Smernica Rady
z 20. júna 1989
o hygienických a zdravotných otázkach, ktoré ovplyvňujú výrobu vaječných výrobkov a ich umiestňovania na trh
(89/437/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže pre zabezpečenie plynulého chodu spoločného trhu a najmä organizácie spoločného trhu na úseku vajec ustanoveného nariadením (EHS) č. 2771/75 [4], naposledy zmeneným a doplneným nariadením (EHS) č. 3907/87 [5], a režimu spoločného obehu ovalbumínu a laktalbumínu, ktorý bol ustanovený nariadením (EHS) 2783/75 [6], naposledy zmeneným a doplneným nariadením (EHS) č. 4001/87 [7], je nutné, aby obchodovanie s vaječnými výrobkami nebolo naďalej obmedzované rozdielmi, ktoré existujú medzi členskými štátmi v hygienických požiadavkách v tejto oblasti; keďže toto dovolí zaviesť harmonický postup výroby a dosiahnuť rovnaké podmienky konkurencie, a tým kvalitné výrobky pre spotrebiteľov;
keďže obchodovanie s niektorými vaječnými výrobkami, ktoré nie sú zahrnuté v prílohe II Zmluvy, je priamo spojené s obchodovaním s vaječnými výrobkami, ktoré sú zahrnuté do organizácie spoločného trhu; keďže je nutné vyhnúť sa deformácii konkurenčných vzťahov v celej oblasti vaječných výrobkov;
keďže je vhodné vylúčiť z platnosti tejto smernice vaječné výrobky získané v živnostenských malovýrobách, v obchodoch alebo reštauráciách používaných pri výrobe potravín určených na priamy predaj konečnému spotrebiteľovi alebo ku spotrebe na mieste;
keďže by sa mali stanoviť hygienické požiadavky pre výrobu, skladovanie a prepravu vaječných výrobkov; keďže je najmä nutné stanoviť pravidlá upravujúce schvaľovanie závodov;
keďže je tiež nutné stanoviť hygienické požiadavky, ktorým majú vyhovovať vaječné výrobky;
keďže tieto predpisy sa musia vzťahovať nielen na obeh vo vnútri spoločenstva, ale aj vo vnútri členských štátov;
keďže zodpovednosťou výrobcu je predovšetkým presvedčiť sa, či vaječné výrobky zodpovedajú hygienickým požiadavkám tejto smernice; keďže je úlohou príslušných úradov členských štátov sledovať kontrolami a inšpekciami, či výrobcovia rešpektujú tieto požiadavky; keďže pravidlá pre tieto kontroly a inšpekcie musia zohľadňovať požiadavky vnútorného trhu;
keďže sa musí vykonávať náhodná kontrola prítomnosti látok, ktoré by mohli ohroziť ľudské zdravie;
keďže by sa mali stanoviť kontrolné opatrenia spoločenstva pre zaistenie jednotného uplatňovania noriem ustanovených touto smernicou vo všetkých členských štátoch;
keďže v kontexte vnútorného obchodu v spoločenstve, v prípade sporu s oprávnenými orgánmi členských štátov miesta určenia, musí sa umožniť odosielateľovi, príjemcovi alebo ich zástupcom, aby si vyžiadali stanovisko znalca;
keďže vaječné výrobky vyrobené v tretej krajine a určené na umiestnenie na trh na území spoločenstva, nesmú byť zvýhodnené miernejšími podmienkami, ako sú podmienky ustanovené touto smernicou; keďže by sa malo zaviesť ustanovenie pre jednotný postup spoločenstva pri inšpekciách závodov v tretích štátoch;
keďže Komisia by mala byť poverená úlohou prijať určité opatrenia na uplatňovanie tejto smernice; keďže pre dosiahnutie tohto cieľa by mali byť stanovené postupy, ktoré zavádzajú priamu a účinnú spoluprácu medzi Komisiou a členskými štátmi v rámci Stáleho veterinárneho výboru,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica ustanovuje hygienické a zdravotné požiadavky týkajúce sa výroby a umiestňovania na trh vaječných výrobkov určených na priamy ľudskú spotrebu alebo na výrobu požívatín.
