Smernica Rady
zo 14. júna 1966
o uvádzaní osiva krmovín na trh
(66/401/EHS)
RADA EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO SPOLOČENSTVA,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej články 43 a 100,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru,
keďže výroba krmovín je na významnom mieste v poľnohospodárstve Európskeho hospodárskeho spoločenstva;
keďže uspokojivé výsledky pestovania krmovín závisia do veľkej miery od používania vhodného osiva; keďže členské štáty s týmto cieľom na istý čas obmedzili obchodovanie s osivom krmovín na vysokokvalitné osivo; keďže mohli využiť výhodu systematickej šľachtiteľskej práce vykonávanej po niekoľko desaťročí, ktorá vyústila do vývoja dostatočne stálych a vyrovnaných odrôd krmovín, ktoré pre svoje vlastnosti vyzerajú veľmi sľubne a z hľadiska plánovaných cieľov majú vysokú hodnotu;
keďže sa v pestovaní krmovín v spoločenstve dosiahne vyššia produktivita, ak sa na výber odrôd, s ktorými bude povolené obchodovať, uplatnia jednotné pravidlá, ktoré sú čo najprísnejšie;
keďže je však opodstatnené obmedziť obchodovanie len na určité odrody, iba ak si pestovateľ môže byť istý, že skutočne získa osivo týchto odrôd;
keďže určité členské štáty uplatnili na tento účel osvedčené postupy, ktorých cieľom je úradná kontrola, ktorá zabezpečí identitu a čistotu odrôd;
keďže také postupy už na medzinárodnej úrovni existujú; keďže Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj stanovila postupy pre osvedčenie osiva krmovín pri jeho pohybe v medzinárodnom obchode;
keďže je želateľné stanoviť jednotný postup osvedčovania pre spoločenstvo, založený na skúsenostiach získaných pri uplatňovaní týchto postupov a národných postupov pri tomto produkte;
keďže by sa mal postup vzťahovať na obchodovanie tak v členských štátoch, ako aj na domácich trhoch;
keďže by sa malo spravidla povoľovať obchodovanie s osivom krmovín bez ohľadu na to, ako sa využijú vypestované rastliny, iba ak bolo úradne preskúšané a osvedčené v súlade s pravidlami osvedčovania ako základné alebo osvedčené osivo alebo ak v prípade niektorých druhov a rodov bolo úradne preskúšané a schválené ako obchodné osivo; keďže výber technických termínov "základné osivo" a "osvedčené osivo" sa zakladá na už existujúcej medzinárodnej terminológii;
keďže by malo byť schválené obchodné osivo, aby sa vzala do úvahy skutočnosť, že zatiaľ nie všetky rody a druhy krmovín dôležitých pre pestovanie produkovali buď žiadané odrody, alebo dostatočné množstvá osiva existujúcich odrôd, ktoré by spĺňali všetky potreby spoločenstva; keďže je preto potrebné v prípade niektorých rodov a druhov schváliť osivo krmovín, ktoré nie je vymenovanou odrodou, ale ktoré spĺňa predpisy zo všetkých ostatných hľadísk;
keďže osivo krmovín, ktoré nie je uvedené na trh, by nemalo podliehať pre jeho menší hospodársky význam pravidlám spoločenstva; keďže členské štáty si musia zachovať právo podriadiť také osivo zvláštnym ustanoveniam;
keďže pravidlá spoločenstva by sa nemali vzťahovať na osivo, ktoré sa plánuje vyvážať do tretích krajín;
