Nariadenie Rady (EHS) č. 4058/86
z 22. decembra 1986
o koordinovaných opatreniach na zabezpečenie voľného prístupu k nákladom v námornej doprave
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 84 ods. 2,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže sa zvyšujúci počet štátov uchyľuje k ochrane svojich obchodných flotíl, buď jednostranne prostredníctvom právnych predpisov alebo správnych opatrení, alebo prostredníctvom dvojstranných dohôd s inými štátmi;
keďže niektoré štáty svojimi opatreniami, ktoré prijali alebo praktikami, ktoré uložili, porušili uplatnenie princípov riadnej a slobodnej hospodárskej súťaže v obchode s jedným alebo viacerými členskými štátmi spoločenstva;
keďže čo sa týka pravidelných obchodov Dohovor OSN o kódexe rokovaní líniových konferencií, ktorý nadobudol platnosť 6. októbra 1983, poskytuje určité práva lodným spoločnostiam, ktoré sú členmi konferencií pôsobiacich ako združenia;
keďže tretie štáty, ktoré sú zmluvnými stranami alebo signatármi dohovoru, si vysvetľujú jeho ustanovenia tak, akoby rozširovali ich práva dané dohovorom pre ich spoločnosti v pravidelnej aj nepravidelnej lodnej doprave, čo vedie k znevýhodňovaniu spoločností spoločenstva alebo spoločností ostatných štátov OECD, bez ohľadu nato či už sú členmi konferencie alebo nie sú;
keďže čo sa týka veľkého množstva obchodov, existuje rastúca tendencia zo strany tretích štátov obmedziť prístup k hromadným nákladom, ktoré prevažujú v obchodoch, čo predstavuje vážne ohrozenie slobodného súťažného prostredia; keďže členské štáty potvrdili svoju zodpovednosť za slobodné súťažné prostredie, ktoré je rozhodujúcou črtou pri obchodoch so suchými a tekutými hromadnými nákladmi a sú presvedčené, že zavedenie deľby nákladov v týchto obchodoch bude mať vážny dôsledok na obchodné záujmy všetkých štátov tým, že sa podstatne zvýšia dopravné náklady;
keďže obmedzenie prístupu k hromadným nákladom by malo nepriaznivý účinok na obchodné flotily členských štátov, ako aj nepodstatné zvýšenie dopravných nákladov pri takých prepravách, a tým aj na obchodné záujmy spoločenstva;
keďže spoločenstvu by malo byť umožnené, aby podniklo koordinovanú akciu členských štátov, ak je súťažná pozícia obchodných flotíl členských štátov alebo obchodných záujmov členských štátov nepriaznivo ovplyvnená tým, že si lodné spoločnosti tretích štátov vyhradzujú určité náklady alebo ak je to požadované medzinárodnou dohodou;
keďže rozhodnutie Rady 77/587/EHS [3] poskytuje, medzi iným, možnosť konzultácie k rôznym aspektom rozvoja, ktoré sa uskutočňujú vo vzťahu medzi členskými štátmi a tretími štátmi v týchto záležitostiach;
keďže rozhodnutie Rady 83/573/EHS [4] umožňuje členským štátom, medzi iným, sústrediť sa na akékoľvek protiopatrenia, ktoré môžu prijať vo vzťahu k tretím štátom a rozhodnúť o spoločnom uplatňovaní vhodných protiopatrení tvoriacich časť ich vnútroštátnych právnych predpisov;
keďže je nevyhnutné vypracovať a zdokonaliť mechanizmus stanovený v týchto rozhodnutiach z hľadiska podniknutia koordinovanej akcie členských štátov za určitých okolností a na žiadosť členského štátu alebo členských štátov alebo na základe medzinárodnej dohody,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Postup uvedený v tomto nariadení sa použije vtedy, keď činnosť tretieho štátu alebo jeho zástupcov obmedzuje alebo hrozí obmedziť voľný prístup lodných spoločností členských štátov alebo lodí registrovaných v členskom štáte v súlade s ich vnútroštátnymi právnymi predpismi, k preprave:
- pravidelných nákladov v rámci kódexu s výnimkou, ak táto činnosť je realizovaná v súlade s Dohovorom OSN o kódexe rokovaní líniových konferencií,
- pravidelných nákladov pri obchodoch mimo kódexu,
- hromadných nákladov a akýchkoľvek iných nákladov pri nepravidelných službách,
- cestujúcich,
- osôb alebo tovaru k alebo medzi offshore zariadeniami.
Tento postup je bez dopadu na záväzky spoločenstva a jeho členských štátov vyplývajúce z medzinárodného práva.
Článok 2
Na účely tohto nariadenia:
- "domáci dopravca" znamená lodnú spoločnosť tretieho štátu, ktorá vykonáva dopravu medzi vlastným štátom alebo viacerými členskými štátmi,
- "prechádzajúci dopravca" znamená lodnú spoločnosť tretieho štátu, ktorá vykonáva dopravu medzi iným tretím štátom a jedným alebo viacerými členskými štátmi.
