NARIADENIE RADY (ES) č. 509/2006
z 20. marca 2006
o zaručených tradičných špecialitách z poľnohospodárskych výrobkov a potravín
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 37,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1)
Výroba, spracovanie a distribúcia poľnohospodárskych výrobkov a potravín zohráva v hospodárstve Spoločenstva dôležitú úlohu.
(2)
Mala by sa podporovať rozmanitosť poľnohospodárskej výroby. Podporovanie tradičných výrobkov so špecifickými vlastnosťami by mohlo byť veľkým prínosom pre hospodárstvo na vidieku, predovšetkým v znevýhodnených alebo vzdialených oblastiach, tým, že zlepší príjmy poľnohospodárov a pomôže udržať vidiecku populáciu v týchto oblastiach.
(3)
Pre dobré fungovanie vnútorného trhu s potravinami je potrebné hospodárskym subjektom poskytnúť nástroje, ktoré im umožnia zhodnotiť výrobky a súčasne zabezpečia ochranu spotrebiteľov pred nevhodnými obchodnými praktikami a zaručí sa spravodlivý obchod.
(4)
Nariadenie Rady (EHS) č. 2082/92 zo 14. júla 1992 o osvedčeniach špecifického charakteru na poľnohospodárske výrobky a potraviny (2) vymedzuje osvedčenia špecifického charakteru a pojem „zaručená tradičná špecialita“ sa ustanovil a zaviedol nariadením Komisie (EHS) č. 1848/93 (3), ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (EHS) č. 2082/92. Osvedčenia špecifického charakteru, častejšie označované ako „zaručené tradičné špeciality“, umožňujú reagovať na dopyt spotrebiteľov po tradičných výrobkoch vyznačujúcich sa špecifickými vlastnosťami. Vzhľadom na rozmanitosť výrobkov na trhu a množstvo informácií o nich by spotrebiteľ na to, aby si mohol lepšie vybrať, mal mať k dispozícii jasnú a stručnú informáciu o špecifických vlastnostiach týchto potravín.
(5)
Pre ujasnenie je potrebné, aby sa ďalej nepoužíval výraz „osvedčenie špecifického charakteru“, ale iba zrozumiteľnejší výraz „zaručená tradičná špecialita“, a aby bol účel nariadenia výrobcom a spotrebiteľom jasnejší, mal by sa presne vymedziť pojem „špecifický charakter“ a zaviesť vymedzenie pojmu „tradičný“.
(6)
Niektorí výrobcovia by chceli zvýšiť trhovú hodnotu tradičných poľnohospodárskych výrobkov alebo potravín, pretože sa vyznačujú vlastnosťami, ktoré ich zreteľne odlišujú od ostatných podobných výrobkov alebo potravín. S cieľom chrániť spotrebiteľa je potrebné, aby sa zaručená tradičná špecialita kontrolovala. Takýto dobrovoľný systém umožňujúci subjektom propagovať kvalitu poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny na úrovni Spoločenstva by mal poskytovať všetky záruky, aby akékoľvek odkazy, ktoré sa naň pri obchodovaní urobia, boli odôvodnené.
(7)
Označovanie poľnohospodárskych výrobkov a potravín etiketami podlieha všeobecným pravidlám ustanoveným v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (4). Vzhľadom na osobitosť zaručených tradičných špecialít je však potrebné prijať pre ne osobitné dodatočné ustanovenia. Na zjednodušenie a urýchlenie identifikácie zaručených tradičných špecialít vyrábaných na území Spoločenstva je potrebné zaviesť povinné používanie označenia „zaručená tradičná špecialita“ alebo s ním spojeného symbol Spoločenstva na ich etikete, avšak s poskytnutím primeranej lehoty, aby sa subjekty mohli prispôsobiť tejto požiadavke.
(8)
Na zabezpečenie zhody a jednotného charakteru zaručenej tradičnej špeciality by mali výrobcovia organizovaní v skupinách sami definovať špecifické vlastnosti v špecifikácií výrobku. Možnosť zápisu zaručenej tradičnej špeciality do registra by mala byť otvorená pre výrobcov z tretích krajín.
