Smernica Rady
z 2. apríla 1979
o ochrane voľne žijúceho vtáctva
(79/409/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 235,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže vyhlásenie Rady z 22. novembra 1973 o programe činností Európskych spoločenstiev v oblasti životného prostredia [4] vyzýva k špecifickým opatreniam na ochranu vtáctva, doplnená rezolúciou Rady Európskych spoločenstiev a predstaviteľov vlád členských štátov, ktorí sa stretli počas zasadnutia Rady 17. mája 1977, na ktorom sa rokovalo o pokračovaní a vykonávaní stratégie Európskych spoločenstiev a akčného programu pre životné prostredie [5];
keďže veľký počet druhov voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene vyskytuje na európskom území členských štátov, klesá, v niektorých prípadoch veľmi rýchlo; keďže tento pokles predstavuje vážne ohrozenie zachovania prírodného prostredia predovšetkým tým, že ohrozuje biologickú rovnováhu;
keďže druhy voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene vyskytuje na európskom území členských štátov, sú hlavne sťahovavé druhy; keďže takéto druhy tvoria spoločné dedičstvo a keďže účinná ochrana vtáctva je typickým problémom životného prostredia prekračujúcim hranice, ktorý si vyžaduje spoločnú zodpovednosť;
keďže životné podmienky vtáctva v Grónsku sa značne odlišujú od podmienok v iných regiónoch európskeho územia členských štátov z hľadiska všeobecných podmienok a predovšetkým podnebia, nízkej hustoty obyvateľstva a výnimočnej veľkosti a geografickej polohy ostrova;
keďže preto by sa táto smernica nemala vzťahovať na Grónsko;
keďže ochrana druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov je nevyhnutná na to, aby sa v rámci pôsobenia spoločného trhu a cieľov spoločenstva týkajúcich sa zlepšenia životných podmienok dosiahol harmonický vývoj hospodárskych aktivít v spoločenstve a plynulý a vyrovnaný rozvoj, ale nevyhnutné špecifické právomoci konať neboli v zmluve stanovené;
keďže opatrenia, ktoré sa majú prijať, sa musia aplikovať na rôzne činitele, ktoré môžu ovplyvniť početnosť vtáctva, a to na následky činnosti človeka a najmä na ničenie a znečisťovanie ich biotopov, odchyt a usmrcovanie človekom a obchod vyplývajúci z takéhoto konania; keďže prísnosť takýchto opatrení by mala byť prispôsobená podľa špecifickej situácie rôznych druhov v rámci stratégie ochrany;
keďže cieľom ochrany je dlhodobá ochrana a manažment prírodných zdrojov ako neoddeliteľnej súčasti dedičstva národov Európy; keďže to umožňuje kontrolovať prírodné zdroje a, pokiaľ je to možné, riadiť ich využitie na základe opatrení nevyhnutných na udržanie a zlepšenie prirodzenej rovnováhy medzi druhmi, pokiaľ je to možné;
keďže ochrana, udržiavanie alebo obnova dostatočnej rozmanitosti a rozlohy biotopov je základom pre ochranu všetkých druhov vtákov; keďže určité druhy vtákov by mali byť predmetom zvláštnych opatrení na ochranu ich biotopov s cieľom ich prežitia a reprodukcie v areáli ich rozšírenia; keďže takéto opatrenia musia tiež zohľadňovať sťahovavé druhy a musia byť koordinované so zámerom vytvorenia súvislého celku;
keďže na to, aby sa zabránilo obchodným záujmom vyvinúť možný škodlivý tlak na stupeň využívania, je nevyhnutné zaviesť všeobecný zákaz obchodovania a obmedziť všetky výnimky len na druhy, ktorých biologický stav to umožňuje, berúc do úvahy špecifické podmienky v rôznych oblastiach;
keďže v spoločenstve ako celku môžu byť určité druhy lovené vzhľadom na vysokú početnosť svojich populácií, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania, čo predstavuje ich prijateľné využívanie; takýto lov musí byť zlučiteľný s udržaním populácie týchto druhov na uspokojivej úrovni;
keďže rôzne prostriedky, zariadenia alebo spôsoby masového alebo neselektívneho odchytu alebo usmrcovania a lov pomocou určitých foriem dopravy musia byť zakázané z dôvodu nadmerného tlaku, ktorý vyvolávajú alebo môžu vyvolať na počty jednotlivých druhov, ktorých sa to týka;
keďže z dôvodu dôležitosti, ktorá môže byť pripísaná určitým špecifickým situáciám, malo by sa prijať ustanovenie pre možnosť udelenia výnimiek za určitých podmienok a mali by byť predmetom monitorovania vakonávaného Komisiou;
keďže ochrana vtáctva a najmä sťahovavých vtákov stále predstavuje problémy, ktoré si vyžadujú vedecký výskum; keďže takýto výskum tiež umožní vyhodnotiť účinnosť prijatých opatrení;
keďže pri konzultáciách s Komisiou by sa malo starostlivo dohliadnuť na to, aby introdukcia akýchkoľvek druhov voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene nevyskytujú na európskom území členských štátov, nepoškodila miestne rastlinstvo a živočíšstvo;
keďže Komisia bude každé tri roky spracovávať a zasielať členským štátom zloženú správu založenú na informáciách predložených členskými štátmi o uplatňovaní národných ustanovení zavedených v zmysle tejto smernice;
keďže vzhľadom na technický a vedecký pokrok je nevyhnutné urýchlene upraviť určité prílohy; keďže na uľahčenie vykonávania opatrení potrebných na dosiahnutie tento účel by malo byť prijaté ustanovenie na postup zavádzajúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou vo Výbore pre prispôsobenie technickému a vedeckému pokroku,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica sa vzťahuje na ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, pre ktoré platí zmluva. Zahŕňa ochranu, starostlivosť a kontrolu týchto druhov a stanovuje pravidlá ich využívania.
