Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/54/ES
z 18. septembra 2000
o ochrane pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s vystavením biologickým faktorom pri práci
(siedma samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na článok 137 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [1],
po porade s Výborom regiónov,
konajúc podľa postupu uvedeného v článku 251 zmluvy [2],
keďže:
(1) Smernica Rady 90/679/EHS z 26. novembra 1990 o ochrane pracovníkov pred rizikami vyplývajúcimi z vystavenia účinkom biologických činiteľov pri práci (siedma samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) [3] bola často a významne menená a doplňovaná [4]. Z dôvodu prehľadnosti a racionality by uvedená smernica 90/679/EHS mala byť kodifikovaná.
(2) Súlad s minimálnymi požiadavkami, vypracovanými na zabezpečenie vyššej úrovne bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pred rizikami vyplývajúcimi z vystavenia účinkom biologických činiteľov pri práci, je z hľadiska zabezpečenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov nevyhnutný.
(3) Táto smernica je osobitnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 Smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [5]. Ustanovenia danej smernice sú teda plne aplikovateľné na pracovníkov, ktorí sú vystavení účinkom biologických činiteľov bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo špecifické ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici.
(4) Presnejšie vedomosti o rizikách vyplývajúcich z vystavenia účinkom biologických činiteľov možno získať vedením záznamov.
(5) Zoznam a klasifikácia biologických činiteľov sa musí pravidelne preverovať a korigovať na základe nových vedeckých údajov.
(6) Pre viacero biologických činiteľov by sa mali okrem ich klasifikácie uvádzať ďalšie podrobnosti.
(7) Zamestnávatelia musia s cieľom zlepšiť ochranu zdravia a bezpečnosti pracovníkov držať krok s novými technologickými vývojovými líniami.
(8) S cieľom ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov, vystavených účinkom biologických činiteľov, by sa mali prijať preventívne opatrenia.
(9) Táto smernica predstavuje praktický aspekt realizácie sociálneho rozmeru vnútorného trhu.
(10) Podľa Rozhodnutia Rady 74/325/EHS [6] by sa Komisia mala na účely formulácie návrhov v tejto oblasti radiť s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci. S týmto výborom sa prerokovala aj formulácia návrhov pre smernice Rady obsiahnuté v tejto smernici.
(11) Táto smernica sa nedotýka záväzkov členských štátov, pokiaľ ide o termíny transpozície ustanovené v časti B prílohy VIII,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Účel
1. Účelom tejto smernice je ochrana pracovníkov pred rizikami ohrozenia ich zdravia a bezpečnosti vrátane predchádzania takýmto rizikám, ktoré vznikajú alebo môžu vzniknúť na základe vystavenia účinkom biologických činiteľov pri práci.
Stanovuje osobitné minimálne ustanovenia v tejto oblasti.
2. Smernica 89/391/EHS sa plne uplatňuje pre celú oblasť uvedenú v odseku 1 bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo špecifickejšie ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici.
3. Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 90/219/EHS [7] a smernice Rady 90/220/EHS [8].
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice sa pod výrazom:
a) "biologické činitele" rozumejú mikroorganizmy vrátane geneticky modifikovaných, bunkové kultúry a ľudské endoparazity, ktoré môžu vyvolať akúkoľvek infekciu, alergiu alebo toxicitu;
b) "mikroorganizmy" rozumejú mikrobiologické entity, bunkové alebo nebunkové, schopné replikácie alebo prenosu genetického materiálu;
c) "bunkové kultúry" rozumie kultivácia buniek in vitro získaných z mnohobunkových organizmov.
"Biologické činitele" sa na základe ich úrovne rizika infekcie delia do štyroch skupín:
1. biologický činiteľ 1. skupiny je činiteľ, v prípade ktorého je nepravdepodobné, že spôsobí ochorenie ľudí;
2. biologický činiteľ 2. skupiny je činiteľ, ktorý môže spôsobiť ochorenie ľudí a môže pre pracovníkov predstavovať nebezpečenstvo; je nepravdepodobné, že sa rozšíri v populácii, zvyčajne je preň k dispozícii účinná profylaxia alebo liečba;
3. biologický činiteľ 3. skupiny je činiteľ, ktorý môže spôsobiť závažné ochorenie ľudí a môže pre pracovníkov predstavovať závažné nebezpečenstvo; môže predstavovať riziko rozšírenia v populácii, zvyčajne je však pre neho k dispozícii účinná profylaxia alebo liečba;
4. biologický činiteľ 4. skupiny je činiteľ, ktorý spôsobuje závažné ochorenie ľudí a pre pracovníkov predstavuje závažné nebezpečenstvo; môže predstavovať vysoké riziko rozšírenia v populácii, zvyčajne preň nie je k dispozícii účinná profylaxia alebo liečba.
