Nariadenie Rady (EHS) č. 2081/92
zo 14. júla 1992
o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže výroba, spracovanie a distribúcia poľnohospodárskych výrobkov a potravín zohrávajú dôležitú úlohu v hospodárstve spoločenstva;
keďže sa ako súčasť Spoločnej poľnohospodárskej politiky musí podporovať rozmanitosť poľnohospodárskej výroby, aby bolo možné dosiahnuť lepší pomer medzi ponukou a dopytom na trhu; keďže presadzovanie výrobkov, ktoré majú určité charakteristické vlastnosti, by mohlo priniesť značný zisk vidieckemu hospodárstvu, obzvlášť menej vyhľadávaným alebo vzdialeným oblastiam, zlepšením príjmov poľnohospodárov a udržaním vidieckych obyvateľov v týchto oblastiach;
keďže v posledných rokoch sa zistilo, že spotrebitelia majú tendenciu pripisovať väčší význam kvalite potravín než množstvu; keďže táto snaha vyhľadávať špecifické výrobky vedie k zvýšeným požiadavkám na poľnohospodárske výrobky alebo potraviny s určitým zemepisným pôvodom;
keďže s ohľadom na širokú rozmanitosť výrobkov na trhu a na množstvo informácií o nich spotrebitelia musia dostať jasnú a stručnú informáciu o pôvode výrobku, aby sa mohli správne rozhodnúť;
keďže označovanie poľnohospodárskych výrobkov a potravín etiketou podlieha všeobecným pravidlám uvedeným v smernici Rady 79/112/EHS z 18. decembra 1978 o zbližovaní právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, zavádzania a propagovania potravín [4]; keďže sa vzhľadom na ich špecifické vlastnosti musia prijať ďalšie špeciálne ustanovenia pre poľnohospodárske výrobky a potraviny zo špecifikovaných zemepisných oblastí;
keďže snaha chrániť poľnohospodárske výrobky alebo potraviny, ktoré majú identifikovateľný pôvod, viedla niektoré členské štáty k zavedeniu "registrovaného označenia pôvodu"; keďže tieto označenia sa osvedčili u výrobcov, ktorí si zabezpečili vyšší zárobok v snahe zlepšiť kvalitu, a u spotrebiteľov, ktorí si môžu kúpiť tovar vysokej kvality so zárukou spôsobu výroby a pôvodu;
keďže však existuje rôznorodosť v uvádzaní registrovaných označení pôvodu a zemepisných označení; keďže sa musí pripraviť systém pravidiel spoločenstva; keďže systém pravidiel spoločenstva na ochranu umožní rozšírenie zemepisných označení a označení pôvodu zavedením jednotného prístupu, takýto systém zabezpečí spravodlivú súťaž medzi výrobcami výrobkov, ktoré budú mať takéto označenia, a bude posilňovať dôveryhodnosť takýchto výrobkov v očiach spotrebiteľa;
keďže plánované pravidlá musia zohľadňovať už existujúcu legislatívu spoločenstva týkajúcu sa vína a liehových nápojov, ktorá poskytuje vyšší stupeň ochrany;
keďže rozsah tohto nariadenia sa obmedzuje na niektoré poľnohospodárske výrobky a potraviny, pri ktorých existuje prepojenie medzi charakteristickými vlastnosťami výrobku alebo potraviny a ich zemepisným pôvodom; keďže tento rozsah by sa mohol rozšíriť na ďalšie výrobky a potraviny;
keďže existujúca prax uznáva dve rozdielne definície typov zemepisného pôvodu, menovite chránené zemepisné označenie a chránené označenie pôvodu;
keďže poľnohospodársky výrobok alebo potravina, ktoré majú takéto označenie, musia spĺňať určité podmienky stanovené špecifikáciou;
keďže je potrebné zabezpečiť ochranu v každom členskom štáte, zemepisné označenia a označenia pôvodu musia byť registrované na úrovni spoločenstva; keďže vstup do registra musí tiež poskytovať informácie tým, ktorí sa zaoberajú obchodom a spotrebiteľom;
keďže postup registrácie musí umožniť každej individuálne a priamo dotknutej osobe v členskom štáte uplatniť svoje práva vznesením námietky pred Komisiou;
keďže sa musia vypracovať postupy, ktoré umožnia úpravu a doplnenie špecifikácie po registrácii v súlade s vedeckým pokrokom, prípadne umožnia vyradenie poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny z registra zemepisných označení a označení pôvodu, ak výrobok alebo potravina prestanú zodpovedať špecifikácii, na základe ktorej jej bolo pridelené zemepisné označenie alebo označenie pôvodu;
keďže sa musí vypracovať opatrenie pre obchod s tretími krajinami, ktoré ponúkajú rovnocenné záruky na vydávanie a kontrolu zemepisných označení alebo označení pôvodu vydaných na ich území;
keďže sa musí vypracovať opatrenie pre postup, ktorým sa vytvorí úzka spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou prostredníctvom riadiaceho výboru založeného na tento účel,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Toto nariadenie ustanovuje pravidlá na ochranu označení pôvodu a zemepisných označení poľnohospodárskych výrobkov pre ľudskú výživu, bližšie uvedených v prílohe II zmluvy, potravín, bližšie uvedených v prílohe I tohto nariadenia, a poľnohospodárskych výrobkov, uvedených v prílohe II tohto nariadenia.
