Smernica Rady
z 15. júla 1980
o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na využívanie a uvádzanie na trh prírodných minerálnych vôd
(80/777/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Dohodu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],
so zreteľom na názor Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže právne predpisy členských štátov definujú prírodné minerálne vody; keďže v súvislosti s tým sú prijaté rozdielne definície v rámci spoločenstva; keďže právne predpisy stanovujú podmienky, na základe ktorých sa prírodné minerálne vody ako také uznávajú a určujú podmienky na využívanie prameňov; keďže taktiež stanovujú špecifické pravidlá na uvádzanie týchto vôd na trh;
keďže rozdiely medzi týmito právnymi predpismi brzdia voľný pohyb prírodných minerálnych vôd a vytvárajú nevhodné konkurenčné situácie a zároveň priamo ovplyvňujú vytváranie a fungovanie spoločného trhu;
keďže v tomto prípade je možné odstránenie takých bariér dosiahnuť tým, že každý členský štát sa zaviaže povoliť na svojom území uvádzanie na trh prírodných minerálnych vôd, ktoré boli ako také uznané všetkými ostatnými členskými štátmi, a tiež tým, že sa ustanovia spoločné pravidlá týkajúce sa hlavne splnenia mikrobiologických požiadaviek a podmienok špecifického označovania určitých minerálnych vôd;
keďže až do úplného uzavretia zmlúv o vzájomnom uznaní prírodných minerálnych vôd medzi krajinami spoločenstva a tretími krajinami by sa mali stanoviť podmienky, na základe ktorých sa do zavedenia uvedených zmlúv povolí dovoz podobných výrobkov ako prírodných minerálnych vôd do spoločenstva
keďže by sa mala zabezpečiť starostlivosť o to, aby si prírodné minerálne vody ponechané na uvedenie na trh zachovali tie vlastnosti, ktoré sú pre ne charakteristické; keďže obaly, ktoré sa používajú na balenie týchto vôd, by mali mať vhodné uzávery;
keďže, berúc na zreteľ označovanie, sú prírodné minerálne vody podľa všeobecných pravidiel ustanovených smernicou Rady č. 79/112/EHS z 18. decembra 1978 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa spôsobu označovania, prezentácie a reklamy potravín určených na predaj konečným spotrebiteľom [4]; keďže podľa toho môže byť smernica obmedzená na určenie dodatkov a obmedzení, ktoré by mali byť pridané k týmto všeobecným pravidlám;
keďže za účelom zjednodušenia a urýchlenia procesu by mala byť Komisia poverená úlohou prijať vykonávacie opatrenia technického rázu, najmä určiť postup na odoberanie vzoriek a metódy analýz potrebných na kontrolu zloženia prírodných minerálnych vôd;
keďže vo všetkých prípadoch, v ktorých Rada udelila Komisii zodpovednosť za vykonávanie predpisov v oblasti potravín určených na výživu ľudí, by sa mal stanoviť postup na založenie úzkej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potraviny vytvoreného rozhodnutím č. 69/414/EHS [5],
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica sa týka vôd ťažených zo zeme členského štátu a uznaných zodpovedným orgánom tohoto členského štátu za prírodnú minerálnu vodu spĺňajúcu ustanovenia prílohy I, časť I.
2. Táto smernica sa taktiež týka vôd ťažených zo zeme tretej krajiny, dovážaných do spoločenstva a uznaných za prírodné minerálne vody zodpovedným orgánom členského štátu.
Vody uvedené v prvom pododseku môžu byť takto uznané, iba ak zodpovedný orgán krajiny, kde sa táto voda čerpá, potvrdí, že tieto spĺňajú prílohu I, časť I a že sa vykonávajú pravidelné kontroly na základe ustanovení prílohy II, odseku 2.
Platnosť potvrdenia podľa druhého pododseku nesmie prekročiť dva roky. Nie je potrebné opakovať uznávací proces uvádzaný v prvom pododseku, ak je potvrdenie obnovené pred koncom spomínaného obdobia.
3. Táto smernica sa nevzťahuje:
- na vody, ktoré sú liekmi v zmysle smernice č. 65/65/EHS [6],
- na prírodné minerálne vody využívané pri zdroji na liečebné účely v termálnych alebo minerálnych zariadeniach.
