SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/106/ES
z 19. novembra 2008
o minimálnej úrovni prípravy námorníkov (prepracované znenie)
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 80 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/25/ES zo 4. apríla 2001 o minimálnej úrovni prípravy námorníkov (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). Pri príležitosti ďalších zmien a doplnení uvedenej smernice je z dôvodu prehľadnosti vhodné, aby sa predmetné ustanovenia prepracovali.
(2)
Opatrenia prijaté v oblasti námornej bezpečnosti a ochrany mora pred znečistením na úrovni Spoločenstva by mali byť v súlade s medzinárodne dohodnutými pravidlami a normami.
(3)
Je dôležité venovať primeranú pozornosť námornému výcviku a postaveniu námorníkov v Spoločenstve, aby sa udržala a prehĺbila úroveň vedomostí a skúseností v námornom sektore Spoločenstva.
(4)
Jednotnú a vyhovujúcu úroveň prípravy na udelenie osvedčení o odbornej spôsobilosti námorníkov je potrebné zabezpečiť v záujme námornej bezpečnosti.
(5)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (5) sa uplatňuje na námorné povolania patriace do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Smernica pomôže podporiť plnenie záväzkov stanovených v zmluve, ktorá odstraňuje prekážky voľného pohybu osôb a služieb medzi členskými štátmi.
(6)
Vzájomné uznávanie diplomov a osvedčení ustanovené smernicou 2005/36/ES nie vždy zabezpečuje normalizovanú úroveň prípravy v prípade všetkých námorníkov slúžiacich na palubách plavidiel plávajúcich pod vlajkou členského štátu. Absolútne nevyhnutné je to však z pohľadu námornej bezpečnosti.
(7)
Je preto nevyhnutné vymedziť minimálnu úroveň prípravy námorníkov v Spoločenstve. Táto úroveň by mala byť založená na normách prípravy, ktoré už boli dohodnuté na medzinárodnej úrovni, a to v Dohovore Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) o normách prípravy, osvedčovania a o hliadkovaní námorníkov, 1978 (dohovor STCW) v znení z roku 1995. Všetky členské strany sú stranami uvedeného dohovoru.
(8)
Členské štáty môžu prijať prísnejšie normy, ako sú minimálne normy stanovené v dohovore STCW a v tejto smernici.
(9)
Predpisy dohovoru STCW pripojené k tejto smernici by mali byť doplnené záväznými ustanoveniami obsiahnutými v časti A Kódexu výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov (kódex STCW). Časť B kódexu STCW obsahuje odporučené usmernenie určené na pomoc stranám dohovoru STCW a tým, ktorí sa zúčastňujú na jeho zavádzaní, aby uplatňovanie či presadzovanie opatrení dohovoru jednotným spôsobom zabezpečilo dohovoru úplný a dostatočný účinok.
(10)
Ustanovenia o minimálnej dĺžke odpočinku hliadkujúceho personálu by mali byť z dôvodu zvýšenia námornej bezpečnosti a ochrany mora pred znečistením v tejto smernici stanovené v súlade s dohovorom STCW. Uvedené ustanovenia by sa mali uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 1999/63/ES z 21. júna 1999 ktorá sa týka Dohody o organizácii pracovného času námorníkov, uzavretej Združením majiteľov lodí Európskeho spoločenstva (ECSA) a Federáciou odborových zväzov pracovníkov dopravy v Európskej únii (FST) (6).
(11)
Členské štáty by mali prijať a presadzovať osobitné opatrenia na zabránenie a postihovanie podvodných konaní spojených s vydávaním osvedčení o spôsobilosti a v rámci IMO by sa mali usilovať o dosahovanie dôsledných a presaditeľných dohôd o celosvetovom boji proti takýmto konaniam.
(12)
Na účely zvýšenia námornej bezpečnosti, zamedzenia stratám na životoch a zabránenia námornému znečisťovaniu by sa mala zlepšiť komunikácia medzi členmi posádky na palubách lodí plávajúcich vo vodách Spoločenstva.
(13)
Personál na palube osobných lodí určený na pomoc pasažierom v núdzových situáciách by mal byť schopný komunikovať s pasažiermi.
(14)
Posádky slúžiace na palubách tankerov prevážajúcich škodlivý alebo znečisťujúci náklad by mali byť schopné účinne predchádzať nehodám a účinne sa vysporiadať s núdzovými situáciami. Je nanajvýš nutné, aby medzi kapitánom, dôstojníkmi a členmi posádky bolo vytvorené správne komunikačné spojenie zodpovedajúce požiadavkám stanoveným v tejto smernici.
(15)
Je potrebné zabezpečiť, aby námorníci, ktorí sú držiteľmi osvedčení vydaných tretími krajinami a ktorí slúžia na palubách lodí Spoločenstva, mali úroveň spôsobilosti zodpovedajúcu požiadavkám dohovoru STCW. Táto smernica by mala stanoviť postupy a spoločné kritériá uznávania osvedčení vydaných tretím krajinám zo strany členských štátov, založené na takých požiadavkách na prípravu a osvedčovanie odbornej spôsobilosti, ako boli dohodnuté v rámci dohovoru STCW.
(16)
V záujme bezpečnosti na mori by členské štáty mali uznávať osvedčenia o odbornej spôsobilosti, ktoré preukazujú požadovanú úroveň prípravy, pričom tieto osvedčenia by mali byť vydané výlučne stranami dohovoru STCW alebo v ich mene, a to stranami, pri ktorých Výbor IMO pre námornú bezpečnosť (MSC) zistil, že preukázateľne dodržiavali a stále dodržiavajú v plnom rozsahu normy stanovené v uvedenom dohovore. Na preklenutie časového obdobia, kým MSC vykoná takéto zistenie, je potrebný postup predbežného uznávania osvedčení.
(17)
V prípade potreby by mali byť preskúmané námorné inštitúty, programy prípravy a kurzy. Z tohto dôvodu by mali sa mali vytvoriť kritériá na takéto skúmanie.
(18)
Komisii by mal pri plnení úloh súvisiacich s uznávaním osvedčení vydaných inštitútmi na prípravu alebo orgánmi tretích krajín pomáhať výbor.
(19)
Európska námorná bezpečnostná agentúra zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (7) by mala pomáhať Komisii pri overovaní toho, či členské štáty plnia požiadavky upravené v tejto smernici.
(20)
Od členských štátov ako prístavných orgánov sa požaduje, aby zvýšili bezpečnosť a ochranu pred znečistením vo vodách Spoločenstva prostredníctvom prednostnej kontroly plavidiel plávajúcich pod vlajkou tretej krajiny, ktorá neratifikovala dohovor STCW, čím sa zabezpečí, že plavidlá plávajúce pod vlajkou tretej krajiny nebudú viac zvýhodňované.
(21)
Je vhodné, aby sa až do zmeny a doplnenia smernice Rady 95/21/ES (8) o štátnom prístavnom dozore zahrnuli ustanovenia o štátnej prístavnej kontrole do tejto smernice s cieľom ich prevedenia z tejto smernice do uvedenej smernice.
(22)
Je potrebné stanoviť postupy na prispôsobovanie tejto smernice zmenám v medzinárodných dohovoroch a kódexoch.
(23)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (9).
(24)
Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na zmenu a doplnenie tejto smernice s cieľom uplatňovať na účely tejto smernice následné zmeny a doplnenia určitých medzinárodných kódexov a všetky príslušné zmeny na právne predpisy Spoločenstva. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(25)
Nové prvky doplnené do tejto smernice sa týkajú len postupov výboru. Nie je preto potrebné, aby ich členské štáty transponovali.
(26)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe III časti B,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice:
1.
„kapitán lode“ je osoba, ktorá na lodi velí;
2.