2. Uplatní sa na vtáky, ich vajcia, hniezda a ich biotopy.
3. Táto smernica sa neuplatní na Grónsko.
Článok 2
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zachovanie populácie druhov uvedených v článku 1 na úrovni, ktorá zodpovedá najmä ekologickým, vedeckým a kultúrnym požiadavkám, berúc do úvahy aj hospodárske a rekreačné požiadavky, alebo na prispôsobenie populácie týchto druhov tejto úrovni.
Článok 3
1. V zmysle požiadaviek uvedených v článku 2, členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na ochranu, zachovanie a obnovu dostatočnej rôznorodosti a rozlohy biotopov pre všetky druhy vtákov uvedené v článku 1.
2. Ochrana, zachovanie a obnova biotopov a biotopov druhov zahŕňa najmä nasledujúce opatrenia:
a) vytváranie chránených území;
b) udržiavanie a starostlivosť v súlade s ekologickými potrebami biotopov vnútri aj mimo chránených území;
c) obnovu zničených biotopov;
d) vytváranie biotopov.
Článok 4
1. Druhy uvedené v prílohe 1 sú predmetom zvláštnych opatrení týkajúcich sa ochrany ich biotopov, aby sa zabezpečilo ich prežitie a rozmnožovanie v areáli ich rozšírenia.
V tejto súvislosti sa venuje pozornosť:
a) druhom, ktorým hrozí vyhynutie;
b) druhom citlivým na špecifické zmeny biotopov;
c) druhom, ktoré sú považované za vzácne vzhľadom na ich malú početnosť alebo obmedzené rozšírenie v danej oblasti;
d) iným druhom, ktoré vyžadujú zvláštnu pozornosť z dôvodov špecifického charakteru ich biotopov.
Ako podklady na vyhodnotenie sa berú do úvahy trendy a kolísanie početnosti populácií.
Členské štáty klasifikujú najmä podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia na zachovanie týchto druhov, berúc do úvahy požiadavky na ich ochranu v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.
2. Členské štáty urobia podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe 1, berúc do úvahy potrebu ich ochrany v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica, čo sa týka oblastí ich hniezdenia, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách. na tento účel venujú členské štáty zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu.
3. Členské štáty zašlú Komisii všetky relevantné informácie, aby mohla vyvinúť náležitú iniciatívu s cieľom koordinácie nevyhnutnej na zabezpečenie toho, aby oblasti uvedené v odsekoch 1 a 2 tvorili súvislý celok, ktorý spĺňa požiadavky ochrany týchto druhov v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.
4. Čo sa týka ochrany oblastí uvedených vyššie v odsekoch 1 a 2, členské štáty podniknú náležité kroky na zabránenie znečistenia alebo poškodzovania biotopov alebo akýchkoľvek rušivých vplyvov pôsobiacich na vtáctvo, pokiaľ by boli vážne vzhľadom na ciele tohto článku. Členské štáty sa takisto budú snažiť zabrániť znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov mimo týchto chránených území.
Článok 5
Bez toho, aby boli dotknuté články 7 a 9, členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na vytvorenie i všeobecného systému ochrany všetkých druhov vtáctva uvedených v článku 1, zakazujúce najmä:
a) úmyselné usmrcovanie alebo odchyt akýmkoľvek spôsobom;
b) úmyselné ničenie alebo poškodzovanie ich hniezd a vajec alebo odstraňovanie ich hniezd;
c) zber vajec vo voľnej prírode a držbu týchto vajec, a to aj prázdnych;
d) úmyselné rušenie týchto vtákov, hlavne počas obdobia hniezdenia a výchovy mláďat, pokiaľ by rušenie bolo značné vzhľadom na ciele tejto smernice;
e) držbu a chov tých druhov vtákov, ktorých lov alebo odchyt je zakázaný.
