvoriť rámec obozretnej regulácie zaisťovacích činností v Spoločenstve. Predstavuje súčasť súboru právnych predpisov Spoločenstva v oblasti poistenia, ktorého cieľom je vytvoriť vnútorný trh v odvetví poisťovníctva.
(8)
Táto smernica je v súlade s významnou medzinárodnou prácou vykonanou v oblasti pravidiel obozretného podnikania zaisťovní, najmä Medzinárodným združením orgánov dohľadu nad poistením (IAIS).
(9)
Táto smernica zachováva prístup upravený v právnych predpisoch Spoločenstva prijatých vo vzťahu k priamemu poisteniu vykonaním harmonizácie, ktorá je dôležitá, nutná a dostatočná na zabezpečenie vzájomného uznávania povolení a systémov obozretnej regulácie, čo umožní udelenie jedného povolenia platného v celom Spoločenstve a uplatňovanie zásady dohľadu domovským členským štátom.
(10)
Začatie a vykonávanie zaisťovacej činnosti v dôsledku toho podlieha udeleniu jediného úradného povolenia vydaného príslušnými orgánmi členského štátu, v ktorom sa nachádza ústredie zaisťovne. Toto povolenie umožňuje zaisťovni vykonávať činnosť v celom Spoločenstve na základe slobody usadiť sa alebo slobody poskytovať služby. Členský štát pobočky alebo poskytovania služieb nesmie vyžadovať, aby zaisťovňa, ktorá chce na jeho území vykonávať zaisťovaciu činnosť a ktorej už bolo udelené povolenie v jej domovskom členskom štáte, žiadala o nové povolenie. Okrem toho zaisťovňa, ktorej už bolo udelené povolenie v jej domovskom členskom štáte, by nemala podliehať dodatočnému dohľadu alebo kontrolám týkajúcim sa jej finančného stavu, ktoré vykonávajú príslušné orgány poisťovne, ktorá je zaistená touto zaisťovňou. Členské štáty by ďalej nemali byť oprávnené vyžadovať od zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, aby zakladala aktíva na krytie svojho podielu na technických rezervách postupujúceho poistiteľa. Mali by sa stanoviť podmienky udelenia alebo odňatia tohto povolenia. Príslušné orgány by nemali udeliť povolenie alebo ponechať povolenie zaisťovni, ktorá neplní podmienky stanovené v tejto smernici.
(11)
Táto smernica by sa mala vzťahovať na zaisťovne, ktoré vykonávajú výlučne zaisťovaciu činnosť a nezaoberajú sa priamym poistením; tiež by sa mala vzťahovať na tzv. „kaptívne“ zaisťovne vytvorené alebo vlastnené buď finančnou spoločnosťou, inou ako je poisťovňa alebo zaisťovňa, alebo skupina poisťovní alebo zaisťovní, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES z 27. októbra 1998 o doplnkovom dohľade nad poisťovňami v skupine poisťovní (7), alebo jednou alebo niekoľkými nefinančnými spoločnosťami, účelom ktorých je poskytnúť zaistné krytie výlučne pre riziká spoločností, ktorým patria. Ak sa v tejto smernici odkazuje na zaisťovne, mali by sem patriť aj kaptívne zaisťovne, pokiaľ sa na kaptívne zaisťovne nevzťahuje osobitné ustanovenie. Kaptívne zaisťovne nepokrývajú riziká vznikajúce z vonkajšieho priameho poistenia alebo zaistenia poisťovne alebo zaisťovne, ktorá patrí skupine. Ďalej, poisťovne alebo zaisťovne patriace do finančného konglomerátu nesmú vlastniť kaptívnu spoločnosť.
(12)
Táto smernica by sa však nemala vzťahovať na poisťovne, ktoré už podliehajú smerniciam 73/239/EHS alebo 2002/83/ES; na zabezpečenie dobrého finančného stavu poisťovní, ktoré vykonávajú aj zaisťovanie, a na náležité zohľadnenie špecifickej charakteristiky tých činností v kapitálových požiadavkách týchto poisťovní, ustanovenia tejto smernice, týkajúce sa miery solventnosti zaisťovní, by sa však mali uplatňovať na zaisťovaciu činnosť týchto poisťovní, ak objem ich zaisťovacej činnosti predstavuje podstatnú časť ich celkovej činnosti.
(13)
Táto smernica by sa nemala vzťahovať na poskytovanie zaistného krytia vykonávaného alebo plne garantovaného členským štátom z dôvodov významného verejného záujmu, v postavení zaisťovateľa poslednej inštancie, najmä ak kvôli špecifickej situácii na trhu je nemožné získať primerané komerčné krytie; v tomto ohľade by nedostatok „primeraného komerčného krytia“ mal hlavne znamenať zlyhanie trhu, ktoré je charakterizované zjavným nedostatkom dostatočného rozsahu poistných ponúk, hoci nadmerné poistné by samo o sebe nemalo znamenať neprimeranosť takého komerčného krytia. Článok 1 ods. 2 písm. d) tejto smernice sa taktiež vzťahuje na dohody medzi poisťovňami, na ktoré sa vzťahujú smernice 73/239/EHS alebo 2002/83/ES a ktorých cieľom je spojiť finančné nároky vyplývajúce z hlavných rizík, ako je terorizmus.
(14)
Zaisťovne musia obmedziť svoje aktivity na zaisťovanie a súvisiace činnosti. Táto požiadavka môže umožniť zaisťovni vykonávať napríklad činnosti ako poskytovanie poradenstva v oblasti štatistickej alebo poistno-matematickej analýzy rizík alebo výskumu pre svojich klientov. Taktiež môže zahŕňať úlohy a činnosti holdingovej spoločnosti s ohľadom na aktivity finančného sektoru v zmysle článku 2 bodu 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (8). V žiadnom prípade táto požiadavka neumožňuje vykonávanie nesúvisiacich bankových a finančných činností.
(15)
Táto smernica by mala vyjasniť právomoci a prostriedky dohľadu, ktoré majú k dispozícii príslušné orgány. Príslušné orgány domovského členského štátu zaisťovne by mali byť zodpovedné za monitorovanie finančnej stability zaisťovní vrátane stavu ich solventnosti, vytvorenia primeraných technických rezerv a vyrovnávacích rezerv a krytia tohto vybavenia a rezerv kvalitnými aktívami.
(16)
Príslušné orgány členských štátov by mali mať k dispozícii také prostriedky dohľadu, aké sú potrebné na zabezpečenie riadneho vykonávania činnosti zaisťovní v celom Spoločenstve, či sa vykonávajú na základe slobody usadiť sa alebo slobody poskytovať služby. Mali by najmä byť schopné zavádzať primerané ochrany alebo ukladať sankcie s cieľom zabrániť zlým praktikám a porušeniam ustanovení dohľadu nad zaisťovníctvom.
(17)
Ustanovenia týkajúce sa prevodov kmeňa zaistných zmlúv by mali byť v súlade s režimom jediného povolenia upraveného v tejto smernici. Mali by sa uplatňovať na rôzne druhy prevodov kmeňa zaistných zmlúv medzi zaisťovňami, ako sú prevody kmeňa zaistných zmlúv v dôsledku splynutí medzi zaisťovňami alebo iných nástrojov práva obchodných spoločností, alebo prevody kmeňa zaistných zmlúv nevyrovnaných poistných udalostí pri dobiehajúcom krytí („run-off“) inej zaisťovni. Ďalej by ustanovenia o prevodoch kmeňa zaistných zmlúv mali zahŕňať ustanovenia špecificky sa týkajúce prevodov kmeňa zaistných zmlúv do inej zaisťovne, uzavretých podľa slobody usadzovania a poskytovania služieb.
(18)
Mala by sa upraviť výmena informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo inštitúciami, ktoré z dôvodu svojej funkcie pomáhajú upevňovať stabilitu finančného systému. V snahe zachovať dôvernosť postupovaných informácií by mal zoznam adresátov zostať úzko ohraničený. Preto treba špecifikovať podmienky, za ktorých sú uvedené výmeny informácií povolené; ak je okrem toho stanovené, že informácie možno zverejniť len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, tieto môžu podľa potreby podmieniť svoj súhlas dodržaním prísnych podmienok. V tomto ohľade a na účely zabezpečenia vhodného dohľadu nad zaisťovňami príslušnými orgánmi by táto smernica mala stanoviť pravidlá umožňujúce členským štátom uzatvárať dohody o výmene informácií s tretími krajinami s podmienkou, že sa na poskytované informácie vzťahujú primerané záruky povinnosti mlčanlivosti.
(19)
Na účely posilnenia obozretného dohľadu nad zaisťovňami by sa malo ustanoviť, že audítor musí byť povinný okamžite podať správu príslušným orgánom vždy, ako je to ustanovené v tejto smernici, keď sa počas výkonu svojich úloh dozvie o určitých skutočnostiach, ktoré by mohli mať závažný vplyv na finančnú situáciu alebo administratívnu a účtovnú organizáciu zaisťovne. So zreteľom na tento sledovaný cieľ je vhodné, aby členské štáty stanovili, že takáto povinnosť by sa mala uplatňovať za každej situácie, ak audítor zistí takéto skutočnosti počas výkonu svojich úloh v podniku, ktorý má úzke väzby so zaisťovňou. Povinnosť audítorov oznámiť, podľa potreby, príslušným orgánom určité skutočnosti a rozhodnutia týkajúce sa zaisťovne, ktoré zistia počas výkonu svojich úloh v podniku, ktorý nie je zaisťovňou, nemení sama osebe povahu ich úloh v tomto podniku, ani spôsob, akým musia vykonávať svoje úlohy v tomto podniku.
(20)
Malo by sa upraviť uplatňovanie tejto smernice na súčasné zaisťovne, ktorým už bolo udelené povolenie alebo oprávnenie na vykonávanie zaisťovacej činnosti v súlade s právnymi predpismi členských štátov pred uplatňovaním tejto smernice.
(21)
Na to, aby zaisťovňa mohla plniť svoje záväzky, domovský členský štát by mal vyžadovať, aby zaisťovňa vytvorila primerané technické rezervy. Výška týchto technických rezerv by sa mala určiť v súlade so smernicou Rady 91/674/EHS z 19. decembra 1991 o ročných účtovných závierkach a konsolidovaných účtovných závierkach poisťovní (9) a v prípade činností životného zaistenia by domovský členský štát mal byť tiež oprávnený stanoviť konkrétnejšie pravidlá v súlade so smernicou 2002/83/ES.
(22)
Zaisťovňa vykonávajúca zaisťovaciu činnosť vo vzťahu k poisteniu úverov, ktorej zaisťovanie úverov predstavuje viac ako malú časť jej celkovej činnosti, by mala byť povinná vytvoriť rezervu na vyrovnávanie mimoriadnych rizík, ktorá netvorí súčasť miery solventnosti; túto rezervu treba vypočítať podľa jednej z metód ustanovených v smernici 73/239/EHS, ktoré sa považujú za rovnocenné; táto smernica by okrem toho mala umožniť domovskému členskému štátu požadovať od zaisťovní, ktorých ústredie sa nachádza na jeho území, aby vytvorili rezervu na vyrovnávanie mimoriadnych rizík aj pre iné triedy rizík ako zaistenie úverov v súlade s pravidlami stanovenými týmto domovským členským štátom. Po zavedení medzinárodných účtovných noriem (IFRS 4) by táto smernica mala vyjasniť finančný režim vyrovnávacích rezerv vytvorených v súlade s touto smernicou. Keďže je však potrebné znovu vyhodnotiť dohľad nad zaistením podľa projektu Solventnosť II, táto smernica nebráni akémukoľvek budúcemu dohľadu nad zaistením podľa projektu Solventnosť II.
(23)
Zaisťovňa by mala mať aktíva na pokrytie technických rezerv a vyrovnávacích rezerv, ktoré by mali vziať do úvahy druh podnikania, ktorý vykonáva, najmä povahu, množstvo a trvanie očakávaného splatenia pohľadávok takým spôsobom, aby bol zabezpečený dostatok peňazí, likvidita, bezpečnosť, kvalita, ziskovosť a zhoda aktív, čo má spoločnosť zabezpečiť tak, aby boli diverzifikované a adekvátne rozdelené, a čo dáva spoločnosti možnosti adekvátne reagovať na meniace sa ekonomické podmienky, najmä vývin na finančných trhoch a trhoch s nehnuteľnosťami alebo katastrofické udalosti s veľkým dosahom.
(24)
Zaisťovne by mali vlastniť - nad úroveň technických rezerv - dodatočnú rezervu známu ako miera solventnosti, reprezentovanú voľnými aktívami a - so súhlasom príslušného orgánu - inými implicitnými aktívami, ktorá majú slúžiť na tlmenie nepriaznivých výkyvov obchodnej bilancie. Táto požiadavka predstavuje dôležitú súčasť obozretného dohľadu nad podnikaním. Až do zmeny súčasného režimu pre mieru solventnosti, ktorú Komisia vykonáva v rámci projektu s názvom Solventnosť II, na určenie požadovanej miery solventnosti zaisťovní by sa mali uplatňovať pravidlá stanovené v súčasných právnych predpisoch v oblasti priameho poistenia.
(25)
Z hľadiska podobností medzi životným zaistením pokrývajúcim riziko úmrtia a neživotným zaistením, najmä krytie poistných rizík a trvanie zmlúv o životnom zaistení, by mala byť požadovaná miera solventnosti pre životné zaistenie určená v súlade s ustanoveniami tejto smernice pre výpočet požadovanej miery solventnosti pre neživotné zaistenie; domovskému členskému štátu by malo byť umožnené uplatniť pravidlá uvedené v smernici 2002/83/ES pre zriadenie požadovanej miery solventnosti v súvislosti s činnosťami životného zaistenia, ktoré sú napojené na investičné fondy alebo zmluvy s účasťou na zisku.
(26)
Na zohľadnenie osobitnej povahy niektorých druhov zaisťovacích zmlúv alebo konkrétnych druhov činnosti treba stanoviť, aby sa pri výpočte požadovanej miery solventnosti robili úpravy; tieto úpravy by mala robiť Komisia po porade s Európskym výborom pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov, ktorý bol zriadený rozhodnutím Komisie 2004/9/ES (10), v rámci výkonu svojich vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu zmluvou.
(27)
Mali by sa prijať opatrenia podľa schváleného postupu ustanoveného v článku 5 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (11).
(28)
Zoznam položiek započítateľných do dostupnej miery solventnosti stanovenej v tejto smernici by mal byť zoznam, ktorý je ustanovený v smerniciach 73/239/EHS a 2002/83/ES.
(29)
Zaisťovne by mali tiež vlastniť garančný fond, ktorý zabezpečí, aby vlastnili dostatočné zdroje pri svojom zriadení a aby pri ďalšom výkone obchodnej činnosti miera solventnosti v žiadnom prípade neklesla pod bezpečnostné minimum; na zohľadnenie špecifík kaptívnych zaisťovní však treba stanoviť, že domovský členský štát môže určiť minimálny garančný fond vyžadovaný pre kaptívne zaisťovne v nižšej výške.
(30)
Niektoré ustanovenia tejto smernice definujú minimálne štandardy. Domovský členský štát by mal byť schopný stanoviť prísnejšie pravidlá pre zaisťovne, ktorým bolo udelené povolenie jeho príslušným orgánmi, najmä vo vzťahu k požiadavkám na mieru solventnosti.
(31)
Táto smernica by sa mala vzťahovať na činnosti výlučného zaistenia; preto na účely tejto smernice je potrebná definícia výlučného zaistenia; kvôli osobitnej povahe tejto formy činnosti zaistenia by mal dostať domovský členský štát možnosť prijať osobitné ustanovenia s cieľom umožniť výkon činností výlučného zaistenia. Tieto ustanovenia by sa mohli líšiť od všeobecného režimu upraveného v tejto smernici v množstve určitých bodov.
(32)
Táto smernica by mala stanoviť pravidlá týkajúce sa tých špeciálnych účelových nástrojov, ktoré preberajú riziká z poisťovní a zaisťovní. Špeciálna povaha takých účelových nástrojov, ktoré nie sú poisťovňami alebo zaisťovňami, vyžaduje prijatie špecifických ustanovení v členských štátoch. Ďalej by táto smernica mala umožniť, aby domovský členský štát prijal podrobnejšie pravidlá s cieľom stanoviť podmienky, za ktorých môže poisťovňa alebo zaisťovňa použiť nevyplatené čiastky zo špeciálneho účelového nástroja ako aktívum na pokrytie technického vybavenia. Táto smernica by tiež mala umožniť, aby sa mohli vymáhateľné čiastky zo špeciálneho účelového nástroja považovať, na žiadosť poisťovne alebo zaisťovne, podanú príslušnému orgánu a s jeho súhlasom, za odpočítateľné položky na základe zaisťovacích zmlúv alebo zmlúv o spätnom postúpení v rámci obmedzení stanovených v tejto smernici.
(33)
Je potrebné upraviť opatrenia pre prípady, ak nastane taký finančný stav zaisťovne, že je pre ňu ťažké plniť jej upísané záväzky. V špecifických situáciách je tiež potrebné, aby príslušné orgány mali právomoc zasiahnuť v dostatočne skorom štádiu, ale pri výkone týchto právomoci by príslušné orgány mali informovať zaisťovne o dôvodoch, ktoré viedli k takému opatreniu orgánu dohľadu, v súlade so zásadami dobrej správy a zákonného postupu. Kým takáto situácia trvá, príslušné orgány nesmú potvrdiť, že zaisťovňa má dostatočnú mieru solventnosti.
(34)
Je potrebné upraviť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi členských štátov tak, aby zaisťovňa vykonávajúca činnosti na základe slobody usadiť sa alebo slobody poskytovať služby dodržiavala právne predpisy, ktoré sa na ňu vzťahujú v hostiteľskom členskom štáte.