„dôstojník“ je člen posádky, ktorý nie je kapitánom lode a ktorého za dôstojníka určilo vnútroštátne právo alebo právne predpisy, alebo v prípade, keď takéto určenie neexistuje, kolektívna dohoda alebo zvyklosť;
3.
„palubný dôstojník“ je dôstojník spĺňajúci podmienky v súlade s ustanoveniami prílohy I kapitoly II;
4.
„prvý palubný dôstojník“ je dôstojník s hodnosťou hneď po kapitánovi lode, ktorý preberá velenie na lodi v prípade, ak kapitán lode nie je spôsobilý vykonávať svoju funkciu;
5.
„strojný dôstojník“ je dôstojník spĺňajúci podmienky v súlade s ustanoveniami prílohy I kapitoly III;
6.
„prvý strojný dôstojník“ je starší strojný dôstojník zodpovedný za mechanický pohon a za prevádzku a údržbu mechanických a elektrických častí lode;
7.
„druhý strojný dôstojník“ je strojný dôstojník s hodnosťou hneď po prvom strojnom dôstojníkovi, ktorý preberá zodpovednosť za mechanický pohon a za prevádzku a údržbu mechanických a elektrických častí lode, ak prvý strojný dôstojník nie je spôsobilý vykonávať svoju funkciu;
8.
„strojný dôstojník - asistent“ je osoba, ktorá je v príprave na funkciu strojného dôstojníka a je k tomu určená vnútroštátnym právom alebo právnymi predpismi;
9.
„radista“ je osoba, ktorá vlastní príslušné osvedčenie vydané alebo uznané príslušnými orgánmi, a to podľa ustanovení rádiokomunikačných predpisov;
10.
„člen posádky“ je člen posádky lode, ktorý nie je kapitánom lode ani dôstojníkom;
11.
„námorná loď“ je loď, ktorá sa nepohybuje výlučne len vo vnútrozemských vodách, v chránených vodách alebo vodách v bezprostrednej blízkosti chránených vôd, alebo v oblastiach, kde sa uplatňujú prístavné predpisy;
12.
„loď plávajúca pod vlajkou členského štátu“ je loď, ktorá je registrovaná a pláva pod vlajkou členského štátu v súlade s právom tohto štátu. Loď, ktorá nezodpovedá tomuto vymedzeniu, sa považuje za loď plávajúcu pod vlajkou tretej krajiny;
13.
„pobrežné plavby“ sú plavby v blízkosti členského štátu, tak ako sú vymedzené týmto štátom;
14.
„výkon pohonu“ je celkový maximálny trvalý menovitý výkon všetkých hlavných pohonov lode, ktoré sú uvedené v osvedčení o registrácii lode alebo v iných oficiálnych dokumentoch; udáva sa v kilowattoch;
15.
„tanker na prepravu ropy“ je loď konštruovaná a používaná na hromadnú prepravu ropy a ropných produktov;
16.
„tanker na prepravu chemikálií“ je loď konštruovaná alebo upravená a používaná na hromadnú prepravu akýchkoľvek kvapalných výrobkov uvedených v kapitole 17 Medzinárodného kódexu pre hromadnú prepravu chemikálií, v platnom znení;
17.
„tanker na prepravu skvapalnených plynov“ je loď konštruovaná alebo upravená a používaná na hromadnú prepravu akéhokoľvek skvapalneného plynu alebo iných výrobkov uvedených v kapitole 19 Medzinárodného kódexu pre prepravu plynov, v platnom znení;
18.
„rádiokomunikačné predpisy“ sú revidované rádiokomunikačné predpisy prijaté Svetovou rádiokomunikačnou konferenciou pre mobilné služby, v platnom znení;
19.
„osobná loď“ je námorná loď, ktorá prepravuje viac ako 12 pasažierov;
20.
„rybárska loď“ je plavidlo používané na lov rýb alebo iných živých morských zdrojov;
21.
„dohovor STCW“ je Dohovor Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978, platný pre príslušné záležitosti, berúc do úvahy prechodné ustanovenia článku VII a predpisu I/15 dohovoru, a podľa potreby vrátane uplatniteľných ustanovení kódexu STCW, v ich platnom znení;
22.
„rádiotelegrafická služba“ zahŕňa strážnu službu, prípadne technickú údržbu a opravy, vykonávané v súlade s rádiokomunikačnými predpismi, Medzinárodným dohovorom o bezpečnosti ľudského života na mori, 1974 (SOLAS 74) a podľa uváženia každého členského štátu, príslušnými odporúčaniami IMO, v ich platnom znení;
23.
„osobná loď ro-ro“ je osobná loď s nákladovými priestormi ro-ro alebo priestormi špeciálnej kategórie definovanými v dohovore SOLAS 74, v platnom znení;
24.
„kódex STCW“ je Kódex výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov (STCW), prijatý rezolúciou 2 na konferencii zmluvných strán STCW v roku 1995, v platnom znení;
25.
„funkcia“ je skupina úloh, povinností a zodpovedností definovaných v kódexe STCW, ktoré sú potrebné pre prevádzku lode, bezpečnosť života na mori alebo ochranu morského životného prostredia;
26.
„spoločnosť“ je vlastník lode alebo akákoľvek iná organizácia alebo osoba, ako napr. správca alebo nájomca lode, ktorý od vlastníka lode prevzal zodpovednosť za prevádzku lode a ktorý prevzatím takejto zodpovednosti súhlasil, že na seba preberá všetky povinnosti a zodpovednosti vyplývajúce spoločnosti z tejto smernice;
27.
„príslušné osvedčenie“ je osvedčenie vydané a potvrdené v súlade s touto smernicou, ktoré oprávňuje jeho zákonného držiteľa slúžiť v rozsahu danej spôsobilosti a vykonávať funkcie až do úrovne zodpovednosti uvedenej v danom osvedčení na lodi príslušného typu, tonáže, výkonu a spôsobu pohonu počas konkrétnej plavby, na ktorú bol najatý;
28.
„námorná služba“ je služba na palube lode zodpovedajúca vydanému osvedčeniu alebo inému dokladu o kvalifikácii;
29.
„schválený“ znamená schválený členským štátom v súlade s touto smernicou;
30.
„tretia krajina“ je akákoľvek krajina, ktorá nie je členským štátom;
31.
„mesiac“ znamená kalendárny mesiac alebo 30 dní, ktoré pozostávajú z časových období menších ako jeden mesiac.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
Táto smernica sa uplatňuje na námorníkov uvedených v tejto smernici, ktorí slúžia na palubách námorných lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu s výnimkou:
a)
vojnových lodí, lodného príslušenstva alebo iných lodí, ktoré vlastnia alebo prevádzkujú členské štáty a využívajú sa len na vládne neobchodné účely;
b)
rybárskych lodí;
c)
rekreačných jácht nevyužívaných v obchode;
d)
drevených lodí primitívnej konštrukcie.
Článok 3
Príprava a vydávanie osvedčení
1. Členské štáty podniknú opatrenia potrebné k tomu, aby zabezpečili, že námorníci slúžiaci na lodiach uvedených v článku 2 sú pripravení minimálne v súlade s požiadavkami dohovoru STCW tak, ako je stanovené v prílohe I k tejto smernici, a sú držiteľmi osvedčení vymedzených v článku 4 alebo príslušných osvedčení vymedzených v článku 1 bode 27.
2. Členské štáty podniknú opatrenia potrebné k tomu, aby tí členovia posádky, ktorým musia byť vydané osvedčenia v súlade s predpisom III/10.4 SOLAS 74, boli pripravovaní a aby im boli vydané osvedčenia v súlade s touto smernicou.
Článok 4
Osvedčenie
Osvedčenie je akýkoľvek platný dokument bez ohľadu na označenie, pod ktorým je známy, vydaný príslušným orgánom členského štátu alebo pod jeho dohľadom v súlade s článkom 5 a v súlade s požiadavkami stanovenými v prílohe I.