Táto smernica sa nevzťahuje na:
- hotové požívatiny vyrobené z vaječných výrobkov definovaných v článku 2 a tie, ktoré spĺňajú ustanovenia článku 3,
- na vaječné výrobky, ktoré boli získané v malých výrobniach a neboli ošetrené žiadnym spôsobom a používajú sa na výrobu požívatín určených na priamy predaj spotrebiteľovi, bez medzičlánku, alebo sa spotrebujú priamo na mieste po ich príprave.
Článok 2
Pre účely tejto smernice platí definícia uvedená v článku 1 (2) nariadenia (EHS) č. 2772/75 [8]. Nasledovné definície platia tiež:
1. vaječné výrobky: výrobky získané z vajec, z ich rôznych zložiek alebo zo zmesi týchto zložiek po odstránení škrupiny a podškrupinových blán, určené na ľudskú spotrebu; môžu byť čiastočne doplnené inými požívatinami a prídavnými látkami; môžu byť tekuté, zahustené, sušené, kryštalizované, mrazené, hlboko zmrazené alebo koagulované;
2. produkčná farma: bez dopadu na nariadenie (EHS) č. 2782/75 [9], farma na produkciu vajec určených na ľudskú spotrebu;
3. závod: prevádzka schválená na výrobu alebo ošetrenie vaječných výrobkov;
4. prasknuté vajcia: vajcia s poškodenou ale nerozbitou škrupinou a neporušenými podškrupinovými blanami;
5. dávka: množstvo vaječných výrobkov pripravených za rovnakých podmienok a najmä ošetrených tou istou kontinuálnou operáciou;
6. zásielka: množstvo vaječných výrobkov dodávaných súčasne na rovnaké miesto určenia na ďalšie spracovanie potravinárskym priemyslom alebo určených na priamu ľudskú spotrebu;
7. odosielajúca krajina: členský štát alebo tretia krajina, z ktorej sa vaječné výrobky odosielajú do iného členského štátu;
8. krajina určenia: členský štát, do ktorého sa odosielajú vaječné výrobky z iného členského štátu alebo z tretej krajiny;
9. balenie: uloženie vaječných výrobkov do akéhokoľvek druhu obalu;
10. oprávnený orgán: veterinárny ústav alebo iný rovnocenný ústav poverený členským štátom dozorom nad dodržiavaním tejto smernice;
11. umiestňovanie na trh: ponúkanie vaječných výrobkov spôsobom definovaným v bode 5 článku 1 nariadenia (EHS) č. 2772/75.
Článok 3
Členské štáty zabezpečia, aby sa ako požívatiny vyrábali a na výrobu požívatín používali iba také vaječné výrobky, ktoré spĺňajú nasledujúce všeobecné požiadavky:
a) musia byť získané z vajec sliepok, kačíc, husí, moriek, perličiek alebo prepelíc, ale nie zo zmesi vajec rôznych druhov;
b) v prípade, že sú vaječné výrobky doplňované inými požívatinami, musia byť označené údajom o percentuálnom podiele vajec, ak sú čiastočne doplnené inými požívatinami alebo za predpokladu, že spĺňajú požiadavky článku 12 v prípade prídavných látok;
c) musia byť ošetrené alebo pripravené v závode schválenom podľa článku 6, ktorý zodpovedá podmienkam kapitoly I a II prílohy a musia spĺňať požiadavky tejto smernice;
d) musia byť pripravené za hygienických podmienok zodpovedajúcich kapitole III a V prílohy z vajec, ktoré spĺňajú požiadavky kapitoly IV prílohy;
e) musia byť ošetrené postupom schváleným procedúrou ustanovenou v článku 14, ktorá zabezpečí inter alia splnenie analytických špecifikácií kapitoly VI prílohy.