Toto nariadenie sa však nebude uplatňovať na vínne výrobky a liehové nápoje.
Príloha I môže byť zmenená a doplnená v súlade s postupom uvedeným v článku 15.
2. Toto nariadenie sa bude uplatňovať bez ohľadu na ďalšie špecifické ustanovenia spoločenstva.
3. Smernica rady 83/189/EHS z 28. marca 1983 o postupe poskytovania informácií v oblasti technických noriem a nariadení [5] sa nebude uplatňovať na označenia pôvodu a zemepisné označenia, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie.
Článok 2
1. Označenia pôvodu a zemepisné označenia poľnohospodárskych výrobkov a potravín budú v spoločenstve chránené v súlade s týmto nariadením.
2. Na účely tohto nariadenia:
a) označenie pôvodu: predstavuje názov oblasti, určitého miesta alebo vo výnimočných prípadoch krajiny, používaný na označenie poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorá:
- pochádza z tejto oblasti, určitého miesta alebo krajiny a
- má kvalitu alebo vlastnosti, za ktoré podstatne alebo výlučne vďačí daným zemepisným podmienkam vrátane prírodných a ľudských faktorov a ktorá sa vyrába, spracováva a pripravuje vo vymedzenej zemepisnej oblasti,
b) zemepisné označenie: je názov oblasti, určitého miesta alebo vo výnimočných prípadoch krajiny, ktorý sa používa na označenie poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorá:
- pochádza z tejto oblasti, určitého miesta alebo krajiny a
- má zvláštnu kvalitu, povesť alebo vlastnosti, ktoré možno pripísať zemepisnému pôvodu a výrobe a/alebo spracovaniu a/alebo príprave, ktoré sa uskutočňujú vo vymedzenej zemepisnej oblasti.
3. Určité tradičné zemepisné alebo nezemepisné názvy, ktoré označujú poľnohospodársky výrobok alebo potraviny, ktoré pochádzajú z oblasti alebo určitého miesta a spĺňajú podmienky uvedené v druhej zarážke odseku 2 a), sa budú tiež považovať za označenia pôvodu.
4. Odchylne od článku 2 a) sa niektoré zemepisné označenia považujú za označenia pôvodu, ak suroviny, z ktorých sú predmetné výrobky vyrobené, pochádzajú zo širšej alebo inej zemepisnej oblasti, než v ktorej sa spracúvajú, za predpokladu, že:
- oblasť výroby surovín je ohraničená,
- existujú osobitné podmienky na výrobu surovín a
- je zabezpečená kontrola dodržiavania týchto podmienok.
5. Na účely odseku 4 sa za suroviny môžu považovať len živé zvieratá, mäso a mlieko. Využitie iných surovín sa môže povoliť v súlade s postupom uvedeným v článku 15.