Článok 5
Osvedčenia a potvrdenia
1. Osvedčenia sa vydávajú v súlade s článkom 11.
2. Osvedčenia pre kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov potvrdzuje členský štát podľa tohto článku.
3. Osvedčenia sa vystavujú v súlade s predpisom I/2 ods. 1 dohovoru STCW.
4. V prípade radistov môžu členské štáty:
a)
zahrnúť ďalšie znalosti požadované príslušnými predpismi do preskúšania pre vydanie osvedčenia zodpovedajúceho rádiokomunikačným predpisom alebo
b)
vydať osobitné osvedčenie preukazujúce, že držiteľ má aj ďalšie znalosti požadované príslušnými predpismi.
5. Podľa rozhodnutia členského štátu môžu byť potvrdenia zahrnuté vo formáte osvedčení, ktoré sa vydávajú na základe oddielu A-I/2 kódexu STCW. Ak sa tieto potvrdenia zahrnú do osvedčení, musia mať formu stanovenú v oddiele A-I/2 ods. 1. Ak sa potvrdenia vydávajú iným spôsobom, ich forma má zodpovedať forme uvedenej v odseku 2 uvedeného oddielu. Potvrdenia sa vystavujú v súlade s článkom IV ods. 2 dohovoru STCW.
6. Členský štát, ktorý uznáva osvedčenie podľa postupu stanoveného v článku 19 ods. 2, musí dané osvedčenie potvrdiť, čím sa doloží jeho uznanie. Uplatní sa pri tom forma potvrdenia stanovená v oddiele A-I/2 ods. 3 kódexu STCW.
7. Potvrdenia uvedené v odsekoch 5 a 6:
a)
môžu byť vydané ako samostatné dokumenty;
b)
každé musí mať pridelené osobitné číslo s výnimkou potvrdení, ktorými sa dokazuje vydanie osvedčenia a ktorým môže byť pridelené to isté číslo ako dotknutému osvedčeniu, za predpokladu, že toto číslo sa nemôže zopakovať, a
c)
platnosť každého z nich sa skončí súčasne so skončením platnosti potvrdeného osvedčenia, s jeho zrušením, pozastavením jeho platnosti alebo jeho vyhlásením za neplatné, či už členským štátom alebo treťou krajinou, ktorí ho vydali, a v každom prípade po uplynutí piatich rokov odo dňa jeho vydania.
8. Služba, na ktorú má držiteľ osvedčenia spôsobilosť, sa v potvrdení vymedzí rovnakými výrazmi, ako sú výrazy použité v uplatňovaných požiadavkách dotknutého členského štátu na bezpečnosť personálu.
9. Za predpokladu, že minimálne požadované informácie sú uvedené latinským písmom a arabskými číslicami, berúc do úvahy odlišnosti, ktoré sa podľa oddielu A-I/2 pripúšťajú, môže členský štát použiť aj formát odlišný od formátu stanoveného v oddiele A-I/2 kódexu STCW.
10. Pokiaľ článok 19 ods. 7 neustanovuje inak, je každé osvedčenie požadované touto smernicou k dispozícii v origináli na palube lode, na ktorej jeho držiteľ slúži.
Článok 6
Požiadavky na prípravu
Príprava požadovaná podľa článku 3 má formu zodpovedajúcu teoretickým vedomostiam a praktickým zručnostiam požadovaným v prílohe I, a to najmä pri používaní prostriedkov na záchranu života a protipožiarnych prostriedkov, a má byť schválená príslušným orgánom alebo orgánom povereným každým členským štátom.
Článok 7
Zásady, ktorými sa riadia pobrežné plavby
1. Pri vymedzovaní pobrežných plavieb členské štáty neuplatnia na námorníkov slúžiacich na palubách lodí oprávnených plávať pod vlajkou iného členského štátu alebo inej strany dohovoru STCW, ktoré vykonávajú takéto plavby, požiadavky na prípravu, prax alebo osvedčovanie takým spôsobom, ktorý vyústi do prísnejších požiadaviek kladených na týchto námorníkov v porovnaní s námorníkmi, ktorí slúžia na palubách lodí oprávnených plávať pod ich vlastnou vlajkou. Členský štát nesmie v žiadnom prípade v prípade lodí, ktoré nevykonávajú pobrežné plavby, klásť na námorníkov slúžiacich na palubách lodí plávajúcich pod vlajkou iného členského štátu alebo inej strany dohovoru STCW požiadavky presahujúce požiadavky uvedené v tejto smernici.
2. Pokiaľ ide o lode oprávnené plávať pod vlajkou členského štátu, ktoré pravidelne vykonávajú pobrežné plavby pri pobreží iného členského štátu alebo inej strany dohovoru STCW, členský štát, pod ktorého vlajkou je loď oprávnená plávať, určí minimálne rovnaké požiadavky na prípravu, prax a osvedčovanie námorníkov slúžiacich na týchto lodiach, ako sa uplatňujú v členskom štáte alebo v prípade strany dohovoru STCW, v pobrežných vodách ktorých sa takáto loď plaví, a to za predpokladu, že tieto požiadavky nejdú nad rámec požiadaviek tejto smernice týkajúcich sa lodí, ktoré nevykonávajú pobrežné plavby. Námorníci slúžiaci na lodiach, ktoré pri svojich plavbách idú nad rámec toho, čo je vymedzené členským štátom ako pobrežná plavba, a plávajú do vôd, ktoré už nepodliehajú tomuto vymedzeniu, musia splniť príslušné požiadavky tejto smernice.
3. Členský štát môže lodi, ktorá je oprávnená plávať pod jeho vlajkou udeliť výhody vyplývajúce z ustanovení tejto smernice o pobrežných plavbách, ak táto loď pravidelne vykonáva pobrežné plavby zodpovedajúce vymedzeniu členského štátu, ktorý nie je stranou dohovoru STCW, a to mimo pobrežia tohto štátu.
4. Členské štáty oznámia Komisii podrobnosti ustanovení, ktoré prijali na základe rozhodnutia o vymedzení pobrežných plavieb a z nej vyplývajúcich podmienok kladených na vzdelávanie a prípravu v súlade s požiadavkami odsekov 1, 2 a 3.
Článok 8
Zabránenie podvodom a iným protiprávnym konaniam
1. Členské štáty prijmú a presadia vhodné opatrenia na zabránenie podvodom a iným protiprávnym konaniam, ktoré zahŕňajú postupy udeľovania osvedčení alebo osvedčenia vydané a potvrdené ich príslušnými orgánmi, a stanovia sankcie, ktoré sú účinné, primerané a odrádzajúce.
2. Členské štáty určia príslušné vnútroštátne orgány zodpovedné za odhaľovanie podvodov a iných protiprávnych konaní a boj proti nim, ako aj výmenu informácií o udeľovaní osvedčení námorníkov s príslušnými orgánmi iných členských štátov a tretích krajín.
Členské štáty bezodkladne informujú ostatné členské štáty a Komisiu o údajoch týkajúcich sa týchto príslušných vnútroštátnych orgánov.
Členské štáty bezodkladne informujú aj akékoľvek tretie krajiny, s ktorými uzatvorili dohodu v súlade s predpisom I/10 ods. 12 dohovoru STCW, o údajoch týkajúcich sa týchto príslušných vnútroštátnych orgánov.
3. Na žiadosť hostiteľského členského štátu príslušné orgány iného členského štátu poskytujú písomné potvrdenie alebo odmietnutie pravosti osvedčení námorníkov, zodpovedajúcich potvrdení alebo akýchkoľvek iných listinných dôkazov o výcviku vystavených v tomto inom členskom štáte.