Pokiaľ však je to pre výrobu niektorých požívatín z vaječných výrobkov z technologických dôvodov nevyhnutné, oprávnený orgán môže rozhodnúť na základe kritérií určených procedúrou podľa článku 14, že pre niektoré vaječné výrobky nie je potrebné vykonať toto ošetrenie; v tomto prípade sa vaječné výrobky musia použiť bezodkladne v závode, kam boli určené na výrobu iných požívatín;
f) musia spĺňať analytické špecifikácie uvedené v kapitole VI prílohy;
g) musia sa podrobiť zdravotnej kontrole podľa kapitoly VII prílohy;
h) musia byť zabalené podľa kapitoly VIII prílohy;
i) musia byť skladované a prepravované podľa kapitoly IX a X prílohy;
j) musia mať značku zdravotnej neškodnosti podľa kapitoly XI prílohy a keď sú určené na priamu ľudskú spotrebu, musia spĺňať požiadavky smernice 79/112/EHS z 18. decembra 1978 o zosúladení zákonov členských štátov týkajúcich sa označovania požívatín určených na predaj konečnému spotrebiteľovi, spôsobu ich prezentácie a spôsobu ich reklamy [10], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 86/197/EHS [11].
Článok 4
Oprávnené orgány zabezpečia, aby výrobcovia vaječných výrobkov prijali všetky opatrenia potrebné na splnenie tejto smernice a najmä, že:
- vzorky na laboratórne vyšetrenia sú odoberané, aby sa preverilo, či sú dodržané analytické hodnoty stanovené v kapitole VI prílohy;
- vaječné výrobky, ktoré nie je dovolené uchovávať pri bežných teplotách, sú prepravované alebo skladované pri teplotách podľa kapitoly IX a X prílohy;
- je ustanovená doba, počas ktorej sa zabezpečí konzervácia vaječnej výrobky;
- výsledky rôznych kontrol a vyšetrení sú zaznamenávané a uchovávané 2 roky na preukázanie oprávnenému orgánu;
- každá dávka je označená takým spôsobom, že je možné určiť dátum jej ošetrenia; takéto označenie dávky sa musí nachádzať v dokumentácii o ošetrení a na značke zdravotnej neškodnosti podľa kapitoly XI.
Článok 5
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa vykonávali kontroly s cieľom zistenia rezíduí látok s farmakologickým alebo hormonálnym účinkom a zistenia rezíduí antibiotík, pesticídov, detergentov a iných škodlivých látok alebo látok, ktoré by mohli zmeniť organoleptické vlastnosti vaječných výrobkov, alebo ich spotreba by mohla byť nebezpečná alebo zdraviu škodlivá.
2. Ak vyšetrované vaječné výrobky vykážu stopy rezíduí, ktoré prevyšujú dovolené odchýlky stanovené podľa odseku 4, nesmie byť dovolené ich použitie v potravine určenej na ľudskú spotrebu a ich umiestňovanie na trh, buď pre výrobu požívatín, alebo určených na priamu ľudskú spotrebu.
3. Vyšetrenia na rezíduá sa vykonávajú overenými a vedecky uznanými metódami, najmä metódami, ktoré sú uvedené v smerniciach spoločenstva alebo v iných medzinárodných normách.
Musí byť možné vyhodnocovať vyšetrenia na rezíduá referenčnými metódami ustanovenými procedúrou podľa článku 14 po vyjadrení Vedeckého veterinárneho výboru.
Podľa toho istého postupu musí byť v každom členskom štáte určené najmenej jedno referenčné laboratórium na vykonanie vyšetrenia na rezíduá v prípade uplatnenia článku 7 a 8.