4. Zodpovedný orgán členského štátu oznámi v náležitej forme dôvody na uznanie podľa odsekov 1 a 2 a oficiálne ich uverejní.
5. Každý členský štát informuje Komisiu o prípadoch, v ktorých bolo uznanie podľa odsekov 1 a 2 udelené alebo odobraté. Zoznam prírodných minerálnych vôd takto uznaných sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 2
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby výlučne vody spomínané v článku 1, ktoré sú v súlade s ustanoveniami tejto smernice mohli byť uvádzané na trh ako prírodné minerálne vody.
Článok 3
Zdroje prírodných minerálnych vôd môžu byť využívané a ich vody môžu byť plnené do fliaš iba v súlade s prílohou II.
Článok 4
1. Prírodná minerálna voda v stave ako vystupuje z prameňa, sa nesmie spracovávať alebo upravovať inak ako:
a) oddeľovaním nestálych prvkov, napr. zlúčenín železa a síry filtráciou alebo dekantáciou, ktorému môže predchádzať okysličenie v tej miere, v akej sa nezmení zloženie vody, čo sa týka základných častí, ktoré dávajú vode jej typické vlastnosti;
b) úplným alebo čiastočným odstránením oxidu uhličitého výlučne prírodnými metódami;
c) pridaním alebo opakovaným pridaním oxidu uhličitého podľa podmienok ustanovených v prílohe I, odsek III;
2. Najmä dezinfekcia akýmkoľvek spôsobom, s výhradou pridania bakteriostatických častí podľa odseku 1 písm. c), alebo akékoľvek iné spracovanie, ktoré môže zmeniť počet životaschopných kolóniotvorných jedincov prírodných minerálnych vôd, sa zakazuje.
3. Odsek 1 nezabraňuje využívať prírodné minerálne vody pri výrobe nealkoholických nápojov.
Článok 5
1. Celkový počet oživeniaschopných kolóniotvorných jedincov v prírodnej minerálnej vode na zdroji má zodpovedať prirodzenému počtu kolóniotvorných jedincov a poskytnúť dostatočný dôkaz o ochrane zdroja pred možným znečistením. Tento celkový počet oživeniaschopných kolóniotvorných jedincov prírodných minerálnych vôd sa stanoví podľa podmienok uvedených v prílohe 1, časť II, bod 1.3.3.
Po naplnení do fliaš nesmie celkový počet kolóniotvorných jedincov prekročiť 100 na mililiter pri teplote od 20 do 22 °C kultivovanej 72 hodín na agare alebo agar-želatínovej zmesi a 20 na mililiter pri teplote 37 °C kultivovanej 24 hodín na agare. Celkový počet kolóniotvorných jedincov sa stanoví do 12 hodín po plnení do fliaš, pričom vzorka vody má mať počas tohto 12-hodinového obdobia teplotu 4 °C ± 1 °C.
Na zdroji by tieto hodnoty nemali bežne prekročiť hodnotu 20 na mililiter pri teplote od 20 do 22° C za obdobie 72 hodín a 5 na mililiter pri teplote 37 °C za obdobie 24 hodín; ide pritom o orientačné, a nie maximálne dovolené hodnoty koncentrácie.
2. Prírodné minerálne vody na zdroji a počas uvedenia na trh nesmú obsahovať:
a) parazity a patogénne organizmy,
b) Escherichia coli a ďalšie koliformné baktérie a fekálne streptokoky v žiadnej 250 ml skúmanej vzorke,
c) sporulujúce sulfit redukujúce anaeróbne organizmy v žiadnej 50 ml skúmanej vzorke,
d) baktérie Pseudomonas aeruginosa v žiadnej 250 ml skúmanej vzorke.
3. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 1 a 2 a podmienky čerpania ustanovené v prílohe II, počas uvedenia na trh:
- celkový počet oživeniaschopných kolóniotvorných jedincov v prírodnej minerálnej vode môže byť len taký, ktorý je výsledkom normálneho rastu obsahu baktérií, aký mala na zdroji
- prírodná minerálna voda nesmie mať žiadne organoleptické vady.
