SMERNICA RADY 2009/55/ES
z 25. mája 2009
o oslobodení od daní, ktoré sa vzťahujú na trvalé premiestnenie osobného majetku jednotlivcov z členského štátu
(kodifikované znenie)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 93,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
keďže:
(1)
Smernica Rady 83/183/EHS z 28. marca 1983 o oslobodení od daní, ktoré sa vzťahuje na trvalý dovoz osobného majetku jednotlivcov z členského štátu (3) bola opakovane a podstatným spôsobom (4) zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.
(2)
Mali by sa zachovať opatrenia v prospech jednotlivcov, aby si obyvatelia členských štátov lepšie uvedomovali činnosti Spoločenstva a aby boli v Spoločenstve zaručené podmienky vnútorného trhu.
(3)
Daňové prekážky brániace tomu, aby si jednotlivci premiestnili z jedného členského štátu svoj osobný majetok nachádzajúci sa v inom členskom štáte, sú najmä spôsobilé brániť voľnému pohybu osôb vo vnútri Spoločenstva. Preto treba tieto prekážky odstrániť oslobodením od daní.
(4)
Toto oslobodenie od daní sa môže vzťahovať iba na premiestnenie tovaru, ktorý nie je obchodného alebo špekulatívneho charakteru. Preto treba stanoviť obmedzenia a podmienky uplatňovania oslobodenia od daní.
(5)
V dôsledku harmonizačných opatrení prijatých v oblasti spotrebných daní a dane z pridanej hodnoty opatrenia o výnimkách a povoleniach na dovoz stratili význam v týchto oblastiach.
(6)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I, časť B,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
1. Každý členský štát za podmienok a v prípadoch stanovených nižšie oslobodí osobný majetok premiestnený natrvalo jednotlivcami z iného členského štátu od nepriamych daní, ktoré sa na toto premiestnenie zvyčajne vzťahujú.
2. Táto smernica sa nevzťahuje na:
a)
daň z pridanej hodnoty,
b)
spotrebné dane,
c)
osobitné alebo periodické poplatky a dane uložené na používanie majetku uvedeného v ods. 1 v určitej krajine, ako sú napríklad poplatky za registráciu motorových vozidiel, cestné dane a poplatky za televíziu.
Článok 2
Podmienky týkajúce sa majetku
1. Na účely tejto smernice sa „osobným majetkom“ rozumie majetok na súkromné účely týkajúcich sa jednotlivcov alebo na potreby ich domácnosti. Taký majetok nesmie svojou charakteristikou alebo množstvom odrážať žiadny obchodný záujem a ani nesmie byť určený na hospodársku činnosť v zmysle článku 9 ods. 1 a v článkoch 10 až 13 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (5). Za osobný majetok sa však považujú aj nástroje, ktoré jednotlivec potrebuje k výkonu svojho zamestnania alebo povolania.
2. Oslobodenie od daní podľa článku 1 sa vzťahuje na osobný majetok, ktorý:
a)
bol získaný za všeobecných podmienok daňového systému domáceho trhu jedného z členských štátov a nevzťahuje sa naňho pri výstupe z východiskového členského štátu žiadne oslobodenie od nepriamych daní, ani žiadne vrátenie týchto daní. Na účely uplatňovania tejto smernice sa má za to, že tovar, ktorý bol nadobudnutý za podmienok uvedených v článku 151 smernice 2006/112/ES, s výnimkou jeho odseku 1, prvého pododseku, písmena e) spĺňa tieto podmienky;
b)
dotknutá osoba skutočne používala predtým, ako sa zmenilo bydlisko alebo zriadil rekreačný objekt. V prípade cestných motorových vozidiel (vrátane ich prívesov), obytných prívesov, rekreačných lodí a rekreačných lietadiel členské štáty môžu vyžadovať, aby ich dotknutá osoba používala najmenej šesť mesiacov predtým, ako sa zmenilo bydlisko.
Pre tovary uvedené v druhej vete písm. a) môžu členské štáty vyžadovať:
i)
v prípade cestných motorových vozidiel (vrátane ich prívesov), obytných prívesov, rekreačných lodí a rekreačných lietadiel, aby ich dotknutá osoba používala najmenej 12 mesiacov predtým, ako sa zmenilo bydlisko;
ii)
v prípade ostatných tovarov, aby ich dotknutá osoba používala aspoň šesť mesiacov predtým, ako sa zmenilo bydlisko.
3. Príslušné orgány vyžadujú doklad o tom, že podmienky podľa odseku 2 sú splnené, pri cestných motorových vozidlách (vrátane ich prívesov), obytných prívesov, rekreačných lodí a rekreačných lietadiel. Pri inom majetku vyžadujú taký doklad iba vtedy, ak existuje závažné podozrenie z podvodu.