(9)
Zaručené tradičné špeciality chránené na území Spoločenstva by mali podliehať režimu kontroly, ktorý vychádza z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných za účelom zabezpečenia overenia dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (5), ako aj z režimov kontrol s cieľom zabezpečiť, aby subjekty pred uvedením poľnohospodárskych výrobkov a potravín na trh dodržiavali špecifikáciu výrobku.
(10)
Na to, aby mohli zaručené tradičné špeciality využívať ochranu, mali by byť zapísané do registra na úrovni Spoločenstva. Zápis do registra by mal tiež slúžiť ako zdroj informácií pre subjekty zapojené do obchodu a pre spotrebiteľov.
(11)
Vnútroštátne orgány dotknutého členského štátu by mali preskúmať každú žiadosť o zápis do registra v súlade s minimálnymi spoločnými pravidlami vrátane námietkového konania na vnútroštátnej úrovni, aby zabezpečili, že daný poľnohospodársky výrobok alebo potravina sú tradičné a majú špecifické vlastnosti. Komisia by mala následne vykonať preskúmanie s cieľom zaručiť jednotný prístup k žiadostiam o zápis do registra podaným členskými štátmi a k žiadostiam podaným výrobcami z tretích krajín.
(12)
Na zefektívnenie procesu zápisu do registra je potrebné zabezpečiť vylúčenie mätúcich a nepodložených námietok a stanoviť kritériá, na základe ktorých Komisia posudzuje prípustnosť námietok, ktoré jej boli zaslané. Právo namietať by malo byť udelené štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí majú oprávnený záujem, podľa rovnakých kritérií, ako sa uplatňujú na výrobcov zo Spoločenstva. Dôkazy a hodnotenia týchto kritérií musia byť odôvodnené vzhľadom na celé územie Spoločenstva. Vzhľadom na nadobudnuté skúsenosti je potrebné upraviť lehotu na konzultácie medzi členskými štátmi v prípade podania námietky.
(13)
Malo by sa zaviesť ustanovenie, ktoré objasní rozsah ochrany poskytovanej týmto nariadením, ktoré by najmä uviedlo, že toto nariadenie by sa malo uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté existujúce pravidlá o ochranných známkach a zemepisných označeniach.
(14)
Na to, aby sa zamedzilo vytvoreniu nespravodlivých konkurenčných podmienok, každý výrobca vrátane výrobcov z tretích krajín by mal mať možnosť používať názov zapísaný do registra spojený s konkrétnym označením a prípadne so symbolom Spoločenstva pre zaručené tradičné špeciality alebo názov zapísaný do registra ako taký pod podmienkou, že poľnohospodársky výrobok alebo potravina, ktorú vyrába alebo spracováva, spĺňa požiadavky zodpovedajúcej špecifikácie a výrobca využíva služby kontrolných orgánov alebo úradov na overenie zhody s ustanoveniami tohto nariadenia.
(15)
Na to, aby boli označenia týkajúce sa špecifického charakteru poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny príťažlivé pre výrobcov a spoľahlivé pre spotrebiteľov, mali by požívať právnu ochranu a podliehať kontrolám.
(16)
Členské štáty by mali byť oprávnené vyberať poplatky, ktoré im uhradia vzniknuté náklady.
(17)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (6).
(18)
Je potrebné určiť ustanovenia tohto nariadenia, ktoré sa uplatnia na žiadosti o zápis do registra, ktoré boli Komisii doručené predtým, než nadobudlo účinnosť. Subjektom je potrebné ponechať primeraný čas na prispôsobenie súkromných kontrolných subjektov a etikiet poľnohospodárskych výrobkov a potravín uvádzaných na trh ako zaručené tradičné špeciality.
(19)
V záujme zrozumiteľnosti a transparentnosti by sa malo nariadenie (EHS) č. 2082/92 zrušiť a nahradiť týmto nariadením,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie stanovuje pravidlá, podľa ktorých sa za zaručené tradičné špeciality môžu uznať:
a)
poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu uvedené v prílohe I k zmluve;
b)
potraviny uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu.