Článok 9
Sankcie alebo disciplinárne opatrenia
1. Členské štáty vytvoria metódy a postupy nestranného vyšetrenia akejkoľvek oznámenej nespôsobilosti, konania alebo zanedbania zo strany držiteľov osvedčení alebo potvrdení vydaných daným členským štátom, ktoré môžu spôsobiť priame ohrozenie bezpečnosti života alebo majetku na mori, alebo morského životného prostredia v súvislosti s vykonávaním takých služieb držiteľov osvedčení, ktoré majú uvedené na svojich osvedčeniach. Členské štáty vytvoria metódy a postupy na zrušenie, pozastavenie platnosti alebo vyhlásenie za neplatné v prípade týchto osvedčení z uvedených dôvodov a z dôvodu predchádzania podvodom.
2. Každý členský štát pre prípady, v ktorých sa vo veci lodí oprávnených plávať pod jeho vlajkou, alebo námorníkov, ktorým vydal riadne osvedčenia, neplnia ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa uvádza do účinnosti táto smernica, stanoví sankcie alebo disciplinárne opatrenia.
3. Takéto sankcie alebo disciplinárne opatrenia sa stanovia a vykonajú najmä v prípadoch, keď:
a)
spoločnosť alebo kapitán lode najali osobu, ktorá nie je držiteľom osvedčenia požadovaného touto smernicou;
b)
kapitán lode pripustil, aby akúkoľvek funkciu alebo službu v akomkoľvek postavení, ktorá podľa tejto smernice musí byť vykonávaná osobou, ktorá je držiteľom príslušného osvedčenia, vykonávala osoba, ktorá nie je držiteľom požadovaného osvedčenia, nebola jej udelená platná výnimka ani nemá písomný dôkaz požadovaný článkom 19 ods. 7, alebo
c)
osoba podvodom alebo prostredníctvom falšovaných dokladov získala možnosť vykonávať akúkoľvek funkciu alebo slúžiť v akomkoľvek postavení, ktoré podľa tejto smernice musí byť vykonávané alebo obsadzované osobami, ktoré sú držiteľmi osvedčenia alebo im bola udelená výnimka.
4. Členské štáty, v jurisdikcii ktorých sa nachádza akákoľvek spoločnosť alebo akákoľvek osoba, o ktorej sa jednoznačne predpokladá, že je zodpovedná alebo vie o akomkoľvek zjavnom neplnení tejto smernice uvedenom v odseku 3, rozvinú spoluprácu s ktorýmkoľvek členským štátom alebo inou stranou dohovoru STCW, ktorá im oznámi svoj úmysel začať konanie vo svojej jurisdikcii.
Článok 10
Normy kvality
1. Každý členský štát zabezpečí, aby:
a)
všetky činnosti súvisiace s prípravou, hodnotením spôsobilosti, osvedčovaním, potvrdzovaním a obnovovaním platnosti vykonávané mimovládnymi orgánmi alebo subjektmi pod dohľadom štátu boli neustále monitorované pomocou systému noriem kvality, čím sa zabezpečí dosiahnutie zadefinovaných cieľov vrátane cieľov týkajúcich sa kvalifikácie a praxe inštruktorov a školiteľov;
b)
ak tieto činnosti vykonávajú vládne orgány alebo subjekty, aby aj tieto mali systém noriem kvality;
c)
ciele vzdelávania a prípravy a im zodpovedajúce normy kvality spôsobilosti, ktoré sa majú dosiahnuť, boli jednoznačne definované a aby odrážali úroveň vedomostí, chápania a zručností zodpovedajúcu skúškam a hodnoteniu požadovanému podľa dohovoru STCW;
d)
oblasti uplatňovania noriem kvality zahrňovali spôsoby správy systému osvedčovania, ako aj všetky prípravné kurzy a programy, skúšky a hodnotenie vykonávané priamo alebo pod dohľadom každého členského štátu a aby zahŕňali tiež požadovanú kvalifikáciu a prax inštruktorov a školiteľov s ohľadom na politiku, systém, kontroly a interné audity kvality vytvorené na zabezpečenie dosiahnutia definovaných cieľov.
Ciele a zodpovedajúce normy kvality, na ktoré odkazuje písmeno c) prvého pododseku, môžu byť určované osobitne pre rôzne kurzy a prípravné programy a musia obsahovať systém, akým sa vykoná osvedčovanie.
2. Členské štáty ďalej zabezpečia, že v intervaloch nie dlhších ako päť rokov sa budú vykonávať nezávislé hodnotenia vedomostí, chápania, zručností a činností na získanie a hodnotenie spôsobilosti, ako aj hodnotenie systému, ktorým sa uskutočňuje osvedčovanie spôsobilosti kvalifikovanými osobami, ktoré sa na uvedených činnostiach nezúčastňujú, a to s cieľom overiť, že:
a)
všetky vnútorné riadiace a monitorovacie opatrenia a následné činnosti zodpovedajú plánovaným opatreniam a zdokumentovaným postupom a sú účinné pri zabezpečení toho, že vymedzené ciele sa splnia;
b)
výsledky každého nezávislého hodnotenia sú zdokumentované a dané k dispozícii tým, ktorí sú zodpovední za hodnotenú oblasť;
c)
sa podnikajú včasné opatrenia na odstránenie nedostatkov.
3. Dotknutý členský štát zašle správu o každom hodnotení vykonanom podľa odseku 2 Komisii do šiestich mesiacov odo dňa vykonania hodnotenia.
Článok 11
Zdravotné normy - vydávanie a registrácia osvedčení
1. Členské štáty stanovia normy zdravotnej spôsobilosti námorníkov, najmä pokiaľ ide o zrak a sluch.
2. Členské štáty zabezpečia, že osvedčenia budú vydané len kandidátom, ktorí spĺňajú požiadavky tohto článku.
3. Každý kandidát na získanie osvedčenia musí predložiť dostatočný doklad:
a)
o svojej identite;
b)
že jeho vek nie je nižší, ako stanovujú predpisy v prílohe I pre príslušné osvedčenie, o ktoré sa žiada;
c)
že spĺňa, najmä pokiaľ ide o zrak a sluch, normy zdravotnej spôsobilosti stanovenej členským štátom a má platný dokument vydaný riadne oprávneným praktickým lekárom uznávaným príslušnými orgánmi členského štátu, ktorý preukazuje jeho zdravotnú spôsobilosť;
d)
že absolvoval námornú službu a každú tomu zodpovedajúcu povinnú prípravu stanovenú v predpisoch prílohy I pre osvedčenie, o ktoré sa žiada;
e)
že plní normy spôsobilosti stanovenej v predpisoch prílohy I pre postavenia, funkcie a úrovne, ktoré sú uvedené v potvrdení k osvedčeniu.
4. Každý členský štát:
a)
vedie register alebo registre všetkých osvedčení a potvrdení pre kapitánov lodí a dôstojníkov, prípadne pre členov posádky, ktoré boli vydané, ktorým sa skončila platnosť alebo im bola obnovená platnosť, ktorým bola pozastavená platnosť, zrušená platnosť alebo ktoré boli oznámené ako stratené alebo zničené a všetkých vydaných výnimiek;
b)
sprístupní informácie o stave týchto osvedčení, potvrdení a výnimiek iným členským štátom alebo iným stranám dohovoru STCW a spoločnostiam, ktoré si vyžiadajú overenie pravosti a platnosti osvedčení, ktoré im predložia námorníci žiadajúci o uznanie ich osvedčení alebo o zamestnanie na palube lode.
Článok 12
Obnovenie platnosti osvedčení
1. Od každého kapitána lode, dôstojníka a radistu, ktorí sú držiteľmi osvedčenia vydaného alebo uznaného podľa ktorejkoľvek kapitoly prílohy I s výnimkou kapitoly VI a ktorí slúžia na mori alebo sa chcú vrátiť na more po určitom období na pevnine, sa v záujme zachovania ich spôsobilosti pre námornú službu vyžaduje, aby v intervaloch najviac päť rokov:
a)
splnili normy pre zdravotnú spôsobilosť požadované článkom 11 a
b)
uchovali si nepretržitú odbornú spôsobilosť v súlade s oddielom A-I/11 kódexu STCW.