Komisia uverejní referenčné metódy a zoznam referenčných laboratórií v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
4. Na návrh Komisie Rada prijme kvalifikovanou väčšinou:
- podrobnú úpravu pre monitorovanie,
- dovolené odchýlky pre látky uvedené v odseku 2,
- frekvenciu odberu vzoriek.
Článok 6
1. Členské štáty zostavia zoznam schválených závodov, každý závod má registračné číslo. Členské štáty zašlú tento zoznam ostatným členským štátom a Komisii.
Žiadny členský štát neschváli závod, pokiaľ nie je zaistené splnenie tejto smernice. Členský štát odoberie schválenie, ak podmienky pre udelenie prestali byť spĺňané. Ostatné členské štáty a Komisia sú informované o odobratí schválenia.
2. Závody a baliarne sa preverujú a monitorujú pravidelne na zodpovednosť oprávneného orgánu, ktorý má kedykoľvek voľný prístup do všetkých častí závodov na preverenie, či sa táto smernica plní.
Ak previerka ukáže, že sa neplnia všetky požiadavky tejto smernice, oprávnený orgán prijme vhodné opatrenia na nápravu situácie.
Článok 7
1. Experti Komisie v spolupráci s oprávnenými orgánmi môžu, ak je to nevyhnutné, pre jednotné uplatňovanie tejto smernice vykonávať kontroly na mieste samom; môžu najmä preverovať, či závody a baliarne, schválené podľa článku 5 (3) nariadenia (EHS) č. 2772/75, skutočne vyhovujú tejto smernici.
Členské štáty na území, na ktorom sa vykonáva kontrola, poskytnú expertom všetku potrebnú pomoc pri plnení ich povinností. Komisia oboznámi členský štát s výsledkami kontrol.
Členské štáty, ktorých sa to týka, vykonajú všetky opatrenia, ktoré vyplývajú z výsledkov kontroly. Ak tak neurobia, Komisia môže postupom podľa článku 13 rozhodnúť, že daný členský štát musí zastaviť umiestňovanie vaječných výrobkov na trh pochádzajúcich zo závodu, ktorý nesplnil požiadavky tejto smernice.
2. Pred vykonaním kontrol uvedených v odseku 1 postupom podľa článku 14 sa určia všeobecné ustanovenia pre uplatnenie tohto článku a ustanovia sa doporučenia Komisie o pravidlách, ktoré majú byť dodržané, s cieľom kontrol stanovených v odseku 1.
Článok 8
1. Bez dopadu na články 6 a 7, ak sú vážne dôvody pre podozrenie z podvodu, krajina určenia môže vykonať nediskriminujúce vyšetrenia vaječných výrobkov, aby sa skontrolovalo, či zásielka spĺňa požiadavky tejto smernice.
2. Vyšetrenia uvedené v odseku 1 sa vykonajú na mieste určenia tovaru alebo na inom vhodnom mieste za predpokladu, že v tomto prípade sa voľba mesta prekrýva s pohybom tovaru čo najmenej, ako je to možné.
Tieto vyšetrenia musia byť vykonané čo najskôr tak, aby zbytočne nezdržiavali umiestňovanie vaječných výrobkov na trh, alebo nezapríčinili zdržanie, ktoré by mohlo zhoršiť ich akosť.
3. Ak sa počas vyšetrovania vykonaného podľa odseku 1 a 2 zistí, že vaječné výrobky nevyhovujú tejto smernici, oprávnený orgán môže umožniť odosielateľovi, príjemcovi alebo ich zástupcovi stiahnutie zásielky z trhu, aby sa mohla podrobiť ďalšiemu ošetreniu alebo použiť na iné účely, ak je to dovolené zo zdravotných dôvodov. Ak nie, druhou navrhnutou možnosťou musí byť zneškodnenie vaječných výrobkov. Za každých okolností oprávnený orgán vykoná preventívne opatrenia, aby zabránil nesprávnemu použitiu takýchto vaječných výrobkov.