6. Aby spadali pod odchýlku, ktorú predpokladá odsek 4, posudzované označenia môžu byť alebo už boli uznané ako označenia pôvodu podporené vnútroštátnou ochranou daného členského štátu, alebo ak neexistuje takýto systém [podpory a ochrany], majú dokázateľne tradičný charakter, výnimočnú povesť a dobré meno.
7. Aby spadali pod odchýlku, ktorú predpokladá odsek 4, musia byť žiadosti o registráciu podané v lehote do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
Článok 3
1. Názvy, ktoré sa stali druhovými, sa nesmú registrovať.
Na účely tohto nariadenia je "názov, ktorý sa stal druhovým" názvom poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorý, hoci sa vzťahuje na miesto alebo oblasť, kde takýto výrobok alebo potravina boli pôvodne vyrobené alebo predávané, sa stal druhovým názvom poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny.
Za účelom zistenia, či sa názov stal alebo nestal druhovým, treba brať ohľad na všetky faktory individuálne, obzvlášť na:
- existujúcu situáciu v členskom štáte, z ktorého názov pochádza, a v oblastiach konzumácie,
- momentálnu situáciu v iných členských štátoch,
- zodpovedajúce vnútroštátne právne predpisy alebo predpisy spoločenstva.
Ak sa v súlade s postupom ustanoveným v článku 6 a 7 žiadosť o registráciu zamieta z dôvodu, že sa názov stal druhovým, Komisia musí uverejniť toto rozhodnutie v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
2. Názov nesmie byť registrovaný ako označenie pôvodu alebo zemepisné označenie, keď sa stotožňuje s názvom odrody rastliny alebo druhu chovného zvieraťa a v dôsledku toho môže viesť k pomýleniu verejnosti o pravom pôvode výrobku.
3. Predtým ako toto nariadenie nadobudne účinnosť, výbor na návrh Komisie a na základe rozhodnutia kvalifikovanej väčšiny zostaví a v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev uverejní neúplný informatívny zoznam názvov poľnohospodárskych výrobkov alebo potravín, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie a ktoré sa v zmysle odseku 1 posudzujú ako druhové, a preto ich nie je možné zaregistrovať podľa tohto nariadenia.
Článok 4
1. Poľnohospodársky výrobok alebo potravina musia spĺňať určitú špecifikáciu, aby mohli mať chránené označenie pôvodu (CHOP) alebo chránené zemepisné označenie (CHZO).
2. Špecifikácia výrobku musí prinajmenšom obsahovať:
a) názov poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny s označením pôvodu alebo zemepisným označením;
b) popis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny zahŕňajúci suroviny, ak je to potrebné, a základné fyzikálne, chemické, mikrobiologické a/alebo organoleptické vlastnosti výrobku alebo potraviny;
c) vymedzenie zemepisnej oblasti a ak je to potrebné, detaily zodpovedajúce požiadavkám uvedeným v článku 2 (4);
d) dôkazy, že poľnohospodársky výrobok alebo potravina pochádzajú z danej zemepisnej oblasti v zmysle článku 2 (2) a) alebo b), ak je ktorýkoľvek z bodov uplatniteľný;
e) popis metódy získavania poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny a ak je to potrebné, pôvodné a nemeniace sa miestne metódy;
f) detaily, ktoré dokladujú spojenie so zemepisným životným prostredím alebo zemepisným pôvodom v zmysle článku 2 (2) a) alebo b), ak je ktorýkoľvek z bodov uplatniteľný;
g) podrobnosti o zložení inšpekčných orgánov, ktoré predpokladá článok 10;
h) špecifické podrobnosti označenia na etikete vzťahujúce sa na uvedenie CHOP alebo CHZO, ak je ktorékoľvek z označení uplatniteľné, alebo rovnocenného tradičného vnútroštátneho označenia;
i) akékoľvek požiadavky stanovené spoločenstvom a/alebo vnútroštátnymi predpismi.
Článok 5
1. O registráciu môže požiadať iba skupina alebo v prípade splnenia určitých podmienok, ktoré sú ustanovené v súlade s postupom, ktorý predpokladá článok 15, fyzická alebo právnická osoba.