keďže s úmyslom zlepšiť nielen genetickú kvalitu osiva krmovín v spoločenstve, ale aj ich vonkajšie vlastnosti sa musia stanoviť určité požiadavky, ako je analytická čistota a klíčivosť;
keďže na to, aby sa zabezpečila identita osiva, sa musia stanoviť pravidlá spoločenstva týkajúce sa balenia, vzorkovania, uzatvárania balení a označovania; keďže na tento cieľ by sa mali uviesť detaily potrebné pre úradnú kontrolu a pre informáciu užívateľa a mali by jasne preukazovať povahu/pôvod osvedčenia osvedčeného osiva rôznych kategórií;
keďže určité členské štáty potrebujú zmesi osiva krmovín rôznych rodov a druhov na špeciálne využitie; keďže s cieľom vziať tieto potreby do úvahy by mali byť členské štáty oprávnené tieto zmesi za určitých podmienok schvaľovať;
keďže s cieľom zabezpečiť, že sa pri obchodovaní splnia obe požiadavky čo do kvality osiva a ustanovení zabezpečujúcich jeho identitu, musia členské štáty stanoviť vhodné kontrolné postupy;
keďže osivo, ktoré spĺňa tieto požiadavky by nemalo byť bez vplyvu na článok 36 zmluvy podrobené iným obchodným obmedzeniam ako tým, ktoré stanovujú pravidlá spoločenstva;
keďže počas prvej fázy do založenia spoločného katalógu odrôd dovolené obmedzenia zahrnú najmä právo členských štátov obmedziť obchodovanie s osivom na také odrody, ktoré majú hodnotu pre pestovanie a využitie na ich vlastnom území;
keďže osivo rozmnožené za určitých podmienok v inej krajine zo základného osiva osvedčeného v členskom štáte by sa malo uznať ako rovnocenné s osivom rozmnoženým v tom členskom štáte;
keďže by sa na druhej strane mali prijať ustanovenia, ktoré by povoľovali obchodovanie s osivom krmovín vypestovaným v tretích krajinách v rámci spoločenstva len v prípade, ak toto osivo ponúka rovnaké záruky ako osivo úradne osvedčené alebo úradne schválené v spoločenstve ako obchodné osivo v rámci spoločenstva a ktoré spĺňa pravidlá spoločenstva;
keďže počas období, keď sú ťažkosti so získaním dodávok osvedčeného osiva rôznych kategórií alebo obchodného osiva, by malo byť možné dočasne obchodovať aj s osivom, ktoré uspokojuje menej prísne požiadavky;
keďže by sa s cieľom harmonizovať technické metódy osvedčovania používané v rôznych členských štátoch a umožniť v budúcnosti porovnávanie osiva osvedčeného v spoločenstve s osivom pochádzajúcim z tretích krajín mali zriadiť poľné pokusy v členských štátoch, ktoré umožnia každoročnú dodatočnú kontrolu osiva rôznych kategórií "osvedčeného osiva";
keďže Komisia by mala byť poverená úlohou prijať určité opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto smernice; keďže na to, aby sa uľahčila implementácia navrhnutých opatrení, by sa mal zriadiť postup nadviazania úzkej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre osivo a množiteľský materiál pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesníctvo,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica bude platiť na osivo krmovín, s ktorým sa obchoduje v spoločenstve bez ohľadu na využitie, na ktoré je pestované osivo určené.