4. a) Rozhodnutia a dôvody pre ich vykonanie musia byť oznámené odosielateľovi, príjemcovi alebo ich zástupcovi. Ak by táto osoba o to požiadala, musia jej byť poskytnuté dôvody pre takéto rozhodnutia a musia jej byť oznámené ihneď písomne spolu s podrobnosťami o nápravných opatreniach podľa zákona, ich formách a časových limitoch, v rámci ktorých musí byť táto náprava vykonaná.
Táto smernica nemá vplyv na nápravné opatrenia prístupné pre odosielateľa, príjemcu alebo ich zástupcu.
b) Ak tieto rozhodnutia vyplývajú z existencie zvlášť vážneho ohrozenia ľudského zdravia, bezodkladne sa oznámia oprávnenému orgánu odosielajúceho členského štátu a Komisii.
c) Dodržaním tohto oznámenia sa môžu vykonať primerané opatrenia v súlade s procedúrou podľa článku 13, zvlášť pre účel koordinovania opatrení vykonaných v ostatných členských štátoch vzhľadom na vaječné výrobky, ktorých sa to týka.
5. Členské štáty poskytnú odosielateľovi, ktorého vaječné výrobky nesmú byť umiestňované na trh na základe výsledku vyšetrenia stanoveného v odseku 1, právo získať názor experta.
Tento expert musí byť občan iného členského štátu, ako je krajina odoslania alebo krajina určenia.
Komisia, rozhodnúc na základe návrhu členských štátov, zostaví zoznam expertov, ktorí môžu byť inštruovaní o príprave tohto stanoviska. Podrobné pravidlá pre uplatňovanie tohto odseku sa prijmú postupom podľa článku 14.
Článok 9
Ak sa členský štát domnieva, po vykonaní vyšetrenia podľa článku 8, že opatrenia tejto smernice nie sú dodržiavané dlhšiu dobu v závode v inom členskom štáte, informuje oprávnený orgán tohto štátu. Tento orgán vykoná všetky potrebné opatrenia a oznámiť oprávnenému orgánu prvého členského štátu vykonané rozhodnutia a dôvody pre takéto rozhodnutia.
Ak sa prvý členský štát obáva, že tieto opatrenia neboli vykonané alebo sú neprimerané, tieto dva členské štáty spolu hľadajú spôsob a prostriedky nápravy situácie, ak je to nutné, aj pomocou previerky závodu.
Členské štáty informujú Komisiu o prejednávanej záležitosti a o dosiahnutých riešeniach.
Ak sa členské štáty nedohodnú, jeden z nich záležitosť v primeranej dobe predloží Komisii, ktorá poverí jedného alebo viacerých expertov vypracovaním stanoviska.
Až do vypracovania tohto stanoviska, odosielajúci členský štát zvýši kontroly vaječných výrobkov pochádzajúcich z daného závodu a na požiadanie členského štátu určenia, Komisia ihneď poverí experta, aby odišiel do závodu odosielateľa a navrhol primerané prechodné ochranné opatrenia.
Z pohľadu stanoviska uvedeného v štvrtom pododseku alebo výsledku kontroly vykonanej podľa článku 7 (1), členským štátom môže byť dovolené procedúrou podľa článku 13 dočasne odmietnuť prístup vaječných výrobkov pochádzajúcich z tohto závodu na ich územie.
Toto povolenie môže byť odobraté postupom podľa článku 13 na základe ďalšieho posudku vyjadreného jedným alebo viacerými expertmi.
Experti sú občanmi iného štátu ako štátu, ktorý je predmetom sporu.
Podrobné pravidlá pre uplatňovanie tohto článku sa prijmú v súlade s postupom podľa článku 14.
Článok 10
Príloha tejto smernice sa mení a dopĺňa Radou, ktorá rozhodne kvalifikovanou väčšinou na základe návrhu Komisie.