(35)
Malo by sa upraviť právo napadnúť rozhodnutie o zamietnutí alebo odňatí povolenia opravným prostriedkom na súde.
(36)
Je dôležité stanoviť, že na zaisťovňu, ktorej ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva a ktorá vykonáva zaisťovaciu činnosť v Spoločenstve, by sa nemali vzťahovať ustanovenia, ktoré majú za následok priaznivejšie zaobchádzanie ako zaobchádzanie poskytované pre zaisťovne, ktorých ústredie sa nachádza v členskom štáte.
(37)
Na zohľadnenie medzinárodných aspektov zaistenia by sa mala upraviť možnosť uzatvárať medzinárodné dohody s treťou stranou na definovanie prostriedkov dohľadu nad zaisťovateľmi, ktorí vykonávajú obchodnú činnosť na území každej zmluvnej strany.
(38)
Mal by sa upraviť flexibilný postup umožňujúci posúdiť na báze Spoločenstva rovnocennosť tretích krajín v oblasti obozretnosti, aby sa zlepšila liberalizácia zaisťovacích služieb v tretích krajinách bez ohľadu na to, či sa realizuje prostredníctvom usadenia sa alebo cezhraničného poskytovania služieb. Táto smernica by mala stanoviť na tieto účely postupy rokovania s tretími krajinami.
(39)
Komisia by mala mať právomoc prijímať vykonávacie opatrenia s výhradou, že tieto nezmenia podstatné prvky tejto smernice. Tieto vykonávacie opatrenia by mali umožniť Spoločenstvu zohľadniť budúci vývoj v oblasti zaistenia. Opatrenia nutné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím 1999/468/ES.
(40)
Súčasný právny rámec Spoločenstva pre poistenie treba upraviť s cieľom zohľadniť nový režim dohľadu nad zaisťovňami, ktorý sa ustanovuje v tejto smernici, a zabezpečiť jednotný regulačný rámec pre celé odvetvie poisťovníctva. Upraviť treba najmä súčasné ustanovenia, ktoré povoľujú „nepriamy dohľad“ nad zaisťovňami vykonávaný orgánmi príslušnými pre dohľad nad prvopoistiteľmi. Okrem toho je potrebné zrušiť súčasné ustanovenia, ktoré umožňujú členským štátom požadovať založenie aktív na krytie technických rezerv poisťovne, bez ohľadu na formu tejto požiadavky, keď poisťovňa je zaistená zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice, alebo poisťovňou. Napokon by sa malo upraviť, že miera solventnosti požadovaná od zaisťovní vykonávajúcich zaisťovacie činnosti, ak tieto činnosti predstavujú dôležitú časť ich činnosti, podlieha pravidlám solventnosti stanoveným pre zaisťovne v tejto smernici. Smernice 73/239/EHS, 92/49/EHS a 2002/83/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(41)
Smernica 98/78/ES by sa mala zmeniť a doplniť tak, aby zaisťovne v skupine poisťovní alebo zaisťovní podliehali doplnkovému dohľadu tak isto ako poisťovne, ktoré sú v súčasnosti súčasťou skupiny poisťovní.
(42)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve (12) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.
(43)
Keďže cieľ tejto smernice, a to vytvorenie právneho rámca pre začatie a vykonávanie zaisťovacích činností, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(44)
Keďže táto smernica definuje minimálne štandardy, členské štáty môžu stanoviť prísnejšie pravidlá,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
HLAVA I
ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
1. Táto smernica ustanovuje pravidlá pre začatie a vykonávanie zaisťovacej činnosti samostatne vykonávanej zaisťovňami, ktoré vykonávajú len zaisťovacie činnosti a ktoré sú usadené alebo sa chcú usadiť v členskom štáte.
2. Táto smernica sa nevzťahuje na:
a)
poisťovne, na ktoré sa vzťahujú smernice 73/239/EHS alebo 2002/83/ES;
b)
činnosti a inštitúcie uvedené v článkoch 2 a 3 smernice 73/239/EHS;
c)
činnosti a orgány uvedené v článku 3 smernice 2002/83/ES;
d)
zaisťovaciu činnosť vykonávanú alebo plne zaručenú vládou členského štátu, ak táto koná z dôvodu podstatného verejného záujmu v postavení zaisťovateľa poslednej inštancie vrátane okolností, keď túto úlohu vyžaduje situácia na trhu, v ktorej objektívne nie je možné získať primerané komerčné krytie.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tejto smernice:
a)
„zaistenie“ znamená činnosť spočívajúcu v prijímaní rizík postúpených poisťovňou alebo inou zaisťovňou. V prípade združenia upisovateľov, známeho ako Lloyd's, zaisťovanie znamená aj činnosť spočívajúcu v prijatí rizík postúpených akýmkoľvek členom Lloyd's inej poisťovni alebo zaisťovni ako združeniu upisovateľov, známemu ako Lloyd's;
b)
„kaptívna zaisťovňa“ znamená zaisťovňu vlastnenú buď finančnou spoločnosťou inou ako poisťovňa alebo zaisťovňa, alebo skupina poisťovní alebo zaisťovní, na ktoré sa vzťahuje smernica 98/78/ES, alebo nefinančnou spoločnosťou, cieľom ktorej je poskytnúť krytie zaistenia výlučne na riziká spoločnosti alebo spoločností, ktorým táto patrí, alebo spoločnosti alebo spoločností skupiny, ktorej členom je kaptívna zaisťovňa;
c)
„zaisťovňa“ znamená podnik, ktorému bolo udelené úradné povolenie podľa článku 3;
d)
„pobočka“ znamená zastúpenie alebo pobočku zaisťovne;
e)
„miesto usadenia“ znamená ústredie alebo pobočku zaisťovne, berúc do úvahy písmeno d);
f)
„domovský členský štát“ znamená členský štát, v ktorom sa nachádza ústredie zaisťovne;
g)
„členský štát pobočky“ znamená členský štát, v ktorom sa nachádza pobočka zaisťovne;
h)
„hostiteľský členský štát“ znamená členský štát, v ktorom má zaisťovňa pobočku alebo poskytuje služby;
i)
„kontrola“ znamená vzťah medzi materským podnikom a dcérskym podnikom podľa definície v článku 1 smernice 83/349/EHS (13) alebo podobný vzťah medzi akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom;
j)
„kvalifikovaná účasť“ znamená priamu alebo nepriamu účasť v podniku, predstavujúcu najmenej 10 % základného imania alebo hlasovacích práv, alebo účasť, ktorá umožňuje uplatňovanie významného vplyvu na riadenie podniku, v ktorom účasť existuje;
k)
„materský podnik“ znamená materský podnik v zmysle článkov 1 a 2 smernice 83/349/EHS;
l)
„dcérsky podnik“ znamená dcérsky podnik v zmysle článkov 1 a 2 smernice 83/349/EHS;
m)
„príslušné orgány“ znamenajú vnútroštátne orgány, ktoré majú na základe zákona alebo iného právneho predpisu právomoc vykonávať dohľad nad zaisťovňami;
n)
„úzke väzby“ znamenajú situáciu, keď dve alebo viac fyzických alebo právnických osôb je prepojených:
i)
účasťou, ktorá znamená vlastníctvo, priame alebo vo forme kontroly, 20 % alebo viac hlasovacích práv alebo základného imania podniku, alebo
ii)
kontrolou, vo všetkých prípadoch uvedených v článku 1 ods. 1 a 2 smernice 83/349/EHS, alebo podobným vzťahom medzi akoukoľvek právnickou alebo fyzickou osobu a podnikom;
o)
„finančná spoločnosť“ znamená jeden z týchto subjektov:
i)
úverovú inštitúciu, finančnú inštitúciu alebo spoločnosť poskytujúcu pomocné bankové služby v zmysle článku 1 ods. 5 a 23 smernice 2000/12/ES (14);
ii)
poisťovňu, zaisťovňu alebo holdingovú poisťovňu v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES;
iii)
investičnú spoločnosť alebo finančnú inštitúciu v zmysle bodu 1 článku 4 ods. 1 smernice 2004/39/ES (15);
iv)
zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť v zmysle článku 2 ods. 15 smernice 2002/87/ES;
p)
„špeciálny účelový nástroj“ znamená akékoľvek podnikanie, či už akciovú spoločnosť, alebo nie, inú ako už existujúca poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorá na seba preberá riziká poisťovní alebo zaisťovní a ktorá v plnej miere financuje svoje vystavenie sa takýmto rizikám cez procesy vydania dlžoby alebo iným finančným mechanizmom, kde sú práva splatenia poskytovateľov takejto dlžoby alebo iného finančného mechanizmu podriadené zaisťovacím záväzkom takého nástroja;
q)
„výlučné zaistenie“ znamená zaistenie, v ktorom jasný maximálny potenciál straty, vyjadrený ako maximálne prenesené hospodárske riziko, vznikajúce z prijatia značného rizika a načasovania prevodu rizika, presiahne poistnú prémiu po dobe platnosti danej zmluvy, obmedzenou, ale značnou sumou, spolu s aspoň jednou z nasledujúcich dvoch položiek:
i)
jasné a podstatné zváženie časovej hodnoty peňazí;
ii)
zmluvné ustanovenia s cieľom časom zmierniť vyváženosť hospodárskych skúseností medzi účastníkmi, aby sa dosiahol cieľový prevod rizika.
2. Na účely odseku 1 písm. a) tohto článku sa poskytovanie krytia zaisťovňou pre inštitúciu zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti smernice 2003/41/ES (16), kde právne predpisy domovského štátu inštitúcie umožňujú takéto poskytovanie, tiež považuje za činnosť, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
Na účely odseku 1 písm. d) sa každá stála prítomnosť zaisťovne na území členského štátu berie rovnako ako zastúpenie alebo pobočka, aj keď táto prítomnosť nemá formu pobočky alebo zastúpenia, ale tvorí ju len kancelária riadená vlastnými pracovníkmi podniku alebo osobou, ktorá je nezávislá, ale má stálu právomoc konať v mene podniku tak, ako v prípade zastúpenia.
Na účely odseku 1 písm. j) tohto článku a v súvislosti s článkami 12 a 19 až 23 a ostatnými úrovňami holdingu uvedenými v článkoch 19 až 23 sa zohľadnia hlasovacie práva uvedené v článku 92 smernice 2001/34/ES (17).
Na účely odseku 1 písm. l) sa každý dcérsky podnik dcérskeho podniku považuje za dcérsky podnik podniku, ktorý je hlavným materským podnikom týchto podnikov.
Na účely odseku 1 písm. n):
-
sa každý dcérsky podnik dcérskeho podniku tiež považuje za dcérsky podnik materského podniku, ktorý je na ich čele,
-
sa situácia, keď dve alebo viac fyzických alebo právnických osôb je trvalo prepojených s jednou a tou istou osobou vzťahom kontroly, tiež považuje za znamenajúcu úzke väzby medzi týmito osobami.
3. Vždy, keď sa táto smernica týka eura, prepočítavacia hodnota v národnej mene, ktorú treba prijať, je od 31. decembra každého roka hodnota z posledného dňa predchádzajúceho októbra, pre ktorý sú prepočítavacie hodnoty pre euro k dispozícii vo všetkých menách Spoločenstva.
HLAVA II
ZAČATIE ČINNOSTI V OBLASTI ZAISTENIA A POVOLENIE ZAISŤOVNE
Článok 3
Zásada povolenia
Začatie činnosti v oblasti zaistenia podlieha predchádzajúcemu úradnému povoleniu.
Takéto povolenie žiada od príslušných orgánov domovského členského štátu:
a)
každý podnik, ktorý zriaďuje svoje ústredie na území tohto štátu;
b)
každá zaisťovňa, ktorá po získaní povolenia rozširuje podnikateľskú činnosť na iné zaisťovacie činnosti ako tie, na ktoré už dostala povolenie.
Článok 4
Rozsah povolenia
1. Povolenie podľa článku 3 platí pre celé Spoločenstvo. Umožňuje zaisťovni vykonávať v ňom podnikateľskú činnosť buď na základe práva usadiť sa, alebo slobody poskytovať služby.
2. Povolenie sa udeľuje pre činnosti neživotného zaistenia, činnosti životného zaistenia alebo pre všetky druhy zaisťovacích činností, podľa žiadosti podanej žiadateľom.
Posudzuje sa z hľadiska plánu činnosti, ktorý treba predložiť podľa článku 6 písm. b) a článku 11, a splnenia podmienok stanovených pre povolenie členským štátom, od ktorého sa povolenie žiada.
Článok 5
Forma zaisťovne
1. Domovský členský štát vyžaduje od každej zaisťovne, ktorá žiada o povolenie, aby prijala jednu z foriem uvedených v prílohe I.
Zaisťovňa môže tiež prijať formu európskej spoločnosti (SE) v zmysle definície v nariadení (ES) č. 2157/2001 (18).
2. Členské štáty môžu podľa potreby zriaďovať podniky v akejkoľvek verejnoprávnej forme, ak tieto inštitúcie majú ako svoj predmet činnosti zaisťovaciu činnosť za podmienok rovnocenných s podmienkami, za ktorých vykonávajú činnosť podniky upravené súkromným právom.
Článok 6
Podmienky
Domovský členský štát vyžaduje od každej zaisťovne, ktorá žiada o povolenie, aby:
a)
obmedzila svoj predmet činnosti na zaistenie a súvisiace činnosti; táto požiadavka môže zahŕňať funkciu holdingovej spoločnosti a činnosti v spojitosti s činnosťami finančného sektora v zmysle článku 2 ods. 8 smernice 2002/87/ES;
b)
predložila plán činnosti podľa článku 11;
c)
vlastnila minimálny garančný fond ustanovený v článku 40 ods. 2;
d)
bola účinne riadená osobami s dobrou povesťou a primeranou odbornou kvalifikáciou alebo skúsenosťami.
Článok 7
Úzke väzby
1. Ak existujú úzke väzby medzi zaisťovňou a inými fyzickými alebo právnickými osobami, príslušné orgány udelia povolenie, len ak tieto väzby nebránia účinnému vykonávaniu ich funkcií dohľadu.
2. Príslušné orgány zamietnu povolenie, ak zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia nečlenskej krajiny, ktoré upravujú činnosť jednej alebo viac fyzických alebo právnických osôb, s ktorými má zaisťovňa úzke väzby, alebo ťažkosti spojené s ich vynucovaním, bránia účinnému vykonávaniu ich funkcií dohľadu.
3. Príslušné orgány vyžadujú, aby im zaisťovne trvalo poskytovali informácie, ktoré vyžadujú na sledovanie dodržiavania podmienok uvedených v odseku 1.
Článok 8
Ústredie zaisťovne
Členské štáty vyžadujú, aby sa ústredie zaisťovne nachádzalo v tom istom členskom štáte, v ktorom sa nachádza jej sídlo.
Článok 9
Zaistné podmienky a sadzby zaistného
1. Táto smernica nebráni členským štátom ponechať v platnosti alebo zavádzať zákony, iné právne prepisy alebo správne opatrenia požadujúce schválenie zakladateľskej zmluvy a stanov spoločnosti a poskytovanie akýchkoľvek ďalších dokumentov potrebných pre riadny výkon dohľadu.
2. Členské štáty však nesmú prijať opatrenia vyžadujúce predchádzajúce schválenie alebo systematické oznamovanie všeobecných a osobitných zaistných podmienok, sadzieb zaistného a formulárov a iných tlačív, ktoré zaisťovňa plánuje používať pri svojich obchodoch s postupujúcimi a retrocedujúcimi podnikmi.
Článok 10
Ekonomické požiadavky trhu
Členské štáty nesmú vyžadovať, aby sa akákoľvek žiadosť o povolenie posudzovala podľa ekonomických požiadaviek trhu.
Článok 11
Plán činnosti
1. Plán činnosti uvedený v článku 6 písm. b) obsahuje údaje alebo doklady o:
a)
povahe rizík, ktoré zaisťovňa plánuje kryť;
b)
druhoch zaisťovacích dohôd, ktoré zaisťovňa plánuje vykonávať s postupujúcimi podnikmi;
c)
základných zásadách týkajúcich sa retrocesie;
d)
položkách tvoriacich minimálny garančný fond;
e)
odhadoch nákladov na vytvorenie administratívnych služieb a organizovanie zaisťovacej činnosti a finančných zdrojoch určených na krytie týchto nákladov.
2. Plán činnosti okrem požiadaviek odseku 1 počas prvých troch finančných rokov obsahuje:
a)
predpokladané výdavky na správu iné ako zriaďovacie náklady, najmä bežné režijné výdavky a provízie;
b)
predpokladané zaistné alebo príspevky a zaistné plnenia;
c)
prognózu súvahy;
d)
odhad finančných zdrojov určených na pokrytie záväzkov zo zaistenia a miery solventnosti.
Článok 12
Akcionári a spoločníci s kvalifikovanou účasťou
Príslušné orgány domovského členského štátu neudelia podniku povolenie na začatie zaisťovacej činnosti skôr, ako budú informované o totožnosti akcionárov alebo spoločníkov, priamych alebo nepriamych, či už sú to fyzické alebo právnické osoby, ktoré majú kvalifikované účasti v tomto podniku, a o výške týchto podielov.
Tie isté orgány zamietnu povolenie, ak po zohľadnení potreby zabezpečiť správne a obozretné riadenie zaisťovne nie sú spokojné so spôsobilosťou akcionárov alebo spoločníkov.
Článok 13
Zamietnutie povolenia
Akékoľvek rozhodnutie o zamietnutí povolenia musí byť riadne odôvodnené a oznámené príslušnému podniku.
Každý členský štát ustanoví právo napadnúť rozhodnutie o zamietnutí na súde podľa článku 53.
Rovnaké právo sa ustanoví pre prípady, ak sa príslušné orgány nezaoberali žiadosťou o povolenie do skončenia lehoty šesť mesiacov od dátumu jej prijatia.