Článok 3
Rozsah - Určenie a posudzovanie rizík
1. Táto smernica sa vzťahuje na činnosti, v rámci ktorých sú pracovníci v dôsledku ich práce vystavení alebo potenciálne vystavení účinkom biologických činiteľov.
2. V prípade akejkoľvek činnosti, ktorá môže v sebe zahŕňať riziko vystavenia účinkom biologických činiteľov, sa musí určiť charakter, stupeň a trvanie vystavenia pracovníkov týmto činiteľom, aby sa umožnilo posúdenie akéhokoľvek rizika ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti pracovníkov a stanovenie opatrení, ktoré sa majú vykonať.
V prípade činností, ktoré v sebe zahŕňajú riziko vystavenia viacerým druhom biologických činiteľov, sa riziko vyhodnocuje na základe nebezpečenstva, ktoré predstavujú všetky prítomné biologické činitele.
Hodnotenie rizika sa musí vykonávať pravidelne a vždy, keď nastane akákoľvek zmena podmienok, ktoré môžu ovplyvniť vystavenie pracovníkov účinkom biologických činiteľov.
Zamestnávateľ musí poskytnúť príslušným orgánom na ich požiadanie informácie použité na posúdenie rizika.
3. Hodnotenie rizika uvedené v odseku 2 sa vykonáva na základe všetkých dostupných informácií, vrátane:
a) klasifikácie biologických činiteľov, ktoré sú alebo môžu byť nebezpečné pre zdravie ľudí tak, ako je to uvedené v článku 18;
b) odporúčaní príslušných orgánov, ktoré poukazujú na to, že príslušné biologické činitele by sa mali sledovať, aby sa chránilo zdravie pracovníkov v prípade, že sú alebo môžu byť vystavení v dôsledku svojej práce biologickému činiteľu;
c) informácií o ochoreniach, ktorými možno ochorieť v dôsledku práce pracovníkov;
d) potenciálnych alergénnych alebo toxigénnych účinkov v dôsledku práce pracovníkov;
e) vedomosti o ochorení, ktorým akýkoľvek pracovník preukázane trpí a ktoré priamo súvisí s jeho prácou.
Článok 4
Uplatňovanie rozličných článkov v súvislosti s vyhodnocovaním rizík
1. Ak výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 preukážu, že vystavenie alebo možné vystavenie biologickým činiteľom 1. skupiny nemá pre pracovníkov identifikovateľné zdravotné riziko, články 5 až 17 a článok 19 sa neuplatňujú.
Musí sa však dodržiavať bod 1 prílohy VI.
2. Ak výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 preukážu, že príslušná činnosť v sebe nezahŕňa zámer pracovať s biologickým činiteľom alebo ho používať, avšak môže mať za následok vystavenie pracovníkov účinkom biologických činiteľov, ako napríklad počas vykonávania činností, ktorých indikatívny zoznam je uvedený v prílohe I, články 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13 a 14 sa uplatňujú, pokiaľ výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 nepreukážu, že ich uplatňovanie nie je potrebné.
KAPITOLA II
POVINNOSTI ZAMESTNÁVATEĽA
Článok 5
Nahrádzanie škodlivých biologických činiteľov
Ak to charakter činnosti umožňuje, zamestnávatelia nahrádzajú používanie škodlivých biologických činiteľov biologickými činiteľmi, ktoré na základe existujúcich vedomostí nie sú za podmienok, ktoré sa musia dodržiavať pri ich používaní, nebezpečné pre zdravie pracovníkov alebo sú aspoň menej nebezpečné ako doteraz používané činitele.
Článok 6
Znižovanie rizík
1. Ak výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 preukážu riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti pracovníkov, musí sa vystaveniu pracovníkov príslušným biologickými činiteľom zabrániť.