Na účely tohto článku "skupina" je akékoľvek zoskupenie výrobcov a/alebo spracovateľov bez ohľadu na jeho právnu formu alebo zostavu, ktorí pracujú s tým istým poľnohospodárskym výrobkom alebo potravinou. Ďalšie zúčastnené strany môžu byť súčasťou skupiny.
2. Skupina alebo fyzická alebo právnická osoba môže požiadať o registráciu len v súvislosti s poľnohospodárskymi výrobkami alebo potravinami, ktoré vyrába alebo získava v zmysle článku 2 (2) a) alebo b).
3. Žiadosť o registráciu musí obsahovať špecifikáciu výrobku uvedenú v článku 4.
4. Žiadosť treba odoslať členskému štátu, v ktorom sa zemepisná oblasť nachádza.
5. Členský štát skontroluje oprávnenosť žiadosti a ak dôjde k názoru, že žiadosť spĺňa požiadavky tohto nariadenia, postúpi žiadosť ďalej Komisii spolu so špecifikáciou výrobku uvedenou v článku 4 a s ďalšími dokumentmi, na základe ktorých bolo urobené rozhodnutie.
Ak sa žiadosť týka názvu označujúceho zemepisnú oblasť nachádzajúcu sa tiež v inom členskom štáte, pred prijatím akéhokoľvek rozhodnutia treba takéto rozhodnutie prerokovať s dotknutým členským štátom.
6. Členské štáty zavedú právne predpisy, nariadenia a administratívne postupy, ktoré budú v súlade s týmto článkom.
Článok 6
1. V lehote do šiestich mesiacov Komisia formálne preverí, či žiadosť o registráciu zahŕňa všetky náležitosti uvedené v článku 4.
Komisia upovedomí dotknutý členský štát o výsledkoch preverenia.
2. Ak, berúc do úvahy odsek 1, Komisia dôjde k záveru, že označenie spĺňa požiadavky na ochranu, uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev názov a adresu žiadateľa, názov výrobku, hlavné dôvody žiadosti, odkazy na vnútroštátne predpisy vzťahujúce sa na prípravu, výrobu alebo spracovanie výrobku a ak je to potrebné, dôvody, na základe ktorých rozhodla.
3. Ak Komisia nebude upovedomená o žiadnych námietkach na základe článku 7, zapíše sa označenie do registra vedeného Komisiou s názvom "Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení", ktorý bude obsahovať označenia dotknutých skupín a inšpekčných orgánov.
4. Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev:
- označenia zapísané do registra,
- zmeny a doplnenia urobené v registri v súlade s článkom 9 a 11.
5. Ak na základe zistenia, ktoré predpokladá odsek 1, Komisia dôjde k záveru, že označenie nespĺňa požiadavky na ochranu, rozhodne v súlade s postupom, ktorý predpokladá článok 15, aby sa nepokračovalo v uverejňovaní, ktoré predpokladá odsek 2 tohto článku.
Pred uverejnením, ktoré predpokladá odsek 2 a 4, a pred registráciou, ktorú predpokladá odsek 3, si Komisia môže vyžiadať stanovisko výboru podľa postupu v článku 15.
Článok 7
1. V lehote do šiestich mesiacov od dátumu uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, ktorú predpokladá článok 6 (2), môže ktorýkoľvek členský štát vzniesť voči registrácii námietku.
2. Príslušné orgány členských štátov zabezpečia, aby všetky osoby, ktoré môžu preukázať oprávnený ekonomický záujem, mali poverenie žiadosť prerokovať. Okrem toho, v súlade s momentálnou situáciou v členských štátoch, môžu členské štáty umožniť prístup ďalším stranám s legitímnym záujmom.
3. Ktorákoľvek oprávnene dotknutá fyzická alebo právnická osoba môže namietať voči navrhovanej registrácii poslaním riadne odôvodnenej námietky kompetentnému orgánu členského štátu, v ktorom býva alebo v ktorom je zriadená. Príslušný orgán prijme nevyhnutné opatrenia na posúdenie pripomienok alebo námietky do stanoveného dátumu.