Článok 6
Všetky nádoby používané na balenie prírodných minerálnych vôd sa zabezpečia uzávermi navrhnutými tak, aby sa zabránilo prípadnému falšovaniu alebo znečisteniu.
Článok 7
1. Obchodné označenie prírodných minerálnych vôd je „prírodná minerálna voda“, alebo, v prípade prírodnej minerálnej vody perlivej, tak ako je definovaná v prílohe 1, odsek III., sa použije niektorý z názvov „prírodná minerálna voda s prírodným obsahom oxidu uhličitého“, „prírodná minerálna voda obohatená prírodným oxidom uhličitým“, alebo „sýtená prírodná minerálna voda“.
Obchodné označenie prírodných minerálnych vôd, ktoré boli podrobené niektorej úprave uvedenej v článku 4 ods. 1 písm. b) sa doplní o označenie „úplne zbavená CO2“ alebo „čiastočne zbavená CO2“.
2. Etikety na prírodných minerálnych vodách musia ďalej uvádzať nasledovné povinné informácie:
a) - slová: „zloženie prírodnej minerálnej vody podľa výsledkov úradne uznaného chemického rozboru zo dňa… (dátum rozboru)“, alebo
- prehlásenie o analytickom zložení vody s uvedením charakteristických zložiek,
b) miesto, kde sa ťaží z prameňa a názov prameňa.
3. Členské štáty môžu ďalej:
a) ponechať v platnosti ustanovenia, ktoré vyžadujú uvádzať na obale krajinu pôvodu, aj keď sa táto informácia nemôže vyžadovať v prípade prírodných minerálnych vôd zo zdroja na území spoločenstva;
b) zaviesť ustanovenia, ktoré vyžadujú uvádzať na obale prírodnej minerálnej vody informácie o akýchkoľvek úpravách uvedených v článku 4 ods. 1 písm. a).
Článok 8
1. Názov náleziska, dediny alebo miesta sa môže použiť v znení obchodného označenia za predpokladu, že prírodná minerálna voda, na ktorú sa názov vzťahuje, sa ťaží zo zdroja v mieste uvedenom v obchodnom označení a že názov nie je klamlivý s ohľadom na miesto ťažby prameňa.
2. Zakazuje sa uvádzanie na trh prírodnej minerálnej vody z jedného a toho istého prameňa pod viac ako jedným obchodným označením.
3. V prípade, že nálepky alebo nápisy na obaloch, v ktorých sa prírodné minerálne vody predávajú, obsahujú obchodný názov odlišujúci sa od názvu prameňa alebo miesta jeho využitia, údaj o mieste alebo názve prameňa sa označí písmenami najmenej jeden a pol krát väčšími a širšími, ako sú najväčšie písmená použité na obchodný názov.
Prvý pododsek platí mutatis mutandis a v rovnakom význame, ak ide o dôležitosť názvu prameňa alebo miesta jeho využitia s ohľadom na obchodný názov používaný v reklame v akejkoľvek forme vzťahujúcej sa na prírodné minerálne vody.
Článok 9
1. Na obaloch alebo etiketách a v akejkoľvek podobe reklamy sa zakazuje používať označenia, patentované názvy, ochranné značky, obchodné názvy, ilustrácie a iné znaky, emblematické alebo iné, ktoré:
a) v prípade minerálnej vody uvádzajú vlastnosť, ktorú voda nemá, najmä pokiaľ ide o jej pôvod, dátum povolenia na zužitkovanie, výsledky rozborov alebo podobných údajov zaručujúcich jej pravosť;
b) v prípade balenej pitnej vody, ktorá nevyhovuje ustanoveniam prílohy I, časť I, môžu spôsobiť zámenu s prírodnou minerálnou vodou, najmä ak sa použije názov „minerálna voda“.