Článok 2
Na účely tejto smernice budú platiť nasledujúce definície:
A. Krmoviny: rastliny nasledujúcich rodov a druhov:
a)Gramineae | Trávy |
Agrostis spec. | psinček |
Alopecurus pratensis L. | psiarka lúčna |
Arrenatherum elatius (L.) J. a C. Presl. | ovsík obyčajný |
Dactylis glomerata L. | reznačka laločnatá |
Festuca arudinacea Schreb. | kostrava trsteníkovitá |
Festuca ovina L. | kostrava ovčia |
Festuca pratensis Huds. | kostrava lúčna |
Festuca rubra L. | kostrava červená |
Lolium spec. | mätonoh |
Phleum pratense L. | timotejka lúčna |
Poa spec. | lipnica lúčna |
Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | trojštet žltkastý |
b)Leguminosae | Strukoviny |
Lotus corniculatus L. | ľadenec rožkatý |
Lupinus spec. okrem | vlčí bôb okrem trváceho bôbu |
Lupinus perennis L. | lupina |
Medicago lupulina L. | lucerna chmeľovitá |
Medicago sativa L. | lucerna |
Medicago varia Martyn | lucerna. |
Onobrychis sativa Lam. | vičenec |
Pisum arvense L. | hrach poľný |
Trifolium hybridum L. | ďatelina hybridná |
Trifolium incarnatum L. | ďatelina purpurová, inkarnát |
Trifolium pratense L. | ďatelina lúčna |
Trifolium repens L. | ďatelina plazivá |
Vicia okrem Vicia faba major L. | vika a okrem bôbu |
B. Základné osivo:
1. Osivo vyšľachtených odrôd: osivo,
a) za ktoré zodpovedá šľachtiteľ, že bolo dopestované podľa prijatých praktík na udržiavanie odrody;
b) ktoré sa má použiť na výrobu osiva kategórie "osvedčené osivo";
c) ktoré v zmysle ustanovení článku 4 spĺňa podmienky, ktoré stanovujú prílohy I a II pre základné osivo, a
d) ktoré splnilo vyššie uvedené podmienky pri úradnom preskúšaní.
2. Osivo miestnych odrôd: osivo,
a) ktoré bolo vyrobené pod úradnou kontrolou z materiálu úradne prijatého ako materiálu miestnej odrody v jednom alebo viacerých poľnohospodárskych podnikoch, ktoré sa nachádzajú v jasne vymedzenom regióne pôvodu;
b) ktoré je určené na výrobu osiva kategórie "osvedčené osivo";
c) ktoré v zmysle ustanovení článku 4 spĺňa podmienky, ktoré stanovujú prílohy I a II pre základné osivo, a
d) ktoré splnilo vyššie uvedené podmienky pri úradnom preskúšaní.
C. Osvedčené osivo: osivo,
a) ktoré priamo pochádza zo základného osiva alebo osvedčeného osiva danej odrody;
b) ktoré má byť použité na výrobu osiva kategórie "osvedčené osivo" alebo rastlín;
c) ktoré v zmysle ustanovení článku 4 b) spĺňa podmienky, ktoré stanovujú prílohy I a II pre osvedčené osivo, a
d) ktoré splnilo vyššie uvedené podmienky pri úradnom preskúšaní.
D. Obchodné osivo: osivo,
a) ktoré možno identifikovať ako druh;
b) ktoré v zmysle ustanovení článku 4 b) spĺňa podmienky stanovené v prílohe II pre obchodné osivo, a
c) ktoré splnilo vyššie uvedené podmienky pri úradnom preskúšaní.
E. Úradné opatrenia: opatrenia podniknuté
a) štátnymi orgánmi alebo
b) akoukoľvek právnickou osobou podľa verejného alebo súkromného práva, ktorá koná v mene štátu, alebo
c) v prípade pomocných činností, ktoré tiež podliehajú kontrole zo strany štát, akoukoľvek fyzickou osobou, ktorá je za takúto činnosť zodpovedná,
ak osoby uvedené v bodoch b) a c) z takýchto opatrení nemajú osobný prospech.
Článok 3
1. Členské štáty sa musia postarať o to, aby sa osivo rastlín:
Dactylis glomerata L.
Festuca arundinacea Schreb.
Festuca pratenses Huds.
Festuca rubra L.
Lolium spec.
Phleum pratense L.
Medicago sativa L.
Medicago varia Martyn
Pisum arvense L. a
Trifolium repens L.
nemohlo uviesť na trh bez toho, aby bolo úradne osvedčené ako "základné osivo", a bez toho, aby splnilo podmienky stanovené v prílohe II.
2. Členské štáty musia zabezpečiť, aby sa osivo krmovín iných rodov a druhov, ako uvádza odsek 1, neuviedlo na trh bez toho, aby bolo úradne osvedčené ako "základné osivo" alebo "osvedčené osivo", alebo ako obchodné osivo, a bez toho, aby splnilo aj podmienky stanovené v prílohe II.