Článok 14
Predchádzajúca porada s príslušnými orgánmi iných členských štátov
1. Príslušné orgány iného dotknutého členského štátu sú konzultované pred udelením povolenia zaisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte;
b)
dcérskym podnikom materského podniku poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu alebo zaisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
2. Príslušné orgány dotknutého členského štátu, ktoré sú zodpovedné za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo investičnými spoločnosťami, sú konzultované pred udelením povolenia zaisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
b)
dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje úverovú inštitúciu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve.
3. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 navzájom konzultujú najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní povolenia, ako aj pri priebežnom hodnotení dodržiavania podmienok činnosti.
HLAVA III
PODMIENKY UPRAVUJÚCE ZAISŤOVACIU ČINNOSŤ
KAPITOLA 1
Zásady a metódy finančného dohľadu
Oddiel 1
Príslušné orgány a všeobecné pravidlá
Článok 15
Príslušné orgány a predmet dohľadu
1. Finančný dohľad nad zaisťovňou vrátane činnosti, ktorú vykonáva buď prostredníctvom pobočiek, alebo na základe slobody poskytovať služby, patrí do výlučnej príslušnosti domovského členského štátu.
Ak príslušné orgány hostiteľského členského štátu majú dôvod domnievať sa, že činnosti zaisťovne by mohli mať vplyv na jej finančný stav, informujú príslušné orgány domovského členského štátu zaisťovne. Orgány domovského členského štátu overia, či zaisťovňa dodržuje zásady obozretného podnikania stanovené v tejto smernici.
2. Finančný dohľad podľa odseku 1 zahŕňa v súvislosti s celou činnosťou zaisťovne preskúmanie jej stavu solventnosti, vytvorenia technických rezerv a aktív na ich krytie v súlade s pravidlami stanovenými alebo postupmi dodržiavanými v domovskom členskom štáte podľa opatrení prijatých na úrovni Spoločenstva.
3. Domovský členský štát zaisťovne nezamietne zmluvu o retrocesii uzatvorenú zaisťovňou so zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice, alebo s poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa smerníc 73/239/EHS alebo 2002/83/ES, z dôvodu priamo sa týkajúceho finančného stavu tejto zaisťovne alebo tejto poisťovne.
4. Príslušné orgány domovského členského štátu vyžadujú od každej zaisťovne, aby mala riadne administratívne a účtovné postupy a primerané mechanizmy vnútornej kontroly.
Článok 16
Dohľad nad pobočkami zriadenými v inom členskom štáte
Členský štát pobočky ustanoví, že ak zaisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, vykonáva činnosť prostredníctvom pobočky, príslušné orgány domovského členského štátu môžu po predchádzajúcom informovaní príslušných orgánov členského štátu, v ktorom sa nachádza pobočka, vykonať sami alebo prostredníctvom sprostredkovateľov, ktorých vymenujú na tento účel, overenie informácií potrebných na zabezpečenie finančného dohľadu nad podnikom na mieste. Orgány členského štátu pobočky sa môžu zúčastniť tohto overenia.
Článok 17
Účtovné, finančné a štatistické informácie: právomoci dohľadu
1. Každý členský štát vyžaduje od každej zaisťovne, ktorej ústredie sa nachádza na jeho území, aby vypracovala ročné zúčtovanie, zahrnujúce všetky druhy operácií, jej finančnú situáciu a solventnosť.
2. Členské štáty vyžadujú od zaisťovní s ústredím na ich území, aby pravidelne predkladali doklady potrebné na výkon dohľadu spolu so štatistickými dokumentmi. Príslušné orgány si navzájom poskytujú akékoľvek dokumenty a informácie, ktoré sú užitočné na účely dohľadu.
3. Každý členský štát prijme všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie, aby príslušné orgány mali právomoci a prostriedky potrebné pre dohľad nad činnosťou zaisťovní s ústredím na ich území, vrátane činností vykonávaných mimo týchto území.
4. Príslušné štáty sú najmä oprávnené:
a)
robiť podrobné zisťovanie, týkajúce sa situácie zaisťovne a celej jej činnosti, okrem iného zhromažďovaním informácií alebo požiadaním o predloženie dokumentov týkajúcich sa jej činnosti zaistenia a retrocesie, a vykonaním previerok na mieste v priestoroch zaisťovne;
b)
prijímať akékoľvek opatrenia vo vzťahu k zaisťovni, jej členom predstavenstva alebo manažérom, alebo osobám, ktoré ju kontrolujú, ktoré sú primerané a nutné na zabezpečenie, aby činnosť tejto zaisťovne bola trvalo v súlade so zákonmi, inými predpismi a správnymi opatreniami, ktoré zaisťovňa musí dodržiavať v každom členskom štáte;
c)
zabezpečiť, aby sa tieto opatrenia vykonali, podľa potreby vymáhaním, a tam, kde je to vhodné, súdnou cestou.
Členské štáty môžu tiež prijať opatrenia, aby príslušné orgány získali akékoľvek informácie týkajúce sa zmlúv, ktoré spravujú sprostredkovatelia.
Článok 18
Prevod kmeňa zaistných zmlúv
Každý členský štát povolí za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch zaisťovniam s ústredím na jeho území previesť celý alebo časť ich kmeňa zaistných zmlúv, vrátane tých, ktoré boli uzavreté na základe slobody usadiť sa alebo slobody poskytovať služby, na preberajúci subjekt založený v Spoločenstve, ak príslušné orgány domovského členského štátu preberajúceho subjektu potvrdia, že po zohľadnení tohto prevodu preberajúci subjekt dosahuje potrebnú mieru solventnosti uvedenú v kapitole 3.
Oddiel 2
Kvalifikované účasti
Článok 19
Nadobudnutie účasti
Členské štáty vyžadujú od každej fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá plánuje priamo alebo nepriamo vlastniť kvalifikovanú účasť v zaisťovni, aby najprv informovala príslušné orgány domovského členského štátu a uviedla výšku uvažovanej účasti. Táto osoba musí podobne informovať príslušné orgány domovského členského štátu, ak plánuje zvýšiť svoju kvalifikovanú účasť tak, že percento hlasovacích práv alebo základného imania, ktorý vlastní, dosiahne alebo prekročí 20 %, 33 % alebo 50 %, alebo tak, že zaisťovňa sa stane jej dcérskym podnikom.
Príslušné orgány domovského členského štátu majú maximálne tri mesiace od dátumu oznámenia uvedeného v prvom odseku, aby vyjadrili nesúhlas s takýmto plánom, ak z hľadiska potreby zabezpečiť riadne a obozretné riadenie príslušnej zaisťovne nie sú spokojné s kvalifikáciami osoby uvedenej v prvom odseku. Ak nevyjadria s plánom nesúhlas, môžu stanoviť maximálnu lehotu na jeho vykonanie.
Článok 20
Nadobudnutie účasti finančnými podnikmi
Ak nadobúdateľ účastí uvedených v článku 19 je poisťovňa, zaisťovňa, úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo materský podnik takéhoto subjektu, respektíve fyzická alebo právnická osoba kontrolujúca takýto subjekt, a ak v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdateľ navrhuje nadobudnúť účasť, by sa stal dcérskym podnikom alebo by podliehal kontrole nadobúdateľa, hodnotenie nadobudnutia musí byť podmienené predchádzajúcou konzultáciou uvedenou v článku 14.
Článok 21
Likvidácia účasti
Členské štáty vyžadujú, aby každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá navrhuje vzdať sa priamo alebo nepriamo účasti v zaisťovni, najprv informovala príslušné orgány domovského členského štátu a uviedla výšku svojej zamýšľanej účasti.
Táto osoba podobne informuje príslušné orgány, ak plánuje znížiť svoju kvalifikovanú účasť tak, že percento hlasovacích práv alebo základného imania, ktoré vlastní, klesne pod 20 %, 33 % alebo 50 %, alebo tak, že zaisťovňa prestane byť jej dcérskym podnikom.
Článok 22
Informácie postupované zaisťovňou príslušnému orgánu
Keď sa zaisťovňa dozvie o nadobudnutiach alebo likvidáciách účastí na jej základnom imaní, ktoré spôsobia, že účasti prekročia alebo poklesnú pod jednu z hraníc uvedených v článkoch 19 a 21, informujú o nich príslušné orgány svojich domovských členských štátov.
Podobne najmenej raz ročne informuje o menách akcionárov a spoločníkov vlastniacich kvalifikované účasti a o výške týchto účastí, uvedených napríklad v informáciách prijímaných na valných zhromaždeniach akcionárov alebo spoločníkov, alebo ktoré vyplývajú z dodržiavania právnych predpisov týkajúcich sa spoločností kótovaných na burze cenných papierov.
Článok 23
Kvalifikujúce účasti: právomoci príslušného orgánu
Členské štáty však v prípadoch, ak vplyv uplatňovaný osobami uvedenými v článku 19 je pravdepodobne v neprospech obozretného a riadneho riadenia zaisťovne, budú vyžadovať, aby príslušné orgány domovského členského štátu vykonali príslušné opatrenia na ukončenie tejto situácie. Týmito opatreniami môže byť napríklad súdny príkaz, sankcie proti členom predstavenstva a manažérom, alebo pozastavenie výkonu hlasovacích práv spojených s akciami v držbe príslušných akcionárov alebo spoločníkov.
Podobné opatrenia sa uplatnia voči fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré nesplnia povinnosť poskytnúť vopred informácie, uloženú podľa článku 19. Ak sa účasť nadobudne napriek nesúhlasu príslušných orgánov, členský štát bez ohľadu na akékoľvek ďalšie sankcie, ktoré treba prijať, zabezpečí buď pozastavenie uplatňovania zodpovedajúcich hlasovacích práv, alebo neplatnosť uplatnených hlasov, alebo zabezpečí, aby bolo možné vyhlásiť ich za neplatné.
Oddiel 3
Služobné tajomstvo a výmena informácií
Článok 24
Povinnosti
1. Členské štáty zabezpečia, aby všetky osoby, ktoré pracujú alebo pracovali pre príslušné orgány, ako aj audítori a znalci konajúci v mene príslušných orgánov, boli viazaní služobným tajomstvom.
Podľa tejto povinnosti a bez toho, aby boli dotknuté prípady upravené trestným právom, žiadne dôverné informácie, ktoré môžu získať počas výkonu svojich úloh, nesmú byť sprístupnené žiadnej osobe ani orgánu, okrem súhrnnej alebo zovšeobecnenej formy, z ktorej nemožno identifikovať jednotlivé zaisťovne.
2. Ak sa však v zaisťovni vyhlási konkurz alebo nútená likvidácia, dôverné informácie, ktoré sa netýkajú tretích strán zapojených do pokusov zachrániť zaisťovňu, možno sprístupniť v občianskoprávnom alebo obchodnom konaní.
Článok 25
Výmena informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov
Článok 24 nebráni príslušným orgánom rôznych členských štátov vo výmene informácií v súlade so smernicami uplatniteľnými pre zaisťovne. Na tieto informácie sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti uvedené v článku 24.
Článok 26
Dohody o spolupráci s tretími krajinami
Členské štáty môžu uzatvárať dohody upravujúce výmenu informácií s príslušnými orgánmi tretích krajín alebo s orgánmi alebo inštitúciami tretích krajín v zmysle vymedzenia v článku 28 ods. 1 a 2, len ak poskytované informácie podliehajú zárukám služobného tajomstva, ktoré sú rovnocenné aspoň zárukám uvedeným v tomto oddiele. Táto výmena informácií je určená na plnenie úlohy dohľadu spomínaných orgánov alebo inštitúcií.
Ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, môžu sa sprístupniť iba s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich sprístupnili, a podľa potreby len na účely, na ktoré tieto orgány poskytli súhlas.
Článok 27
Použitie dôverných informácií
Príslušné orgány prijímajúce dôverné informácie podľa článkov 24 a 25 ich môžu použiť len v rámci plnenia svojich povinností:
a)
kontrolovať plnenie podmienok upravujúcich začatie zaisťovacej činnosti a zabezpečiť monitorovanie výkonu tejto činnosti, najmä v súvislosti s monitorovaním technických rezerv, mier solventnosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly;
b)
ukladať sankcie;
c)
v správnom konaní o odvolaní proti rozhodnutiam príslušného orgánu alebo
d)
v súdnych sporoch začatých podľa článku 53 alebo podľa osobitných ustanovení tejto smernice a ďalších smerníc prijatých v oblasti poisťovní a zaisťovní.
Článok 28
Výmena informácií s inými orgánmi
1. Články 24 a 27 nebránia výmene informácií v rámci členského štátu, v ktorom existujú dva alebo viac príslušných orgánov v rovnakom členskom štáte alebo medzi členskými štátmi, medzi príslušnými orgánmi a:
a)
orgánmi príslušnými na úradný dohľad nad úverovými inštitúciami a ďalšími finančnými inštitúciami a orgánmi príslušnými na dohľad nad finančnými trhmi;
b)
orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní a zaisťovní a do ďalších podobných konaní a
c)
osobami zodpovednými za vykonávanie zákonných auditov účtovníctva poisťovní, zaisťovní a iných finančných inštitúcií
pri výkone ich funkcií dohľadu alebo sprístupnení informácií orgánom, ktoré spravujú nútené likvidačné konanie alebo garantujú informačné systémy potrebné na plnenie ich povinností. Na informácie prijaté týmito orgánmi, inštitúciami a osobami sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti stanovenej v článku 24.
2. Členské štáty môžu bez ohľadu na ustanovenia článkov 24 až 27 povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a:
a)
orgánmi príslušnými na dohľad nad orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní alebo zaisťovní alebo do ďalších podobných konaní;
b)
orgánmi príslušnými na dohľad nad osobami poverenými výkonom zákonných auditov účtovníctva poisťovní alebo zaisťovní, úverových inštitúcií, investičných spoločností a ďalších finančných inštitúcií, alebo
c)
zodpovednými aktuármi poisťovní alebo zaisťovní vykonávajúcimi dozor nad týmito podnikmi a orgánmi príslušnými na dohľad nad týmito aktuármi.
Členské štáty, ktoré využijú možnosť ustanovenú v prvom pododseku, vyžadujú splnenie aspoň týchto podmienok:
a)
táto výmena informácií je určená na účel vykonávania dohľadu alebo dozoru uvedeného v prvom pododseku;
b)
na informácie prijaté v spojitosti s tým sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti stanovenej v článku 24;
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, môžu byť sprístupnené iba s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich sprístupnili, a podľa potreby výlučne na účely, na ktoré tieto orgány poskytli súhlas.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov, osôb a inštitúcií, ktoré môžu prijímať informácie podľa tohto odseku.
3. Členské štáty môžu bez ohľadu na články 24 až 27 a s cieľom posilniť stabilitu finančného systému vrátane jeho integrity povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo inštitúciami príslušnými zo zákona na zisťovanie a vyšetrovanie porušení obchodného práva.
Členské štáty, ktoré využili možnosť upravenú v prvom pododseku, ako minimum vyžadujú splnenie týchto podmienok:
a)
informácie sú určené na účely plnenia úlohy uvedenej v prvom pododseku;
b)
na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti podľa článku 24;
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, môžu byť sprístupnené len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich poskytli, a podľa potreby len na účely, na ktoré tieto orgány poskytli súhlas.
Ak v členskom štáte orgány alebo inštitúcie uvedené v prvom pododseku vykonávajú svoje úlohy zisťovania alebo vyšetrovania s pomocou osobitne odborne spôsobilých osôb, ktoré sú vymenované na tieto účely a nie sú zamestnané vo verejnom sektore, možnosť výmeny informácií upravenú v prvom pododseku možno rozšíriť na tieto osoby podľa podmienok stanovených v druhom pododseku.
Na účely implementácie písmena c) druhého pododseku orgány alebo inštitúcie uvedené v prvom pododseku oznámia príslušným orgánom, ktoré sprístupnili informácie, mená a presnú zodpovednosť osôb, ktorým ich treba zaslať.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov alebo inštitúcií, ktoré môžu prijímať informácie podľa tohto odseku.
Článok 29
Zasielanie informácií centrálnym bankám a menovým orgánom
Tento oddiel nebráni príslušnému orgánu zasielať centrálnym bankám a iným inštitúciám s podobnou funkciou v ich postavení ako menové orgány a podľa potreby ďalším orgánom verejnej moci, príslušným na dohľad nad platobnými systémami, informácie určené na plnenie ich úlohy. Nebráni ani týmto orgánom alebo inštitúciám oznámiť príslušným orgánom také informácie, ktoré môžu potrebovať na účely článku 27.
Na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti uložené v tomto oddiele.
Článok 30
Sprístupňovanie informácií orgánom štátnej správy zodpovedným za finančné právne predpisy
Bez ohľadu na články 24 a 27 členské štáty môžu podľa ustanovení zákonov povoliť sprístupnenie určitých informácií iným orgánom ich ústrednej štátnej správy zodpovedným za právne predpisy o dohľade nad úverovými inštitúciami, finančnými inštitúciami, investičnými spoločnosťami a poisťovňami a zaisťovňami, a inšpektorom konajúcim v mene týchto orgánov.
Toto sprístupnenie však možno vykonať len v prípade potreby z dôvodov dohľadu nad obozretným podnikaním.
Členské štáty však stanovia, že informácie prijaté podľa článkov 25 a 28 ods. 1 a informácie získané prostredníctvom overenia na mieste uvedeného v článku 16 nemožno v prípadoch uvedených v tomto článku sprístupniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré sprístupnili informácie, alebo príslušných orgánov členského štátu, v ktorom sa vykonávalo overenie na mieste.