4. Námietka bude prijatá, iba ak:
- poukazuje na rozpor s podmienkami uvedenými v článku 2,
- alebo dokumentuje, že navrhnutá registrácia označenia by ohrozila existenciu úplne alebo čiastočne identického označenia alebo ochrannej známky, alebo existenciu výrobkov, ktoré oprávnene existujú na trhu v čase uverejnenia tohto nariadenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev,
- alebo poukazuje na znaky, ktoré dokazujú, že označenie, ktoré má byť registrované, je vo svojej podstate druhové.
5. Keď je námietka prijatá v zmysle odseku 4, Komisia vyzve dotknuté členské štáty, aby uzavreli vzájomnú dohodu v lehote troch mesiacov v súlade s ich vnútornými postupmi. Ak:
a) bola dohoda dosiahnutá, dotknuté členské štáty oboznámia Komisiu so všetkými faktormi, ktoré umožnili uzavrieť dohodu spolu s názorom žiadateľa a odporcu. Keď nenastala žiadna zmena v informáciách získaných v zmysle článku 5, Komisia bude pokračovať v súlade s článkom 6 (4). Ak došlo k zmene, Komisia znovu začne postup ustanovený v článku 7;
b) nebola dohoda dosiahnutá, Komisia prijme rozhodnutie v súlade s postupom ustanoveným v článku 15 s ohľadom na tradíciu spravodlivého konania a možný vznik omylu. Ak sa Komisia rozhodne v registrácii pokračovať, bude pokračovať v uverejňovaní v súlade s článkom 6 (4).
Článok 8
Označenia CHOP, CHZO alebo rovnocenné tradičné vnútroštátne označenia sa môžu objaviť len na poľnohospodárskych výrobkoch a potravinách, ktoré sú v súlade s týmto nariadením.
Článok 9
Dotknutý členský štát môže žiadať novelizáciu špecifikácie, obzvlášť z dôvodu napredujúceho poznania vo vede a technike, alebo opätovné vymedzenie zemepisnej oblasti.
Postup uvedený v článku 6 bude uplatniteľný mutatis mutandis.
Komisia sa však môže rozhodnúť na základe postupu ustanoveného v článku 15 o neuplatnení postupu podľa článku 6 v prípade malých zmien.
Článok 10
1. Členské štáty zabezpečia, aby najneskôr do šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia začali pracovať inšpekčné orgány, ktoré zabezpečia, aby poľnohospodárske výrobky a potraviny, ktoré budú mať chránené označenie, zodpovedali požiadavkám stanoveným v špecifikáciách.
2. Štruktúra inšpekčných orgánov môže zahŕňať jeden alebo viac určených inšpekčných orgánov a/alebo súkromných osôb poverených na tento účel členským štátom. Členské štáty zašlú Komisii zoznamy orgánov a/alebo poverených osôb a ich právomocí. Komisia uverejní konkrétne údaje v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
3. Určené inšpekčné orgány a/alebo poverené súkromné osoby musia poskytnúť dostatočné záruky objektívnosti a nestrannosti vo vzťahu ku všetkým výrobcom a spracovateľom podliehajúcim ich kontrole a musia mať sústavne k dispozícii kvalifikovaný personál a zdroje potrebné na vykonanie inšpekcie poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ktoré majú chránené označenie.
Ak inšpekčný orgán využíva služby inej organizácie pre niektoré inšpekcie, musí takáto organizácia poskytovať rovnaké záruky. V takom prípade určené inšpekčné orgány a/alebo poverené súkromné osoby zostávajú naďalej zodpovedné voči členskému štátu za všetky inšpekcie.
Od 1. januára 1998 musia súkromné osoby na získanie poverenia od členského štátu na účely tohto nariadenia spĺňať požiadavky stanovené normou EN 45011 z 26. júna 1989.
4. Ak určený inšpekčný orgán a/alebo súkromná osoba v členskom štáte dôjde k záveru, že poľnohospodársky výrobok alebo potravina, ktorá nesie chránené označenie pôvodu v danom členskom štáte, nespĺňa kritériá špecifikácie, musí podniknúť kroky potrebné na dodržanie tohto nariadenia. Bude informovať členský štát o opatreniach urobených pri výkone inšpekcií. Dotknuté strany musia byť upovedomené o všetkých prijatých rozhodnutiach.