Príloha I k tomuto nariadeniu sa môže zmeniť a doplniť v súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 2.
2. Uplatňovaním tohto nariadenia nie sú dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva.
3. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov a o pravidlách o službách informačnej spoločnosti (7) sa neuplatňuje na „zaručené tradičné špeciality“, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tohto nariadenia:
a)
„špecifický charakter“ je vlastnosť alebo súbor vlastností, ktorými sa poľnohospodársky výrobok alebo potravina zreteľne odlišuje od iných podobných výrobkov alebo potravín rovnakej kategórie;
b)
„tradičný“ je taký, ktorého používanie na trhu Spoločenstva bolo preukázané počas obdobia, v ktorom došlo k vystriedaniu generácií; toto časové obdobie by sa vo všeobecnosti malo považovať za jednu ľudskú generáciu trvajúcu aspoň 25 rokov;
c)
„zaručená tradičná špecialita“ je tradičný poľnohospodársky výrobok alebo potravina, ktorých špecifický charakter sa v Spoločenstve uznal na základe jeho zápisu v registri podľa tohto nariadenia;
d)
„skupina“ je akékoľvek združenie výrobcov alebo spracovateľov pracujúcich s tým istým poľnohospodárskym výrobkom alebo potravinou bez ohľadu na jej právnu formu alebo zloženie.
2. Vlastnosť alebo súbor vlastností uvedený v odseku 1 písm. a) sa môžu vzťahovať na vnútorné vlastnosti výrobku, ako napríklad fyzikálne, chemické, mikrobiologické alebo organoleptické vlastnosti alebo na metódu výroby alebo na špecifické podmienky počas výroby.
Vzhľad poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny sa nepovažuje za vlastnosť v zmysle odseku 1 písm. a).
Špecifická vlastnosť vymedzená v odseku 1 písm. a) sa nesmie obmedziť na kvalitatívne alebo kvantitatívne zloženie, prípadne spôsob výroby, ktoré je stanovené v právnych predpisoch Spoločenstva alebo vo vnútroštátnych právnych predpisoch, v normách stanovených normalizačnými orgánmi alebo v nepovinných normách; toto pravidlo sa však neuplatňuje, ak boli uvedené právne predpisy alebo normy vytvorené s cieľom vymedziť špecifickosť výrobku.
Členmi skupiny uvedenej v odseku 1 písm. d) sa môžu stať ďalšie zainteresované strany.
Článok 3
Register
Komisia spravuje register zaručených tradičných špecialít uznaných na území Spoločenstva podľa tohto nariadenia.
Register pozostáva z dvoch zoznamov zaručených tradičných špecialít rozdelených podľa toho, či používanie názvu výrobku alebo potraviny je alebo nie je vyhradené pre výrobcov, ktorí dodržiavajú špecifikáciu výrobku.
Článok 4
Požiadavky týkajúce sa výrobkov a názvov
1. Na to, aby sa poľnohospodársky výrobok alebo potravina mohla zapísať do registra uvedeného v článku 3, musí byť vyrobená z tradičných surovín alebo musí mať tradičné zloženie alebo spôsob výroby a/alebo spracovania, ktorý by vychádzal z tradičného typu výroby a/alebo spracovania.
Zápis do registra sa nepovolí v prípade poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorej špecifický charakter je daný jej provenienciou alebo zemepisným pôvodom. Použitie zemepisných názvov sa v názve výrobku povolí bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 1.
2. Na to, aby bol názov zapísaný do registra, musí:
a)
byť špecifický sám osebe alebo
b)
vyjadrovať špecifický charakter poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny.
3. Špecifický názov uvedený v odseku 2 písm. a) musí byť tradičný a v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo musí byť zaužívaný.