2. a) Všetky označenia, ktoré prisudzujú prírodnej minerálnej vode vlastnosti schopné zabrániť vzniku alebo liečiť ľudské choroby, sa zakazujú.
b) Avšak označenia vymenované v prílohe III tejto smernice sú prípustné, ak spĺňajú príslušné kritériá ustanovené touto prílohou, alebo, ak ich niet, kritériá stanovené národnými predpismi a za predpokladu, že boli stanovené na základe fyzikálno-chemickej analýzy a v prípade potreby farmakologických, fyziologických a klinických skúšok vykonaných podľa všeobecne uznaných vedeckých metód v súlade s časťou I, odsek 2 prílohy I.
c) Členské štáty môžu povoliť používanie označení „podporuje trávenie“, „môže podporiť pečeňovo-žlčové funkcie“ alebo podobných údajov. Členské štáty môžu taktiež povoliť používanie ďalších označení za predpokladu, že tieto zohľadňujú zásady uvedené v písm. a) a b).
3. Členské štáty môžu prijať špeciálne predpisy o údajoch - o balení alebo nálepkách a reklame - týkajúce sa vhodnosti prírodnej minerálnej vody pre dojčenskú výživu. Také predpisy sa môžu týkať tiež vlastností vody, od ktorých závisí použitie týchto údajov.
Členské štáty plánujúce prijať takéto opatrenia vopred o nich informujú ostatné členské štáty a Komisiu.
4. Najneskôr do troch rokov od oznámenia tejto smernice Komisia predloží Rade správu a, ak je to vhodné, primerané návrhy na uplatnenie ustanovení uvádzaných v bode 1.2.12 prílohy I, časť II.
Článok 10
1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie obchodu s prírodnými minerálnymi vodami, ktoré zodpovedajú definíciám a pravidlám stanoveným touto smernicou, aby obchod s nimi nebol obmedzovaný uplatňovaním nezosúladených vnútroštátnych ustanovení stanovujúcich vlastnosti, zloženie, podmienky získavania, balenia alebo označovania prírodných minerálnych vôd alebo potravín vo všeobecnosti.
2. Odsek 1 sa neuplatňuje v prípade nezosúladených národných predpisov oprávnených z dôvodu:
- ochrany verejného zdravia,
- predchádzania zneužitiu, ak takéto predpisy bránia uplatneniu definícií a pravidiel stanovených touto smernicou,
- ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva, označenia zdroja, určenia pôvodu a predchádzania nekalej súťaži.
Článok 11
Postupy vzorkovania a analýzy potrebnej na kontrolu mikrobiologických charakteristík určených v článku 5 a charakteristík zloženia stanovených v článku 1.2 prílohy I časti II sa stanovia v súlade s postupom ustanoveným v článku 12.
Článok 12
1. V prípadoch, keď sa postupuje podľa tohto článku, záležitosť rieši Stály výbor pre potraviny, ďalej len „výbor“; požiadavku predkladá jeho predseda, a to buď z vlastného podnetu alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.
2. Zástupca Komisie postúpi výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor vyjadrí svoje stanovisko k návrhu v lehote stanovenej predsedom s ohľadom na naliehavosť záležitosti. K stanovisku sa dospeje väčšinou zo 41 hlasov; hlasy členských štátov sa berú do úvahy v súlade s článkom 148 ods. 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. a) V prípade, že výbor dá k navrhovaným opatreniam súhlasné stanovisko, Komisia ich prijme;
b) V prípade, že výbor s navrhovanými opatreniami nesúhlasí alebo sa k nim nevyjadrí, Komisia bez odkladu doručí Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou;
c) Ak Rada do troch mesiacov od predloženia záležitosti nerozhodne, Komisia navrhnuté opatrenia prijme.
Článok 13
Článok 12 platí v období 18 mesiacov odo dňa, kedy bola záležitosť prvýkrát oznámená výboru podľa článku 12 ods. 1.
Článok 14
Táto smernica sa nevzťahuje na prírodné minerálne vody určené na vývoz do tretích krajín.
Článok 15
Členské štáty vykonajú zmeny a doplnky svojich právnych predpisov potrebné v zmysle tejto smernice a okamžite o nich informujú Komisiu; takto prijaté zmeny a doplnky predpisov nadobudnú platnosť tak, aby:
- umožnili obchod s výrobkami, ktoré sú v súlade s touto smernicou, najneskôr dva roky po jej notifikácií,
- zakázali obchod s výrobkami, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou, na štyri roky po jej notifikácií.
Článok 16
Táto smernica sa bude uplatňovať aj v zámorských správnych oblastiach Francúzskej republiky.
Článok 17
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 15. júla 1980