5. Členský štát odoberie poverenie inšpekčnému orgánu, ak sa kritériá uvedené v odsekoch 2 a 3 prestanú plniť. Členský štát informuje Komisiu, ktorá uverejní revidovaný zoznam poverených orgánov v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
6. Členské štáty prijmú opatrenia, ktoré zabezpečia, že výrobca, ktorý spĺňa podmienky tohto nariadenia, má prístup k systému inšpekcie.
7. Náklady na inšpekciu vykonanú na základe tohto nariadenia budú hradiť výrobcovia používajúci chránené označenie.
Článok 11
1. Ktorýkoľvek členský štát môže namietnuť, že podmienka stanovená v špecifikácii poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, na ktorú sa vzťahuje chránené označenie, nebola splnená.
2. Členský štát, uvedený v odseku 1, vznesie námietku dotknutému členskému štátu. Dotknutý členský štát preskúma sťažnosť a informuje namietajúci členský štát o zisteniach a akýchkoľvek podniknutých opatreniach.
3. V prípade opakovaných porušení a v prípade neúspechu dotknutých štátov dospieť k dohode, treba Komisii zaslať riadne odôvodnenú žiadosť.
4. Komisia prerokuje žiadosť s každým dotknutým členským štátom. V prípade potreby po prerokovaní s výborom, uvedeným v článku 15, Komisia podnikne potrebné opatrenia. Tieto môžu zahŕňať zrušenie registrácie.
Článok 12
1. Bez ohľadu na medzinárodné dohody sa toto nariadenie môže uplatniť na poľnohospodársky výrobok alebo potravinu z tretej krajiny, ak:
- tretia krajina poskytne podobné alebo také isté záruky ako tie, ktoré sú uvedené v článku 4,
- tretia dotknutá krajina má inšpekčné opatrenia zhodné s tými, ktoré sú ustanovené v článku 10,
- tretia dotknutá krajina je pripravená poskytnúť poľnohospodárskym výrobkom a potravinám pochádzajúcim zo spoločenstva ochranu na rovnakej úrovni, ako je tá, ktorú poskytuje spoločenstvo.
2. Ak je chránené označenie tretej krajiny rovnaké ako chránené označenie spoločenstva, registrácia sa udelí s ohľadom na miestne a tradičné použitie a na skutočné riziko uvedenia do omylu.
Užívanie takýchto označení sa povolí iba vtedy, ak bude krajina pôvodu výrobku na etikete zreteľne a viditeľne uvedená.
Článok 13
1. Registrované označenia sú chránené proti:
a) akémukoľvek priamemu alebo nepriamemu komerčnému využívaniu registrovaného označenia v súvislosti s výrobkami, na ktoré sa registrácia nevzťahuje, pokiaľ sú takéto výrobky porovnateľné s výrobkami registrovanými pod chráneným označením alebo ak používanie označenia ťaží z reputácie chráneného označenia;
b) akémukoľvek zneužitiu, napodobeniu alebo vyvolaniu dojmu, aj keď je skutočný pôvod výrobku uvedený, alebo ak je chránené označenie preložené alebo je uvedené v spojení so slovami, ako napr. "štýl", "typ", "metóda", "vyrobené v", "napodobenie" alebo podobne;
c) akémukoľvek inému klamlivému označeniu alebo zavádzajúcemu označeniu o mieste pôvodu a vzniku, o podstate alebo základných kvalitách výrobku na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamnom materiáli alebo dokumentoch súvisiacich s daným výrobkom, ako aj na obale kontajnerov, v ktorých je výrobok prepravovaný, keď by mohlo dôjsť k mylnému dojmu o jeho pôvode;
d) akýmkoľvek iným postupom zavádzajúcim obyvateľstvo vo veci skutočného pôvodu výrobku.
Ak registrované označenie obsahuje názov poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorý sa považuje za druhový, použitie takéhoto druhového názvu pre daný poľnohospodársky výrobok alebo potravinu sa nebude považovať za odporujúce bodom a) alebo b) v prvom pododseku.
