Smernica Rady
z 30. novembra 1989
o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách na používanie osobných ochranných prostriedkov pracovníkmi na pracovisku (tretia samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)
(89/656/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 118a,
so zreteľom na návrh Komisie [1] predložený po porade s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci,
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže článok 118a zmluvy ustanovuje, že Rada prijme prostredníctvom smerníc minimálne požiadavky určené na podporu zlepšovania, najmä pracovného prostredia, aby sa zaručila vyššia ochrana bezpečnosti a zdravia pracovníkov;
keďže podľa uvedeného článku takéto smernice vylučujú ukladanie správnych, finančných a právnych obmedzení spôsobom, ktorý by bránil vytváraniu a rozvoju malých a stredných podnikov;
keďže oznámenie Komisie o jej programe bezpečnosti, hygieny a ochrany zdravia pri práci [4] ustanovuje prijatie smernice o používaní osobných ochranných prostriedkov pri práci;
keďže Rada vo svojej rezolúcii z 21. decembra 1987 o bezpečnosti, hygiene a ochrane zdravia pri práci [5] vzala na vedomie zámer Komisie predložiť jej v blízkej budúcnosti minimálne požiadavky organizácie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov na pracovisku;
keďže dodržiavanie minimálnych požiadaviek určených na zaručenie vyššej miery bezpečnosti a ochrany zdravia užívateľa osobných ochranných prostriedkov je podstatné pre zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov;
keďže táto smernica je samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [6]; keďže následne ustanovenia uvedenej smernice sa v plnom rozsahu vzťahujú na používanie osobných ochranných prostriedkov pracovníkmi na pracovisku, zároveň rešpektujúc prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici;
keďže táto smernica je praktickým príspevkom k vytvoreniu sociálnej dimenzie vnútorného trhu;
keďže kolektívne ochranné opatrenia majú prednosť pred osobnými ochrannými prostriedkami; keďže od zamestnávateľa sa vyžaduje poskytovanie bezpečnostných prostriedkov a vykonávanie bezpečnostných opatrení;
keďže požiadavky ustanovené v tejto smernici by nemali ukladať zmeny osobných ochranných prostriedkov, ktorých návrh a výroba boli v súlade so smernicami spoločenstva, vzťahujúcimi sa na bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci;
keďže by sa mal stanoviť postup, ktorý členské štáty môžu používať pri stanovovaní všeobecných pravidiel používania osobných ochranných prostriedkov;
keďže v zmysle rozhodnutia 74/325/EHS [7], ktoré bolo naposledy zmenené a doplnené aktom o pristúpení z roku 1985, Komisia vedie porady s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci s cieľom vypracovania návrhov v tejto oblasti,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
ODDIEL I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet
1. Táto smernica, ktorá je treťou samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS, určuje minimálne požiadavky na osobné ochranné prostriedky, ktoré používajú pra covníci pri práci.
2. Ustanovenia smernice 89/391/EHS sa uplatňujú v plnom rozsahu na celý predmet uvedený v odseku 1, zároveň bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici.
Článok 2
Definícia
1. Na účely tejto smernice osobné ochranné prostriedky sú všetky prostriedky určené na nosenie alebo držanie pracovníkom, aby sa chránil pred rizikom alebo rizikami, ktoré by mohli ohroziť jeho bezpečnosť alebo zdravie pri práci, ako aj všetky doplnky alebo príslušenstvo určené na používanie na tento účel.
2. Definícia v odseku 1 vylučuje:
a) bežné pracovné odevy a uniformy, ktoré nie sú osobitne určené na ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníka;
b) prostriedky pre núdzové a záchranné služby;
c) osobné ochranné prostriedky, ktoré sa nosia alebo používajú v armáde, polícii a iných organizáciách verejného poriadku;
d) osobné ochranné prostriedky pre cestné dopravné prostriedky;
e) športová výstroj;
f) prostriedky pre sebaobranu alebo odstrašovanie;
g) prenosné zariadenia na zisťovanie a signalizáciu rizík a škodlivín.
Článok 3
Všeobecné pravidlo
Osobné ochranné prostriedky sa používajú, keď nie je možné vyhnúť sa rizikám alebo dostatočne ich obmedziť technickými kolektívnymi ochrannými opatreniami alebo opatreniami, metódami alebo postupmi organizácie práce.
ODDIEL II
POVINNOSTI ZAMESTNÁVATEĽOV
Článok 4
Všeobecné ustanovenia
1. Osobné ochranné prostriedky musia byť v súlade s príslušnými ustanoveniami spoločenstva o návrhu a výrobe vo vzťahu k bezpečnosti a ochrane zdravia.
Všetky osobné ochranné prostriedky musia:
a) byť primerané prítomným rizikám bez toho, aby sami viedli k zvýšeniu rizika;
b) zodpovedať existujúcim podmienkam na pracovisku;
c) zohľadňovať ergonomické požiadavky a zdravotný stav pracovníka;
d) presne vyhovovať užívateľovi po všetkých potrebných úpravách.
2. Ak je potrebné, aby z dôvodu viac než jedného rizika pracovník súčasne nosil viac než jeden druh osobných ochranných prostriedkov, takéto prostriedky musia byť navzájom zosúladené a naďalej účinné voči predmetnému riziku alebo rizikám.
3. Podmienky používania osobných ochranných prostriedkov, najmä doba ich nosenia, sa určujú na základe vážnosti rizika, frekvencie expozície riziku, charakteristiky pracovného stanovišťa každého pracovníka a účinnosti osobných ochranných prostriedkov.