2. Pre pokračovanie v námornej službe na palubách lodí, pre ktorú boli medzinárodne dohodnuté osobitné požiadavky na prípravu, musí každý kapitán lode, dôstojník a radista úspešne absolvovať príslušný schválený druh prípravy.
3. Každý členský štát porovná normy spôsobilosti, ktoré boli požadované od kandidátov na osvedčenia vydané pred 1. februárom 2002, s normami stanovenými pre príslušné osvedčenia v časti A kódexu STCW a určí, či je potrebné požadovať od držiteľov týchto osvedčení, aby absolvovali vhodnú opakovanú alebo rekvalifikačnú prípravu alebo hodnotenie.
Opakovacie a rekvalifikačné kurzy musia byť schválené a musia obsahovať zmeny v príslušných vnútroštátnych a medzinárodných predpisoch týkajúcich sa bezpečnosti života na mori a ochrany morského životného prostredia a musia brať do úvahy akékoľvek aktualizácie v normách dotknutej spôsobilosti.
4. Každý členský štát musí po porade s tými, ktorých sa to týka, definovať alebo upraviť definíciu štruktúry opakovacích a rekvalifikačných kurzov tak, ako je stanovené v oddiele A-I/11 kódexu STCW.
5. Každý členský štát na účely zvýšenia úrovne vedomostí kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov zabezpečí, že texty posledných zmien vnútroštátnych a medzinárodných predpisov týkajúcich sa bezpečnosti života na mori a ochrany morského životného prostredia budú k dispozícii na lodiach oprávnených plávať pod jeho vlajkou.
Článok 13
Používanie simulátorov
1. Prevádzkové normy a iné ustanovenia uvedené v oddiele A-I/12 kódexu STCW a ďalšie požiadavky stanovené v časti A kódexu STCW pre každé dotknuté osvedčenie sa musia splniť s ohľadom na:
a)
všetky povinné prípravy na simulátoroch;
b)
akékoľvek hodnotenie spôsobilosti požadované časťou A kódexu STCW, ktoré sa vykonáva prostredníctvom simulátora;
c)
akékoľvek preukázanie trvajúcej odbornej spôsobilosti požadovanej časťou A kódexu STCW, vykonané prostredníctvom simulátora.
2. Na základe rozhodnutia každého členského štátu môže byť simulátorom zavedeným alebo daným do užívania pred 1. februárom 2002 udelená výnimka z úplného plnenia prevádzkových noriem uvedených v odseku 1.
Článok 14
Zodpovednosť spoločností
1. V súlade s odsekmi 2 a 3 členské štáty berú spoločnosti na zodpovednosť za prideľovanie námorníkov do služby na ich lodiach v súlade s touto smernicou a budú požadovať, aby každá spoločnosť zabezpečila, že:
a)
každý námorník pridelený na ktorúkoľvek z lodí členského štátu je držiteľom príslušného osvedčenia v súlade s ustanoveniami tejto smernice a ako ustanovuje členský štát;
b)
lode členského štátu sú personálne obsadzované v súlade s platnými požiadavkami členského štátu na bezpečnosť posádky;
c)
je vedená a okamžite dostupná dokumentácia a príslušné údaje všetkých námorníkov zamestnaných na lodiach členského štátu a že táto dokumentácia obsahuje bez toho, aby sa obmedzovala len na to, dokumentáciu a údaje o ich praxi, príprave, zdravotnej spôsobilosti a spôsobilosti pre pridelené služby;
d)
po pridelení na akúkoľvek z lodí členského štátu sú námorníci oboznámení so svojimi konkrétnymi službami a so všetkými zariadeniami, vybavením, opatreniami a postupmi na lodi a vlastnosťami lode, ktoré sú podstatné pre ich rutinné služby alebo služby v stave núdze;
e)
kompletná posádka lode vie účinne koordinovať svoje činnosti v núdzovej situácii a pri realizácii funkcií dôležitých pre bezpečnosť alebo pre ochranu alebo zmiernenie následkov znečistenia.
2. Spoločnosti, kapitáni lodí a členovia posádky sú zodpovední za plnenie povinností stanovených v tomto článku v plnom a dostatočnom rozsahu a za to, že sa príjmu také iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné a ktoré zabezpečia, že každý člen posádky kvalifikovane a informovane prispeje k bezpečnej prevádzke lode.
3. Spoločnosť poskytne kapitánovi každej lode, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, písomné inštrukcie stanovujúce zásady a postupy, ktoré je nutné dodržiavať, aby sa zabezpečilo, že všetci námorníci, ktorí sú na palube lode novými zamestnancami, majú dostatok príležitostí oboznámiť sa s vybavením lode, prevádzkovými predpismi a inými opareniami, ktoré potrebujú na správny výkon svojich služieb, a to skôr, ako sú im tieto služby pridelené. Tieto zásady a postupy obsahujú:
a)
stanovenie dostatočného časového obdobia, počas ktorého bude mať novo zamestnaný námorník príležitosť oboznámiť sa s:
i)
osobitným vybavením, ktoré bude tento námorník používať alebo prevádzkovať, a
ii)
postupmi a opatreniami hliadkovania, bezpečnosti, ochrany životného prostredia a činnosti v núdzových situáciách, ktoré sú osobitné pre danú loď a ktoré námorník potrebuje poznať, aby mohol správne vykonávať pridelené služby;
b)
poverenie kvalifikovaného člena posádky, ktorý bude zodpovedný za to, že každý novo zamestnaný námorník bude mať príležitosť získať potrebné informácie v jazyku, ktorému rozumie.
Článok 15
Spôsobilosť pre službu
1. S cieľom predchádzať únave členské štáty vytvoria a presadia odpočinkové intervaly pre hliadkujúci personál a budú požadovať, aby systém hliadok bol zorganizovaný tak, že výkonnosť hliadkujúceho personálu nebude ovplyvnená únavou a že služby budú zorganizované tak, že prvá hliadka na začiatku plavby a nasledujúce striedajúce hliadky budú dostatočne oddýchnuté a aj inak spôsobilé pre službu.
2. Každej osobe, ktorá je určená do služby ako dôstojník veliaci hliadke alebo ako člen posádky, ktorý je členom hliadky, musí byť počas 24-hodinového časového obdobia umožnené odpočívať minimálne 10 hodín.
3. Hodiny odpočinku môžu byť rozdelené najviac do dvoch častí, pričom jedna z nich musí trvať minimálne šesť hodín.
4. Požiadavky na intervaly odpočinku stanovené v odsekoch 1 a 2 nemusia byť dodržané v prípade stavu núdze, pri výcviku alebo počas iných mimoriadnych prevádzkových podmienok.
5. Bez ohľadu na odseky 2 a 3 môže byť minimálny interval odpočinku 10 hodín znížený na minimálne šesť po sebe nasledujúcich hodín za predpokladu, že takéto zníženie nebude trvať dlhšie ako dva dni a počas každého sedemdňového obdobia bude poskytnutých minimálne 70 hodín odpočinku.
6. Členské štáty musia požadovať, aby boli rozvrhy hliadok zverejnené na ľahko dostupnom mieste.