2. Ak to nie je technicky uskutočniteľné, musí sa riziko vystavenia účinkom biologických činiteľov so zreteľom na činnosť a posúdenie rizika uvedeného v článku 3 znížiť na takú úroveň, ktorá je nevyhnutná na účely primeranej ochrany zdravia a bezpečnosti príslušných pracovníkov, najmä vykonaním nasledujúcich opatrení, ktoré sa majú uplatňovať na základe výsledkov hodnotenia uvedeného v článku 3:
a) udržiavanie čo najnižšieho počtu pracovníkov, ktorí sú alebo môžu byť vystavení účinkom biologických činiteľov;
b) vypracovanie takých pracovných procesov a kontrolných opatrení týkajúcich sa technických postupov, ktoré umožnia zabrániť úniku biologických činiteľov na pracovisku alebo ich únik minimalizovať;
c) opatrenia kolektívnej ochrany a/alebo v prípade, že vystaveniu nemožno zabrániť inak, opatrenia osobnej ochrany;
d) hygienické opatrenia zodpovedajúce cieľu zabrániť náhodnému prenosu alebo úniku biologických činiteľov z pracoviska alebo znížiť pravdepodobnosť takéhoto prenosu alebo úniku;
e) používanie označenia nebezpečenstva biologického pôvodu zobrazeného v prílohe II a ostatných relevantných výstražných označení;
f) vypracovanie plánov na riešenie nehôd spojených s biologickými činiteľmi;
g) testovanie prítomnosti biologických činiteľov používaných pri práci mimo primárnych fyzických miest uskladnenia týchto činiteľov tam, kde je to nevyhnutné a technicky uskutočniteľné;
h) prostriedky pre bezpečný zber, skladovanie a odstraňovanie odpadov pracovníkmi, vrátane používania bezpečných a identifikovateľných kontajnérov, prípadne po vhodnom spracovaní odpadov;
i) opatrenia týkajúce sa bezpečnej manipulácie a prepravy biologických činiteľov v rámci pracoviska.
Článok 7
Informácie pre príslušné orgány
1. Ak výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 preukážu riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti pracovníkov, zamestnávatelia na požiadanie sprístupnia príslušnému orgánu primerané informácie týkajúce sa:
a) výsledkov hodnotenia;
b) činností, pri ktorých pracovníci boli alebo mohli byť vystavení účinkom biologických činiteľov;
c) počtu pracovníkov vystavených účinkom biologických činiteľov;
d) mien a kvalifikácie osôb zodpovedných za bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci;
e) vykonaných ochranných a preventívnych opatrení vrátane pracovných postupov a metód;
f) núdzového plánu ochrany pracovníkov pred vystavením účinkom biologických činiteľov 3. a 4. skupiny, ktoré môže nastať v dôsledku porušenia ich uchovávania.
2. Zamestnávatelia bezodkladne informujú príslušný orgán o akejkoľvek nehode alebo udalosti, ktorá mohla mať za následok únik biologického činiteľa, ktorý môže spôsobiť závažnú infekciu a/alebo ochorenie ľudí.
3. Zoznam uvedený v článku 11 a lekárske záznamy uvedené v článku 14 sa v súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a/alebo praxou sprístupnia príslušnému orgánu v prípade, že príslušný podnik ukončí svoju činnosť.
Článok 8
Hygiena a osobná ochrana
1. Zamestnávatelia sú v prípade všetkých činností, pri ktorých existuje riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti pracovníkov z dôvodov práce s biologickými činiteľmi, povinní vykonať vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby:
a) pracovníci nejedli a nepili v pracovných priestoroch, kde existuje riziko kontaminácie biologickými činiteľmi;
b) pracovníkom bolo poskytnuté vhodné ochranné odevy alebo iné vhodné špeciálne odevy;
c) pracovníci mali k dispozícii vhodné a primerané umyvárne a záchody, ktoré môžu obsahovať roztok na výplach očí a/alebo kožné antiseptikum;
d) všetky potrebné ochranné prostriedky:
- riadne skladovali vo vyhradenených priestoroch,
- kontrolovali a čistili, ak je to možné, pred použitím a vždy po každom použití,
- v prípade poškodenia pred ďalším použitím opravili alebo vymenili;
e) boli stanovené postupy pre odber, manipuláciu a spracovávanie vzoriek ľudského alebo zvieracieho pôvodu.