3. Komisia môže v súlade s postupom stanoveným v článku 21 stanoviť, že po určitých konkrétnych termínoch nemožno osivo iných rodov a druhov krmovín, ako stanovuje odsek 1, uviesť na trh, ak nebolo úradne osvedčené ako "základné osivo" alebo "osvedčené osivo".
4. Členské štáty musia zabezpečiť, aby sa vykonali úradné skúšky v súlade s platnými medzinárodnými metódami, ak také metódy existujú.
5. Členské štáty môžu poskytnúť výnimky z ustanovení v odsekoch 1 a 2:
a) v prípade šľachteného osiva generácií, ktoré predchádzali základné osivo;
b) v prípade testov alebo vedeckých účelov;
c) v prípade šľachtiteľskej práce;
d) v prípade osiva vyrábaného a obchodovaného na spracovanie za podmienky, že je zaručená identita osiva.
Článok 4
Členské štáty však môžu pomocou výnimky z ustanovení článku 3:
a) povoliť úradné osvedčenie základného osiva a obchodovanie so základným osivom, ktoré nespĺňa podmienky stanovené v prílohe II v súvislosti s klíčivosťou; podobná výnimka sa môže udeliť aj v súvislosti s osvedčeným osivom Trifolium pratense, ak je toto osivo určené na ďalšiu výrobu osvedčeného osiva.
V prípadoch uvedených vyššie sa musia podniknúť všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie, že dodávateľ ručí za špecifickú klíčivosť, ktorú musí uviesť na účely obchodovania na zvláštnom štítku, ktorý musí obsahovať jeho meno, adresu a referenčné číslo dávky osiva.
b) s cieľom dať osivo rýchlo k dispozícii bez ohľadu na skutočnosť, že oficiálne preskúšanie, ktoré má skontrolovať plnenie podmienok stanovených v prílohe II v súvislosti s klíčivosťou, nebolo uzavreté, povoliť úradné osvedčenie a obchodovanie po prvého nákupcu kategórií osiva "základné osivo" a "osvedčené osivo" alebo "obchodné osivo". Osvedčenie povolí iba v prípade predloženia provizórnej analytickej správy o osive a ak je uvedené meno a adresa prvého adresáta; musí podniknúť všetky potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia, aby dodávateľ ručil za klíčivosť potvrdenú provizórnou analýzou; táto klíčivosť sa musí uviesť na obchodné účely na zvláštnom štítku, na ktorom musí byť uvedené meno a adresa dodávateľa a referenčné číslo dávky.
Tieto ustanovenia nebudú platiť na osivo dovezené z tretích krajín, ak inak nestanoví článok 15 v súvislosti s rozmnožovaním mimo spoločenstva.
Článok 5
Členské štáty môžu s ohľadom na podmienky stanovené v prílohách I a II stanoviť ďalšie alebo prísnejšie požiadavky na osvedčovanie osiva vyrábaného na ich vlastnom území.
Článok 6
1. Každý členský štát si musí stanoviť zoznam odrôd krmovín oficiálne prijímaných na osvedčenie na jeho území; zoznam musí obsahovať hlavné morfologické alebo fyziologické vlastnosti, podľa ktorých možno rozoznať jednotlivé odrody rastlín priamo odvodené z osiva kategórie "osvedčené osivo", a úradne stanovený počet generácií prijatých na osvedčenie, vyrobených zo základného osiva každej odrody. V prípade miestnych odrôd sa musí v zozname uviesť región pôvodu.
2. V prípade hybridov a syntetických odrôd orgány, ktoré majú na starosti prijímanie a osvedčovanie, musia byť informované o genealogických zložkách. Členské štáty musia zabezpečiť, aby sa s výsledkami preskúmania a opisu genealogických zložiek zachádzalo ako s tajnými, ak si to želá šľachtiteľ.