Článok 3
Koordinačnú akciu môže požadovať členský štát.
Žiadosť sa podáva Komisii; táto podáva Rade príslušné doporučenia alebo návrhy v priebehu štyroch týždňov.
Rada pôsobiaca v súlade s hlasovacím postupom podľa článku 84 ods. 2 zmluvy môže rozhodnúť o koordinačnej akcii podľa článku 4.
Pri rozhodovaní o koordinačnej akcii Rada zoberie do úvahy tiež zámery vonkajšej obchodnej politiky, ako aj záujmy prístavov a zámery politiky námornej dopravy príslušných členských štátov.
Článok 4
1. Koordinačná akcia môže pozostávať z:
a) diplomatických krokov voči dotknutým tretím štátom, najmä keď ich činnosť ohrozuje prístup k obchodu;
b) protiopatrenia adresované lodnej spoločnosti alebo spoločnostiam dotknutých tretích štátov alebo lodnej spoločnosti alebo spoločnostiam ostatných štátov, ktoré majú prospech z takejto činnosti týchto štátov, či už pôsobia ako domáci alebo prechádzajúci dopravca v rámci spoločenstva.
Také protiopatrenia môžu oddelene alebo v kombinácii obsahovať:
i) uloženie povinnosti získať povolenie k naloženiu, preprave alebo vyloženiu nákladov; také povolenie môže podliehať podmienkam alebo záväzkom;
ii) stanovenie kvóty;
iii) uloženie daní alebo poplatkov.
2. Diplomatické kroky sa urobia predtým, než sa prijmú protiopatrenia.
Takéto protiopatrenia sú bez dopadu na záväzky spoločenstva a jeho členských štátov vyplývajúce z medzinárodného práva brať do úvahy všetky príslušné záujmy a ani sa priamo ani nepriamo neodchyľujú od obchodu v rámci spoločenstva.
Článok 5
1. Pri rozhodovaní o jednom alebo viacerých protiopatreniach uvedených v článku 4 ods. 1 písm b) Rada, ak je to vhodné, špecifikuje nasledujúce:
a) vývoj, ktorý vyvolal prijatie protiopatrení;
b) obchod alebo skupinu prístavov, voči ktorým sa protiopatrenia použijú;
c) vlajku alebo lodnú spoločnosť tretieho štátu, ktorých opatrenia vyhradzujúce si náklad obmedzujú voľný prístup k nákladom v príslušnej oblasti;
d) maximálny objem (percento, hmotnosť v tonách, kontajnery) alebo hodnota nákladu, ktorý môže byť naložený alebo vyložený v prístavoch členských štátov;
e) maximálny počet plavieb z alebo do prístavov členských štátov;
f) čiastku alebo percento a základ daní alebo poplatkov, ktoré majú byť vyberať a spôsob, akým sa budú inkasovať;
g) dobu trvania protiopatrení.
2. Keď protiopatrenia plánované podľa odseku 1 nie sú možné podľa vnútroštátnych právnych predpisov členského štátu, môžu byť príslušným členským štátom prijaté v súlade s rozhodnutím Rady uvedeným v treťom odseku článku 3 na základe tohto nariadenia.
Článok 6
1. Ak Rada do dvoch mesiacov neprijala návrh na koordinačnú akciu, môžu členské štáty jednotlivo alebo ako skupina ak to bude situácia vyžadovať, použiť vnútroštátne opatrenia.
2. Členské štáty však môžu jednotlivo alebo ako skupina v prípade naliehavosti prijať nevyhnutné predbežné vnútroštátne opatrenia na prechodnej báze, aj v priebehu dvojmesačnej lehoty uvedenej v odseku 1.
3. Vnútroštátne opatrenia prijaté podľa tohto článku sa bezodkladne oznámia Komisii a ostatným členským štátom.
Článok 7
Počas obdobia, v ktorom sa protiopatrenia používajú, konzultujú navzájom členské štáty a Komisia, v súlade s konzultačnými postupmi stanovenými rozhodnutím 77/587/EHS, každé tri mesiace alebo ak vznikne potreba aj skôr, aby prediskutovali účinky platných protiopatrení.
Článok 8
Postup stanovený týmto nariadením môže byť použitý vtedy, keď činnosť tretieho štátu alebo jeho zástupcov obmedzí alebo hrozí obmedziť prístup lodných spoločností iných štátov OECD, kde na základe vzájomnosti bolo dohodnuté medzi týmto štátom a spoločenstvom použiť koordinovanú akciu v prípade obmedzenia prístupu k nákladom.
Takéto krajiny môžu požiadať a realizovať takúto koordinačnú akciu v súlade s týmto nariadením.
Článok 9
Toto nariadenie nadobúda účinnosť od 1. júla 1987.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 22. decembra 1986