Oddiel 4
Povinnosti audítorov
Článok 31
Povinnosti audítorov
1. Členské štáty ako minimum stanovia, že každá osoba oprávnená v zmysle smernice 84/253/EHS (19), vykonávajúca v zaisťovni úlohu uvedenú v článku 51 smernice 78/660/EHS (20), článku 37 smernice 83/349/EHS alebo článku 31 smernice 85/611/EHS (21) alebo akúkoľvek inú zákonom uloženú úlohu je povinná okamžite oznámiť príslušným orgánom akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie týkajúce sa tejto zaisťovne, o ktorých sa dozvedela pri výkone tejto úlohy, ktoré by mohli:
a)
predstavovať závažné porušenie zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, ktoré stanovujú podmienky upravujúce povoľovanie alebo ktoré špecificky upravujú vykonávanie činností poisťovní alebo zaisťovní;
b)
mať negatívny vplyv na nerušené fungovanie zaisťovne alebo
c)
viesť k odmietnutiu osvedčenia účtovných závierok alebo k vyjadreniu výhrad.
Táto osoba je tiež povinná oznámiť akékoľvek skutočnosti alebo rozhodnutia, o ktorých sa dozvie počas vykonávania úlohy uvedenej v prvom pododseku v podniku, ktorý má úzke väzby vyplývajúce z kontrolného vzťahu so zaisťovňou, v ktorej vykonáva uvedenú úlohu.
2. Sprístupnenie osobami oprávnenými v zmysle smernice 84/253/EHS akejkoľvek relevantnej skutočnosti alebo rozhodnutia uvedeného v odseku 1 príslušným orgánom nepredstavuje porušenie žiadneho obmedzenia sprístupňovať informácie uloženého zmluvou alebo akýmkoľvek ustanovením zákona, iného právneho predpisu alebo správneho opatrenia a nezakladá pre tieto osoby žiadnu zodpovednosť.
KAPITOLA 2
Pravidlá týkajúce sa technických rezerv
Článok 32
Tvorba technických rezerv
1. Domovský členský štát vyžaduje, aby každá zaisťovňa vytvorila primerané technické rezervy v súvislosti so svojou celou činnosťou.
Výška týchto technických rezerv sa určí podľa pravidiel stanovených v smernici 91/674/EHS. Domovský členský štát môže podľa potreby stanoviť konkrétnejšie pravidlá podľa článku 20 smernice 2002/83/ES.
2. Členské štáty neponechajú ani nezavedú systém s hrubým zaisťovaním, ktorý vyžaduje zakladanie aktív na krytie rezerv na zaistné budúcich období a rezerv na budúce plnenia, ak zaisťovateľ je zaisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice, alebo poisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie podľa smerníc 73/239/EHS alebo 2002/83/ES.
3. Ak domovský členský štát umožňuje krytie akýchkoľvek technických rezerv nárokmi voči zaisťovateľom, ktorým nebolo udelené povolenie podľa tejto smernice, alebo voči poisťovniam, ktorým nebolo udelené povolenie podľa smerníc 73/239/EHS alebo 2002/83/ES, určí podmienky pre prijatie takýchto nárokov.
Článok 33
Rezervy na vyrovnávanie mimoriadnych rizík
1. Domovský členský štát vyžaduje, aby každá zaisťovňa, ktorá zaisťuje riziká patriace do odvetvia 14 uvedené v bode A prílohy smernice 73/239/EHS, vytvorila rezervu na vyrovnávanie mimoriadnych rizík na účely vyrovnania akéhokoľvek technického deficitu alebo nadpriemerného škodového priebehu, ktoré vznikajú v tomto odvetví v každom finančnom roku.
2. Rezerva na vyrovnávanie mimoriadnych rizík pri zaistení úverov sa vypočíta v súlade s pravidlami stanovenými domovským členským štátom podľa jednej zo štyroch metód stanovených v bode D prílohy smernice 73/239/EHS, ktoré sa považujú za rovnocenné.
3. Domovský členský štát môže oslobodiť zaisťovne od povinnosti vytvoriť rezervu na vyrovnávanie mimoriadnych rizík pre zaistenie poistenia úverov, ak nezaplatené zaistné alebo príspevky v rámci zaistenia poistenia úveru tvoria najviac 4 % z celkového nezaplateného zaistného alebo príspevkov a nepresahujú 2 500 000 EUR.
4. Domovský členský štát môže žiadať od každej zaisťovne, aby vytvorila rezervu na vyrovnávanie mimoriadnych rizík pre iné odvetvia rizík ako zaistenie úveru. Rezervy na vyrovnávanie mimoriadnych rizík sa počítajú podľa pravidiel stanovených domovským členským štátom.
Článok 34
Aktíva na krytie technických rezerv
1. Domovský členský štát má od každej zaisťovne vyžadovať, aby investovala aktíva pokrývajúce technické predpoklady a vyrovnávaciu rezervu uvedenú v článku 33 v súlade s týmito pravidlami:
a)
aktíva berú do úvahy typ podnikania vykonávaného zaisťovňou, hlavne povahu, výšku a dobu očakávanej splatnosti pohľadávok, takým spôsobom, aby sa zabezpečil dostatok peňazí, likvidita, bezpečnosť, kvalita, ziskovosť a zodpovedajúca výška investícií;
b)
zaisťovňa zabezpečí, aby boli aktíva diverzifikované a vhodne rozložené a aby pomohli podnikaniu vhodne zareagovať na meniace sa ekonomické podmienky, hlavne vývoj na finančných trhoch a trhoch s nehnuteľnosťami alebo katastrofické udalosti s veľkým dosahom. Zaisťovňa odhaduje dosah neobvyklých okolností na trhoch na svoje aktíva a musí diverzifikovať aktíva takým spôsobom, aby takýto dosah znížila;
c)
investície do aktív, obchodovanie s ktorými na regulovanom finančnom trhu nie je povolené, je v každom prípade veľmi opatrné;
d)
investície do druhotných nástrojov sú možné do tej miery, kým pomáhajú znižovaniu investičných rizík alebo efektívnemu riadeniu portfólia. Takéto investície sú rozvážne vyhodnotené, berúc do úvahy základné aktíva a to, že sú zahrnuté do ohodnotenia aktív spoločnosti. Spoločnosť sa tiež vyhne veľkému vystavovaniu sa riziku v prípade jednej zmluvnej strany a iným druhotným operáciám;
e)
aktíva majú byť vhodne diverzifikované tak, aby sa predišlo prílišnému naviazaniu sa na akékoľvek konkrétne aktíva, emitenta alebo skupinu spoločností a nahromadeniu rizík v portfóliu ako celku. Investície do aktív vydaných tým istým emitentom alebo emitentmi patriacimi do tej istej skupiny nevystavia podnikanie prílišnej koncentrácii rizika.
Členské štáty sa môžu rozhodnúť neuplatniť požiadavky uvedené v písm. e) na investície do štátnych dlhopisov.
2. Členské štáty nežiadajú od zaisťovní so sídlom na ich území, aby investovali do určených kategórií aktív.
3. Členské štáty nepodmienia investičné rozhodnutia zaisťovne so sídlom na ich území alebo jej investičného riaditeľa žiadnymi požiadavkami predchádzajúceho schválenia alebo systematického oznamovania.
4. Bez ohľadu na odseky 1 až 3 môže domovský členský štát stanoviť pre každú zaisťovňu, ktorej ústredie je umiestnené na jeho území, nasledujúce kvantitatívne pravidlá pod podmienkou, že sú obozretne odôvodnené:
a)
investície technických rezerv v menách iných ako tie, v ktorých sú technické rezervy vytvorené, by mali byť obmedzené na 30 %;
b)
investície technických rezerv do podielov a iných obchodovateľných cenných papierov označovaných ako podiely, dlhopisy a cenné papiere vo forme dlhu, obchodovanie s ktorými nie je povolené na regulovanom trhu, by mali byť obmedzené na 30 %;
c)
domovský členský štát môže žiadať od každej zaisťovne, aby investovala nie viac ako 5 % svojich technických rezerv do akcií a iných obchodovateľných cenných papierov obdobných ako akcie, dlhopisov, cenných papierov vo forme dlhu a iných peňažných nástrojov a nástrojov kapitálového trhu rovnakej spoločnosti a nie viac ako 10 % svojich celkových technických rezerv do akcií a iných obchodovateľných cenných papierov obdobných ako akcie, dlhopisov, cenných papierov vo forme dlhu a iných peňažných nástrojov a nástrojov kapitálového trhu od spoločností, ktoré sú členmi rovnakej skupiny.
5. Domovský členský štát okrem toho určí presnejšie pravidlá stanovujúce podmienky pre využitie čiastok zo špeciálneho účelového nástroja ako aktív pokrývajúcich technické rezervy podľa tohto článku.
KAPITOLA 3
Pravidlá týkajúce sa miery solventnosti a garančného fondu
Oddiel 1
Dostupná miera solventnosti
Článok 35
Všeobecné pravidlo
Každý členský štát vyžaduje od každej zaisťovne, ktorej ústredie sa nachádza na jeho území, dostatočnú dostupnú mieru solventnosti v súvislosti s celou jej činnosťou, ktorá vždy zodpovedá aspoň požiadavkám tejto smernice.
Článok 36
Započítateľné položky
1. Dostupná miera solventnosti pozostáva z aktív zaisťovne bez akýchkoľvek predvídateľných záväzkov, znížená o akékoľvek nehmotné položky vrátane:
a)
splatené základné imanie alebo - v prípade vzájomnej zaisťovne - splatené počiatočné členské vklady plus akékoľvek účty členov, ktoré spĺňajú tieto kritériá:
i)
zakladateľská zmluva a stanovy stanovujú, že platby z týchto účtov členom môžu byť vykonané, len ak to nespôsobí pokles dostupnej miery solventnosti pod požadovanú úroveň, alebo po zrušení zaisťovne, ak boli všetky ostatné dlhy zaisťovne vysporiadané;
ii)
zakladateľská zmluva a stanovy stanovujú v súvislosti s platbami uvedenými v bode i) z iných dôvodov ako individuálne ukončenie členstva, že musia byť oznámené príslušným orgánom aspoň mesiac vopred, a tieto môžu v rámci tohto obdobia platbu zakázať;
iii)
príslušné ustanovenia zakladateľskej zmluvy a stanov možno zmeniť a doplniť len po tom, ako príslušné orgány vyhlásia, že nemajú námietku proti úprave, bez toho, aby boli dotknuté kritériá uvedené v bodoch i) a ii);
b)
technické rezervy a ďalšie technické rezervy, ktoré netvoria upisovacie záväzky ani klasifikované ako vyrovnávacie rezervy;
c)
zisk alebo strata prenesená po odpočte dividend na zaplatenie.
2. Dostupná miera solventnosti sa zníži o sumu vlastných akcií v priamom vlastníctve zaisťovne.
Pre zaisťovne, ktoré vykonávajú odpočet alebo zníženie svojich technických rezerv na zaistné plnenie pri neživotnom zaistení na zohľadnenie výnosov z finančného umiestnenia, ako je to povolené v článku 60 ods. 1 písm. g) smernice 91/674/EHS, sa dostupná miera solventnosti zníži o rozdiel medzi technickými rezervami pred odpočtom alebo znížením uvedenými v poznámkach k účtovnej závierke a technickými rezervami po odpočte alebo znížení. Táto úprava sa vykoná pre všetky riziká uvedené v bode A prílohy smernice 73/239/EHS, okrem rizík uvedených v odvetviach 1 a 2 bodu A tejto prílohy. Pre iné odvetvia ako 1 a 2 uvedené v bode A tejto prílohy netreba vykonať žiadnu úpravu v súvislosti s odpočtom dôchodkov zahrnutých v technických rezervách.
Dostupná miera solventnosti sa okrem znížení v prvom a druhom pododseku zníži o tieto položky:
a)
účasti, ktoré zaisťovňa vlastní v týchto subjektoch:
i)
poisťovne v zmysle článku 6 smernice 73/239/EHS, článku 4 smernice 2002/83/ES alebo článku 1 písm. b) smernice 98/78/ES;
ii)
zaisťovne v zmysle článku 3 tejto smernice alebo zaisťovne v nečlenskej krajine v zmysle článku 1 písm. l) smernice 98/78/ES;
iii)
holdingové poisťovne v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES;
iv)
úverové inštitúcie a finančné inštitúcie v zmysle článku 1 ods. 1 a 5 smernice 2000/12/ES;
v)
investičné spoločnosti a finančné inštitúcie v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 93/22/EHS (22) a článku 2 ods. 4 a 7 smernice 93/6/EHS (23);
b)
každú z nasledujúcich položiek, ktorú zaisťovňa vlastní vo vzťahu k subjektom vymedzeným v písmene a), v ktorých má účasť:
i)
nástroje uvedené v odseku 4;
ii)
nástroje uvedené v článku 27 ods. 3 smernice 2002/83/ES;
iii)
pohľadávky z retrocesie a nástroje uvedené v článku 35 a článku 36 ods. 3 smernice 2000/12/ES.
Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, investičnej spoločnosti, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účely poskytnutia finančnej pomoci na reorganizáciu a záchranu tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o znížení uvedených v písmenách a) a b) tretieho pododseku.
Ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v písmenách a) a b) tretieho pododseku, ktoré zaisťovňa vlastní v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách, členské štáty môžu povoliť, aby ich zaisťovne primerane uplatňovali metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I smernice 2002/87/ES. Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa uplatňuje, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontroly, čo sa týka subjektov, ktoré budú zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa uplatňuje dlhodobo jednotne.
Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte miery solventnosti podľa tejto smernice zaisťovne, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad podľa smernice 98/78/ES alebo doplnkový dohľad podľa smernice 2002/87/ES, nemusia odpočítavať položky uvedené v písmenách a) a b) tretieho pododseku, ktoré držia v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté v doplnkovom dohľade.
Na účely odpočítania účastí uvedených v tomto odseku účasť znamená účasť v zmysle článku 1 písm. f) smernice 98/78/ES.
3. Dostupná miera solventnosti môže tiež pozostávať z:
a)
kumulatívnych prednostných akcií a podriadených úverov najviac do výšky 50 % nižšej položky z dostupnej miery solventnosti alebo požadovanej miery solventnosti; najviac 25 % z toho bude pozostávať z podriadených úverov s pevnou splatnosťou alebo kumulatívnych prednostných akcií s pevnou splatnosťou za predpokladu, že existujú záväzné dohody, podľa ktorých v prípade konkurzu alebo likvidácie zaisťovne budú podriadené úvery alebo prednostné akcie za nárokmi všetkých ostatných veriteľov a nebudú splatené, pokým sa v danom čase nevysporiadajú všetky ostatné splatné dlhy.
Podriadené úvery tiež spĺňajú tieto podmienky:
i)
do úvahy sa môžu vziať iba úplne splatené akcie;
ii)
pre úvery s pevnou dobou splatnosti pôvodná doba splatnosti je najmenej päť rokov. Najneskôr rok pred dátumom splatnosti zaisťovňa predloží príslušným orgánom plán na ich schválenie, ktorý dokumentuje, ako sa zachová dostupná miera solventnosti na danej úrovni alebo ako dosiahne požadovanú úroveň, ak rozsah, do ktorého môže byť úver zahrnutý do dostupnej miery solventnosti, sa postupne neznižuje počas najmenej posledných piatich rokov pred dátumom splatnosti. Príslušné orgány môžu povoliť predčasné splatenie týchto úverov za predpokladu, že žiadosť podala emitujúca zaisťovňa a jej dostupná miera solventnosti neklesne pod požadovanú úroveň;
iii)
úvery, ktorých splatnosť nie je stanovená, sú splatné len na základe výpovede päť rokov vopred, ak sa tieto úvery už ďalej nepovažujú za zložku dostupnej miery solventnosti alebo ak sa pre predčasné splatenie osobitne nevyžaduje predchádzajúci súhlas príslušných orgánov. V tomto prípade to zaisťovňa oznámi príslušným orgánom najmenej šesť mesiacov pred dátumom navrhovaného splatenia, špecifikujúc dostupnú mieru solventnosti a požadovanú mieru solventnosti, tak predtým, ako aj po splatení. Príslušné orgány povolia splatenie, len ak dostupná miera solventnosti zaisťovne neklesne pod požadovanú úroveň;
iv)
úverová zmluva neobsahuje žiadne ustanovenie, podľa ktorého sa dlh stane splatným pred dátumami dohodnutého splácania za určených okolností iných ako likvidácia poisťovne;
v)
úverovú zmluvu možno zmeniť alebo doplniť, až keď príslušné orgány vyhlásia, že proti zmene alebo doplneniu nemajú námietky;
b)
cenných papierov bez určeného dátumu splatnosti a ďalších nástrojov, vrátane kumulatívnych prednostných akcií iných ako akcie uvedené v písmene a), do výšky 50 % nižšej hodnoty z dostupnej miery solventnosti alebo požadovanej miery solventnosti pre všetky tieto cenné papiere a podriadené úvery uvedené v písmene a) za predpokladu, že spĺňajú tieto podmienky:
i)
nemožno ich splatiť z podnetu držiteľa alebo bez predchádzajúceho súhlasu príslušného orgánu;
ii)
zmluva o emisii umožňuje zaisťovni odložiť platbu úroku z úveru;
iii)
nároky veriteľa voči zaisťovni sú zaradené úplne za nárokmi všetkých nepodriadených veriteľov;
iv)
dokumenty, ktorými sa spravuje emisia cenných papierov, upravujú schopnosť absorbovať stratu dlhu a nezaplatených úrokov, pričom umožnia zaisťovni pokračovať v jej činnosti;
v)
zohľadniť možno len úplne splatené sumy.