Článok 11
1. Do uplatňovania opatrení tejto smernice platia naďalej národné ustanovenia, ktorými sa riadi dovoz vaječných výrobkov z tretích krajín a nesmú byť uprednostnené pred ustanoveniami, ktorými sa riadi vnútorný obchod v spoločenstve.
2. Kontroly na mieste vykonávajú experti členských štátov a Komisie. Experti členských štátov poučení o vykonávaní týchto vyšetrení sú vymenovaní Komisiou na návrh členských štátov. Vyšetrenia sa vykonajú v mene spoločenstva, ktoré nesie náklady týkajúce sa tejto záležitosti.
3. Zoznam závodov, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v prílohe, sa zostaví v súlade s postupom podľa článku 14.
4. Osvedčenie o zdravotnej bezchybnosti sprevádzajúce výrobky pri dovoze a forma a charakter značky zdravotnej neškodnosti aplikovanej na výrobky sa zhoduje so vzorom určeným procedúrou podľa článku 14.
Článok 12
Rada na základe návrhu Komisie kvalifikovanou väčšinou rozhodne o tom, ktoré prídavné látky obsiahnuté v zozname prídavných látok schválených na použitie v požívatinách platnými pravidlami spoločenstva o prídavných látkach, môžu byť použité vo vaječných výrobkoch definovaných v článku 3 a) a podrobné pravidlá pre takéto použitie.
Kým Rada nerozhodne, takéto použitie sa riadi platnými národnými pravidlami.
Článok 13
1. Tam, kde sa uplatňuje procedúra ustanovená týmto článkom, záležitosť sa bezodkladne oznámi Stálemu veterinárnemu výboru ustanovenému rozhodnutím Rady z 15. októbra 1968 (ďalej nazývaného ako "výbor") jeho predsedom na základe jeho vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť členského štátu.
2. Predstaviteľ Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor vysloví svoj názor na tento návrh v limite ustanovenom predsedom podľa naliehavosti záležitosti. Názor je vyslovený väčšinou ustanovenou článkom 148 (2) Zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy predstaviteľov členských štátov vo výbore sú zvážené spôsobom stanoveným v tomto článku. Predseda nehlasuje.
3. Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade s názorom výboru.
4. Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade s názorom výboru, alebo nie je vyslovený žiadny názor, Komisia bez zdržania predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak do 15 dní od dátumu oznámenia Rade Rada nerozhodne, navrhované opatrenia prijme Komisia okrem prípadu, keď Rada rozhodla proti týmto opatreniam jednoduchou väčšinou.
Článok 14
1. Ak sa uplatňuje postup ustanovený týmto článkom, predseda predloží záležitosť bez zdržania výboru na základe vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť členského štátu.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú vykonať. Výbor vysloví svoj názor na návrh v časovom rozmedzí, ktoré predseda stanoví podľa naliehavosti záležitosti. Názor sa vysloví väčšinou ustanovenou článkom 148 (2) Zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy predstaviteľov členského štátu vo výbore sa zvážia spôsobom stanoveným v tomto článku. Predseda nehlasuje.
3. Ak sú navrhované opatrenia v súlade s názorom výboru, Komisia ich musí prijať.
4. Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo nie je vyslovené žiadne stanovisko, Komisia bez zdržania predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú vykonať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak do troch mesiacov od predloženia Rade Rada nerozhodne, navrhované opatrenia sa prijmú Komisiou, okrem prípadu, keď Rada rozhodla proti uvedeným opatreniam jednoduchou väčšinou.
Článok 15
Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na splnenie tejto smernice do 31. decembra 1991. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Komisia zašle najneskôr 31. decembra 1994 správu o tejto záležitosti Rade a keď je to vhodné, zašle aj návrhy na úpravy prílohy tejto smernice, ktoré vychádzajú z technologického a vedeckého vývoja.
Článok 16
Táto smernica je určená členským štátom.
V Luxemburgu 20. júna 1989