Nariadenie Rady (ES) č. 2328/2003
z 22. decembra 2003,
ktorým sa zavádza program kompenzácie dodatočných nákladov vzniknutých pri obchodovaní s určitými produktmi rybolovu z Azor, Madeiry, Kanárskych ostrovov a z francúzskych departementov Guyana a Réunion v dôsledku odľahlosti týchto regiónov
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 37 a článok 299 odsek 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže:
(1) sektor rybolovu v najvzdialenejších regiónoch spoločenstva čelí ťažkostiam, ktoré sa zhoršujú najmä v dôsledku nákladov na prepravu produktov rybolovu na trhy kvôli ich odľahlosti a izolácii;
(2) ako súčasť politiky spoločenstva pomáhať svojim najvzdialenejším regiónom zaviedla Rada rozhodnutiami 89/687/EHS [3], 91/314/EHS [4] a 91/315/EHS [5] programy možností špecifických na odľahlosť a ostrovnú polohu francúzskych zámorských departementov (Poseidom), Kanárske ostrovy (Poseican) a Madeiru a Azory (Poseima), v ktorých sú vytýčené opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať, berúc pritom do úvahy osobitné charakteristiky a obmedzenia týchto regiónov;
(3) článok 299 ods. 2 zmluvy uznáva, že osobitné znevýhodnenia ovplyvňujúce hospodársku a sociálnu situáciu najvzdialenejších regiónov sú ešte ďalej zhoršené vzhľadom na ich odľahlosť a ostrovnú povahu; to isté platí aj pre priemysel rybolovu;
(4) príslušné regióny čelia osobitným problémom súvisiacim s rozvojom, najmä so zvýšenými nákladmi pri uvádzaní na trh niektorých produktov, vynaloženými v dôsledku ich odľahlosti;
(5) s cieľom udržať konkurencieschopnosť určitých produktov rybolovu v porovnaní s podobnými produktmi z ostatných regiónov spoločenstva zaviedlo spoločenstvo v roku 1992 a 1993 opatrenia na kompenzáciu takýchto zvýšených nákladov v sektore rybolovu; po takýchto opatreniach potom nasledovalo v roku 1993 a v období rokov 1995 až 1997 prijatie nariadení (ES) č. 1503/94 [6] a (ES) č. 2337/95 [7] a v období rokov 1998 až 2002 prijatie nariadení (ES) č. 1587/98 [8] a (ES) č. 579/2002 [9]. Počínajúc rokom 2003 sa majú prijať opatrenia na pokračovanie v programe kompenzácie zvýšených nákladov na určité produkty rybolovu, pokiaľ ide o spracovanie a uvedenie na trh, a preto by mali byť prijaté príslušné opatrenia;
(6) drobný a pobrežný rybolov má v najvzdialenejších regiónoch Európskej únie veľký sociálny a hospodársky význam;
(7) kvôli správnemu riadeniu zásob sa musí rybolov racionalizovať, a to najmä vzhľadom na výskum na vysokej technickej úrovni, ktorý v tejto oblasti vykonávajú rôzne vedecké inštitúcie v najvzdialenejších regiónoch;
(8) pravidlá spoločenstva na zachovanie a riadenie rybolovných zdrojov musia byť v týchto regiónoch dodržiavané a v prípade francúzskeho departementu Guyana najmä pravidlo, ktoré zakazuje lov garnáta v hĺbke menšej ako 30 metrov;
(9) s cieľom podporovať hospodársky rozvoj príslušných najvzdialenejších regiónov je vhodné, aby členské štáty mohli upraviť množstvá a Komisia mohla upraviť čiastky a množstvá stanovené na rôzne druhy z toho istého najvzdialenejšieho regiónu alebo medzi najvzdialenejšími regiónmi toho istého členského štátu, berúc pritom do úvahy zmeny podmienok na uvádzanie na trh a zmeny ich charakteristík;
(10) tam, kde úprava medzi jednotlivými druhmi alebo v rámci regiónov patriacich k tomu istému členskému štátu nevedie k úplnému využitiu disponibilných množstiev, Komisia by mala mať možnosť upraviť čiastky a množstvá stanovené na rôzne druhy medzi najvzdialenejšími regiónmi rôznych členských štátov; v takomto prípade nesmie byť touto úpravou dotknutý kľúč na prideľovanie čiastok, ktoré budú podľa tohto nariadenia k dispozícii v nasledujúcich rokoch;
(11) mali by sa prijať opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorými sa ustanovujú postupy na uplatňovanie vykonávacích právomocí delegovaných Komisii [10],
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Účel
Týmto nariadením sa zavádza program kompenzácie dodatočných nákladov vzniknutých pri obchodovaní s určitými produktmi rybolovu uvedenými v prílohách I až V z Azor, Madeiry, Kanárskych ostrovov a z francúzskych departementov Guyana a Réunion (ďalej len "kompenzácie") v dôsledku odľahlosti týchto regiónov.