4. Na základe žiadosti zaisťovne príslušnému orgánu domovského členského štátu, ku ktorej sa pripoja dôkazy, a so súhlasom tohto príslušného orgánu môže dostupná miera solventnosti pozostávať tiež z:
a)
jednej polovice nesplateného základného imania alebo počiatočných vkladov, ak splatená suma dosahuje 25 % tohto základného imania alebo počiatočných členských vkladov, najviac do výšky 50 % nižšej z hodnôt dostupnej miery solventnosti alebo požadovanej miery solventnosti;
b)
v prípade neživotných vzájomných poisťovacích spolkov alebo združení založených na zásade vzájomnosti s premenlivými vkladmi, akejkoľvek pohľadávky, ktorú takýto subjekt má voči svojim členom na základe výzvy o vloženie dodatočného vkladu v rámci finančného roka, do polovice rozdielu medzi maximálnymi vkladmi a vkladmi vyzvanými na zaplatenie a do 50 % nižšej hodnoty z dostupnej miery solventnosti alebo požadovanej miery solventnosti. Príslušné vnútroštátne orgány stanovia podmienky, za ktorých možno dodatočné vklady akceptovať;
c)
akýchkoľvek skrytých čistých rezerv vyplývajúcich z ocenenia aktív, ak tieto skryté čisté rezervy nie sú mimoriadnej povahy.
5. Okrem toho, vo vzťahu k činnostiam životného zaistenia, na základe žiadosti zaisťovne príslušnému orgánu domovského členského štátu, ku ktorej sa pripoja dôkazy, a so súhlasom tohto príslušného orgánu, dostupná miera solventnosti môže pozostávať tiež:
a)
do 31. decembra 2009 zo sumy rovnej 50 % budúcich ziskov zaisťovne, neprevyšujúcej však 25 % z nižšej hodnoty jej dostupnej miery solventnosti alebo požadovanej miery solventnosti. Suma budúcich ziskov sa získa vynásobením odhadovaného ročného zisku koeficientom, ktorý predstavuje priemerné obdobie určené na trvanie poistiek. Použitý koeficient nesmie prekročiť hodnotu šesť. Odhadovaný ročný zisk neprekročí aritmetický priemer ziskov dosiahnutých za posledných päť finančných rokov v činnostiach uvedených v článku 2 ods. 1 smernice 2002/83/ES.
Príslušné orgány môžu súhlasiť so zahrnutím tejto sumy do dostupnej miery solventnosti, len ak:
i)
sa príslušným orgánom predloží správa aktuára odôvodňujúca pravdepodobnosť dosiahnutia týchto ziskov v budúcnosti a
ii)
časť budúcich ziskov zodpovedajúcich skrytým čistým rezervám uvedeným v odseku 4 písm. c) ešte nebola zohľadnená;
b)
ak sa nepoužíva zillmerizovanie, alebo ak sa používa, ale predstavuje menej ako zaťaženie obstarávacími nákladmi zahrnutými do zaistného, rozdielu medzi nezillmerizovanými alebo čiastočne zillmerizovanými matematickými rezervami a matematickými rezervami zillmerizovanými so sadzbou rovnou zaťaženiu obstarávacími nákladmi zahrnutými do zaistného. Toto číslo však nesmie prekročiť 3,5 % sumy rozdielu medzi príslušným kapitálom pre činnosti životného poistenia a matematickými rezervami pre všetky poistky, pre ktoré je zillmerizovanie možné. Rozdiel sa zníži o sumu akýchkoľvek neodpísaných obstarávacích nákladov zaúčtovaných ako aktívum.
6. Zmeny a doplnenia odsekov 1 až 5 tohto článku s cieľom zohľadniť vývoj, ktorý odôvodňuje technickú úpravu prvkov započítateľných do dostupnej miery solventnosti, sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 55 ods. 2.
Oddiel 2
Požadovaná miera solventnosti
Článok 37
Požadovaná miera solventnosti pre činnosti neživotného zaistenia
1. Požadovaná miera solventnosti sa určí buď na základe výšky zaistného alebo príspevkov splatných za rok, alebo podľa priemerných nákladov na zaistné plnenie za uplynulé tri finančné roky.
Avšak v prípade, že zaisťovne, ktoré obyčajne zaisťujú iba proti jednému alebo niekoľkým rizikám spojeným s úverom, búrkou, krupobitím alebo mrazom, ako príslušné sa pre priemerný objem škôd použije posledných sedem finančných rokov.
2. Pokiaľ v článku 40 nie je ustanovené inak, výška požadovanej miery solventnosti sa rovná vyššiemu z dvoch výsledkov stanovených v odsekoch 3 a 4 tohto článku.
3. Základ zaistného sa vypočíta s použitím vyššej hodnoty z hrubého predpísaného zaistného alebo príspevkov vypočítaných nižšie, alebo z hrubého zaslúženého zaistného alebo príspevkov.
Zaistné alebo príspevky týkajúce sa odvetví 11, 12 a 13 uvedených v bode A prílohy smernice 73/239/EHS sa zvýšia o 50 %.
Zaistné alebo príspevky týkajúce sa iných odvetví ako 11, 12 a 13 v bode A prílohy smernice 73/239/EHS možno zvýšiť najviac do výšky 50 % pre osobitné zaisťovacie činnosti alebo druhy zmlúv na zohľadnenie špecifík týchto činností alebo zmlúv, v súlade s postupom uvedeným v článku 55 ods. 2 tejto smernice. Zaistné alebo príspevky, vrátane vedľajších nákladov spojených so zaistným alebo príspevkami, splatné vo vzťahu k zaisťovacím činnostiam v poslednom finančnom roku, sa spočítajú.
Od tohto súčtu sa potom odpočíta celková suma zaistného alebo príspevkov zrušených v poslednom finančnom roku, ako aj celková suma daní a poplatkov, ktoré sa vzťahujú na zaistné alebo príspevky vstupujúce do súhrnu.
Takto získaná suma sa rozdelí na dva diely, prvý diel dosahuje 50 000 000 EUR, druhý tvorí prebytok; vypočíta sa 18 % prvého a 16 % druhého dielu a hodnoty sa spočítajú.
Takto získaná suma sa vynásobí pomerom vypočítaným za súčet posledných troch finančných rokov medzi sumou nákladov na zaistné plnenie, ktoré nesie zaisťovňa, po odpočítaní súm vymožiteľných spätným odkúpením, a hrubou sumou nákladov na zaistné plnenie; tento pomer nesmie byť v žiadnom prípade nižší ako 50 %. Na základe žiadosti s podpornými údajmi, ktorú zaisťovňa postúpi príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu, môžu byť čiastky vymožiteľné zo špeciálneho účelového nástroja uvedeného v článku 46 tejto smernice tiež odpočítané ako spätné odkúpenie.
So súhlasom príslušných orgánov možno na stanovenie zaistného alebo príspevkov použiť štatistické metódy.
4. Základ nákladov na zaistné plnenia sa počíta, ako sa uvádza ďalej, pričom pre odvetvia 11, 12 a 13 uvedené v bode A prílohy smernice 73/239/EHS sa použijú plnenia, rezervy a náhrady zvýšené o 50 %.
Rezervy na zaistné plnenia a zaistné náhrady týkajúce sa iných odvetví ako 11, 12 a 13 uvedených v bode A prílohy smernice 73/239/EHS možno zvýšiť do výšky 50 % pre osobitné zaisťovacie činnosti alebo druhy zmlúv na zohľadnenie špecifík takýchto činností alebo zmlúv v súlade s postupom uvedeným v článku 55 ods. 2 tejto smernice.
Spočítajú sa sumy nákladov na zaistné plnenie, bez odpočítania škôd, ktoré znášajú retrocesionári, v obdobiach uvedených v odseku 1.
K tomuto súčtu sa pripočíta suma rezervy na budúce plnenia, ktorá bola vytvorená na konci posledného finančného roka.
Od tohto súčtu sa odpočíta suma zaistných náhrad inkasovaných počas období uvedených v odseku 1.
Zo súčtu, ktorý potom zostane, sa odpočíta suma rezervy na budúce plnenia, vytvorenej na začiatku druhého finančného roka pred posledným finančným rokom, za ktorý existuje účtovná závierka. Ak sa príslušné obdobie uvedené v odseku 1 rovná siedmim rokom, odpočíta sa suma rezervy na budúce plnenia, vytvorenej na začiatku šiesteho finančného roka pred posledným finančným rokom, za ktorý existuje účtovná závierka.
Jedna tretina alebo jedna sedmina z takto získanej sumy, podľa príslušného obdobia ustanoveného v odseku 1, sa rozdelí na dva diely; prvý dosahuje 35 000 000 EUR a druhý, ktorý obsahuje prebytok; vypočíta sa 26 % prvého a 23 % druhého dielu a hodnoty sa spočítajú.
Takto získaná suma sa vynásobí pomerom vypočítaným za súčet posledných troch finančných rokov medzi sumou nákladov na zaistné plnenie, ktoré nesie zaisťovňa, po odpočítaní súm vymožiteľných zo spätného odkúpenia, a hrubou sumou nákladov na zaistné plnenie; tento pomer nesmie byť v žiadnom prípade nižší ako 50 %. Na základe žiadosti s podpornými údajmi, ktorú zaisťovňa postúpi príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu, môžu byť čiastky vymožiteľné zo špeciálneho účelového nástroja uvedeného v článku 46 tiež odpočítané ako spätné odkúpenie.
So súhlasom príslušných orgánov možno na stanovenie zaistného alebo príspevkov použiť štatistické metódy.
5. Ak požadovaná miera solventnosti vypočítaná v odsekoch 2, 3 a 4 je nižšia ako požadovaná miera solventnosti z predchádzajúceho roka, požadovaná miera solventnosti zodpovedá aspoň požadovanej miere solventnosti za predchádzajúci rok vynásobenej pomerom sumy technickej rezervy na budúce plnenia na konci posledného finančného roka a sumy technickej rezervy na budúce plnenia na začiatku posledného finančného roka. V týchto výpočtoch sa technické rezervy počítajú bez retrocesie, ale tento pomer nesmie byť v žiadnom prípade vyšší ako 1.
6. Percentuálne sadzby, ktoré sa vzťahujú na diely uvedené v piatom pododseku odseku 3 a siedmom pododseku odseku 4, sa znížia na tretinu v prípade zaistenia zdravotného poistenia vykonávaného na podobnom technickom základe ako životné poistenie, ak:
a)
sa zaplatené zaistné počíta na základe nemocenských tabuliek podľa matematickej metódy používanej v poisťovníctve;
b)
je vytvorená rezerva pre narastajúci vek;
c)
sa vyberie ďalšie zaistné na vytvorenie miery zabezpečenia v potrebnej výške;
d)
poisťovňa môže zrušiť zmluvu najneskôr pred uplynutím tretieho poistného roka;
e)
zmluva ustanoví možnosť zvýšenia zaistného alebo zníženia platieb aj pre platné zmluvy.
Článok 38
Požadovaná miera solventnosti pre činnosti životného zaistenia
1. Požadovaná miera solventnosti pre činnosti životného zaistenia sa určí podľa článku 37.
2. Bez ohľadu na odsek 1 tohto článku domovský členský štát môže stanoviť, že pre triedy zaistenia poisťovacej činnosti, na ktoré sa vzťahuje článok 2 ods. 1 písm. a) smernice 2002/83/ES prepojené s investičnými fondmi alebo zmluvami s účasťou na zisku a pre operácie, uvedené v článku 2 ods. 1 písm. b), v článku 2 ods. 2 písm. b), c), d) a e) smernice 2002/83/ES, požadovaná miera solventnosti bude určená v súlade s článkom 28 smernice 2002/83/ES.
Článok 39
Požadovaná miera solventnosti pre zaisťovňu vykonávajúcu súbežne neživotné zaistenie a životné zaistenie
1. Domovský členský štát vyžaduje od každej zaisťovne, ktorá vykonáva činnosť v oblasti neživotného zaistenia, ako aj životného zaistenia, aby mala dostupnú mieru solventnosti na krytie celkového súčtu požadovaných mier solventnosti vo vzťahu k činnostiam neživotného zaistenia, ako aj životného zaistenia, ktoré sa určia podľa článkov 37 a 38.
2. Ak dostupná miera solventnosti nedosiahne úroveň požadovanú v odseku 1 tohto článku, príslušné orgány uplatnia opatrenia ustanovené v článkoch 42 a 43.
Oddiel 3
Garančný fond
Článok 40
Výška garančného fondu
1. Jedna tretina požadovanej miery solventnosti podľa článkov 37, 38 a 39 tvorí garančný fond. Tento fond je tvorený z položiek uvedených v článku 36 ods. 1, 2 a 3 a, so súhlasom príslušného orgánu domovského členského štátu, v článku 36 ods. 4 písm. c).
2. Garančný fond nie je nižší ako 3 000 000 EUR.
Akýkoľvek členský štát môže stanoviť, že v prípade kaptívnych zaisťovní minimálny garančný fond nie je nižší ako 1 000 000 EUR.
Článok 41
Preskúmanie výšky garančného fondu
1. Sumy v eurách stanovené v článku 40 ods. 2 sa posudzujú každoročne od 10. decembra 2007 s cieľom zohľadniť zmeny európskeho indexu spotrebiteľských cien zahŕňajúceho všetky členské štáty, ako to uverejňuje Eurostat.
Tieto sumy sa automaticky upravia zvýšením základnej sumy v eurách o percentuálnu zmenu tohto indexu v období od nadobudnutia účinnosti tejto smernice do dátumu posúdenia a zaokrúhlia na násobok 100 000 EUR.
Ak percentuálna zmena od poslednej úpravy je nižšia ako 5 %, úprava sa neuskutoční.
2. Komisia každoročne informuje Európsky parlament a Radu o posúdení a upravenej sume uvedenej v odseku 1.
KAPITOLA 4
Zaisťovne s finančnými problémami alebo v protiprávnom stave a odňatie povolenia
Článok 42
Zaisťovne s finančnými problémami
1. Ak zaisťovňa nedodržiava článok 32, príslušný orgán jej domovského členského štátu môže zakázať voľné nakladanie s jej aktívami po tom, ako oznámi svoj zámer príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
2. Na účely obnovy finančnej pozície zaisťovne, ktorej miera solventnosti klesla pod požadované minimum podľa článkov 37, 38 a 39, príslušný orgán domovského členského štátu vyžiada predloženie plánu obnovy dobrej finančnej pozície na jeho schválenie.
Za mimoriadnych okolností, ak je príslušný orgán toho názoru, že finančná situácia zaisťovne sa bude ďalej zhoršovať, môže tiež obmedziť alebo zakázať voľné nakladanie aktívami zaisťovne. Informuje orgány ostatných členských štátov, na území ktorých zaisťovňa vykonáva činnosť, o akýchkoľvek opatreniach, ktoré vykonal, a tieto na jeho žiadosť prijmú rovnaké opatrenia.
3. Ak miera solventnosti klesne pod garančný fond stanovený v článku 40, príslušný orgán domovského členského štátu vyžiada od zaisťovne predloženie krátkodobého finančného plánu na jeho schválenie.
Môže tiež obmedziť alebo zakázať voľné nakladanie s aktívami zaisťovne. Informuje orgány všetkých ostatných členských štátov a tieto na jeho žiadosť prijmú rovnaké opatrenia.
4. Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na to, aby v prípadoch stanovených v odsekoch 1, 2 a 3 mohol v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi zakázať voľné nakladanie s aktívami umiestnenými na svojom území na žiadosť domovského členského štátu zaisťovne, ktorý určí, na ktoré aktíva sa tieto opatrenia budú vzťahovať.
Článok 43
Ozdravný finančný plán
1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali právomoc vyžadovať ozdravný finančný plán pre tie zaisťovne, v prípade ktorých sa príslušné orgány domnievajú, že ich záväzky vyplývajúce zo zaisťovacích zmlúv sú ohrozené.
2. Ozdravný finančný plán obsahuje ako minimum údaje alebo doklady nasledujúcich troch finančných rokov, týkajúce sa:
a)
predpokladaných výdavkov na správu, najmä bežných režijných výdavkov a provízie;
b)
plánu stanovujúceho podrobné odhady príjmov a výdavkov v súvislosti s prevzatým a postúpeným zaistením;
c)
prognózy súvahy;
d)
odhadu finančných zdrojov určených na krytie záväzkov zo zaistenia a požadovanej miery solventnosti;
e)
celkovej politiky v oblasti retrocesie.
3. Ak sa finančné postavenie zaisťovne zhoršuje a zmluvné záväzky zaisťovne sú ohrozené, členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali právomoc zaviazať zaisťovne, aby mali vyššiu požadovanú mieru solventnosti, aby zaisťovňa dokázala plniť požiadavky na solventnosť v blízkej budúcnosti. Úroveň tejto vyššej požadovanej miery solventnosti vychádza z ozdravného finančného plánu uvedeného v odseku 1.
4. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali právomoc preceniť smerom nadol všetky položky započítateľné do dostupnej miery solventnosti, najmä ak nastala významná zmena trhovej hodnoty týchto prvkov od konca posledného finančného roku.
5. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali právomoc zmenšiť zníženie, na základe retrocesie, miery solventnosti, ako je táto stanovená v súlade s článkami 37, 38 a 39, ak:
a)
povaha alebo kvalita zmlúv o retrocesii sa od posledného finančného roku podstatne zmenila;
b)
na základe zmlúv o spätnom odkúpení neexistuje žiadny alebo len obmedzený prevod rizík.
6. Ak príslušné orgány vyžiadali ozdravný finančný plán pre zaisťovňu v súlade s odsekom 1 tohto článku, zdržia sa vydania potvrdenia v súlade s článkom 18, kým sú toho názoru, že jej záväzky vyplývajúce zo zaisťovacích zmlúv sú ohrozené v zmysle uvedeného odseku 1.
Článok 44
Odňatie povolenia
1. Povolenie udelené zaisťovni príslušným orgánom jej domovského členského štátu môže tento orgán odňať, ak táto zaisťovňa:
a)
nepoužije toto povolenie do 12 mesiacov, výslovne sa ho vzdá alebo prestane vykonávať činnosť po dobu dlhšie ako 6 mesiacov, ak príslušný členský štát nestanovil, že v týchto prípadoch toto povolenie zaniká;
b)
prestala spĺňať podmienky pre povolenie;
c)
nedokázala v určenej lehote vykonať opatrenia uvedené v pláne reštrukturalizácie alebo finančnom pláne podľa článku 42;
d)
závažným spôsobom porušuje svoje povinnosti podľa právnych predpisov, ktoré sa na ňu vzťahujú.