2. Pracovné odevy a ochranné prostriedky vrátane ochranných odevov uvedených v odseku 1, ktoré môžu byť kontaminované biologickými činiteľmi, sa musia odložiť pri opúšťaní pracovných priestorov a pred vykonaním opatrení uvedených v druhom pododseku udržiavať oddelene od ostatných odevov.
Zamestnávateľ musí zabezpečiť, aby takéto odevy a ochranné prostriedky boli dekontaminované a očistené alebo, ak je to potrebné, zničené.
3. Náklady spojené s opatreniami uvedenými v odsekoch 1 a 2 nemožno účtovať pracovníkom.
Článok 9
Informácie a odborná príprava pracovníkov
1. Zamestnávateľ vykoná vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby boli pracovníci alebo akýkoľvek zástupcovia pracovníkov v podniku alebo organizácii dostatočne a vhodne vyškolení na základe všetkých dostupných informácií, najmä aby im boli poskytnuté informácie a pokyny týkajúce sa:
a) možných rizík ohrozenia zdravia;
b) bezpečnostných opatrení týkajúcich sa predchádzania vystaveniu;
c) požiadaviek na hygienu;
d) nosenia a používania ochranných prostriedkov a odevov;
e) postupov, ktoré majú pracovníci vykonať v prípade nehôd a aby nehodám predchádzali.
2. Odborná príprava:
a) sa musí absolvovať pred začatím práce, ktorá v sebe zahŕňa styk s biologickými činiteľmi;
b) sa prispôsobuje tak, aby sa prihliadalo na nové a meniace sa riziká, a
c) sa podľa potreby pravidelne opakuje.
Článok 10
Informácie pre pracovníkov v osobitných prípadoch
1. Zamestnávatelia umiestnia na pracovisku písomné pokyny a, ak je to potrebné, vyvesia oznámenia obsahujúce minimálne postup, ktorý sa má dodržať v prípade:
a) závažnej nehody alebo udalosti spojenej s manipuláciou s biologickým činiteľom;
b) manipulácie s biologickým činiteľom 4. skupiny.
2. Pracovníci okamžite hlásia akékoľvek nehody alebo udalosti spojené s manipuláciou s biologickým činiteľom zodpovednej osobe alebo osobe zodpovednej za bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci.
3. Zamestnávatelia bezodkladne informujú pracovníkov a/alebo akýchkoľvek zástupcov pracovníkov o akejkoľvek nehode alebo udalosti, ktorá mohla mať za následok únik biologického činiteľa, ktorý by mohol spôsobiť závažnú infekciu a/alebo ochorenie ľudí.
Okrem toho zamestnávatelia v prípade, že nastala závažná nehoda alebo udalosť, musia čo najrýchlejšie informovať pracovníkov a/alebo akýchkoľvek zástupcov pracovníkov v podniku alebo organizácii o príčinách nehody alebo udalosti a o opatreniach, ktoré boli vykonané alebo ktoré majú byť vykonané na účel nápravy situácie.
4. Každý pracovník musí mať prístup k tým informáciám uvedeným v zozname podľa článku 11, ktoré sa ho osobne týkajú.
5. Pracovníci a/alebo ich zástupcovia v podniku alebo organizácii musia mať prístup k anonymným kolektívnym informáciám.
6. Zamestnávatelia poskytujú na požiadanie pracovníkom a/alebo ich zástupcom informácie ustanovené v článku 7 ods. 1.
Článok 11
Zoznam pracovníkov vystavených účinkom biologických činiteľov
1. Zamestnávatelia musia viesť zoznam pracovníkov vystavených účinkom biologických činiteľov 3. a/alebo 4. skupiny, obsahujúci druh vykonávanej práce a vždy, keď je to možné, biologický činiteľ, ktorému boli vystavení, ako aj, podľa potreby, záznamy o vystavení účinkom biologických činiteľov, nehôd a udalostí.
2. Zoznam uvedený v odseku 1 musí byť v súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a/alebo praxou uschovaný aspoň po dobu 10 rokov od skončenia vystavenia.