4. Osobné ochranné prostriedky sú v zásade určené na osobné používanie.
Ak okolnosti vyžadujú, aby osobné ochranné prostriedky nosila viac ako jedna osoba, vykonajú sa primerané opatrenia na zabezpečenie, aby takéto používanie nespôsobilo žiadny zdravotný alebo hygienický problém rôznym užívateľom.
5. V podniku a/alebo v prevádzke sa poskytnú a sprístupnia primerané informácie o každom druhu osobných ochranných prostriedkov podľa ustanovení odsekov 1 a 2.
6. Zamestnávateľ poskytne osobné ochranné prostriedky bezplatne a zabezpečí ich dobrý prevádzkový stav a uspokojivé hygienické podmienky ich potrebnou údržbou, opravami a výmenou.
Členské štáty však môžu v súlade s vnútroštátnou praxou ustanoviť, že od pracovníka sa vyžiada príspevok na náklady na určité osobné ochranné prostriedky za okolností, keď sa prostriedky výhradne nepoužívajú len na pracovisku.
7. Zamestnávateľ najskôr informuje pracovníka o rizikách, proti ktorým ho nosenie osobných ochranných prostriedkov chráni.
8. Zamestnávateľ usporiada školenie a ak je to vhodné, zorganizuje ukážky nosenia osobných ochranných prostriedkov.
9. Osobné ochranné prostriedky sa môžu používať iba na uvedené účely, okrem osobitných a výnimočných prípadov.
Musia sa používať v súlade s pokynmi.
Takéto pokyny musia byť pre pracovníkov zrozumiteľné.
Článok 5
Hodnotenie osobných ochranných prostriedkov
1. Pred výberom osobných ochranných prostriedkov je potrebné, aby zamestnávateľ vyhodnotil, či osobné ochranné prostriedky, ktoré zamýšľa používať, vyhovujú požiadavkám článku 4 ods. 1 a ods. 2.
Toto hodnotenie obsahuje:
a) analýzu a hodnotenie rizík, ktorým nemožno zabrániť iným spôsobom;
b) definíciu vlastností, ktoré osobné ochranné prostriedky musia mať, aby boli účinné proti rizikám uvedeným v bode a), zohľadňujúc akékoľvek riziká, ktoré samotné tieto prostriedky môžu vytvárať;
c) porovnanie vlastností dostupných osobných ochranných prostriedkov s vlastnosťami uvedenými v bode b).
2. Hodnotenie ustanovené v odseku 1 bude pri zmenách ktoréhokoľvek jeho prvku preskúmané.
Článok 6 [8]
Predpisy pre používanie
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 3, 4 a 5 členské štáty zabezpečia, aby sa stanovili všeobecné pravidlá pre používanie osobných ochranných prostriedkov a/alebo pravidlá pre tie prípady a situácie, v ktorých zamestnávateľ musí poskytnúť osobné ochranné prostriedky, zohľadňujúc pritom právne predpisy spoločenstva o voľnom pohybe takýchto prostriedkov.
Tieto pravidlá označujú najmä okolnosti alebo rizikové situácie, v ktorých, rešpektujúc prednosti kolektívnych ochranných opatrení, je používanie osobných ochranných prostriedkov nevyhnutné.
Prílohy I, II a III, ktoré tvoria základ, obsahujú užitočné informácie pre zavedenie takýchto pravidiel.
2. Členské štáty pri prispôsobovaní pravidiel uvedených v odseku 1 zohľadnia akékoľvek podstatné zmeny rizika, kolektívnych ochranných opatrení a osobných ochranných prostriedkov, ktoré prináša technický rozvoj.
3. Členské štáty sa poradia s organizáciou zamestnávateľov a pracovníkov pravidlá uvedené v odsekoch 1 a 2.
Článok 7
Informovanie zamestnancov
Bez toho, aby bol dotknutý článok 10 smernice 89/391/EHS sú pracovníci a/alebo ich zástupcovia informovaní o všetkých opatreniach, ktoré sa majú vykonať vzhľadom na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pri používaní osobných ochranných prostriedkov pracovníkmi pri práci.
Článok 8
Konzultácie pracovníkov a účasť pracovníkov
Podľa článku 11 smernice 89/391/EHS sa vedú porady s pracovníkmi a/alebo s ich zástupcami o záležitostiach obsiahnutých v tejto smernici vrátane jej príloh a umožní sa ich účasť.
ODDIEL III
RÔZNE USTANOVENIA
Článok 9
Prispôsobenie príloh
Čisto technické prispôsobenia príloh I, II a III, ktoré sú výsledkom:
- prijatia smerníc o technickej harmonizácii a normalizácii, ktoré sa týkajú osobných ochranných prostriedkov a/alebo
- technického pokroku a zmien v medzinárodných predpisoch a špecifikáciách alebo poznatkoch v oblasti osobných ochranných prostriedkov,
sa prijmú podľa postupu uvedenom v článku 17 smernice 89/391/EHS.
Článok 10
Záverečné ustanovenia
1. Členské štáty prijmú najneskôr do 31. decembra 1992 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Okamžite o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú, ako aj tie, ktoré už prijali v oblasti upravenej touto smernicou.
3. Členské štáty podávajú Komisii každých päť rokov správu o praktickom vykonávaní ustanovení tejto smernice a uvedú stanoviská zamestnávateľov a pracovníkov.
Komisia informuje Európsky parlament, Radu, Hospodársky a sociálny výbor a Poradný výbor pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci.
4. Komisia, so zreteľom na odseky 1, 2 a 3, pravidelne predkladá Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o vykonávaní tejto smernice.
Článok 11
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 30. novembra 1989