V prípade odňatia alebo zániku povolenia príslušný orgán domovského členského štátu informuje o tom príslušné orgány ostatných členských štátov a tieto vykonajú príslušné opatrenia, aby zabránili zaisťovni začať nové operácie na ich území buď na základe práva usadiť sa, alebo slobody poskytovať služby.
2. Akékoľvek rozhodnutie odňať povolenie sa podrobne odôvodní a oznámi sa príslušnej zaisťovni.
HLAVA IV
USTANOVENIA VZŤAHUJÚCE SA NA VÝLUČNÉ ZAISTENIE A ŠPECIÁLNE ÚČELOVÉ NÁSTROJE
Článok 45
Výlučné zaistenie
1. Domovský členský štát môže stanoviť osobitné ustanovenia pre činnosti výlučného zaistenia vzhľadom na:
-
povinné podmienky pre zahrnutie do všetkých vydaných zmlúv,
-
riadne správne a účtovné postupy, vhodné mechanizmy vnútornej kontroly a požiadavky rizikového manažmentu,
-
požiadavky účtovníctva, opatrnosti a štatistických informácií,
-
vytvorenie technických rezerv s cieľom zabezpečiť, že sú vhodné, spoľahlivé a objektívne,
-
investície aktív pokrývajúce technické rezervy s cieľom zabezpečiť, že do úvahy berú typ činnosti vykonávanej zaisťovňou, najmä povahu, hodnotu a dobu očakávaného splatenia pohľadávok takým spôsobom, aby sa zabezpečila dostatočnosť, likvidita, bezpečnosť, ziskovosť a zodpovedajúca výška jej aktív,
-
pravidlá vzťahujúce sa na dostupnú mieru solventnosti, požadovanú mieru solventnosti a minimálny garančný fond, ktorý zaisťovňa udržiava na účely činností výlučného zaistenia.
2. Členské štáty v záujme transparentnosti bezodkladne oznámia Komisii znenie všetkých opatrení stanovených vnútroštátnymi predpismi na účely odseku 1.
Článok 46
Špeciálne účelové nástroje
1. Ak sa členský štát rozhodne umožniť zriadenie špeciálnych účelových nástrojov na svojom území v zmysle tejto smernice, požiada o predchádzajúce úradné povolenie na tieto účely.
2. Členský štát, v ktorom je zriadený špeciálny účelový nástroj, stanoví podmienky, za ktorých taká spoločnosť bude vykonávať svoju činnosť. Členský štát prijme právne predpisy týkajúce sa najmä:
-
rozsahu povolenia,
-
povinné podmienky pre zahrnutie do všetkých vydaných zmlúv,
-
dobrej povesti a príslušnej odbornej kvalifikácie osôb riadiacich špeciálny účelový nástroj,
-
vhodných a patričných požiadaviek na akcionárov alebo členov vlastniacich kvalifikovaný podiel v špeciálnom účelovom nástroji,
-
riadnych správnych a účtovných postupov, vhodných mechanizmov vnútornej kontroly a požiadaviek rizikového manažmentu,
-
požiadaviek účtovníctva, opatrnosti a štatistických informácií,
-
požiadavky solventnosti špeciálnych účelových nástrojov.
3. Členské štáty v záujme transparentnosti bezodkladne oznámia Komisii znenie všetkých opatrení stanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi na účely odseku 2.
HLAVA V
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA PRÁVA USADIŤ SA A SLOBODY POSKYTOVAŤ SLUŽBY
Článok 47
Zaisťovne porušujúce právne predpisy
1. Ak príslušné orgány hostiteľského členského štátu zistia, že zaisťovňa s pobočkou alebo vykonávajúca činnosť na jeho území na základe slobody poskytovať služby nedodržiava právne predpisy, ktoré sa na ňu v tomto štáte vzťahujú, požadujú od príslušnej zaisťovne, aby napravila tento protiprávny stav. Súčasne postúpia tieto zistenia príslušnému orgánu domovského členského štátu.
Ak napriek opatreniam prijatým príslušným orgánom domovského členského štátu, alebo ak sa tieto opatrenia ukázali ako neprimerané, zaisťovňa naďalej porušuje právne predpisy, ktoré sa na ňu v hostiteľskom členskom štáte vzťahujú, tento členský štát po informovaní príslušného orgánu domovského členského štátu vykoná príslušné opatrenia, aby zabránil ďalšiemu porušovaniu alebo uložil zaň sankcie, vrátane, ak je to bezpodmienečne nutné, zabránenia tejto zaisťovni v ďalšom uzatváraní nových zmlúv o zaistení na svojom území. Členské štáty zabezpečia, aby na ich území bolo možné zaisťovniam úradne doručovať právne dokumenty potrebné pre tieto opatrenia.
2. Akékoľvek opatrenie prijaté podľa odseku 1, zahŕňajúce sankcie alebo obmedzenia vykonávania zaisťovacej činnosti, je riadne odôvodnené a oznámené príslušnej zaisťovni.
Článok 48
Likvidácia
V prípade likvidácie zaisťovne sa záväzky vyplývajúce zo zmlúv o zaistení uzavretých prostredníctvom pobočky alebo na základe slobody poskytovať služby uspokojujú rovnakým spôsobom ako tie, ktoré vyplývajú z iných zmlúv o zaistení tejto zaisťovne.
HLAVA VI
ZAISŤOVNE, KTORÝCH SÍDLO SA NACHÁDZA MIMO SPOLOČENSTVA A KTORÉ VYKONÁVAJÚ ZAISŤOVACIE ČINNOSTI V SPOLOČENSTVE
Článok 49
Zásada a podmienky pre vykonávanie zaisťovacích činností
Členský štát nebude uplatňovať voči zaisťovniam, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva a ktoré začínajú alebo vykonávajú zaisťovacie činnosti na jeho území, právne predpisy, ktoré vedú k priaznivejšiemu zaobchádzaniu, aké sa poskytuje zaisťovniam so sídlom v tom členskom štáte.
Článok 50
Dohody s tretími krajinami
1. Komisia môže predkladať Rade návrhy na prerokovanie dohôd s jednou alebo viacerými tretími krajinami ohľadne prostriedkov vykonávania dohľadu nad:
a)
zaisťovňami, ktorých ústredie sa nachádza v tretej krajine a ktoré vykonávajú zaisťovacie činnosti v Spoločenstve;
b)
zaisťovňami, ktorých ústredie sa nachádza v Spoločenstve a ktoré vykonávajú zaisťovacie činnosti na území tretej krajiny.
2. Cieľom dohôd uvedených v odseku 1 je predovšetkým zabezpečiť, za podmienok rovnocennosti regulácie obozretného podnikania, účinný prístup na trh pre zaisťovne na území každej zmluvnej strany a vzájomné uznávanie pravidiel a postupov dohľadu v oblasti zaistenia. Ich cieľom je tiež zabezpečiť, aby:
a)
príslušné orgány členských štátov mohli získať informácie potrebné pre dohľad nad zaisťovňami, ktorých ústredie sa nachádza v Spoločenstve a ktoré vykonávajú činnosť na území príslušných tretích krajín;
b)
príslušné orgány tretích krajín mohli získať informácie potrebné pre dohľad nad zaisťovňami, ktorých ústredie sa nachádza na ich území a ktoré vykonávajú činnosť v Spoločenstve.
3. Bez toho, aby boli dotknuté články 300 ods. 1 a 2 zmluvy, Komisia preskúma s pomocou Európskeho výboru pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov výsledky rokovaní uvedených v odseku 1 tohto článku a výslednú situáciu.
HLAVA VII
DCÉRSKE PODNIKY MATERSKÝCH PODNIKOV, KTORÉ SA SPRAVUJÚ PRÁVOM TRETEJ KRAJINY, A NADOBÚDANIE ÚČASTÍ TÝMITO MATERSKÝMI PODNIKMI
Článok 51
Informácie z členských štátov pre Komisiu
Príslušné orgány členských štátov informujú Komisiu a príslušné orgány ostatných členských štátov:
a)
o akomkoľvek povolení priameho alebo nepriameho dcérskeho podniku, ktorého jeden alebo viaceré materské podniky sa spravujú právnymi predpismi tretej krajiny;
b)
vždy, keď taký materský podnik nadobudne účasť v zaisťovni Spoločenstva, ktorá by tento podnik zmenila na jej dcérsky podnik.
Ak sa povolenie uvedené v písm. a) udelí priamemu alebo nepriamemu dcérskemu podniku jedného alebo viacerých materských podnikov, ktoré sa spravujú právnymi predpismi tretích krajín, uvedie sa štruktúra skupiny v oznámení, ktoré príslušné orgány zašlú Komisii.
Článok 52
Zaobchádzanie tretích krajín so zaisťovňami Spoločenstva
1. Členské štáty informujú Komisiu o akýchkoľvek všeobecných ťažkostiach, s ktorými sa stretli ich zaisťovne pri usadení a pôsobení v tretej krajine alebo pri výkone ich činností v tretej krajine.
2. Komisia pravidelne vypracúva správu skúmajúcu zaobchádzanie so zaisťovňami Spoločenstva v tretích krajinách podľa podmienok uvedených v odseku 3, čo sa týka usadenia zaisťovní Spoločenstva v tretích krajinách, nadobúdania účastí v zaisťovniach tretích krajín, vykonávania zaisťovacích činností týmito usadenými podnikmi a cezhraničného poskytovania zaisťovacích činností zo Spoločenstva do tretích krajín. Komisia predkladá tieto správy Rade spolu s príslušnými návrhmi alebo odporúčaniami.
3. Vždy, keď je Komisia buď na základe správ uvedených v odseku 2, alebo na základe iných informácií toho názoru, že tretia krajina neposkytuje zaisťovniam Spoločenstva účinný prístup na trh, Komisia môže predložiť Rade odporúčania na splnomocnenie na rokovanie s cieľom získať lepší prístup na trh pre zaisťovne Spoločenstva.
4. Opatrenia vykonané podľa tohto článku musia byť v súlade so záväzkami Spoločenstva podľa akýchkoľvek medzinárodných dohôd, najmä v Svetovej obchodnej organizácii.
HLAVA VIII
INÉ USTANOVENIA
Článok 53
Právo na opravný prostriedok na súde
Členské štáty zabezpečia, aby proti rozhodnutiam prijatým v súvislosti so zaisťovňou podľa zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktorými sa implementuje táto smernica, bolo možné podať opravný prostriedok na súd.
Článok 54
Spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou
1. Členské štáty vzájomne spolupracujú s cieľom uľahčiť dohľad nad zaistením v Spoločenstve a uplatňovanie tejto smernice.
2. Komisia a príslušné orgány členských štátov úzko spolupracujú s cieľom uľahčiť dohľad nad zaistením v Spoločenstve a preskúmať akékoľvek ťažkosti, ktoré môžu vzniknúť pri uplatňovaní tejto smernice.
Článok 55
Výbor
1. Komisii pomáha Európsky výbor pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, pričom sa zohľadnia ustanovenia jeho článku 8.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 56
Implementačné opatrenia
V súlade s postupom uvedeným v článku 55 ods. 2 sa prijmú tieto opatrenia na implementáciu tejto smernice:
a)
rozšírenie právnych foriem ustanovených v prílohe I;
b)
vyjasnenie položiek tvoriacich mieru solventnosti v článku 36, aby sa zohľadnila tvorba nových finančných nástrojov;
c)
zvýšenie do výšky 50 % súm zaistného alebo zaistného plnenia používaných na výpočet požadovanej miery solventnosti ustanovenej v článku 37 ods. 3 a 4 v iných odvetviach ako 11, 12 a 13, uvedených v bode A prílohy smernice 73/239/EHS, pre osobitné činnosti zaistenia alebo druhy zmlúv, aby sa zohľadnili špecifiká týchto činností alebo zmlúv;
d)
úprava minimálneho garančného fondu stanoveného v článku v článku 40 ods. 2, aby sa zohľadnil ekonomický a finančný vývoj;
e)
objasnenie definícií v článku 2 s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie tejto smernice v celom Spoločenstve.
HLAVA IX
ZMENY A DOPLNENIA SÚČASNÝCH SMERNÍC
Článok 57
Zmeny a doplnenia smernice 73/239/EHS
Smernica 73/239/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
Článok 12a ods. 1 a 2 sa nahrádzajú takto:
„1. Príslušné orgány druhého príslušného členského štátu sú konzultované pred udelením povolenia neživotnej poisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo
b)
dcérskym podnikom materského podniku poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu alebo zaisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
2. S príslušným orgánom dotknutého členského štátu zodpovedným za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo investičnými spoločnosťami sa treba poradiť pred udelením povolenia neživotnej poisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
b)
dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje úverovú inštitúciu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve.“
2.
V článku 13 ods. 2 sa dopĺňa tento tretí pododsek:
„Domovský členský štát poisťovne nezamietne zaisťovaciu zmluvu uzatvorenú poisťovňou so zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení (24), alebo poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice alebo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (25) z dôvodu, ktorý sa priamo týka finančného stavu zaisťovne alebo poisťovne.
3.
V článku 15 sa odseky 2 a 3 nahrádzajú takto:
„2. Domovský členský štát od každej poisťovne požaduje, aby kryla technické rezervy a vyrovnávaciu rezervu uvedenú v článku 15a tejto smernice zodpovedajúcimi aktívami v súlade s článkom 6 smernice 88/357/EHS. V súvislosti so situáciou rizík v rámci Spoločenstva musia byť tieto aktíva umiestnené v rámci Spoločenstva. Členské štáty od poisťovní nepožadujú, aby umiestnili svoje aktíva v niektorom konkrétnom členskom štáte. Domovský členský štát však môže umožniť zmiernenie pravidiel o umiestňovaní aktív.
3. Členské štáty si neponechajú ani nezavedú na vytvorenie technických rezerv systém hrubého zaistenia, ktorý vyžaduje založenie aktív na krytie rezerv na zaistné budúcich období a rezerv na budúce plnenia zaisťovateľom, ak zaisťovateľ je zaisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2005/68/ES, alebo poisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice alebo smernice 2002/83/ES.
Ak domovský členský štát povoľuje, aby akékoľvek technické rezervy boli kryté pohľadávkami proti zaisťovateľovi, ktorý nie je zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2005/68/ES, ani poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa tejto smernice alebo smernice 2002/83/ES, stanoví podmienky pre akceptovanie týchto pohľadávok.“
4.
Článok 16 ods. 2 písmeno b) sa týmto nahrádza takto:
a)
písm. b) prvého pododseku sa nahrádza takto:
„b)
rezervy (povinné a dobrovoľné), ktoré netvoria upisovacie záväzky ani klasifikované ako vyrovnávacie rezervy;“;
b)
úvodná časť a písm. a) štvrtého pododseku sa nahrádza takto:
„Dostupná miera solventnosti sa znižuje aj týmito položkami:
a)
účasti, ktoré poisťovňa vlastní v:
-
poisťovniach v zmysle článku 6 tejto smernice, článku 4 smernice 2002/83/ES alebo článku 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES,
-
zaisťovniach v zmysle článku 3 smernice 2005/68/ES alebo zaisťovniach v nečlenskej krajine v zmysle článku 1 písm. l) smernice 98/78/ES,
-
holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES,
-
úverových inštitúciách a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES,
-
investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Rady 93/22/EHS a článku 2 ods. 4 a 7 smernice Rady 93/6/EHS.“
5.
Článok 16a sa týmto nahrádza takto:
a)
v odseku 3 sa siedmy pododsek nahrádza takto:
„Takto získaná suma sa vynásobí koeficientom vzhľadom na čiastku za posledné tri finančné roky medzi sumou nárokov, ktoré má spoločnosť uspokojiť po odčítaní čiastok splatných ako zaistenie, a hrubou čiastkou nárokov; tento koeficient v žiadnom prípade nesmie byť nižší ako 50 %. Na základe žiadosti poisťovne s podpornými dokumentmi poisťovňou odovzdanej príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu môžu byť čiastky vymožiteľné zo špeciálnych účelových nástrojov, uvedených v článku 46 smernice 2005/68/ES, odpočítané ako zaistenie.“
b)
V odseku 4 sa siedmy pododsek nahrádza takto:
„Takto získaná suma sa vynásobí koeficientom vzhľadom na čiastku za posledné tri finančné roky medzi sumou nárokov, ktoré má spoločnosť uspokojiť po odčítaní čiastok splatných ako zaistenie, a hrubou čiastkou nárokov; tento koeficient v žiadnom prípade nesmie byť nižší ako 50 %. Na základe žiadosti poisťovne s podpornými dokumentmi poisťovňou odovzdanej príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu môžu byť čiastky vymožiteľné zo špeciálnych účelových nástrojov, uvedených v článku 46 smernice 2005/68/ES, odpočítané ako zaistenie.“
6.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 17b
1. Každý členský štát požaduje, aby zaisťovňa, ktorej ústredie je na jeho území a ktorá vykonáva zaisťovaciu činnosť, vytvorila v súlade so svojim podnikaním minimálny garančný fond v súlade s článkom 40 smernice 2005/68/ES, kde je splnená jedna z nasledujúcich podmienok:
a)
inkasované zaistné prevyšuje 10 % jej celkového poistného;
b)
inkasované zaistné presahuje 50 000 000 EUR;
c)
technické rezervy z jej akceptácií zaistenia prevyšuje 10 % jej celkových technických rezerv.
2. Každý členský štát sa môže rozhodnúť uplatniť na zaisťovne uvedené v odseku 1 tohto článku a ktorých ústredie je na jeho území ustanovenia článku 34 smernice 2005/68/ES s ohľadom na ich činnosti akceptácie zaistenia, kde je splnená jedna z podmienok stanovených v uvedenom odseku 1.