3. Odroda bude prijatá na osvedčenie iba v prípade, že úradné alebo úradne kontrolované preskúmanie, a najmä rastové skúšky ukážu, že daná odroda je dostatočne vyrovnaná a stála.
4. Prijaté odrody sa musia v pravidelných intervaloch úradne kontrolovať. Ak sa počas takýchto skúšok, najmä rastových testov, konaných niekoľko rokov, zistí, že sa už niektorá z podmienok prijatia na osvedčenie neplní, prijatie bude zrušené a odroda bude zo zoznamu vyškrtnutá.
5. Tieto zoznamy a všetky zmeny robené v nich sa musia zaslať Komisii, ktorá ich oznámi ostatným členským štátom.
Článok 7
1. Členské štáty musia požadovať, aby sa kontrola odrôd, skúšanie osiva na osvedčenie a skúšanie obchodného osiva konalo úradne v súlade s príslušnými metódami.
2. Vzorky osiva určeného na preskúšanie kvôli osvedčeniu a na preskúšanie obchodného osiva sa musia brať z homogénnych dávok; maximálna hmotnosť dávky a minimálna hmotnosť vzorky sú uvedené v prílohe III.
Článok 8
1. Členské štáty musia požadovať, aby základné osivo, osvedčené osivo a obchodné osivo prichádzali na trh len v dostatočne homogénnych zásielkach a v zapečatených kontajneroch, ktoré budú opatrené pečaťou a značením v zmysle článkov 9 a 10.
2. Členské štáty môžu pri obchodovaní s malými množstvami pre konečného spotrebiteľa udeliť výnimky z ustanovení v odseku 1 v súvislosti s balením, pečatením a značením.
Článok 9
1. Členské štáty musia žiadať, aby boli obaly základného osiva, osvedčeného osiva a obchodného osiva úradne zapečatené takým spôsobom, že ak sa kontajner otvorí a pečať poruší, nebude ju možné znovu pripevniť.
2. Balenia môžu byť znovu pečatené len úradne. V prípade opätovného pečatenia balenia musí byť na štítku, ktorý predpisuje článok 10 (1), uvedená skutočnosť, že ide o opätovné pečatenie, dátum opätovného pečatenia a príslušný orgán.
Článok 10
1. Členské štáty musia žiadať, aby balenia základného osiva, osvedčeného osiva a obchodného osiva:
a) boli zvonku označené úradným štítkom v jednom z úradných jazykov spoločenstva v súlade s pokynmi, ktoré uvádza príloha IV; musí mať úradnú pečať/pečiatku; farba štítka pre základné osivo musí byť biela, pre osvedčené osivo prvej generácie po základnom osive modrá, pre osvedčené osivo ďalších generácií červená a pre obchodné osivo tmavožltá; pre obchodovanie v inom členskom štáte musí byť na štítku uvedený dátum, keď bola pripojená úradná pečať/pečiatka; ak v zmysle článku 4 a) základné osivo nespĺňa podmienky stanovené v prílohe II týkajúce sa klíčivosti, táto skutočnosť musí byť uvedená na štítku;
b) obsahovali úradný doklad tej istej farby, ako je štítok, ktorý musí obsahovať tie isté informácie ako tie, ktoré predpisuje príloha IV pre štítok; tento doklad nie je potrebný, ak sú informácie vytlačené nezmazateľným spôsobom na kontajneri.
2. Členské štáty môžu:
a) žiadať, aby štítok obsahoval dátum pripojenia úradnej pečate/pečiatky v každom prípade;
b) poskytnúť v prípade malého balenia výnimku z ustanovení odseku 1.
Článok 11
Táto smernica neovplyvní právo členských štátov požadovať, aby v iných prípadoch, ako upravuje článok 4, museli mať kontajnery so základným osivom, osvedčeným osivom alebo obchodným osivom, či už bolo osivo vyrobené na ich vlastnom území, alebo dovezené, v prípade, že sa s týmto osivom bude obchodovať na jeho území, štítok dodávateľa.