Článok 2
Príjemcovia
Príjemcami kompenzácie sú výrobcovia, vlastníci alebo prevádzkovatelia plavidiel registrovaných v prístavoch regiónov uvedených v článku 1, ktorí v týchto regiónoch vykonávajú svoju rybolovnú činnosť alebo združenia takýchto osôb, ako aj hospodárske subjekty v sektore spracovania a uvádzania na trh alebo združenia takýchto hospodárskych subjektov, ktorým vznikajú dodatočné náklady pri obchodovaní s príslušnými produktmi v dôsledku odľahlosti týchto regiónov.
Článok 3
Azory
V prípade Azor sa kompenzácie vyplácajú za produkty rybolovu uvedené v prílohe I. Výška kompenzácií a množstvá pre tento región sú nasledovné:
a) 177 EUR za tonu tuniakov až do množstva 10000 ton za rok, ktoré bolo dodané miestnemu konzervárenskému priemyslu;
b) 455 EUR za tonu druhov uvádzaných na trh v čerstvom stave až do 2000 ton za rok;
c) 148 EUR za tonu drobných pelagických a hlbinných druhov, ktoré boli dodané miestnemu priemyslu alebo miestnym združeniam výrobcov alebo organizáciám výrobcov na zmrazenie alebo spracovanie 1554 až do ton za rok.
Článok 4
Madeira
V prípade Madeiry sa kompenzácie vyplácajú za produkty rybolovu uvedené v prílohe II. Výška kompenzácií a množstvá pre tento región sú nasledovné:
a) 230 EUR za tonu tuniakov až do množstva 4000 ton za rok dodaných miestnemu konzervárenskému priemyslu;
b) 250 EUR za tonu čiernych šupinoplutvovcov až do 1600 ton za rok;
c) 1080 EUR za tonu produktov vodného hospodárstva až do 50 ton za rok.
Článok 5
Kanárske ostrovy
V prípade Kanárskych ostrovov sa kompenzácie vyplácajú za produkty rybolovu uvedené v prílohe III. Výška kompenzácií a množstvá pre tento región sú nasledovné:
a) 950 EUR za tonu tuniakov dopravovaných na trh letecky až do 1619 ton za rok;
b) 500 EUR za tonu tuniakov dopravovaných na trh po mori v surovom stave až do 453 ton za rok;
c) 250 EUR za tonu tuniakov pruhovaných (skipjack) dopravovaných na trh po mori až do 453 ton za rok;
d) 220 EUR za tonu tuniakov pruhovaných (skipjack) dopravovaných na trh v surovom stave až do 712 ton za rok;
e) 240 EUR za tonu sardiniek a makrel na zmrazenie až do 347 ton za rok;
f) 268 EUR za tonu hlavonožcov a druhov žijúcich pri dne až do 8292 ton za rok;
g) 1300 EUR za tonu produktov vodného hospodárstva až do 1157 ton za rok.