V takom prípade má príslušný členský štát požadovať, aby boli všetky aktíva použité poisťovňou s cieľom pokryť technické rezervy zodpovedajúce jej akceptáciami zaistenia ohraničené, riadené a organizované oddelene od priamych poisťovacích činností poisťovne, bez akejkoľvek možnosti prevodu. V takom prípade, a iba ak ide o ich činnosti akceptácie zaistenia, nepodliehajú poisťovne článkom 20, 21 a 22 smernice 92/49/EHS (26) a prílohe I smernice 88/357/EHS.
Každý členský štát zabezpečí, aby jeho príslušné orgány overili oddelenie uvedené v druhom pododseku.
3. Ak sa Komisia v súlade s článkom 56 písm. c) smernice 2005/68/ES rozhodne zvýšiť čiastky použité pre výpočet požadovanej miery solventnosti stanovené v článku 37 ods. 3 a 4 tejto smernice, uplatní každý členský štát na činnosti poisťovní uvedených v odseku 1 tohto článku ustanovenia článkov 35 až 39 tejto smernice s ohľadom na ich činnosti akceptácie zaistenia.
7.
V článku 20a sa odsek 4 nahrádza takto:
„4. Členské štáty zabezpečia, aby mali príslušné orgány právomoc znížiť úľavu, na základe zaistenia, z miery solventnosti tak, ako je to určené podľa článku 16a, pokiaľ:
a)
povaha alebo kvalita zaistných zmlúv sa podstatne zmenila od posledného finančného roku;
b)
v zaisťovacích zmluvách nie je alebo je len obmedzený prenos rizika.“
Článok 58
Zmeny a doplnenia smernice 92/49/EHS
Smernica 92/49/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
V článku 15 sa odsek 1a nahrádza takto:
„1a Ak nadobúdateľ účastí uvedených v odseku 1 tohto článku je poisťovňa, zaisťovňa, úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo materský podnik takéhoto subjektu, alebo fyzická alebo právnická osoba kontrolujúca takýto subjekt a ak v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdať navrhuje vlastniť účasť, by sa stal dcérskym podnikom alebo by podliehal kontrole nadobúdateľa, pred vyhodnotením nadobudnutia sa uskutočňuje porada uvedená v článku 12a smernice 73/239/EHS.“
2.
V článku 16 sa odseky 4, 5 a 6 nahrádzajú takto:
„4. Príslušné orgány prijímajúce dôverné informácie podľa odseku 1 alebo 2 ich môžu použiť len v rámci plnenia svojich povinností:
-
kontroly plnenia podmienok upravujúcich začatie poisťovacej činnosti a zabezpečenia monitorovania výkonu tejto činnosti, najmä v súvislosti s monitorovaním technických rezerv, miery solventnosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly,
-
ukladať sankcie,
-
v správnom konaní o odvolaní proti rozhodnutiam príslušného orgánu alebo
-
v súdnych sporoch začatých podľa článku 53 alebo podľa osobitných ustanovení tejto smernice a ďalších smerníc prijatých v oblasti poisťovní a zaisťovní.
5. Odseky 1 a 4 nebránia výmene informácií v rámci členského štátu, v ktorom existujú dva alebo viac príslušných orgánov v rovnakom členskom štáte, alebo medzi členskými štátmi, medzi príslušnými orgánmi a:
-
orgánmi príslušnými na úradný dohľad nad úverovými inštitúciami a ďalšími finančnými inštitúciami a orgánmi príslušnými na dohľad nad finančnými trhmi,
-
orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní a zaisťovní a do ďalších podobných konaní a
-
osobami zodpovedajúcimi za vykonávanie zákonných auditov účtovníctva poisťovní, zaisťovní a ďalších finančných inštitúcií
pri výkone ich funkcií dohľadu a sprístupneniu informácií potrebných na plnenie ich povinností orgánom, ktoré spravujú nútené likvidačné konanie alebo garančné fondy. Informácie prijaté týmito orgánmi a osobami podliehajú povinnosti mlčanlivosti stanovenej v odseku 1.
6. Bez ohľadu na ustanovenia odsekov 1 až 4 môžu členské štáty povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a:
-
orgánmi príslušnými na dohľad nad orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní, zaisťovní a ďalších podobných konaní alebo
-
orgánmi príslušnými na dohľad nad osobami poverenými výkonom zákonných auditov účtovníctva poisťovní, zaisťovní, úverových inštitúcií, investičných spoločností a ďalších finančných inštitúcií, alebo
-
zodpovednými aktuármi poisťovní alebo zaisťovní vykonávajúcimi dozor nad týmito podnikmi a orgánmi zodpovednými za dohľad nad týmito aktuármi.
Členské štáty, ktoré využijú možnosť ustanovenú v prvom pododseku, vyžadujú ako minimum splnenie týchto podmienok:
-
tieto informácie sú určené na účely vykonávania dohľadu alebo dozoru uvedeného v prvom pododseku,
-
informácie prijaté v tejto súvislosti podliehajú podmienkam povinnosti mlčanlivosti stanovenej v odseku 1,
-
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, môžu byť sprístupnené iba s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich sprístupnili, a podľa potreby len na účely, pre ktoré tieto orgány poskytli súhlas.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov, osôb a inštitúcií, ktoré môžu dostávať informácie podľa tohto odseku.“
3.
Článok 21 ods. 1 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
úvodné znenie sa nahrádza takto:
„1.
Domovský členský štát nemôže oprávniť poisťovne, aby pokryli svoje technické rezervy a vyrovnávacie rezervy inými aktívami, ako sú tie v nasledujúcich kategóriách:“;
b)
písmeno f) bodu B sa nahrádza takto:
„f)
záväzky dlhované zaisťovateľmi, vrátane podielov zaisťovateľov na technických rezervách, a špeciálnymi účelovými nástrojmi uvedenými v článku 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení (27).
c)
tretí pododsek bodu C sa nahrádza takto:
„Zahrnutie akéhokoľvek aktíva alebo kategórie aktív vymenovaných v prvom pododseku neznamená, že všetky tieto aktíva majú byť automaticky prijaté na krytie technických rezerv. Domovský členský štát prijme podrobnejšie pravidlá stanovujúce podmienky na využitie prijateľných aktív.“
4.
V článku 22 ods. 1 sa úvodné znenie nahrádza takto:
„1.
Pokiaľ ide o aktíva na pokrytie technických rezerv a vyrovnávacej rezervy, domovský členský štát požaduje od každej poisťovne, aby investovala nie viac ako:“.
Článok 59
Zmeny a doplnenia smernice 98/78/ES
Smernica 98/78/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
Názov sa nahrádza takto:
„Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES z 27. októbra 1998 o doplnkovom dohľade nad poisťovňami a zaisťovňami v skupine poisťovní alebo zaisťovní.“
2.
Článok 1 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
Písmená c), i), j) a k) sa nahrádzajú takto:
„c)
‚zaisťovňa‘ znamená zaisťovňu, ktorá dostala úradné povolenie podľa článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení (28);
„i)
‚holdingová poisťovňa‘ znamená materský podnik, ktorého hlavnou podnikateľskou činnosťou je získavanie a držba účasti v dcérskych podnikoch, ak sú tieto dcérske podniky výlučne alebo najmä poisťovňami, zaisťovňami, alebo poisťovňami alebo zaisťovňami v nečlenskej krajine, ak aspoň jedným z týchto dcérskych podnikov je poisťovňa alebo zaisťovňa, a ktorý nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (29);
j)
‚zmiešaná holdingová poisťovňa‘ znamená iný materský podnik ako poisťovňa, poisťovňa v nečlenskej krajine, zaisťovňa, zaisťovňa v nečlenskej krajine, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v zmysle smernice 2002/87/ES, z ktorej dcérskych podnikov je aspoň jeden poisťovňou alebo zaisťovňou;
k)
‚príslušné orgány‘ znamenajú štátne orgány, ktoré sú splnomocnené zo zákona alebo iným právnym predpisom vykonávať dohľad nad poisťovňami alebo zaisťovňami.
b)
Dopĺňa sa toto písmeno:
„l.
‚aisťovňa v nečlenskej krajine‘ znamená podnik, u ktorého by sa vyžadovalo povolenie v súlade s článkom 3 smernice 2005/68/ES, ak by mal ústredie v Spoločenstve;“.
3.
Články 2, 3 a 4 sa nahrádzajú takto:
„Článok 2
Prípady uplatnenia doplnkového dohľadu nad poisťovňami a zaisťovňami
1. Okrem ustanovení smernice 73/239/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (30) a smernice 2005/68/ES, ktoré stanovujú pravidlá dohľadu nad poisťovňami a zaisťovňami, členské štáty ustanovia doplnkový dohľad nad akoukoľvek poisťovňou alebo akoukoľvek zaisťovňou, ktorá je podnikom s účasťou v aspoň jednej poisťovni, zaisťovni, poisťovni v nečlenskej krajine alebo zaisťovni v nečlenskej krajine, spôsobom uvedeným v článkoch 5, 6, 8 a 9 tejto smernice.
2. Každá poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorej materským podnikom je holdingová poisťovňa, poisťovňa v nečlenskej krajine alebo zaisťovňa v nečlenskej krajine, podlieha doplnkovému dohľadu spôsobom stanoveným v článku 5 ods. 2 a článkoch 6, 8 a 10.
3. Každá poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorej materským podnikom je zmiešaná holdingová poisťovňa, podlieha doplnkovému dohľadu spôsobom stanoveným v článku 5 ods. 2 a článkoch 6 a 8.
Článok 3
Rozsah doplnkového dohľadu
1. Výkon doplnkového dohľadu v súlade s článkom 2 v žiadnom prípade neznamená, že príslušné orgány majú zohrávať funkciu dohľadu jednotlivo vo vzťahu k poisťovni v nečlenskej krajine, zaisťovni v nečlenskej krajine, holdingovej poisťovni alebo zmiešanej holdingovej poisťovni.
2. Doplnkový dohľad zohľadní nasledujúce podniky uvedené v článkoch 5, 6, 8, 9 a 10:
-
prepojené podniky poisťovne alebo zaisťovne,
-
podniky s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni,
-
prepojené podniky podnikov s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni.
3. Členské štáty môžu rozhodnúť, že v rámci doplnkového dohľadu podľa článku 2 nebudú brať do úvahy spoločnosti, ktoré majú sídlo v nečlenskej krajine, kde existujú právne prekážky na prenos potrebných informácií; týmto nie sú dotknuté ustanovenia bodu 2.5 prílohy I a bodu 4 prílohy II.
Príslušné orgány poverené výkonom doplnkového dohľadu môžu ďalej v nižšie uvedených prípadoch rozhodnúť, v závislosti od prípadu, o tom, že v doplnkovom dohľade podľa článku 2 nezohľadnia určitý podnik:
-
ak podnik, ktorý by mal byť zahrnutý, má zanedbateľný význam vzhľadom na ciele doplnkového dohľadu nad poisťovňami alebo zaisťovňami,
-
ak by bolo zahrnutie finančnej situácie podniku nevhodné alebo zavádzajúce vzhľadom na ciele doplnkového dohľadu nad poisťovňami alebo zaisťovňami.
Článok 4
Príslušné orgány vykonávajúce doplnkový dohľad
1. Doplnkový dohľad vykonávajú príslušné orgány členského štátu, v ktorom bolo poisťovni alebo zaisťovni udelené úradné povolenie podľa článku 6 smernice 73/239/EHS, článku 4 smernice 2002/83/ES alebo článku 3 smernice 2005/68/ES.
2. Ak boli poisťovniam alebo zaisťovniam, ktorých materským podnikom je tá istá holdingová poisťovňa, poisťovňa v nečlenskej krajine, zaisťovňa v nečlenskej krajine alebo zmiešaná holdingová poisťovňa, udelené povolenia v dvoch alebo viacerých členských štátoch, môžu sa príslušné orgány dotknutých členských štátov dohodnúť na tom, ktorý z nich bude zodpovedný za výkon doplnkového dohľadu.
3. Ak má členský štát viac ako jeden orgán poverený obozretným dohľadom nad poisťovňami a zaisťovňami, prijme tento členský štát potrebné opatrenia na koordináciu medzi týmito orgánmi.
4.
Článok 5 ods. 1 sa nahrádza takto:
„1. Členské štáty stanovia, že príslušné orgány budú požadovať od každej poisťovne alebo zaisťovne, ktorá je predmetom doplnkového dohľadu, primeraný systém vnútornej kontroly na predkladanie akýchkoľvek údajov a informácií potrebných na účely tohto doplnkového dohľadu.“
5.
Články 6, 7 a 8 sa nahrádzajú takto:
„Článok 6
Prístup k informáciám
1. Členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány poverené výkonom doplnkového dohľadu mali prístup k akýmkoľvek informáciám, ktoré sú potrebné na účely dohľadu nad poisťovňou alebo zaisťovňou, ktorá podlieha tomuto doplnkovému dohľadu. Príslušné orgány sa môžu priamo obrátiť na podniky uvedené v článku 3 ods. 2, aby získali potrebné informácie, len ak tieto informácie od poisťovne alebo zaisťovne boli požadované a dovtedy neboli poskytnuté.
2. Členské štáty stanovia, aby na ich území mohli ich príslušné orgány samotné alebo prostredníctvom na tento účel poverených osôb overiť informácie uvedené v odseku 1 priamo na mieste v:
-
poisťovni, ktorá podlieha doplnkovému dohľadu,
-
zaisťovni, ktorá podlieha doplnkovému dohľadu,
-
dcérskych podnikoch tejto poisťovne,
-
dcérskych podnikoch tejto zaisťovne,
-
materských podnikoch tejto poisťovne,
-
materských podnikoch tejto zaisťovne,
-
dcérskych podnikoch materského podniku tejto poisťovne,
-
dcérskych podnikoch materského podniku tejto zaisťovne.
3. Ak chcú príslušné orgány jedného členského štátu pri uplatňovaní tohto článku v určitých prípadoch overiť dôležité informácie týkajúce sa podniku situovaného v inom členskom štáte, ktorý je prepojenou poisťovňou, prepojenou zaisťovňou, dcérskym podnikom, materským podnikom alebo dcérskym podnikom materského podniku poisťovne alebo zaisťovne, ktorá podlieha doplnkovému dohľadu, musia požiadať príslušné orgány druhého členského štátu, aby toto overenie vykonali. Dožiadané orgány splnia túto žiadosť v súlade s právnymi predpismi svojho štátu a buď vykonajú kontrolu sami, alebo umožnia dožadujúcim orgánom vykonať kontrolu, alebo umožnia, aby ju vykonal audítor alebo znalec.
Ak dožadujúci príslušný orgán chce, môže sa zúčastniť na kontrole, ak sám nevykonáva túto kontrolu.
Článok 7
Spolupráca medzi príslušnými orgánmi
1. Ak sú poisťovne alebo zaisťovne založené v rôznych členských štátoch priamo alebo nepriamo prepojené, alebo majú spoločný podnik s účasťou v nich, príslušné orgány každého členského štátu sa na žiadosť vzájomne oboznámia so všetkými potrebnými informáciami, ktoré umožnia alebo uľahčia výkon dohľadu podľa tejto smernice, a z vlastného podnetu oznámia akékoľvek informácie, ktoré považujú za dôležité pre príslušné orgány druhého štátu.
2. Ak poisťovňa alebo zaisťovňa a buď úverová inštitúcia definovaná v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (31) alebo investičná spoločnosť definovaná v smernici Rady 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov (32), alebo obidve, sú priamo alebo nepriamo prepojené alebo majú spoločný podnik s účasťou v nich, príslušné orgány a orgány s verejnou zodpovednosťou za dohľad nad týmito ostatnými podnikmi budú úzko spolupracovať. Bez toho, aby tým boli dotknuté ich povinnosti, si tieto orgány navzájom poskytnú akékoľvek informácie, ktoré uľahčia ich prácu, predovšetkým v rámci tejto smernice.
3. Na informácie získané v súlade s touto smernicou, a najmä na výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi, ktorá je upravená v tejto smernici, sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti podľa článku 16 smernice Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (tretia smernica o neživotnom poistení) (33) a článku 16 smernice 2002/83/ES a článkov 24 až 30 smernice 2005/68/ES.
Článok 8
Operácie v rámci skupiny
1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány vykonávali všeobecný dohľad nad operáciami medzi:
a)
poisťovňou alebo zaisťovňou a:
i)
prepojeným podnikom poisťovne alebo zaisťovne;
ii)
podnikom s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni;
iii)
prepojeným podnikom podniku s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni;
b)
poisťovňou alebo zaisťovňou a fyzickou osobou, ktorá má účasť v:
i)
poisťovni, zaisťovni alebo ktoromkoľvek s ňou prepojenom podniku;
ii)
v podniku s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni;
iii)
prepojenom podniku s účasťou v poisťovni alebo zaisťovni.
Tieto operácie sa týkajú najmä:
-
úverov,
-
záruk a mimosúvahových operácií,
-
prvkov započítateľných do miery solventnosti,
-
finančného umiestnenia,
-
zaisťovacích operácií a operácií retrocesie,
-
dohôd o deľbe nákladov.
2. Členské štáty požadujú od poisťovní a zaisťovní primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane správnych spravodajských a účtovných postupov na primeranú identifikáciu, meranie, monitorovanie a kontrolu operácií ustanovených v odseku 1. Členské štáty tiež požadujú od poisťovní a zaisťovní aspoň predkladanie výročných výkazov o dôležitých operáciách príslušným orgánom. Tieto postupy a mechanizmy podliehajú dohľadu príslušných orgánov.
Ak je na základe týchto informácií zrejmé, že je alebo môže byť ohrozená solventnosť poisťovne alebo zaisťovne, príslušné orgány prijmú primerané opatrenia na úrovni poisťovne alebo zaisťovne.