Článok 16
Výnimka
1. Príslušné orgány môžu v stave výnimočnej nevyhnutnosti vydať výnimku, ktorá umožňuje určenému námorníkovi slúžiť na určenej lodi na určené obdobie nepresahujúce šesť mesiacov postavení, na ktoré nemá príslušné osvedčenie, okrem postavenia radistu, s výnimkami stanovenými príslušnými rádiokomunikačnými predpismi, ak to podľa názoru týchto orgánov nemôže vystaviť nebezpečenstvu osoby, majetok alebo životné prostredie. To sa udeje za predpokladu, že osoba, ktorej sa výnimka má vydať, je náležite kvalifikovaná k tomu, aby zastávala voľnú pozíciu pri zachovávaní bezpečnosti a k spokojnosti príslušných orgánov. Výnimky sa však neudeľujú kapitánovi lode alebo prvému strojnému dôstojníkovi lode s výnimkou okolností vyššej moci a aj vtedy len na čo najkratšie možné obdobie.
2. Akákoľvek výnimka udelená na určitú pozíciu sa udelí len osobe s náležite osvedčenou spôsobilosťou na zastávanie pozície hneď pod určenou pozíciou. Ak sa osvedčenie spôsobilosti pre pozíciu pod pozíciou, na ktorú sa udeľuje výnimka, nepožaduje, výnimka sa môže vydať osobe, ktorej kvalifikácia a prax sú podľa názoru príslušných orgánov jednoznačne v súlade s požiadavkami na pozíciu, ktorá má byť zastávaná, a to za predpokladu, že ak takáto osoba nemá príslušné osvedčenie, musí absolvovať skúšku akceptovanú príslušnými orgánmi na preukázanie, že sa daná výnimka môže spoľahlivo vydať. Príslušné orgány musia okrem toho zabezpečiť, že dotknutá pozícia sa obsadí držiteľom príslušného osvedčenia čo najskôr.
Článok 17
Zodpovednosť členských štátov pri príprave a hodnotení
1. Členské štáty určia úrady alebo orgány, ktoré:
a)
poskytujú prípravu uvedenú v článku 3;
b)
organizujú a/alebo vykonávajú dozor nad skúškami, ak sa požadujú;
c)
vydávajú osvedčenia o spôsobilosti uvedené v článku 11;
d)
udeľujú výnimky stanovené v článku 16.
2. Členské štáty zabezpečia, aby:
a)
každá príprava a hodnotenie námorníkov boli:
i)
štruktúrované v súlade s písomnými programami vrátane takých metód a spôsobov podania, postupov a materiálov pre kurzy, ktoré sú potrebné na dosiahnutie stanovenej normy spôsobilosti, a
ii)
vedené, monitorované, hodnotené a podporované osobami kvalifikovanými v súlade s písmenami d), e) a f);
b)
osoby, ktoré vykonávajú prípravu alebo hodnotenie na palube lode popri zamestnaní, tak robili len v prípade, že táto príprava alebo hodnotenie vážne neovplyvní bežnú prevádzku lode, a vtedy, keď tieto osoby môžu svoj čas a pozornosť venovať príprave alebo hodnoteniu;
c)
inštruktori, vedúci kurzov a osoby, ktoré uskutočňujú hodnotenie, boli náležite kvalifikovaní pre konkrétne druhy a úrovne prípravy alebo hodnotenia spôsobilosti námorníkov buď na palube lode, alebo na pevnine;
d)
akákoľvek osoba, ktorá vykonáva prípravu námorníka popri zamestnaní, a to buď na palube lode, alebo na pevnine, pričom táto príprava je určená na získanie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti podľa tejto smernice:
i)
mala zmysel pre program prípravy a chápala osobitné ciele prípravy konkrétneho druhu prípravy, ktorej sa venuje;
ii)
bola kvalifikovaná v úlohách, kvôli ktorým sa príprava vykonáva, a
iii)
ak sa vykonáva príprava za použitia simulátora:
-
bola príslušne zaškolená o inštruktážnych technikách vrátane používania simulátorov a
-
nadobudla praktické prevádzkové skúsenosti na konkrétnom type simulátora, ktorý sa požíva;
e)
každá osoba zodpovedná za kontrolu prípravy námorníkov popri zamestnaní, ktorá má slúžiť na zabezpečenie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti, úplne rozumela programu prípravy a osobitným cieľom každého druhu prípravy, ktorý sa vykonáva;
f)
akákoľvek osoba, ktorá vykonáva hodnotenie spôsobilosti námorníkov popri zamestnaní, a to či už na palube lode, alebo na pevnine, ktoré je určené na získavanie kvalifikácie pre osvedčovanie spôsobilosti podľa tejto smernice:
i)
mala dostatočnú úroveň vedomostí a znalostí o spôsobilosti, ktorá má byť hodnotená;
ii)
mala kvalifikáciu pre úlohy, kvôli ktorým sa hodnotenie vykonáva;
iii)
bola náležite vyškolená o hodnotiacich metódach a praxi;
iv)
nadobudla praktické hodnotiace skúsenosti a
v)
ak vykonáva hodnotenie, ktorého súčasťou je využitie simulátorov, nadobudla praktické skúsenosti z hodnotenia na konkrétnom type simulátora, a to pod dozorom a k spokojnosti skúseného školiteľa;
g)
ak členský štát uznáva prípravné kurzy, inštitúcie pre prípravu alebo kvalifikáciu udelenú inštitúciou pre prípravu ako súčasť jeho požiadaviek na vydanie osvedčenia, požiadavky na kvalifikáciu a prax inštruktorov a školiteľov sú zahrnuté v uplatnení ustanovení o normách kvality v článku 10. Tieto požiadavky na kvalifikáciu, prax a uplatňovanie noriem kvality musia zahŕňať vhodnú prípravu v inštruktážnych technikách, prípravné a hodnotiace metódy a prax a musia plniť všetky uplatňované požiadavky písmen d), e) a f).
Článok 18
Komunikácia na palube
Členské štáty zabezpečia, že:
a)
bez toho, aby boli dotknuté písmená b) a d), sú vždy na palubách všetkých lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu umiestnené prostriedky na účinnú verbálnu komunikáciu medzi všetkými členmi posádky lode z dôvodu bezpečnosti, a to najmä s cieľom správneho a včasného prijatia a zrozumiteľnosti odkazov a inštrukcií;
b)
z dôvodu zabezpečenia účinnej práce posádky v bezpečnostných záležitostiach sa na palube každej osobnej lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu a na palube každej osobnej lode začínajúcej a/alebo končiacej svoju plavbu v prístave členského štátu stanoví pracovný dorozumievací jazyk a zaznamená sa do lodného denníka;
vhodný pracovný dorozumievací jazyk určí spoločnosť alebo kapitán lode. Každý námorník musí rozumieť, a ak je to potrebné, vydávať povely a inštrukcie a podávať hlásenia v tomto jazyku;
ak pracovný dorozumievací jazyk nie je úradným jazykom členského štátu, musia byť všetky plány a zoznamy zverejnené aj s prekladmi do pracovného dorozumievacieho jazyka;
c)
na palubách osobných lodí musí byť personál určený v zoznamoch dôstojníkov a posádky na pomoc pasažierom v núdzových situáciách ľahko identifikovateľný a musí mať dostatočné komunikačné schopnosti na tento účel, pričom sa berie do úvahy vhodná a zodpovedajúca kombinácia ktoréhokoľvek z týchto faktorov:
i)
jazyk alebo jazyky zodpovedajúce hlavným štátnym príslušnostiam pasažierov, ktorí sú prepravovaní na určitej trase;
ii)
pravdepodobnosť a schopnosť používať základnú slovnú zásobu v angličtine na základné inštrukcie môže byť komunikačným prostriedkom s pasažierom, ktorý potrebuje pomoc bez ohľadu na to, či pasažier a člen posádky hovoria spoločným jazykom;
iii)
možná potreba počas núdzových situácií, keď verbálna komunikácia je nepraktická, komunikovať niektorými iným prostriedkami (napr. predvádzaním, ručnými signálmi alebo privolávaním pozornosti k miestam inštrukcií, zhromažďovania, k umiestneniu záchranných zariadení alebo k evakuačným trasám);
iv)
rozsah, v akom boli úplné bezpečnostné inštrukcie poskytnuté pasažierom v ich rodnom jazyku alebo jazykoch;
v)
jazyky, v ktorých sa môžu vysielať núdzové hlásenia počas núdzových stavov alebo nácvikov na oznámenie rozhodujúcich usmernení pasažierom a ako pomoc členom posádky, ktorí napomáhajú pasažierom;
d)
na palubách tankerov na prepravu ropy, tankerov na prepravu chemikálií a tankerov na prepravu skvapalnených plynov, ktoré plávajú pod vlajkou členského štátu, budú kapitán lode, dôstojníci a členovia posádky schopní komunikovať medzi sebou spoločným pracovným dorozumievacím jazykom alebo jazykmi;
e)
na komunikáciu medzi loďou a pobrežnými orgánmi budú vytvorené vhodné prostriedky. Tieto komunikácie sa vykonávajú v súlade s kapitolou V predpisom 14 ods. 4 SOLAS 74;
f)
pri vykonávaní štátnej prístavnej kontroly podľa smernice 95/21/ES členské štáty skontrolujú aj to, či lode plávajúce pod vlajkou iného štátu ako členského štátu vyhovujú tomuto článku.