Názov vyjadrujúci špecifický charakter, ako sa uvádza v odseku 2 písm. b), nemôže byť zapísaný do registra, ak:
a)
sa odvoláva iba na tvrdenia všeobecnej povahy používané pre súbor poľnohospodárskych výrobkov alebo potravín alebo na tvrdenia ustanovené osobitnými právnymi predpismi Spoločenstva;
b)
je zavádzajúci, najmä ak sa odvoláva na zrejmú vlastnosť výrobku alebo nezodpovedá špecifikácii, a môže tak spotrebiteľa zavádzať, pokiaľ ide o vlastnosti výrobku.
Článok 5
Obmedzenia používania názvov
1. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté predpisy Spoločenstva alebo členských štátov, ktoré upravujú duševné vlastníctvo, a najmä tie, ktoré sa týkajú zemepisných označení a ochranných známok.
2. Názov rastlinnej odrody alebo živočíšneho plemena sa môže použiť v názve zaručenej tradičnej špeciality pod podmienkou, že nezavádza o povahe výrobku.
Článok 6
Špecifikácia výrobku
1. Poľnohospodársky výrobok alebo potravina musí zodpovedať špecifikácii výrobku, aby mohol byť zaručenou tradičnou špecialitou (ZTŠ).
2. Špecifikácia výrobku obsahuje aspoň:
a)
názov uvedený v článku 4 ods. 2 v jednom alebo vo viacerých jazykoch s údajom, či skupina žiada o zápis do registra s vyhradením alebo bez vyhradenia názvu a či chce využiť ustanovenia článku 13 ods. 3;
b)
opis poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny vrátane jeho hlavných fyzikálnych, chemických, mikrobiologických a organoleptických vlastností;
c)
opis výrobného postupu, ktorý musia výrobcovia dodržiavať, prípadne vrátane povahy a vlastností použitých surovín alebo prísad a spôsobu prípravy poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny;
d)
kľúčové znaky, ktoré definujú špecifický charakter výrobku a v prípade potreby použitý referenčný základ;
e)
kľúčové prvky, ktoré potvrdzujú tradičný charakter výrobku, ako je ustanovené v prvom pododseku článku 4 ods. 1;
f)
minimálne požiadavky a postupy kontroly špecifického charakteru.
Článok 7
Žiadosť o zápis do registra
1. Požiadať o zápis zaručenej tradičnej špeciality do registra je oprávnená iba skupina.
Viaceré skupiny pochádzajúce z rôznych členských štátov alebo tretích krajín môžu podať spoločnú žiadosť.
2. Skupina môže podať žiadosť o zápis do registra len pre také poľnohospodárske výrobky alebo potraviny, ktoré vyrába alebo získava.
3. Žiadosť o zápis do registra obsahuje aspoň:
a)
názov a adresu žiadajúcej skupiny;
b)
špecifikáciu výrobku stanovenú v článku 6;
c)
názov a adresu orgánov alebo úradov, ktoré overujú súlad s ustanoveniami o špecifikácii a ich osobitné úlohy;
d)
dokumenty dokazujúce špecifický a tradičný charakter výrobku.
4. Ak je skupina usadená v členskom štáte, žiadosť sa podáva v uvedenom členskom štáte.
Členský štát preskúma každú žiadosť vhodnými prostriedkami, aby overil, či je odôvodnená a spĺňa podmienky ustanovené v tomto nariadení.
5. Ako súčasť prieskumu uvedeného v odseku 4 druhom pododseku členský štát zavedie vnútroštátne námietkové konanie, pričom zabezpečí adekvátne zverejnenie žiadosti a stanoví primeranú lehotu, počas ktorej každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, a so sídlom alebo bydliskom na jeho území, môže vzniesť námietku proti tejto žiadosti.
Členský štát zváži prípustnosť prijatých námietok podľa kritérií uvedených prvom pododseku článku 9 ods. 3.
6. Ak sa členský štát domnieva, že sú požiadavky článkov 4, 5 a 6 splnené, členský štát zašle Komisii:
a)
názov a adresu žiadajúcej skupiny;
b)
špecifikáciu výrobku uvedenú v článku 6;
c)
názov a adresu orgánov alebo úradov, ktoré overujú súlad s ustanoveniami o špecifikácii a ich osobitné úlohy;
d)
vyhlásenie členského štátu, že sa domnieva, že žiadosť predložená skupinou spĺňa podmienky ustanovené v tomto nariadení a ustanovení prijatých na jeho vykonávanie.