6.
Článok 9 ods. 3 sa nahrádza takto:
„3. Ak výpočet uvedený v odseku 1 preukáže negatívnu upravenú solventnosť, príslušné orgány prijmú primerané opatrenia na úrovni príslušnej poisťovne alebo zaisťovne.“
7.
Článok 10 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
názov sa nahrádza takto:
„Holdingové poisťovne, poisťovne v nečlenskej krajine a zaisťovne v nečlenskej krajine“;
b)
odseky 2 a 3 sa nahrádzajú takto:
„2. V prípade uvedenom v článku 2 ods. 2 zahŕňa výpočet všetky prepojené podniky holdingovej poisťovne, poisťovne v nečlenskej krajine alebo zaisťovne v nečlenskej krajine spôsobom stanoveným v prílohe II.
3. Ak na základe tohto výpočtu príslušné orgány dospejú k záveru, že solventnosť dcérskej poisťovne alebo zaisťovne holdingovej poisťovne, poisťovne v nečlenskej krajine alebo zaisťovne v nečlenskej krajine je alebo môže byť ohrozená, prijmú primerané opatrenia na úrovni tejto poisťovne alebo zaisťovne.“
8.
Článok 10a sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 1 písm. b) sa nahrádza takto:
„b)
zaisťovňami, ktoré - ako podniky s účasťou - majú podniky v zmysle článku 2, ktorých ústredie sa nachádza v tretej krajine;
c)
poisťovňami v nečlenských krajinách alebo zaisťovňami v nečlenských krajinách, ktoré - ako podniky s účasťou - majú spoločnosti v zmysle článku 2, ktorých sídlo sa nachádza v Spoločenstve.“;
b)
odsek 2 sa nahrádza takto:
„2. Dohody uvedené v odseku 1 sa musia snažiť najmä zabezpečiť:
a)
aby príslušné orgány členských štátov boli schopné získavať informácie potrebné na doplnkový dohľad nad poisťovňami a zaisťovňami, ktorých sídlo sa nachádza v Spoločenstve a ktoré majú dcérske podniky alebo vlastnia účasti v podnikoch mimo Spoločenstva, a
b)
aby príslušné orgány tretích štátov boli schopné získavať informácie potrebné na doplnkový dohľad nad poisťovňami a zaisťovňami, ktorých sídlo sa nachádza na ich území a ktoré majú dcérske podniky alebo vlastnia účasti v podnikoch v jednom alebo viacerých členských štátoch.“
9.
Prílohy I a II k smernici 98/78/ES sa nahrádzajú textom ustanoveným v prílohe II tejto smernice.
Článok 60
Zmeny a doplnenia smernice 2002/83/ES
Smernica 2002/83/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
V článku 1 ods. 1 sa dopĺňa toto písmeno:
„s)
‚zaisťovňa‘ znamená zaisťovňu v zmysle článku 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení (34).“
2.
Dopĺňa sa tento článok:
„Článok 9a
Predchádzajúca porada s príslušnými orgánmi ostatných členských štátov
1. S príslušnými orgánmi iného dotknutého členského štátu sa treba poradiť pred udelením povolenia životnej poisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo
b)
dcérskym podnikom materského podniku poisťovne alebo zaisťovne, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu alebo zaisťovňu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
2. S príslušným orgánom dotknutého členského štátu zodpovedným za dohľad nad úverovými inštitúciami alebo investičnými spoločnosťami sa treba poradiť pred udelením povolenia životnej poisťovni, ktorá je:
a)
dcérskym podnikom úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
b)
dcérskym podnikom materského podniku úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, alebo
c)
kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje úverovú inštitúciu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve.
3. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov angažovaných v manažmente iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom sa informujú o všetkých informáciách týkajúcich sa vhodnosti akcionárov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre ostatné dotknuté príslušné orgány pri udeľovaní povolenia, ako aj pri priebežnom hodnotení dodržiavania podmienok činnosti.“
3.
K článku 10 ods. 2 sa dopĺňa tento pododsek:
„Domovský členský štát poisťovne nezamietne zaisťovaciu zmluvu uzatvorenú poisťovňou so zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2005/68/ES, alebo poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie podľa smernice 73/239/EHS alebo tejto smernice z dôvodu, ktorý sa priamo týka finančného stavu zaisťovne alebo poisťovne.“
4.
V článku 15 sa dopĺňa tento odsek:
„1a. Ak nadobúdateľ účastí uvedených v odseku 1 tohto článku je poisťovňa, zaisťovňa, úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo materský podnik takéhoto subjektu, alebo fyzická alebo právnická osoba kontrolujúca takýto subjekt a ak v dôsledku tohto nadobudnutia podnik, v ktorom nadobúdateľ navrhuje vlastniť účasť, by sa stal dcérskym podnikom alebo by podliehal kontrole nadobúdateľa, pred vyhodnotením nadobudnutia sa musí uskutočniť porada uvedená v článku 9a.“
5.
Článok 16 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
odseky 4, 5 a 6 sa nahrádzajú takto:
„4. Príslušné orgány prijímajúce dôverné informácie podľa odseku 1 alebo 2 ich môžu použiť len v rámci plnenia svojich povinností:
-
kontroly plnenia podmienok upravujúcich začatie poisťovacej činnosti a zabezpečenia monitorovania výkonu tejto činnosti, najmä v súvislosti s monitorovaním technických rezerv, mier solventnosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly,
-
ukladať sankcie,
-
v správnom konaní o odvolaní proti rozhodnutiam príslušného orgánu alebo
-
v súdnych sporoch začatých podľa článku 67 alebo podľa osobitných ustanovení tejto smernice a ďalších smerníc prijatých v oblasti poisťovní a zaisťovní.
5. Odsek 1 a 4 nebráni výmene informácií v rámci členského štátu, v ktorom existujú dva alebo viac príslušných orgánov v tom istom členskom štáte, alebo medzi členskými štátmi, medzi príslušnými orgánmi a:
-
orgánmi príslušnými na úradný dohľad nad úverovými inštitúciami a ďalšími finančnými inštitúciami a orgánmi príslušnými na dohľad nad finančnými trhmi,
-
orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní a zaisťovní a do ďalších podobných konaní a
-
osobami zodpovedajúcimi za vykonávanie zákonných auditov účtovníctva poisťovní, zaisťovní a ďalších finančných inštitúcií,
pri výkone ich funkcií dohľadu, a sprístupneniu informácií orgánom, ktoré spravujú povinné likvidačné konanie alebo garančné fondy potrebné na plnenie ich povinností. Informácie prijaté týmito orgánmi a osobami podliehajú povinnosti mlčanlivosti stanovenej v odseku 1.
6. Bez ohľadu na ustanovenia odsekov 1 až 4 môžu členské štáty povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a:
-
orgánmi príslušnými na dohľad nad orgánmi zapojenými do likvidácie a konkurzu poisťovní, zaisťovní a ďalších podobných konaní alebo
-
orgánmi príslušnými na dohľad nad osobami poverenými výkonom zákonných auditov účtovníctva poisťovní, zaisťovní, úverových inštitúcií, investičných spoločností a ďalších finančných inštitúcií, alebo
-
zodpovednými aktuármi poisťovní alebo zaisťovní vykonávajúcimi dozor nad týmito podnikmi a orgánmi zodpovednými za dohľad nad týmito aktuármi.
Členské štáty, ktoré využijú možnosť ustanovenú v prvom pododseku, budú ako minimum vyžadovať splnenie týchto podmienok:
-
tieto informácie sú určené na účely vykonávania dohľadu alebo dozoru uvedeného v prvom pododseku,
-
informácie prijaté v tejto súvislosti podliehajú podmienkam povinnosti mlčanlivosti stanovenej v odseku 1,
-
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, môžu byť sprístupnené iba s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich sprístupnili, a podľa potreby len na účely, na ktoré tieto orgány poskytli súhlas.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov, osôb a inštitúcií, ktoré môžu dostávať informácie podľa tohto odseku.“;
b)
odsek 8 sa nahrádza takto:
„8. Odseky 1 až 7 nebránia príslušnému orgánu zasielať:
-
centrálnym bankám a iným inštitúciám s podobnou funkciou v ich postavení ako menové orgány
-
a podľa potreby ostatným orgánom verejnej moci zodpovedným za dohľad nad platobnými systémami
informácie určené na vykonávanie ich úlohy. Nebránia ani týmto orgánom alebo inštitúciám oznámiť príslušným orgánom také informácie, ktoré môžu potrebovať na účely odseku 4. Na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahujú podmienky povinnosti mlčanlivosti uložené v tomto článku.“
6.
Článok 20 ods. 4 sa nahrádza takto:
„4. Členské štáty si neponechajú ani nezavedú na vytvorenie technických rezerv systém hrubého zaistenia, ktorý vyžaduje založenie aktív na krytie rezerv na zaistné budúcich období a rezerv na budúce plnenia zaisťovateľom, ktorému bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2005/68/ES, ak zaisťovateľom je zaisťovňa alebo poisťovňa, ktorej bolo udelené povolenie podľa smernice 73/239/EHS alebo tejto smernice.
Ak domovský členský štát povoľuje, aby akékoľvek technické rezervy boli kryté pohľadávkami voči zaisťovateľovi, ktorý nie je zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 2005/68/ES, ani poisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v súlade so smernicou 73/239/EHS alebo touto smernicou, stanoví podmienky pre prijatie takých pohľadávok.“
7.
Článok 23 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
písm. f) v odseku 1 (B) sa nahrádza takto:
„f)
záväzky dlžné zaisťovateľom, vrátane podielov zaisťovateľov na technických rezervách, a špeciálnymi účelovými nástrojmi, uvedenými v článku 46 smernice 2005/68/ES;“
b)
prvý pododsek odseku 3 sa nahrádza takto:
„3.
Zahrnutie akéhokoľvek aktíva alebo kategórie aktív uvedených v odseku 1 neznamená, že všetky tieto aktíva musia byť automaticky prijaté na krytie technických rezerv. Domovský členský štát prijme presnejšie pravidlá stanovujúce podmienky na využitie prijateľných aktív.“
8.
V článku 27 ods. 2 sa dopĺňajú tieto pododseky:
„Dostupná miera solventnosti sa zníži aj o tieto položky:
a)
účasti, ktoré životná poisťovňa vlastní v:
-
poisťovniach v zmysle článku 4 tejto smernice, článku 6 smernice 73/239/EHS alebo článku 1 ods. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES z 27. októbra 1998 o doplnkovom dohľade nad poisťovňami v skupine poisťovní (35),
-
zaisťovniach v zmysle článku 3 smernice 2005/68/ES alebo zaisťovniach v nečlenskej krajine v zmysle článku 1 ods. l smernice 98/78/ES,
-
holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES,
-
úverových inštitúciách a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (36),
-
investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Rady 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov (37) a článku 2 ods. 4 a článku 2 ods. 7 smernice Rady 93/6/EHS z 15. marca 1993 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (38);
b)
každú z nasledujúcich položiek, ktorú životná poisťovňa vlastní vo vzťahu k subjektom definovaným v písmene a), v ktorých vlastní účasť:
-
nástroje uvedené v odseku 3,
-
nástroje uvedené v článku 16 ods. 3 smernice 73/239/EHS,
-
pohľadávky z retrocesie a nástroje uvedené v článku 35 a článku 36 ods. 3 smernice 2000/12/ES.
Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, investičnej spoločnosti, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účely poskytnutia finančnej pomoci na reorganizáciu a záchranu tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o znížení, zakotvených v písmenách a) a b) tretieho pododseku.
Ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v písmenách a) a b) tretieho pododseku, ktoré poisťovňa vlastní v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach a finančných inštitúciách, členské štáty môžu povoliť, aby ich poisťovne primerane uplatňovali metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (39). Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa uplatňuje, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontroly, čo sa týka subjektov, ktoré budú zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa musí dlhodobo jednotne uplatňovať.
Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte miery solventnosti podľa tejto smernice poisťovne, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad podľa smernice 98/78/ES alebo doplnkový dohľad podľa smernice 2002/87/ES, nemusia odpočítavať položky uvedené v písmenách a) a b) tretieho pododseku tohto článku, ktoré držia v úverových inštitúciách, investičných spoločnostiach, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté v doplnkovom dohľade.
Na účely odpočítania účastí uvedených v tomto odseku účasť znamená účasť v zmysle článku 1 písm. f) smernice 98/78/ES.
9.
Článok 28 ods. 2 sa týmto mení a dopĺňa takto:
a)
písmeno a) sa nahrádza takto:
„a)
prvý výsledok:
podiel 4 % matematických rezerv týkajúcich sa priamej činnosti a prevzatého zaistenia bez postúpených zaistení sa vynásobí pomerom celkových matematických rezerv bez odpočítania postúpených zaistení za posledný finančný rok voči hrubým celkovým matematickým rezervám. Tento pomer v žiadnom prípade nesmie byť nižší ako 85 %; na základe žiadosti poisťovne, doplnenej o podporné dokumenty, odovzdanej príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu môžu byť čiastky vymožiteľné od špeciálnych účelových nástrojov uvedených v článku 46 smernice 2005/68/ES odpočítané ako zaistenie.“;
b)
v písmene b) sa prvý pododsek nahrádza takto:
„b)
druhý výsledok:
pre poistky, v ktorých rizikový kapitál nepredstavuje záporné číslo, podiel 0,3 % tohto kapitálu prevzatého poisťovňou sa vynásobí pomerom celkového rizikového kapitálu za posledný finančný rok, nerozdeleného ako záväzok spoločnosti po postúpení zaistenia a retrocesii voči celkovému rizikovému kapitálu bez zaistenia, tento pomer v žiadnom prípade nesmie byť nižší ako 50 %. Na základe žiadosti poisťovne, doplnenej o podporné dokument, y odovzdanej príslušnému orgánu domovského členského štátu a so súhlasom tohto orgánu môžu byť čiastky vymožiteľné od špeciálnych účelových nástrojov uvedených v článku 46 smernice 2005/68/ES odpočítané ako zaistenie.“
10.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 28a
Miera solventnosti pre životné poisťovne vykonávajúce činnosti zaistenia
1. Každý členský štát uplatní na poisťovne, ktorých ústredie je na jeho území ustanovenia článkov 35 až 39 smernice 2005/68/ES s ohľadom na ich činnosti akceptácie zaistenia, keď je splnená jedna z nasledujúcich podmienok:
a)
inkasované zaistné prevyšuje 10 % jej celkového poistného;
b)
inkasované zaistné prevyšuje 50 000 000 EUR;
c)
technické rezervy z jej akceptácií zaistenia prevyšujú 10 % jej celkových technických rezerv.
2. Každý členský štát sa môže rozhodnúť uplatniť na poisťovne uvedené v odseku 1 a ktorých ústredie je na jeho území ustanovenia článku 34 smernice 2005/68/ES s ohľadom na ich činnosti akceptácie zaistenia, keď je splnená jedna z podmienok uvedených v odseku 1.
V takom prípade príslušný členský štát požaduje, aby boli všetky aktíva použité poisťovňou na pokrytie technických rezerv zodpovedajúcich jej akceptáciám zaistenia ohraničené, riadené a organizované oddelene od priamych poisťovacích činností poisťovne, bez akejkoľvek možnosti prevodu. V takom prípade a iba v prípade, keď ide o ich činnosti akceptácií zaistenia, nepodliehajú poisťovne článkom 22 až 26.
Každý členský štát zabezpečí, aby jeho príslušné orgány overili oddelenie upravené v druhom pododseku.“
11.
Článok 37 ods. 4 sa nahrádza takto:
„4. Členské štáty zabezpečia, aby mali príslušné orgány právomoc znížiť úľavu na základe zaistenia z miery solventnosti tak, ako je to určené podľa článku 28, pokiaľ:
a)
povaha alebo kvalita zaisťovacích zmlúv sa podstatne zmenila od posledného finančného roku;
b)
v zaisťovacích zmluvách nie je alebo je len obmedzený prenos rizika.“
HLAVA X
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 61
Právo nadobudnuté existujúcimi zaisťovňami
1. Zaisťovne, ktoré podliehajú tejto smernici, ktoré získali povolenie alebo boli oprávnené na vykonávanie zaisťovacej činnosti v súlade s ustanoveniami členských štátov, v ktorých majú svoje ústredie pred 10. decembra 2005, sa považujú za oprávnené v súlade s článkom 3.
Sú však povinné splniť ustanovenia tejto smernice týkajúce sa ďalšieho výkonu zaisťovacej činnosti a požiadavky stanovené v článkoch 6 písm. a), c), d), článkoch 7, 8 a 12 a článkoch 32 až 41, a to od 10. decembra 2007.
2. Členské štáty môžu povoliť zaisťovniam uvedeným v odseku 1, ktoré v nie sú v súlade s článkami 6 písm. a), 7, 8 a článkami 32 až 40 dobu do 10. decembra 2008, aby tieto požiadavky splnili.
Článok 62
Zaisťovne končiace svoju činnosť
1. Zaisťovne, ktoré do 10. decembra 2007 zastavili uzatváranie nových zmlúv o zaistení a spravujú výlučne svoj existujúci kmeň zaistných zmlúv s cieľom ukončiť svoju činnosť, nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
2. Členské štáty zostavia zoznam takýchto zaisťovní a odošlú ho všetkým ostatným členským štátom.
Článok 63
Prechodné obdobie pre články 57 ods. 3 a 60 ods. 6
Členský štát môže odložiť uplatnenie ustanovení článku 57 ods. 3 tejto smernice, ktoré menia článok 15 ods. 3 smernice 73/239/EHS, a ustanovení článku 60 ods. 6 tejto smernice do 10. decembra 2008.
Článok 64
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 10. decembra 2007. Bezodkladne oznámia Komisii znenia týchto opatrení.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 65
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 66
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 16. novembra 2005