Článok 6
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odsekov 2 a 3, členské štáty zakážu pri všetkých druhoch vtákov uvedených v článku 1 predaj, prepravu s cieľom predaja, držbu a chov s cieľom predaja a ponúkanie na predaj živých alebo mŕtvych vtákov a akýchkoľvek ľahko rozpoznateľných častí alebo derivátov z týchto vtákov.
2. Činnosti uvedené v odseku 1 sa nezakazujú pri druhoch, ktoré sú predmetom prílohy III/1, ak vtáky boli usmrtené alebo odchytené alebo získané iným legálnych spôsobom.
3. Členské štáty môžu pri druhoch uvedených v prílohe III/2 dovoliť na svojom území činnosti uvedené v článku 1, pri ustanovení určitých obmedzení, ak tieto vtáky boli usmrtené alebo ulovené alebo získané iným legálnym spôsobom.
Členské štáty, ktoré si želajú poskytovať takéto povolenia, sa najprv obrátia na Komisiu so zámerom spoločného preskúmania, či by obchodovanie s jedincami týchto druhov nevyústilo, alebo či nemožno opodstatnene očakávať, že vyústi do ohrozenia početnosti populácií, geografického rozšírenia alebo rýchlosti rozmnožovania týchto druhov na území spoločenstva. Ak prieskum potvrdí, že zamýšľané povolenia budú mať z pohľadu Komisie za následok takéto ohrozenie ktoréhokoľvek z uvedených druhov, alebo ak bude existovať možnosť, že takto budú ohrozené, Komisia postúpi danému členskému štátu odôvodnené odporúčanie vyjadrujúce nesúhlas s obchodovaním s danými druhmi. Ak Komisia usúdi, že žiadne takéto riziko neexistuje, bude o tom informovať daný členský štát.
Odporúčanie Komisie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Členské štáty, ktoré udeľujú povolenia podľa tohto odseku, budú v pravidelných intervaloch overovať, či aj naďalej spĺňajú podmienky potrebné na poskytovanie takýchto povolení.
4. Komisia vypracuje štúdie biologického stavu druhov uvedených v prílohe III/3 a štúdie vplyvov obchodovania na tento stav.
Najneskôr 4 mesiace pred uplynutím lehoty uvedenej v článku 18 ods. 1 tejto smernice, predkladá Komisia správu a svoje návrhy výboru uvedeného v článku 16, s úmyslom rozhodnutia o zaradení takéhoto druhu do prílohy III/2.
Až do vykonania tohto rozhodnutia môžu členské štáty uplatňovať národné ustanovenia týkajúce sa týchto druhov bez toho, aby bol dotknutý odsek 3 tohto článku.
Článok 7
1. Druhy uvedené v prílohe II môžu byť vzhľadom na početnosť populácie, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania na území spoločenstva lovené v súlade so zákonmi platnými v jednotlivých štátoch. Členské štáty zabezpečia, že lov týchto druhov nebude v rozpore s úsilím na ich ochranu v oblasti ich rozšírenia.
2. Druhy uvedené v prílohe II/1 môžu byť lovené v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.
3. Druhy uvedené v prílohe II/2 môžu byť lovené iba v členských štátoch, pre ktoré je to uvedené.
4. Členské štáty zabezpečia, že lov vrátane sokoliarstva v prípade, že sa loví týmto spôsobom, hoci je vykonávaný v súlade s platnými opatreniami štátu, je v súlade so zásadami rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie početnosti daných druhov vtákov, a zabezpečia tiež, aby táto činnosť bola zlučiteľná, čo sa týka populácie týchto druhov, predovšetkým sťahovavých vtákov, s opatreniami vyplývajúcimi z článku 2. Dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy o love, neboli lovené v období hniezdenia alebo v čase rôznych fáz súvisiacich s rozmnožovaním. V prípade sťahovavých vtákov dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú predpisy upravujúce lov, neboli lovené počas obdobia rozmnožovania alebo počas návratu na hniezdiská. Členské štáty pošlú Komisii všetky relevantné informácie týkajúce sa praktického uplatňovania ich predpisov o love.
Článok 8
1. Vzhľadom na lov, odchyt alebo usmrcovanie vtákov podľa tejto smernice členské štáty zakážu používanie všetkých prostriedkov, zariadení alebo metód používaných na masový alebo neselektívny odchyt alebo usmrcovanie vtákov alebo metód, ktoré by mohli spôsobiť vymiznutie druhov v danej oblasti, hlavne tých, ktoré sú uvedené v prílohe IV a).
2. Navyše, členské štáty zakážu akýkoľvek lov z dopravných prostriedkov a za podmienok, ktoré sú uvedené v prílohe IV b).