Článok 12
Členské štáty musia požadovať, aby sa akákoľvek chemická úprava základného, osvedčeného alebo obchodného osiva vyznačila buď na úradnom štítku, alebo na štítku dodávateľa, na kontajneri alebo v ňom.
Článok 13
1. Členské štáty môžu povoliť obchodovanie s osivom krmovín vo forme zmesí zložených z rôznych rodov a druhov osiva krmovín alebo zmesí, ktoré obsahujú osivo rastlín, ktoré nie sú krmoviny v zmysle tejto smernice, ak tieto rôzne zložky zmesi spĺňajú pred zmiešaním obchodné pravidlá, ktoré možno na ne uplatniť.
2. Ustanovenia článkov 8, 9 a 11 sa musia uplatniť, ako aj ustanovenia článku 10 s výnimkou, že štítok použitý pre zmes osiva bude zelenej farby.
Článok 14
1. Členské štáty musia zabezpečiť, aby základné, osvedčené a obchodné osivo, ktoré boli úradne potvrdené a ktorých kontajnery boli úradne označené a zapečatené, tak ako to stanovuje táto smernica, neboli predmetom žiadnych obmedzení obchodovania, pokiaľ ide o ich vlastnosti, organizáciu skúšok, značenie a pečatenie iné ako tie, ktoré stanovuje táto smernica.
2. Členské štáty môžu:
a) v prípade, že Komisia nepodnikla žiadne opatrenia v zmysle článku 3 (3) a tieto nenadobudli účinnosť, stanoviť, že po konkrétnych termínoch osivo iných rodov a druhov krmovín ako tie, ktoré uvádza zoznam v článku 3 (1), nesmie byť uvedené na trh, ak nebolo úradne osvedčené ako "základné osivo" alebo "osvedčené osivo";
b) prijať opatrenia týkajúce sa maximálneho obsahu vlhkosti prijateľného pre obchodovanie;
c) obmedziť obchodovanie s osvedčeným osivom krmovín na osivo prvej generácie základného osiva;
d) do času, ktorý by nemal presiahnuť 1. január 1970, keď sa môže vydať spoločný katalóg odrôd, obmedziť obchodovanie s osivom krmovín na také odrody, ktoré sú zapísané v národnom zozname na základe hodnoty pre pestovanie a využívanie na ich území; podmienky na zaradenie do tohto zoznamu musia byť rovnaké pre odrody, ktoré pochádzajú z iných členských štátov, ako pre domáce odrody.
Článok 15
Členské štáty sa musia postarať o to, aby sa osivo krmovín priamo vyrábané zo základného osiva osvedčeného v jednom z členských štátov a zožaté v inom členskom štáte alebo v tretej krajine považovalo za rovnocenné s osvedčeným osivom prvej generácie základného osiva vypestovaným v štáte, ktorý vyrobil základné osivo, ak toto osivo prešlo poľnou inšpekciou a splnilo podmienky stanovené v prílohe I a ak úradné skúšky ukázali, že podmienky, ktoré stanovuje príloha II pre osvedčené osivo boli splnené.
Článok 16
1. Rada musí nadpolovičnou väčšinou hlasov určiť pri návrhu, či:
a) v prípade, ktorý upravuje článok 15, spĺňa poľná inšpekcia v tretej krajine podmienky stanovené v prílohe I;
b) osivo krmovín vyrobené v tretej krajine, ktoré ponúka tie isté záruky týkajúce sa jeho vlastnosti a jeho preskúšania, zabezpečenia identity, značenia a kontroly, je rovnocenné v porovnaní so základným osivom, osvedčeným osivom alebo obchodným osivom vypestovaným v rámci spoločenstva a spĺňa ustanovenia tejto smernice.
2. Do času, keď Rada v zmysle odseku 1 dospeje k rozhodnutiu, budú môcť členské štáty samy prijímať takéto rozhodnutia. Toto právo stratí účinnosť 1. júla 1969.
