Nariadenie Rady (ES) č. 552/97
z 24. marca 1997,
ktoré dočasne odníma prístup k všeobecným colným preferenciám Mjanmarskému zväzu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 3281/94 z 19. decembra 1994, ktoré uplatňuje štvorročnú schému všeobecných colných preferencií (1995 až 1998) na určité priemyselné výrobky s pôvodom v rozvojových krajinách [1], a najmä na jeho článok 12 ods. 3,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1256/96 z 20. júna 1996, ktoré uplatňuje viacročné schémy všeobecných colných preferencií od 1. júla 1996 do 30. júna 1999 na určité poľnohospodárske produkty s pôvodom v rozvojových krajinách [2], a najmä na jeho článok 12 ods. 3,
so zreteľom na návrhy Komisie [3],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [4],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [5],
keďže podľa nariadenia (ES) č. 3281/94 a nariadenia (ES) č. 1256/96 Mjanmarský zväz (ďalej len "Mjanmarsko") je príjemca všeobecných colných preferencií;
keďže článok 9 nariadenia (ES) č. 3281/94 a článok 9 nariadenia (ES) č. 1256/96 umožňuje dočasne pozastaviť predmetné preferencie ako celok alebo čiastočne za okolností, ktoré zahŕňajú prax akejkoľvek formy nútených prác, ako je definované v Ženevských dohovoroch z 25. septembra 1926 a 7. septembra 1956 a v dohovoroch č. 29 a 105 Medzinárodnej organizácie práce (ILO);
keďže 7. júna 1995 Medzinárodná konfederácia nezávislých odborov (ICFTU) a Európska odborová konfederácia (ETUC) podali Komisii spoločnú sťažnosť podľa článku 9 nariadenia (ES) č. 3281/94 a žiadali, aby bolo Mjanmarsko dočasne vyňaté zo schémy všeobecných colných preferencií spoločenstva, pretože využíva nútené práce;
keďže 2. januára 1997 ICFTU a ETUC oznámili Komisii, že rozširujú rozsah spoločnej sťažnosti podanej na základe nariadenia (ES) č. 3281/94 s cieľom dosiahnuť odobratie preferenčného nároku Mjanmarska taktiež na základe nariadenia (ES) č. 1256/96;
keďže Komisia preskúmala sťažnosť zo 7. júna 1995 v konzultácii s Výborom pre všeobecné preferencie; keďže dôkazy predložené sťažovateľmi posúdila ako dostatočné, aby sa začalo vyšetrovanie a keďže Komisia vydala oznam zo 16. januára 1996 [6], ktorým rozhodla, že by sa malo uskutočniť vyšetrovanie;
keďže mjanmarské úrady boli formálne upovedomené o začatí vyšetrovania; keďže popreli, že postupy uvedené v sťažnosti predstavujú nútenú prácu, citujúc výnimky v článku 2 ods. 2 dohovoru ILO č. 29 a tvrdiac, že tieto výnimky sa týkali Zákona o mestách z roku 1907 a Zákona o vidieku z roku 1908, ktoré umožňujú nútiť obyvateľstvo vykonávať prácu a služby; keďže ILO odmietla takú interpretáciu a jej príslušné orgány vyzvali na okamžité zrušenie predmetných zákonov, aby dosiahli zhodu s literou a duchom dohovoru č. 29;
keďže písomné a ústne vyhlásenia zhromaždené Komisiou počas vyšetrovania, ktoré viedla v konzultácii s Výborom pre všeobecné preferencie, potvrdzujú obvinenia obsiahnuté v sťažnosti; keďže vyšlo najavo, že mjanmarské úrady bežne využívajú nútené práce, a to nielen pre vojenské operácie, ale aj pre projekty výstavby civilnej a vojenskej infraštruktúry, podporené nútením a často násilnými represáliami;
keďže v snahe o doplnenie informácii zhromaždených počas vyšetrovania Komisia požiadala mjanmarské úrady o spoluprácu pri vyšetrovaní tým, že povolia vstup do krajiny vyšetrovaciemu tímu; keďže táto žiadosť bola zamietnutá, a tým boli splnené podmienky uvedené v článku 11 ods. 5 nariadenia (ES) č. 3281/94, výsledky vyšetrovania sa môžu zakladať na dostupných informáciách;
keďže dôkazy, ktoré Komisia zhromaždila počas vyšetrovania pôvodnej sťažnosti, ktorú podali organizácie ICFTU a ETUC, a výsledné závery sú dostatočne rozsiahle, aby zabezpečili platný základ na prešetrenie rozšírenej sťažnosti, ktorú tieto organizácie podali 2. januára 1997, čím sa uskutočnenie zvláštneho vyšetrovania poľnohospodárskeho sektora stalo zbytočné; keďže sa tým naplnili požiadavky článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1256/96 a splnili sa podmienky uvedené v článku 11 ods. 5 toho istého nariadenia;
keďže dostupné informácie poskytujú dostatočný základ na to, aby sa dalo konštatovať, že odňatie prístupu Mjanmarsku k schéme všeobecných preferencii, na ktoré má nárok, je oprávnené;
keďže Výbor pre všeobecné preferencie bol oboznámený s výsledkami vyšetrovania v súlade s článkom 12 ods. 1 nariadenia (ES) č. 3281/94;
keďže skutočnosť, že zavrhnutá prax je bežná a rozšírená, znamená, že úplné odňatie prístupu k preferenciám je oprávnené;
keďže, so zreteľom na uvedené, všeobecné colné preferencie uplatniteľné na priemyselné a poľnohospodárske produkty s pôvodom v Mjanmarsku by sa mali dočasne odňať, až kým sa nepotvrdí, že predmetná prax sa prestala vykonávať;
keďže tovar na ceste do Európskeho spoločenstva by sa mal vyňať z tohto odňatia preferencií, ak bol odoslaný pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Prístup Mjanmarského zväzu k colným preferenciám udeľovaným na základe nariadenia (ES) č. 3281/94 a nariadenia (ES) č. 1256/96 sa týmto dočasne odníma.
Článok 2
Rada pri rozhodovaní kvalifikovanou väčšinou na základe odporúčania Komisie ukončí uplatňovanie tohto nariadenia v nadväznosti na správu Komisie o nútených prácach v Mjanmarsku, ak sa ukáže, že prax uvedená v článku 9 ods. 1 prvej zarážke nariadenia (ES) č. 3281/94 a v článku 9 ods. 1 prvej zarážke nariadenia (ES) č. 1256/96, ktoré boli dôvodom na odňatie prístupu Mjanmarska k všeobecným colným preferenciám, sa viac neuplatňujú.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmy deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Nebude sa uplatňovať na tovary preukázateľne odoslané do Európskeho spoločenstva pred týmto dátumom.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 24. marca 1997