7. Ak žiadosť týkajúca sa poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny pochádza od skupiny z tretej krajiny, zašle sa Komisii buď priamo alebo prostredníctvom príslušných orgánov danej krajiny a obsahuje informácie ustanovené v odseku 3.
8. Dokumenty uvedené v tomto článku zaslané Komisii musia byť vypracované v jednom z úradných jazykov inštitúcií Európskej únie, alebo k nim musí byť pripojený osvedčený preklad do jedného z týchto jazykov.
Článok 8
Preskúmanie zo strany Komisie
1. Komisia vhodnými prostriedkami preskúma žiadosť prijatú podľa článku 7 a overí, či je odôvodnená a spĺňa podmienky ustanovené v tomto nariadení. Toto preskúmanie by nemalo trvať dlhšie ako 12 mesiacov.
Komisia každý mesiac zverejní zoznam názvov, na ktoré boli podané žiadosti o zápis do registra, ako aj ich dátumy predloženia Komisii.
2. Ak sa na základe preskúmania vykonaného podľa prvého pododseku odseku 1 Komisia domnieva, že podmienky ustanovené v tomto nariadení sú splnené, uverejní informácie uvedené v článku 7 ods. 3 písm. a), b) a c) v Úradnom vestníku Európskej únie.
V opačnom prípade Komisia rozhodne podľa postupu uvedeného v článku 18 ods. 2 o zamietnutí žiadosti o zápis do registra.
Článok 9
Námietky
1. Do šiestich mesiacov od dátumu uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie ustanoveného v prvom pododseku článku 8 ods. 2 môže akýkoľvek členský štát alebo akákoľvek tretia krajina vzniesť námietku proti navrhovanému zápisu do registra podaním riadne odôvodneného vyhlásenia Komisii.
2. Každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá má oprávnený záujem, so sídlom alebo bydliskom v inom členskom štáte ako v tom, ktorý požiadal o zápis do registra, alebo v tretej krajine, môže tiež vzniesť námietku proti navrhovanému zápisu do registra podaním riadne odôvodneného vyhlásenia.
V prípade fyzických alebo právnických osôb so sídlom alebo bydliskom v členskom štáte sa vyhlásenie podáva v súlade s odsekom 1 v členskom štáte v lehote umožňujúcej vzniesť námietku.
V prípade fyzických alebo právnických osôb so sídlom alebo bydliskom v tretej krajine sa vyhlásenie podáva Komisii buď priamo alebo prostredníctvom orgánov dotknutej krajiny v lehote stanovenej v odseku 1.
3. Prípustné sú iba vyhlásenia o námietke doručené Komisii v lehote stanovenej v odseku 1, ktoré poukazujú na:
a)
nedodržanie podmienok ustanovených v článkoch 2, 4 a 5, alebo
b)
ak ide o žiadosť podľa článku 13 ods. 2, že názov sa legálne používa, je všeobecne známy a hospodársky významný pre podobné poľnohospodárske výrobky alebo potraviny.
Komisia overí prípustnosť námietok.
Kritériá uvedené v prvom pododseku sa hodnotia vo vzťahu k územiu Spoločenstva.
4. Ak Komisia nedostane žiadnu prípustnú námietku podľa odseku 3, zapíše názov do registra.
Zápis do registra sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
5. Ak je námietka v súlade s odsekom 3 prípustná, Komisia vyzve zainteresované strany, aby sa zapojili do príslušných konzultácií.
Ak zainteresované strany dosiahnu dohodu do šiestich mesiacov, oznámia Komisii všetky skutočnosti, ktoré dohodu umožnili vrátane stanovísk žiadateľa a namietateľa. Ak podrobné údaje zverejnené v súlade s článkom 8 ods. 2 neboli zmenené a doplnené, alebo boli zmenené a doplnené iba s malými úpravami, Komisia postupuje v súlade s odsekom 4 tohto článku. V ostatných prípadoch Komisia opakuje preskúmanie uvedené v článku 8 ods. 1.