Článok 17
1. S cieľom odstrániť všetky dočasné ťažkosti vo všeobecnom zásobovaní základným osivom, osvedčeným osivom alebo obchodným osivom, ktoré sa vyskytnú v jednom alebo viacerých členských štátoch a v spoločenstve ich nie je možné prekonať, Komisia, konajúc v súlade s postupom, ktorý stanovuje článok 21, oprávni jeden alebo viacero členských štátov prijať na obchodovanie na obdobie, ktoré stanoví Komisia, osivo kategórie, ktorá spĺňa menej prísne požiadavky.
2. Pre kategóriu osiva akejkoľvek odrody sa musí použiť ten úradný štítok, ktorý je určený pre príslušnú kategóriu; vo všetkých ostatných prípadoch to musí byť štítok predpísaný pre obchodné osivo. Štítok musí vždy uvádzať, že príslušné osivo je takej kategórie, ktorá spĺňa menej prísne požiadavky.
Článok 18
Táto smernica neplatí pre osivo krmovín určené na vývoz do tretích krajín.
Článok 19
Členské štáty musia podniknúť vhodné opatrenia na to, aby sa osivo krmovín úradne kontrolovalo počas obchodovania s ním aspoň kontrolnými vzorkami, aby sa zistilo, či sa plnia požiadavky tejto smernice.
Článok 20
1. Zriadia sa poľné pokusy v rámci spoločenstva na každoročnú kontrolu vzoriek osiva odobratých počas kontrolovania vzoriek; tieto polia budú podliehať inšpekcii výboru, na ktorú sa vzťahuje článok 21.
2. Tieto porovnávacie testy sa v prvej fáze použijú na zosúladenie technických metód osvedčovania, aby sa získali rovnocenné výsledky. Keď sa dosiahne tento cieľ, z porovnávacíchtestov sa každoročne vypracuje správa o pokroku a zašle sa dôverne členským štátom a Komisii. Komisia musí v súlade s postupom, ktorý stanovuje článok 12, určiť termín pre prvú správu.
3. Komisia, konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 21, musí podniknúť potrebné opatrenia pre výkon porovnávacích testov. Osivo krmovín vypestované v tretích krajinách tiež možno zahrnúť do porovnávacích testov.
Článok 21
1. V prípade, keď bude potrebné použiť postup, ktorý stanovuje tento článok, predseda oznámi záležitosť buď z vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie zástupcu členského štátu Stálemu výboru pre osivá a množiteľský materiál pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesné hospodárstvo (ďalej len "výbor"), zriadenému rozhodnutím Rady zo 14. júna 1966 [2].
2. V rámci výboru sa budú hlasy členských štátov vážiť tak, ako stanovuje článok 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Zástupca Komisie musí podať návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor dodá svoje stanovisko k týmto opatreniam vo vymedzenom termíne, ktorý stanoví predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stanoviská sa prijmú pri väčšine dvanástich hlasov.
4. Komisia prijme opatrenia, ktoré ihneď nadobudnú účinnosť. Ak však tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia to oznámi Rade. V tom prípade môže Komisia odložiť uplatnenie opatrení, ktoré prijala, najviac o jeden mesiac odo dňa tohto oznámenia.
Rada môže prijať na základe rozhodnutia nadpolovičnej väčšiny iné rozhodnutie v rámci jedného mesiaca.
Článok 22
Táto smernica bez ohľadu na ustanovenia vnútroštátneho práva bude oprávnená z dôvodov ochrany zdravia a života ľudí, zvierat alebo rastlín, alebo ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva.
Článok 23
Členské štáty musia s účinnosťou najneskôr do 1. júla 1968 uviesť do platnosti zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia potrebné na splnenie ustanovení článku 14 (1) a najneskôr do 1. júla 1969 ustanovenia potrebné na splnenie ostatných ustanovení tejto smernice a jej príloh. Bezodkladne o tom upovedomia Komisiu.
Článok 24
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 14. júna 1966