V prípade vystavenia biologickým činiteľom, ktoré môžu mať za následok vznik infekcií:
a) biologickými činiteľmi, o ktorých je známe, že majú schopnosť vyvolať chronické alebo latentné infekcie;
b) ktoré nemožno na základe existujúcich vedomostí diagnostikovať, pokým sa nevyvinie ochorenie o mnoho rokov neskôr;
c) v prípade ktorých predchádza vzniku ochorenia obzvlášť dlhý inkubačný čas;
d) ktoré majú za následok ochorenia, ktoré sa napriek liečbe v nepravidelných intervaloch dlhodobo obnovujú, alebo
e) ktoré môžu zanechať závažné dlhodobé následky,
sa tento zoznam uschová primeranene dlhšie, najviac však po dobu 40 rokov po poslednom vystavení.
3. K zoznamu uvedenému v odseku 1 má prístup lekár uvedený v článku 14 a/alebo príslušný orgán zodpovedný za ochranu zdravia a bezpečnosť pri práci a akákoľvek iná osoba zodpovedná za ochranu zdravia a bezpečnosť pri práci.
Článok 12
Porady s pracovníkmi a účasť pracovníkov
Porady s pracovníkmi a účasť pracovníkov a/alebo ich zástupcov v súvislosti so záležitosťami, ktoré upravuje táto smernica, sa riadia článkom 11 smernice 89/391/EHS.
Článok 13
Oznámenia príslušnému orgánu
1. Kompetentnému orgánu musí byť vopred oznámené prvé použitie:
a) biologických činiteľov 2. skupiny;
b) biologických činiteľov 3. skupiny;
c) biologických činiteľov 4. skupiny.
Toto oznámenie sa musí vykonať aspoň 30 dní pred začatím práce.
S prihliadnutím na odsek 2 sa musí vopred oznámiť aj prvé použitie každého nasledujúceho biologického činiteľa 4. skupiny a akéhokoľvek nasledujúceho nového biologického činiteľa 3. skupiny v prípadoch, kedy zamestnávateľ sám predbežne zaradí daného biologického činiteľa do klasifikácie.
2. Laboratóriá vykonávajúce diagnostiku súvisiacu s biologickými činiteľmi 4. skupiny sú povinné vykonať iba prvotné oznámenie o svojich zámeroch.
3. Opätovné oznámenie sa musí vykonať vždy, keď v rámci pracovných procesov a/alebo postupov nastanú zásadné a dôležité zmeny pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci, ktoré preukážu zastaralosť pôvodného oznámenia.
4. Oznámenia uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 musia obsahovať:
a) názov a adresu podniku a/alebo organizácie;
b) mená a kvalifikáciu osôb zodpovedných za bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci;
c) výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3;
d) druh biologického činiteľa;
e) zamýšľané ochranné a preventívne opatrenia.
KAPITOLA III
RÔZNE USTANOVENIA
Článok 14
Zdravotný dohľad
1. Členské štáty ustanovia v súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a praxou opatrenia týkajúce sa vykonávania relevantného zdravotného dohľadu nad pracovníkmi, v prípade ktorých výsledky hodnotenia uvedeného v článku 3 preukážu riziko ohrozenia zdravia alebo bezpečnosti.
2. Opatrenia uvedené v odseku 1 musia umožňovať, aby každý pracovník bol v prípade potreby pod zdravotným dohľadom:
a) pred vystavením účinkom biologických činiteľov;
b) v pravidelných intervaloch po vystavení;
Tieto opatrenia musia umožňovať priame uplatnenie opatrení týkajúcich sa osobnej hygieny a hygieny práce.
3. Posudok uvedený v článku 3 by mal identifikovať tých pracovníkov, pre ktorých môžu byť požadované osobitné ochranné opatrenia.
Ak je to potrebné, mali by byť pre tých pracovníkov, ktorí nie sú imúnni voči biologickým činiteľom, ktorým sú vystavení alebo ktorým môžu byť vystavení, dostupné účinné očkovacie látky.
Pri sprístupňovaní očkovacích látok by zamestnávatelia mali prihliadať na odporúčaný kódex stanovený v prílohe VII.
Ak sa o niektorom pracovníkovi zistí, že trpí infekciou a/alebo ochorením, ktoré mohlo vzniknúť v dôsledku vystavenia účinkom biologických činiteľov, lekár alebo orgán zodpovedný za zdravotný dohľad nad pracovníkmi navrhne takýto dohľad ostatným pracovníkom, ktorí boli biologickým činiteľom podobne vystavení.