Ak sa nedosiahne dohoda, Komisia rozhodne v súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 2, pričom zohľadní korektné a tradičné používanie a skutočnú pravdepodobnosť zámeny.
Rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
6. Dokumenty uvedené v tomto článku zaslané Komisii musia byť vypracované v jednom z úradných jazykov inštitúcií Európskej únie alebo k nim musí byť pripojený osvedčený preklad do jedného z týchto jazykov.
Článok 10
Zrušenie
Ak Komisia v súlade s podrobnými pravidlami uvedenými v článku 19 ods. 1 písm. f) dospeje k názoru, že nie je zaručené dodržiavanie podmienok špecifikácie poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, na ktoré sa vzťahuje záruka tradičnej špeciality, začne konanie uvedené v článku 18 ods. 2 na zrušenie zápisu v registri, ktoré uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 11
Zmena a doplnenie špecifikácie výrobku
1. O zmenu a doplnenie špecifikácie výrobku môže požiadať členský štát na žiadosť skupiny usadenej na jeho území alebo skupiny usadenej v tretej krajine. V druhom prípade sa žiadosť zašle Komisii buď priamo alebo prostredníctvom orgánov tejto tretej krajiny.
Žiadosť musí preukázať oprávnený hospodársky záujem a obsahovať opis požadovaných zmien a doplnení a ich odôvodnenie.
Žiadosť o schválenie zmeny a doplnenia sa riadi postupom uvedeným v článkoch 7, 8 a 9.
Ak sú však navrhované len menšie zmeny a doplnenia, Komisia rozhodne o schválení zmeny a doplnenia bez toho, aby sa riadila postupom v článku 8 ods. 2 a v článku 9.
Komisia prípadne uverejní menšie zmeny a doplnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Členské štáty zabezpečia, aby bol každý výrobca alebo spracovateľ dodržiavajúci špecifikáciu výrobku, pre ktorý bola požadovaná zmena a doplnenie, informovaný o jej uverejnení. Okrem vyhlásení o námietkach v zmysle článku 9 ods. 3 sú prípustné vyhlásenia o námietkach, ktoré preukazujú hospodársky záujem na produkcii zaručenej tradičnej špeciality.
3. Ak sa zmena a doplnenie týka dočasnej zmeny špecifikácie vyplývajúcej z uloženia povinných sanitárnych alebo rastlinolekárskych opatrení orgánmi verejnej moci, žiadosť zašle Komisii členský štát na požiadanie skupiny výrobcov alebo skupiny usadenej v tretej krajine. Uplatňuje sa postup uvedený v štvrtom pododseku odseku 1.
Článok 12
Názvy, označenia a symboly
1. Len výrobcovia, ktorí dodržiavajú špecifikáciu, môžu na etikete, v reklamných alebo v iných dokumentoch týkajúcich sa poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny odkazovať na zaručenú tradičnú špecialitu.
2. Ak sa na etikete poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny vyrobenej na území Spoločenstva uvedie odkaz na zaručenú tradičnú špecialitu, uvedie sa na nej názov zapísaný v registri buď spolu so symbolom Spoločenstva alebo sa na nej uvedie označenie „zaručená tradičná špecialita“.
3. Označenie uvedené v odseku 2 nie je povinné na etikete zaručených tradičných špecialít vyrábaných mimo územia Spoločenstva.
Článok 13
Podrobné pravidlá týkajúce sa registrovaného názvu
1. Odo dňa uverejnenia ustanoveného v článku 9 ods. 4 alebo ods. 5 sa môže názov zapísaný v registri ustanovenom v článku 3 používať na označenie poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktoré zodpovedajú špecifikácii ako zaručená tradičná špecialita iba v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 12. Názvy zapísané v registri sa však môžu naďalej používať na etiketách výrobkov, ktoré nezodpovedajú špecifikáciám, ale bez možnosti uvádzať na nich označenie „zaručená tradičná špecialita“, skratku „ZTŠ“ alebo príslušný symbol Spoločenstva.