2. Avšak členské štáty môžu naďalej používať vnútroštátne opatrenia povoľujúce použitie výrazov uvedených v odseku 1 b) počas obdobia nie dlhšieho ako päť rokov od dátumu uverejnenia tohto nariadenia, ak:
- sa výrobky zákonne predávali na trhu a používali takéto označenia najmenej po dobu piatich rokov pred dátumom uverejnenia tohto nariadenia,
- označenie jasne uvádza skutočný pôvod výrobku.
Avšak takáto výnimka nesmie viesť k voľnému obchodovaniu s výrobkom na území členského štátu, kde sú takéto výrazy zakázané.
3. Chránené označenia sa nesmú stať druhovými.
Článok 14
1. Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie registrované v súlade s týmto nariadením, žiadosť o registráciu ochrannej známky, ktorá zodpovedá jednej zo situácií uvedených v článku 13 a vzťahuje sa na rovnaký typ výrobku, bude zamietnutá, ak bola žiadosť o registráciu ochrannej známky podaná po dátume uverejnenia, ktorý predpokladá článok 6 (2).
Ochranné známky registrované v rozpore s prvým pododsekom budú vyhlásené za neplatné.
Tento odsek sa bude tiež uplatňovať, ak bola žiadosť o registráciu ochrannej známky podaná pred dátumom uverejnenia žiadosti o registráciu, ktorý predpokladá článok 6 (2), za predpokladu, že toto uverejnenie sa vykonalo pred registráciou ochrannej známky.
2. S ohľadom na právne predpisy spoločenstva môže používanie ochrannej známky na základe niektorej zo situácií uvedených v článku 13, ktorá bola zaregistrovaná v dobrej viere pred dátumom podania žiadosti o registráciu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, naďalej pokračovať napriek registrácii označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, ak nie je žiaden dôvod vyhlásiť ochrannú známku za neplatnú alebo ju zrušiť, ako v stanovenom poradí predpokladá článok 3 (1) c) a g) a článok 12 (2) b) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 na účely zbližovania právnych predpisov členských štátov v súvislosti s ochrannými známkami [6].
3. Označenie pôvodu alebo zemepisné označenie nebude zaregistrované v prípade, ak s ohľadom na dobré meno a povesť ochrannej známky, ako aj časové obdobie, počas ktorého sa používala takáto registrácia, môže zavádzať spotrebiteľa v súvislosti s pravým pôvodom výrobku.
Článok 15
Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov a predsedá mu zástupca Komisie.
Zástupca Komisie poskytne výboru návrh opatrení, ktoré je potrebné uskutočniť. Výbor oznámi svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú stanoví jeho predseda v závislosti od naliehavosti veci. Stanovisko sa prijíma na základe názoru väčšiny, ako je ustanovené v článku 148 (2) zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré Rada prijíma na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov sa budú vo výbore vážiť spôsobom ustanoveným v uvedenom článku. Úradujúci predseda nehlasuje.
Komisia prijme predpokladané opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo ak nebol predložený žiadny názor, Komisia musí bez meškania podať Rade návrh opatrení, ktoré sa musia prijať. Rada bude konať na základe rozhodnutia kvalifikovanej väčšiny.
Ak v lehote do troch mesiacov od dátumu postúpenia prípadu Rade táto nekoná, prijme Komisia navrhnuté opatrenia.
Článok 16
Podrobnejšie pravidlá na uplatnenie tohto nariadenia budú prijaté v súlade s postupom upraveným v článku 15.
Článok 17
1. Členské štáty budú informovať Komisiu v lehote do šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia o svojich právne chránených označeniach alebo v tých členských štátoch, kde nie je žiaden ochranný systém, o svojich označeniach založených na základe zvyklosti, ktoré chcú registrovať v súlade týmto nariadením.
2. V súlade s postupom ustanoveným v článku 15 Komisia zaregistruje označenia uvedené v odseku 1, ktoré spĺňajú podmienky článku 2 a 4. Článok 7 sa nebude uplatňovať. Druhové názvy však uznané nebudú.
3. Členské štáty si môžu ponechať vnútroštátnu ochranu oznámených označení v súlade s odsekom 1 dovtedy, kým nebude prijaté rozhodnutie o registrácii.
Článok 18
Toto nariadenie nadobudne účinnosť dvanásť mesiacov odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 14. júla 1992