Článok 3
Podmienky premiestnenia
Premiestnenie majetku môže byť vykonané naraz alebo viackrát v lehotách stanovených v článkoch 7 až 10.
Článok 4
Povinnosti nasledujúce po premiestnení
Premiestnené cestné motorové vozidlá (vrátane ich prívesov), obytné prívesy, rekreačné lode a rekreačné lietadlá nemožno na nikoho previesť ani sa neprenajímajú či nepožičiavajú počas 12 mesiacov od ich premiestnenia oslobodeného od dane, s výnimkou okolností náležite odôvodnených k spokojnosti príslušných orgánov členského štátu určenia.
Článok 5
Osobitné podmienky pre určité druhy majetku
Oslobodenie od daní pri premiestnení jazdeckých koní, cestných motorových vozidiel (vrátane ich prívesov), obytných prívesov, rekreačných lodí a rekreačných lietadiel bude priznané iba vtedy, ak jednotlivec mení svoje bydlisko do členského štátu určenia.
Článok 6
Všeobecné pravidlá na určovanie bydliska
1. Na účely tejto smernice sa „bydliskom“ rozumie miesto, kde určitá osoba zvyčajne žije, t. j. aspoň 185 dní v každom kalendárnom roku, pre svoje osobné a pracovné väzby, poprípade u osoby, ktorá nemá žiadne pracovné väzby, pre osobné väzby, z ktorých vyplýva úzke spojenie medzi týkajúcou sa osobou a miestom, kde žije.
Za bydlisko osoby, ktorú pracovné väzby pútajú k inému miestu ako väzby osobné, a ktorá preto striedavo žije na rôznych miestach nachádzajúcich sa v dvoch alebo viacerých členských štátoch, sa však považuje miesto, ku ktorému má osobné väzby, ak sa tam taká osoba pravidelne vracia. Táto posledná podmienka nemusí byť splnená, ak týkajúca sa osoba žije v určitom členskom štáte preto, aby vykonala úlohu, ktorá má určitú dobu trvania. Dochádzanie na vysokú školu alebo do školy, nemá za následok zmenu bydliska.
2. Jednotlivci dokážu miesto bydliska akýmikoľvek vhodnými prostriedkami, napríklad preukazom totožnosti alebo iným platným dokladom.
3. Ak by mali príslušné orgány členského štátu určenia pochybnosti o platnosti prehlásení o bydlisku vykonanému podľa odseku 2 alebo na účely určitých osobitných kontrol, môžu žiadať ďalšie údaje alebo dôkazy.
KAPITOLA II
PREMIESTNENIE OSOBNÉHO MAJETKU V SÚVISLOSTI SO ZMENOU BYDLISKA
Článok 7
1. Oslobodenie od daní podľa článku 1, ak ide o osobný majetok premiestnený jednotlivcom pri zmene jeho bydliska, sa prizná za podmienok stanovených v článkoch 2 až 5.
Bez toho, aby bol dotknutý ktorýkoľvek postup tranzitu Spoločenstva, ktorý sa môže uplatniť, poskytnutie oslobodenia podlieha zostaveniu súpisu tovarov na bežnom papieri, ak tak štát vyžaduje, spolu s vyhlásením, ktorého vzor a obsah sa definuje v súlade s postupom uvedeným v článku 248a ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (6). Nesmie sa žiadať žiadny odkaz na hodnotu súpisu tovarov.
2. Posledná časť majetku musí byť premiestnená najneskôr 12 mesiacov po zmene bydliska. Ak sa v súlade s článkom 3 majetok premiestňuje niekoľkokrát v danom období, členské štáty môžu vyžadovať predloženie úplného súpisu majetku, na ktorý sa možno odvolávať v prípade následných sťahovaní cez iné colné úrady, len pri prvom premiestnení. Takýto súpis sa môže doplniť podľa dohody príslušných orgánov členského štátu určenia.
KAPITOLA III
PREMIESTNENIE OSOBNÉHO MAJETKU V SÚVISLOSTI SO ZARIAĎOVANÍM ALEBO OPÚŠŤANÍM REKREAČNÉHO OBJEKTU
Článok 8
1. Oslobodenie od daní podľa článku 1 sa prizná pre osobný majetok premiestnený jednotlivcom k zariaďovaniu rekreačného objektu za podmienok stanovených v článkoch 2 až 5.
Toto oslobodenie sa prizná iba vtedy, ak:
a)
je jednotlivec, ktorého sa to týka, majiteľom svojho rekreačného objektu alebo si ho prenajíma na dobu aspoň 12 mesiacov;
b)
premiestnený majetok zodpovedá obvyklému vybaveniu rekreačného objektu.
