Rozhodnutie Rady
z 26. mája 1997
o výmene informácií týkajúcich sa pomoci pri dobrovoľnej repatriácii štátnych príslušníkov tretích krajín
(97/340/SVZ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, najmä na jej článok K.3 ods. 2 písm. a),
keďže článok K.1 ods. 3) Zmluvy o Európskej únii stanovuje, že členské štáty považujú prisťahovaleckú politiku a politiku týkajúcu sa štátnych príslušníkov tretích krajín za záležitosť spoločného záujmu;
keďže bod 111 oznámenia Komisie z 23. februára 1994 o prisťahovaleckej a azylovej politike naznačuje, že politika členských štátov ohľadom dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín sa zbližuje;
keďže viaceré členské štáty vybudovali programy na podporu dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín s legálnym i nelegálnym pobytom;
keďže v prípade štátnych príslušníkov tretích krajín s legálnym pobytom by sa členské štáty mali zamerať na ich integráciu do spoločnosti a keďže pomoc pri dobrovoľnom návrate by sa nemala interpretovať ako odraz politiky aktívneho nabádania na takýto návrat, ale jej zámerom je jednoducho uľahčovať návrat tých, ktorí sa v tomto smere rozhodli podľa svojho slobodného uváženia;
keďže pomoc pri dobrovoľnom návrate štátnych príslušníkov tretích krajín s nelegálnym pobytom je v súlade s európskymi humanitárnymi tradíciami a môže byť príspevkom pri hľadaní dôstojného spôsobu znižovania počtu štátnych príslušníkov tretích krajín s nelegálnym pobytom v členských štátoch; keďže by sa malo zabrániť tomu, aby takáto pomoc viedla k neželaným podnecujúcim účinkom;
keďže toto rozhodnutie nenarúša ustanovenia Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 a Ženevského dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 zmeneného a doplneného Newyorským protokolom z 31. januára 1967,
ROZHODLA TAKTO:
Článok 1
Výmena informácií
1. Tie členské štáty, ktoré podnikli opatrenia na rozvoj programov určených na podporu dobrovoľného návratu štátnych príslušníkov tretích krajín do krajín pôvodu, o nich každoročne podávajú správu Generálnemu sekretariátu Rady. Generálny sekretariát tieto informácie postúpi všetkým členským štátom a Komisii.
2. Informácie o týchto národných programoch repatriácie obsahujú predovšetkým tieto informácie:
- orgány zodpovedné za uskutočnenie programu, t.j. nevládne a/alebo medzinárodné organizácie;
- rozsah programu v zmysle osôb, ktorých sa týka;
- akékoľvek iné požiadavky, ktoré musia splniť jednotliví repatrianti, aby boli zaradení do programu pomoci;
- akékoľvek požiadavky, ktoré musí v rámci programu splniť krajina pôvodu;
- druh a úroveň poskytnutej pomoci (napr. cestovné výdavky pre repatrianta a jeho rodinu, náklady na presídlenie, repatriačný príspevok);
- odhad účinkov programu vrátane počtu užívateľov a výskyt akýchkoľvek podnecujúcich účinkov.
Článok 2
Analýza
1. Generálny sekretariát Rady každoročne poskytne členským štátom a Komisii návrh správy o informáciách získaných na základe článku 1. Táto správa je vyčerpávajúca a obsahuje osobitné informácie ku každému z bodov uvedených v článku 1 ods. 2).
2. Návrh správy, o ktorom sa hovorí v odseku 1, preskúmajú príslušné členské štáty a Komisia a v prípade potreby sa upraví.
Článok 3
Koordinácia
1. Na základe návrhu správy, o ktorom sa hovorí v článku 2 ods. 1) si príslušné členské štáty a Komisia vymenia v rámci Rady názory na programy uvedené v článku 1. Pri tom predovšetkým porovnajú rozsah, podmienky a účinky týchto programov s cieľom ich možnej aproximácie.
2. Príslušné členské štáty, ktoré tieto programy nezaviedli, preskúmajú výsledky a užitočnosť týchto programov.
Článok 4
1. Toto rozhodnutie sa uverejní v úradnom vestníku.
2. Príslušné členské štáty vypracujú správu spomínanú v článku 1 po prvýkrát v priebehu šiestich mesiacov od uverejnenia tohto rozhodnutia v úradnom vestníku.
V Bruseli 26. mája 1997