Článok 9
1. Členské štáty udeliť výnimku z ustanovení článkov článkov 5, 6, 7 a 8, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie, z nasledujúcich dôvodov:
a) - v záujme verejného zdravia a bezpečnosti,
- v záujme bezpečnosti vzdušného priestoru,
- aby sa zabránilo závažným škodám na úrode, hospodárskych zvieratách, lesoch, chove rýb a vodnom hospodárstve,
- na ochranu rastlinstva a živočíšstva;
b) s cieľom výskumu a vzdelávania, obnovy populácie, navrátenia druhov do ich biotopov a na držbu a chov nevyhnutný na tieto účely;
c) aby sa za prísne kontrolovaných podmienok a na základe výberu povolil odchyt, držba, chov alebo iné rozumné využívanie určitých vtákov v malom rozsahu.
2. Výnimky musia špecifikovať:
- druhy, ktoré sú predmetom výnimiek,
- prostriedky, zariadenia alebo metódy povolené na odchyt alebo usmrcovanie,
- podmienky rizika a okolnosti času a miesta, za ktorých je možné takéto výnimky udeliť,
- orgán oprávnený vyhlásiť, že sa požadované podmienky uplatnia, a rozhodovať, aké prostriedky, zariadenia alebo metódy môžu byť použité, s akými obmedzeniami a kým,
- kontroly, ktoré budú vykonané.
3. Členské štáty zašlú každoročne Komisii správu o vykonávaní tohto článku.
4. Na základe dostupných informácií, najmä informácií oznámených v zmysle odseku 3, Komisia vždy zaistí, že dôsledky týchto výnimiek nebudú v rozpore s touto smernicou. Na tento účel prijme primerané kroky.
Článok 10
1. Členské štáty podporujú výskum a akúkoľvek činnosť nevyhnutnú ako základňu pre ochranu, riadenie a využívanie všetkých druhov vtákov uvedených v článku 1.
2. Zvláštna pozornosť venuje výskumu a činnostiam zameraným na subjekty vymenované v prílohe V. Členské štáty dodajú Komisii všetky informácie potrebné na to, aby mohla prijať adekvátne opatrenia na koordináciu výskumu a činnostiam uvedené v tomto článku.
Článok 11
Členské štáty zabezpečia, aby akákoľvek introdukcia druhu vtákov, ktorý sa prirodzene nevyskytuje vo voľnej prírode na európskom území členských štátov, nemala negatívny vplyv na miestne rastlinstvo a živočíšstvo. V tejto súvislosti sa radia s Komisiou.
Článok 12
1. Každé tri roky, počnúc dňom uplynutia časovej lehoty uvedenej v článku 18 odsek 1, členské štáty postúpia Komisii správu o vykonávaní opatrení prijatých v jednotlivých štátoch.
2. Na základe informácií uvedených v odseku1 pripraví Komisia každé tri roky zloženú správu. Časť návrhu správy, zahŕňajúca informácie poskytnuté daným členským štátom, sa predloží orgánom daného členského štátu na overenie. Konečná verzia správy sa predloží členským štátom.
Článok 13
Uplatňovanie týchto opatrení, prijatých v zmysle tejto smernice, nesmie viesť k zhoršeniu súčasnej situácie vo vzťahu k ochrane druhov vtákov uvedených v článku 1.
Článok 14
Členské štáty môžu zaviesť prísnejšie ochranné opatrenia, ako sú uvedené v tejto smernici.
Článok 15
Takéto zmeny a doplnky, ktoré sú nevyhnutné na prispôsobenie príloh I a V tejto smernice technickému a vedeckému pokroku, a zmeny a doplnky uvedené v druhej vete článku 6 odsek 4, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 17.
Článok 16
1. Na účely vypracovania zmien a doplnkov podľa článku 15 tejto smernice sa zakladá Výbor pre prispôsobenie technickému a vedeckému pokroku (ďalej len "výbor") pozostávajúci z predstaviteľov členských štátov, ktorému predsedá zástupca Komisie.
2. Výbor vypracuje svoj rokovací poriadok.
Článok 17
1. Ak sa má uplatniť postup podľa tohto článku, predseda predloží výboru materiály buď z vlastného podnetu, alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré je potrebné prijať. Výbor vyjadrí svoje stanovisko k návrhu v rámci lehoty určenej predsedom s ohľadom na naliehavosť záležitosti. Výbor rozhoduje väčšinou 41 hlasov, pričom hlasy členských štátov majú váhy podľa článku 148 odsek 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. a) Komisia prijme uvedené opatrenia, pokiaľ budú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Tam, kde uvedené opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo v prípade, že nie je predložené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne postúpi návrh o opatreniach, ktoré sa majú prijať, Rade. Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou.
c) Ak do 3 mesiacov od podania návrhu Rade nekonala, navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 18
1. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou v priebehu 2 rokov od jej oznámenia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 19
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 2. apríla 1979