2. Oslobodenie od daní sa taktiež prizná za podmienok uvedených v odseku 1, ak je po opustení rekreačného objektu majetok dopravovaný do bydliska alebo do iného rekreačného objektu za predpokladu, že daný majetok bol skutočne vo vlastníctve jednotlivca a že ho používal pred zriadením druhého bydliska.
Posledná časť majetku musí byť premiestnená najneskôr 12 mesiacov po opustení rekreačného objektu.
KAPITOLA IV
PREMIESTNENIE MAJETKU PRI SVADBE
Článok 9
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 2 až 5, ktokoľvek je pri uzavretí manželstva oprávnený byť oslobodený od daní uvedených v článku 1 ods. 1, ak premiestňuje do členského štátu, do ktorého zamýšľa preniesť svoje normálne bydlisko, osobný majetok, ktorý nadobudol alebo ktorý používal za predpokladu, že:
a)
premiestnenie sa uskutoční v období, ktoré začína dva mesiace pred dňom zamýšľanej svadby a končí štyri mesiace po skutočnom dni svadby;
b)
jednotlivec, ktorého sa to týka, predloží doklad o tom, že k svadbe došlo alebo že bolo začaté predsvadobné konanie.
2. Poskytne sa výnimka aj s ohľadom na dary zvyčajne dávané pri príležitosti uzavretia manželstva, ktoré dostane osoba spĺňajúca podmienky stanovené v odseku 1 od osôb, ktoré majú svoje normálne miesto bydliska v inom členskom štáte, než je členský štát určenia. Oslobodenie sa vzťahuje na dary s jednotkovou hodnotou najviac 350 EUR. Členské štáty však môžu priznať oslobodenie od daní nad hodnotu 350 EUR za predpokladu, že hodnota každého oslobodeného daru nie je vyššia ako 1 400 EUR.
3. Ak je majetok premiestnený pred dňom svadby, môžu členské štáty udelenie takého oslobodenia od daní viazať na poskytnutie primeranej záruky.
4. Ak jednotlivec nepredloží dôkaz o svojej svadbe do štyroch mesiacov odo dňa udaného pre túto svadbu, vzniká daňová povinnosť dňom premiestnenia.
KAPITOLA V
PREMIESTNENIE MAJETKU ZOSNULEJ OSOBY ZÍSKANÉHO DEDIČSTVOM
Článok 10
Odchylne od čl. 2 ods. 2 a 3, čl. 4 a čl. 5 ods. 2, ale bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia článkov 2, 3 a 5, je jednotlivec, ktorý dedičstvom (causa mortis) získa vlastníctvo alebo užívacie právo k osobnému majetku zosnulej osoby, ktorý sa nachádza v členskom štáte, pri premiestnení takého majetku do iného členského štátu, v ktorom má bydlisko, oprávnený k oslobodeniu od daní podľa článku 1 ods. 1 pri týchto podmienkach:
a)
jednotlivec, ktorého sa to týka, predloží príslušným orgánom členského štátu určenia osvedčenie vydané notárom alebo iným príslušným orgánom východiskového členského štátu, že majetok, ktorý premiestňuje, bol získaný dedičstvom;
b)
majetok je premiestnený najneskôr dva roky odo dňa, keď sa jednotlivec, ktorého sa to týka, stane vlastníkom daného majetku.
KAPITOLA VI
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 11
1. Členské štáty sa usilujú o obmedzenie formalít na premiestnenie uskutočňovaný jednotlivcami v medziach a za podmienok stanovených touto smernicou a taktiež sa usilujú o odstránenie formalít premiestnenia, z ktorých vyplývajú kontroly, ktoré vedú k značnému vykladaniu a nakladaniu pri vstupe do členského štátu určenia.
2. Členské štáty môžu zachovať alebo zaviesť voľnejšie podmienky na udeľovanie oslobodenia od daní, ako sú stanovené v tejto smernici, s výnimkou tých, ktoré sú uvedené v článku 2 ods. 2 písm. a).
3. Bez toho, aby bol dotknutý čl. 2 ods. 2, nesmú členské štáty pri vykonávaní tieto smernice uplatňovať v Spoločenstve oslobodenie od daní, ktoré sú menej výhodné ako tie, ktoré poskytujú, ak jednotlivci premiestňujú osobný majetok z tretích krajín.
Článok 12
1. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice, a najmä tie, ktoré vyplývajú z použitia čl. 11 ods. 2 a 3. Komisia o tom informuje ostatné členské štáty.
2. Komisia každé dva roky po porade s členskými štátmi predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tejto smernice v členských štátoch.
Článok 13
Smernica 83/183/EHS, zmenená a doplnená smernicami uvedenými v prílohe I, časť A, sa ruší bez vplyvu na povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časť B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
Článok 14
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 15
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 25. mája 2009