V takomto prípade sa v súlade s článkom 3 opätovne vykoná posúdenie rizika vystavenia účinkom biologických činiteľov.
4. Tam, kde sa vykonáva zdravotný dohľad, sa v súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a praxou uschovávajú osobné lekárske záznamy aspoň po dobu 10 rokov od skončenia vystavenia.
V osobitných prípadoch uvedených v druhom pododseku článku 11 ods. 2 sa osobné lekárske záznamy uchovávajú primerane dlhšie, najviac však po dobu 40 rokov po poslednom známom vystavení.
5. Lekár alebo orgán zodpovedný za zdravotný dohľad navrhne akékoľvek ochranné alebo preventívne opatrenia, ktoré sa majú vykonať v súvislosti s ktorýmkoľvek jednotlivým pracovníkom.
6. Pracovníkom sa musia poskytnúť informácie a poradenstvo týkajúce sa akéhokoľvek zdravotného dohľadu, ktorý môžu podstúpiť po skončení vystavenia.
7. V súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a/alebo praxou:
a) majú pracovníci prístup k výsledkom zdravotného dohľadu, ktorý sa ich týka, a
b) môžu príslušní pracovníci alebo zamestnávateľ požiadať o prehľad výsledkov zdravotného dohľadu.
8. Praktické odporúčania, týkajúce sa zdravotného dohľadu nad pracovníkmi, sú uvedené v prílohe IV.
9. Všetky prípady ochorení alebo úmrtí, o ktorých sa v súlade s národnými legislatívno-právnymi predpismi a/alebo praxou zistí, že nastali v dôsledku vystavenia účinkom biologických činiteľov pri práci, sa oznámia príslušnému orgánu.
Článok 15
Zariadenia zdravotnej a veterinárnej starostlivosti iné ako diagnostické laboratóriá
1. Na účely hodnotenia uvedeného v článku 3 sa venuje osobitná pozornosť:
a) pochybnostiam o prítomnosti biologických činiteľov v organizme pacientov alebo zvierat a materiáloch alebo vzorkách, ktoré im boli odobraté;
b) ohrozeniu, ktoré predstavujú biologické činitele, o ktorých sa vie alebo o ktorých existuje podozrenie, že sú prítomné v organizme pacientov alebo zvierat a materiáloch alebo vzorkách, ktoré im boli odobraté;
c) rizikám vyplývajúcim z povahy práce.
2. V zariadeniach zdravotnej a veterinárnej starostlivosti sa na účely ochrany zdravia a bezpečnosti príslušných pracovníkov vykonajú vhodné opatrenia.
Medzi tieto opatrenia patrí najmä:
a) špecifikácia vhodných postupov pre dekontamináciu a dezinfekciu a
b) implementácia postupov umožňujúcich bezrizikovú manipuláciu a likvidáciu kontaminovaných odpadov.
3. V izolačných priestoroch, v ktorých sú pacienti alebo zvieratá infikované biologickými činiteľmi 3. skupiny alebo 4. skupiny alebo u ktorých je podozrenie, že sú týmito činiteľmi infikované, sa vyberú také ochranné opatrenia z prílohy V, stĺpec A, aby sa minimalizovalo riziko infekcie.
Článok 16
Osobitné opatrenia pre priemyselné procesy, laboratória a miestnosti pre pokusné zvieratá
1. V laboratóriach vrátane diagnostických laboratórií a v miestnostiach pre pokusné zvieratá, ktoré boli zámerne infikované biologickými činiteľmi 2., 3. alebo 4. skupiny alebo ktoré sú nosičmi alebo suspektnými nosičmi takýchto činiteľov, sa musia vykonať nasledujúce opatrenia.
a) V laboratóriach vykonávajúcich prácu, ktorej súčasťou je manipulácia s biologickými činiteľmi 2., 3. alebo 4. skupiny na účely výskumu, vývoja, vyučovania alebo pre diagnostické účely, sa za účelom minimalizácie rizika infekcie stanovia ochranné opatrenia v súlade s prílohou V.
b) Po posúdení uvedenom v článku 3 a po určení úrovne fyzickej ochrany, požadovanej pre príslušné biologické činitele na základe stupňa rizikovosti, sa stanovia ochranné opatrenia v súlade s prílohou V.