2. Zaručená tradičná špecialita však môže byť zapísaná v registri s výhradou názvu poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny zodpovedajúcej uverejnenej špecifikácii, pokiaľ o to skupina požiada v žiadosti o zápis do registra a postup podľa článku 9 nepreukáže, že názov sa legálne používa, je všeobecne známy a hospodársky významný pre podobné poľnohospodárske výrobky alebo potraviny. Odo dňa uverejnenia ustanoveného v článku 9 ods. 4 alebo ods. 5 sa tento názov už nesmie používať na etiketách podobných poľnohospodárskych výrobkov alebo potravín, ktoré nezodpovedajú špecifikáciám zapísaným v registri, ani keď nie je sprevádzaný označením „zaručená tradičná špecialita“, skratkou „ZTŠ“ alebo príslušným symbolom Spoločenstva.
3. V prípade názvov, pri ktorých sa požaduje zápis do registra iba v jednom jazyku, môže skupina v špecifikácii určiť, aby pri uvedení výrobku na trh bola na etikete okrem názvu výrobku v pôvodnom jazyku uvedená informácia, že výrobok bol vyrobený podľa tradície regiónu, členského štátu alebo tretej krajiny, odkiaľ pochádza žiadosť.
Článok 14
Úradné kontroly
1. Členské štáty určia príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za kontroly v súvislosti s osobitnými povinnosťami ustanovenými v tomto nariadení v súlade s nariadením (ES) č. 882/04.
2. Členské štáty zabezpečia, aby každý hospodársky subjekt spĺňajúci požiadavky tohto nariadenia, bol oprávnený na zahrnutie do systému úradných kontrol.
3. Komisia zverejní názov a adresu orgánov a úradov uvedených v odseku 1 alebo článku 15 a pravidelne ich aktualizuje.
Článok 15
Overovanie dodržiavania špecifikácie
1. Pokiaľ ide o poľnohospodárske výrobky alebo potraviny vyrobené v Spoločenstve, zabezpečuje overovanie dodržiavania špecifikácií pred uvedením výrobku na trh:
-
jeden alebo viac príslušných orgánov uvedený v článku 14 a/alebo
-
jeden alebo viac kontrolných orgánov v zmysle článku 2 nariadenia (ES) č. 882/2004, ktoré vykonávajú činnosť certifikačného orgánu pre výrobky.
Náklady takéhoto overovania dodržiavania špecifikácií znášajú kontrolované subjekty.
2. Pokiaľ ide o poľnohospodárske výrobky a potraviny vyrobené v tretej krajine zabezpečuje overovanie dodržiavania špecifikácií pred uvedením výrobku na trh:
-
jeden alebo viac orgánov verejnej moci určených treťou krajinou a/alebo
-
jeden alebo viac certifikačných orgánov pre výrobky.
3. Certifikačné orgány pre výrobky uvedené v odsekoch 1 a 2 dodržiavajú európsku normu EN 45011 alebo pokyn ISO/IEC 65 (Všeobecné požiadavky na orgány prevádzkujúce certifikačné systémy) a od 1. mája 2010 sú v súlade s nimi akreditované.
4. Ak sa orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 rozhodli overovať dodržiavanie špecifikácií, musia ponúknuť primerané záruky objektivity a nestrannosti a mať k dispozícii kvalifikovaný personál a zdroje potrebné na plnenie svojich funkcií.
Článok 16
Vyhlásenia výrobcov pre určené orgány alebo úrady
1. Výrobca členského štátu, ktorý po prvýkrát zamýšľa vyrábať zaručenú tradičnú špecialitu, aj keď patrí do skupiny, ktorá pôvodne žiadala o zápis do registra, to včas oznámi určeným orgánom alebo úradom uvedeným v článku 14 ods. 3 členského štátu, v ktorom je výrobca usadený, podľa pokynov príslušných orgánov uvedených v článku 14 ods. 1.