Článok 19
Uznávanie osvedčení
1. Námorníci, ktorí nie sú držiteľmi osvedčení uvedených v článku 4, môžu slúžiť na palubách lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu za predpokladu, že rozhodnutie o uznaní ich príslušných osvedčení bolo prijaté postupom uvedeným v odsekoch 2 až 6 tohto článku.
2. Členský štát, ktorý chce potvrdením uznať príslušné osvedčenia vystavené treťou krajinou kapitánovi, dôstojníkovi alebo radistovi na službu na palube lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, predloží žiadosť o uznanie takejto tretej krajiny Komisii s uvedením dôvodov.
Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry a s prípadným zapojením ktoréhokoľvek príslušného členského štátu zozbiera informácie uvedené v prílohe II a posúdi systémy výcviku a osvedčenia tretej krajiny, ktorej uznanie sa požaduje, aby overila, či dotknutá krajina spĺňa všetky požiadavky dohovoru STCW a či boli prijaté vhodné opatrenia na zabránenie podvodom s osvedčeniami.
3. Rozhodnutie o uznaní tretej krajiny prijme Komisia v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 28 ods. 2 do troch mesiacov odo dňa predloženia žiadosti o uznanie.
Ak je udelené, uznanie platí, pokiaľ článok 20 neustanovuje inak.
Ak sa v priebehu časového obdobia stanoveného v prvom pododseku neprijme žiadne rozhodnutie o uznaní príslušnej tretej krajiny, členský štát predkladajúci žiadosť sa môže jednostranne rozhodnúť o uznaní tretej krajiny, pokiaľ sa rozhodnutie prijme v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 28 ods. 2.
4. Členský štát môže vzhľadom na lode plaviace sa pod jeho vlajkou rozhodnúť o potvrdení osvedčení vydaných tretími krajinami uznanými Komisiou, pričom sa zohľadnia ustanovenia obsiahnuté v prílohe II bodoch 4 a 5.
5. Uznania osvedčení vystavených uznanými tretími krajinami a uverejnených v Úradnom vestníku Európskej únie v sérii C pred 14. júnom 2005 zostávajú platné.
Tieto uznania môžu použiť všetky členské štáty, až kým ich Komisia následne neodoberie podľa článku 20.
6. Komisia vypracuje a bude aktualizovať zoznam tretích krajín, ktoré boli uznané. Zoznam sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie v sérii C.
7. Bez ohľadu na článok 5 ods. 6 môže členský štát, ak to vyžadujú okolnosti, povoliť námorníkovi slúžiť na palube lode plávajúcej pod jeho vlajkou v akomkoľvek postavení okrem dôstojníka pre rádiokomunikáciu alebo radistu s výnimkami uvedenými v rádiokomunikačných predpisoch, a to na obdobie nepresahujúce tri mesiace, ak je tento námorník držiteľom príslušného a platného osvedčenia vydaného a potvrdeného podľa požiadaviek tretej krajiny, ktoré však ešte nebolo potvrdené ako uznané dotknutým členským štátom, čo by ho robilo vhodným pre službu na palube lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu.
O tom, že žiadosť o potvrdenie bola predložená príslušným orgánom, sa uchováva ľahko dostupný písomný dôkaz.
Článok 20
Neplnenie požiadaviek dohovoru STCW
1. Keď členské štáty bez ohľadu na kritériá špecifikované v prílohe II usúdia, že uznaná tretia krajina už neplní požiadavky dohovoru STCW, oznámia to bezodkladne Komisii a uvedú hlavné dôvody.
Komisia bezodkladne postúpi záležitosť výboru uvedenému v článku 28 ods. 1.
2. Keď Komisia bez ohľadu na kritériá uvedené v prílohe II usúdi, že uznaná tretia krajina už neplní požiadavky dohovoru STCW, oznámi to bezodkladne členským štátom a uvedie hlavné dôvody.
Komisia bezodkladne postúpi záležitosť výboru uvedenému v článku 28 ods. 1.
3. Keď členský štát zamýšľa odobrať potvrdenia všetkých osvedčení vydaných tretím krajinám, bezodkladne informuje Komisiu a ostatné členské štáty o svojom úmysle a uvedie hlavné dôvody.
4. Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry prehodnotí uznanie príslušného členského štátu, aby overila, že tento štát neplní požiadavky dohovoru STCW.
5. Keď sú indície, že určité námorné výcvikové zariadenie už neplní požiadavky dohovoru STCW, Komisia oznámi príslušnému štátu, že uznanie jeho osvedčení bude odobraté do dvoch mesiacov, pokiaľ sa neprijmú opatrenia na zabezpečenie zhody so všetkými požiadavkami dohovoru STCW.
6. O odobratí uznania sa rozhodne v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 28 ods. 2 do dvoch mesiacov po oznámení členského štátu.
Príslušné členské štáty prijmú vhodné opatrenia na vykonanie rozhodnutia.
7. Potvrdenia preukazujúce uznanie osvedčení, vydané v súlade s článkom 5 ods. 6 pred dátumom, keď bolo rozhodnutie o odobratí uznania tretej krajiny prijaté, zostávajú platné. Námorníci, ktorí sú držiteľmi takých potvrdení, si však nesmú nárokovať potvrdenie uznávajúce vyššiu kvalifikáciu, pokiaľ taký vyšší stupeň kvalifikácie nie je založený výhradne na dodatočných skúsenostiach v námornej službe.
Článok 21
Prehodnotenie
1. Tretie krajiny, ktoré boli uznané podľa postupu uvedeného v článku 19 ods. 3 prvom pododseku, vrátane štátov uvedených v článku 19 ods. 6, prehodnotí Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry pravidelne a aspoň každých päť rokov, aby overila, či plnia príslušné kritériá stanovené v prílohe II a či boli prijaté vhodné opatrenia na zabránenie podvodom s osvedčeniami.
2. Komisia stanoví kritériá priority hodnotenia tretích krajín na základe údajov o výkone poskytnutých štátnou prístavnou kontrolou podľa článku 23, ako aj informácií vyplývajúcich zo správ o výsledkoch nezávislého hodnotenia oznámených tretími krajinami podľa oddielu A-I/7 kódexu STCW.
3. Komisia poskytne členským štátom správu o výsledkoch hodnotenia.
Článok 22
Štátna prístavná kontrola
1. Bez ohľadu na vlajku, pod ktorou pláva, podlieha každá loď, ktorá sa nachádza v prístave členského štátu s výnimkou lodí uvedených v článku 2, štátnej prístavnej kontrole vykonávanej úradníkmi riadne splnomocnenými členským štátom k overovaniu, či všetci námorníci slúžiaci na palube, ktorí podľa dohovoru STCW majú mať osvedčenia, sú držiteľmi týchto osvedčení alebo majú zodpovedajúcu výnimku.