Činnosti spojené s manipuláciou s biologickým činiteľom sa musia vykonávať:
- v prípade biologického činiteľa 2. skupiny výhradne v pracovných priestoroch zodpovedajúcich aspoň úrovni ochrany 2,
- v prípade biologického činiteľa 3. skupiny výhradne v pracovných priestoroch zodpovedajúcich aspoň úrovni ochrany 3,
- v prípade biologického činiteľa 4. skupiny výhradne v pracovných priestoroch zodpovedajúcich aspoň úrovni ochrany 4.
c) Laboratória, v ktorých sa manipuluje s materiálmi, o ktorých existujú pochybnosti o prítomnosti biologických činiteľov, ktoré môžu spôsobiť ochorenie ľudí, ktorých úlohou však nie je práca s biologickými činiteľmi ako takými (t. j. ich kultivácia alebo zber), by mali prijať opatrenia zodpovedajúce aspoň úrovni ochrany 2. Úrovne ochrany 3 alebo 4 sa musia podľa vhodnosti používať, ak sa vie alebo je podozrenie, že takáto úroveň ochrany je potrebná, s výnimkou prípadov, kedy zásady stanovené príslušnými národnými orgánmi preukazujú, že v niektorých prípadoch je postačujúca nižšia úroveň ochrany.
2. V prípade priemyselných procesov, pri ktorých sa používajú biologické činitele 2., 3. alebo 4. skupiny, sa musia vykonať nasledujúce opatrenia:
a) Zásady ochrany, stanovené v druhom pododseku odseku 1 písm. b), platia aj pre priemyselné procesy vo forme praktických opatrení a vhodných postupov uvedených v prílohe VI.
b) Na základe posúdenia rizika spojeného s používaním biologických činiteľov 2., 3. alebo 4. skupiny môžu príslušné orgány rozhodnúť o vhodných opatreniach, ktoré sa musia uplatňovať v rámci priemyselného využívania takýchto biologických činiteľov.
3. Všetky činnosti upravené v odsekoch 1 a 2, pre ktoré nebolo možné vykonať vyčerpávajúce vyhodnotenie biologického činiteľa, ale vo vzťahu ku ktorým sa zdá, že zamýšľané využitie môže predstavovať závažné ohrozenie zdravia pracovníkov, možno vykonávať výhradne na pracoviskách, na ktorých úroveň ochrany zodpovedá aspoň úrovni 3.
Článok 17
Používanie údajov
Komisia má prístup k spôsobu využitia informácií uvedených v článku 14 ods. 9 príslušnými národnými orgánmi.
Článok 18
Klasifikácia biologických činiteľov
1. Klasifikácia spoločenstva je založená na definíciách uvedených v bodoch 2 až 4 druhého pododseku článku 2 (skupiny 2 až 4).
2. Kým nebude vydaná klasifikácia v rámci spoločenstva, členské štáty musia začleneniť biologické činitele, ktoré ohrozujú alebo môžu ohrozovať zdravie ľudí, na základe definícií uvedených v bodoch 2 až 4 druhého odseku článku 2 (skupiny 2 až 4).
3. Ak biologický činiteľ, ktorý sa má posúdiť, nemožno jednoznačne klasifikovať ako činiteľ jednej zo skupín uvedených v druhom odseku článku 2, musí sa tento činiteľ klasifikovať ako činiteľ skupiny najvyššej rizikovosti spomedzi skupín prichádzajúcich do úvahy.
Článok 19
Prílohy
Čisto technické zmeny a doplnenia príloh, spôsobené technickým vývojom, zmenami medzinárodných predpisov alebo špecifikácií a novými zisteniami v oblasti biologických činiteľov, sa prijmú podľa postupu ustanoveného v článku 17 smernice 89/391/EHS.
Článok 20
Oznámenie Komisii
Členské štáty oznámia Komisii ustanovenia národných legislatívno-právnych predpisov, ktoré prijímajú v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 21
Zrušenie
Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov súvisiace s lehotami pre transpozíciu, stanovenými v časti B prílohy VIII, sa smernica 90/679/EHS, zmenená a doplnená smernicami vymenovanými v časti A prílohy VIII, zrušuje.
Odkazy na zrušenú smernicu sa interpretujú ako odkazy na túto smernicu a čítajú sa podľa korelačnej tabuľky v prílohe IX.
Článok 22
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť v dvadsiaty deň odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 23
Adresovanie
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 18. septembra 2000