2. Každý výrobca z tretej krajiny, ktorý po prvýkrát zamýšľa vyrábať zaručenú tradičnú špecialitu, aj keď patrí do skupiny, ktorá pôvodne žiadala o zápis do registra, to včas oznámi určeným orgánom alebo úradom uvedeným v článku 14 ods. 3, ak je to potrebné podľa pokynov skupiny výrobcov alebo príslušného orgánu tretej krajiny.
Článok 17
Ochrana
1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie právnej ochrany proti akémukoľvek zneužitiu alebo zavádzajúcemu použitiu označenia „zaručená tradičná špecialita“, skratky „ZTŠ“ a pridruženého symbolu Spoločenstva, ako aj proti napodobňovaniu zaregistrovaných a vyhradených názvov podľa článku 13 ods. 2.
2. Názvy zapísané v registri sú chránené proti všetkým praktikám, ktoré by mohli zavádzať spotrebiteľa, vrátane takých, ktoré vyvolávajú dojem, že poľnohospodársky výrobok alebo potravina je zaručenou tradičnou špecialitou uznanou Spoločenstvom.
3. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby sa obchodné pomenovania používané na vnútroštátnej úrovni nemohli zamieňať za zaregistrované a vyhradené názvy podľa článku 13 ods. 2.
Článok 18
Postup výboru
1. Komisii pomáha Stály výbor pre zaručené tradičné špeciality.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 19
Vykonávacie pravidlá a prechodné ustanovenia
1. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 2 sa na vykonávanie tohto nariadenia prijmú podrobné pravidlá. V nich sa ustanovia najmä:
a)
údaje, ktoré musí obsahovať špecifikácia výrobku uvedená v článku 6 ods. 2;
b)
predloženie žiadosti o zápis do registra podľa článku 7 ods. 1 skupinami so sídlom v rôznych členských štátoch alebo v tretích krajinách;
c)
zaslanie Komisii žiadostí o zápis do registra uvedených v článku 7 ods. 3 a 6, a v článku 7 ods. 7 a žiadostí o zmenu a doplnenie uvedených v článku 11;
d)
register zaručených tradičných špecialít uvedený v článku 3;
e)
námietky uvedené v článku 9 vrátane zodpovedajúcich konzultácií medzi zainteresovanými stranami;
f)
zrušenie zápisu zaručenej tradičnej špeciality uvedenej v článku 10 v registri;
g)
označenie a symbol uvedený v článku 12;
h)
vymedzenie menších zmien a doplnení uvedených v štvrtom pododseku článku 11 ods. 1;
i)
podmienky kontroly dodržiavania špecifikácií.
2. Názvy, ktoré už boli v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia zapísané v registri podľa nariadenia (EHS) č. 2082/92, sú automaticky zapísané do registra uvedeného v článku 3. Príslušné špecifikácie sa považujú za špecifikácie podľa článku 6 ods. 1.
3. Na prejednávané žiadosti a vyhlásenia prijaté Komisiou pred dátumom nadobudnutia účinnosti:
a)
sa nevzťahujú postupy v článku 7;
b)
ak špecifikácia zahŕňa prvky neuvedené v článku 6, Komisia si môže vyžiadať novú verziu špecifikácie výrobku kompatibilnú s týmto článkom, ak je to potrebné pre ďalšie konanie o žiadosti.
Článok 20
Poplatky
Členské štáty si môžu účtovať poplatok na pokrytie svojich nákladov vrátane nákladov vzniknutých počas skúmania žiadostí o zápis do registra, vyhlásení o námietke, žiadostí o zmenu a doplnenie a žiadostí o zrušenie podľa tohto nariadenia.
Článok 21
Zrušovacie ustanovenia
Nariadenie (EHS) č. 2082/92 sa týmto zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vykladajú sa podľa tabuľky zhody uvedenej v prílohe II.
Článok 22
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 12 ods. 2 sa však uplatňuje s účinnosťou od 1. mája 2009 bez toho, aby boli dotknuté výrobky uvedené na trh pred týmto dátumom.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 20. marca 2006