Článok 6
Guyana
V prípade Guyany sa kompenzácie vyplácajú za produkty rybolovu uvedené v prílohe IV. Výška kompenzácií a množstvá pre tento región sú nasledovné:
a) 1100 EUR za tonu garnáta obyčajného z priemyselného lovu až do 3300 ton za rok;
b) 1100 EUR za tonu bielych rýb z drobného rybolovu, ktoré boli uvedené na trh v čerstvom stave, až do 100 ton za rok;
c) 527 EUR za tonu bielych rýb z drobného rybolovu, ktoré boli uvedené na trh v zmrazenom stave, až do 500 ton za rok.
Článok 7
Réunion
V prípade Réunionu sa kompenzácie vyplácajú za produkty rybolovu uvedené v prílohe V. Výška kompenzácií a množstvá na tento región činí 1400 EUR za tonu tuniakov, mečúňov, marlinov, žralokov veľkých (plachetníkov), delfínov a žralokov až do 618 ton za rok.
Článok 8
Úprava čiastok a množstiev
1. Členské štáty môžu upraviť množstvá stanovené na rôzne druhy v rámci článkov 3 až 7 bez zvýšenia celkového ročného financovania stanoveného na každý členský štát a bez zvýšenia čiastok stanovených na kompenzácie za tonu druhov za predpokladu, že Komisia nevznesie žiadne námietky do štyroch týždňov od oznámenia požiadavky na úpravu, náležite zdôvodnenej členským štátom.
2. Komisia môže po obdržaní informácií zo strany členského štátu upraviť čiastky a množstvá stanovené na rôzne druhy vzhľadom na ich charakteristické vlastnosti a ich výrobné a trhové podmienky v rámci celkových finančných ustanovení uvedených v článkoch 3 až 7.
Takúto úpravu možno vykonať v rámci regiónu, medzi regiónmi patriacimi k jednému členskému štátu alebo medzi rôznymi členskými štátmi.
3. Ak sa úprava vykoná medzi rôznymi členskými štátmi, nesmie byť ňou dotknutý kľúč na prideľovanie disponibilných čiastok a vykoná sa v rámci limitov celkových ročných finančných prostriedkov programu tak, ako je to stanovené zo strany rozpočtového orgánu.
4. Na vykonanie úpravy podľa odsekov 1, 2 a 3 sa zohľadnia všetky relevantné faktory, najmä biologické vlastnosti druhov, zmeny v dodatočných nákladoch a kvalitatívne a kvantitatívne aspekty výroby a uvádzania na trh.
Článok 9
Podrobné pravidlá uplatňovania
Podrobné pravidlá uplatňovania tohto nariadenia sa stanovia v súlade s postupom uvedeným v článku 10 ods. 2.
Článok 10
Výbor
1. Komisii pomáha riadiaci výbor pre produkty rybolovu (ďalej len "výbor").
2. Pri odvolávaní sa na tento odsek sa uplatnia články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
Obdobie ustanovené v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na jeden mesiac.
3. Výbor prijme svoj vnútorný rokovací poriadok.
Článok 11
Financovanie
Opatrenia uvedené v tomto nariadení predstavujú intervenciu určenú na stabilizovanie poľnohospodárskych trhov v zmysle článku 2 nariadenia (EHS) č. 1258/1999 [11]. Opatrenia sú financované záručnou sekciou Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EAGGF).
Článok 12
Podávanie správ
Najneskôr do 1. júna 2006 predloží Komisia správu Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru o realizácii opatrení uvedených v tomto nariadení, doloženú v prípade potreby návrhmi príslušných úprav potrebných na dosiahnutie hlavných cieľov uvedených v tomto nariadení.
Článok 13
Prechodné opatrenia
Žiadosti podané Komisii o vykonanie úprav podľa článku 2 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1587/98, o ktorých nebolo prijaté žiadne rozhodnutie pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, podliehajú postupu uvedenému v článku 8.
Článok 14
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť v deň jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Bude sa uplatňovať od 1. januára 2003 do 31. decembra 2006.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 22. decembra 2003