2. Členské štáty pri výkone štátnej prístavnej kontroly podľa tejto smernice zabezpečia, že budú uplatnené všetky príslušné ustanovenia a postupy stanovené v smernici 95/21/ES.
Článok 23
Postupy štátnej prístavnej kontroly
1. Bez toho aby bola dotknutá smernica 95/21/ES, štátna prístavná kontrola sa v súlade s článkom 22 obmedzuje na:
a)
overenie, že každý námorník, ktorý slúži na palube a musí mať osvedčenie v súlade s dohovorom STCW, má príslušné osvedčenie alebo platnú výnimku, alebo predloží písomný dôkaz, že orgánom štátu, pod ktorého vlajkou pláva loď, na ktorej slúži, bola predložená žiadosť o potvrdenie dokazujúce uznanie jeho osvedčenia;
b)
overenie, že čísla a osvedčenia námorníkov slúžiacich na lodi sú v súlade s požiadavkami orgánov štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, na bezpečnosť posádky.
2. Schopnosť námorníkov dodržiavať normy pre hliadkovanie požadované dohovorom STCW sa hodnotí v súlade s časťou A kódexu STCW, ak existujú zrejmé dôvody domnievať sa, že tieto normy sa nedodržujú v dôsledku ktorejkoľvek z týchto skutočností:
a)
loď bola súčasťou kolízie, uviazla na plytčine alebo stroskotala;
b)
počas plavby, kotvenia alebo v prístave došlo k úniku látok z lode, ktorý je nezákonný podľa medzinárodného dohovoru;
c)
loď chybne alebo nebezpečne manévrovala, čím porušila opatrenia prijaté IMO, alebo nedodržala predpisy a postupy bezpečnej navigácie;
d)
loď bola iným spôsobom prevádzkovaná tak, že vystavila nebezpečenstvu osoby, majetok alebo životné prostredie;
e)
osvedčenie bolo získané podvodným spôsobom alebo držiteľ osvedčenia nie je osoba, ktorej bolo osvedčenie pôvodne vydané;
f)
loď pláva pod vlajkou štátu, ktorá neratifikovala dohovor STCW, alebo mala kapitána, dôstojníka alebo člena posádky, ktorého osvedčenie bolo vydané treťou krajinou, ktorá neratifikovala dohovor STCW.
3. Bez ohľadu na overovanie osvedčení sa môže na základe hodnotenia podľa odseku 2 od námorníka požadovať, aby preukázal príslušnú spôsobilosť na mieste služby. Súčasťou takéhoto preukazovania môže byť aj overovanie, že boli splnené prevádzkové požiadavky týkajúce sa noriem hliadkovania a že v stavoch núdze námorník náležite reaguje v rozsahu svojich kompetencií.
Článok 24
Zadržanie
Bez toho aby bola dotknutá smernica 95/21/ES, jedinými dôvodmi podľa tejto smernice, na základe ktorých môže členský štát zadržať loď, sú tu uvedené nedostatky v rozsahu určenom úradníkom vykonávajúcim štátnu prístavnú kontrolu, ktoré vystavujú nebezpečenstvu osoby, majetok alebo životné prostredie:
a)
ak námorník, ktorý má mať osvedčenie, nemá príslušné osvedčenie, nemá platnú výnimku ani písomný dôkaz, že orgánom štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, bola predložená žiadosť o potvrdenie, že štát osvedčenie uznáva;
b)
ak sa neplnia platné požiadavky štátu, pod vlajkou ktorého loď pláva, na bezpečnosť posádky;
c)
ak navigačné alebo strojno-hliadkovacie zariadenia nie sú v zhode s požiadavkami určenými pre danú loď štátom, pod vlajkou ktorého pláva;
d)
ak v hliadke chýba osoba kvalifikovaná na obsluhu zariadení dôležitých pre bezpečnú navigáciu, bezpečnú rádiokomunikáciu alebo predchádzaniu znečistenia mora;
e)
ak sa nepreukáže odborná spôsobilosť námorníkov pridelených do služieb súvisiacich s bezpečnosťou lode a ochranou pred znečistením;
f)
ak nie je možné preukázať, že osoby pre prvú hliadku na začiatku plavby a pre nasledujúce striedajúce hliadky sú dostatočne odpočinuté a aj inak spôsobilé pre službu.
Článok 25
Pravidelné monitorovanie plnenia
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci Komisie podľa článku 226 zmluvy, Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry pravidelne overuje aspoň raz za päť rokov, či členské štáty plnia minimálne požiadavky stanovené touto smernicou.
Článok 26
Správy
1. Najneskôr do 14. decembra 2008 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu založenú na podrobných analýzach a hodnotení ustanovení dohovoru STCW, ich uplatňovania a nových poznatkoch získaných o súvislostiach medzi bezpečnosťou a úrovňou výcviku posádok lodí.
2. Najneskôr do 20. októbra 2010 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu, ktorú vypracuje na základe informácií získaných podľa článku 25.
Komisia v tejto správe analyzuje plnenia tejto smernice členskými štátmi, a ak to bude potrebné, navrhne ďalšie opatrenia.
Článok 27
Zmena a doplnenie
1. Táto smernica môže byť zmenená a doplnená Komisiou, aby sa na účely tejto smernice uplatnili následné zmeny a doplnenia medzinárodných kódexov uvedených v článku 1 bodoch 16, 17, 18, 23 a 24, ktoré nadobudli účinnosť.
Táto smernica sa môže tiež zmeniť a doplniť Komisiou, aby sa na účely tejto smernice uplatnili akékoľvek príslušné zmeny a doplnenia právnych predpisov Spoločenstva.
Uvedené opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 28 ods. 3.
2. Rada konajúca na návrh Komisie, berúc do úvahy parlamentné postupy členských štátov, ako aj príslušné postupy v rámci IMO, rozhodne po prijatí nových právnych noriem alebo protokolov k dohovoru STCW o podrobných opatreniach pre ratifikáciu týchto nových právnych noriem alebo protokolov, pričom zabezpečí, že tieto nové právne normy a protokoly sa budú uplatňovať v členských štátoch jednotne a súčasne.
3. Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 1 bodoch 16, 17, 18, 21, 22 a 24 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) (10).
Článok 28
Výbor
1. Komisii pomáha Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) ustanovený nariadením (ES) č. 2099/2002.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je osem týždňov.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Článok 29
Prechodné ustanovenia
Ak členský štát obnovuje vydanie alebo predlžuje platnosť osvedčení podľa článku 12, ktoré boli pôvodne vydané podľa ustanovení, ktoré platili pred 1. februárom 1997, môže členský štát podľa svojho rozhodnutia zmeniť obmedzenie tonáže (výtlaku) uvedené v pôvodných osvedčenia takto:
a)
„200 brutto registrovaných ton“ môže byť nahradených „hrubou tonážou 500 BRT“;
b)
„1 600 brutto registrovaných ton“ môže byť nahradených „hrubou tonážou 3 000 BRT“.
Článok 30
Sankcie
Členské štáty stanovia systém sankcií za porušovanie vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa článkov 1, 3, 5, 7, 9 až 15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 a 29 a príloh I a II a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby sa zaistilo, že sa tieto sankcie budú uplatňovať. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Článok 31
Oznamovanie
Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie všetkých ustanovení, ktoré prijali v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Komisia o tom informuje ostatné členské štáty.
Článok 32
Zrušenie
Smernica 2001/25/ES zmenená a doplnená smernicami uvedenými v prílohe III časti A sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu stanovených v prílohe III časti B do vnútroštátnych právnych predpisov.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV.
Článok 33
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 34
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 19. novembra 2008