Smernica Rady
z 15. júla 1991
stanovujúca princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín a ktoré menia a dopĺňajú smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS
(91/496/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu zakladajúcu Európske hospodárske spoločenstvo a najmä na jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
keďže živé zvieratá sú zaradené do zoznamu prílohy II zmluvy;
keďže stanovenie princípov na úrovni spoločenstva, ktoré sa týkajú organizovania veterinárnych kontrol zvierat, ktoré prichádzajú z tretích krajín, prispieva k zaručeniu bezpečnosti zásobovania a k zabezpečeniu stabilizácie trhu pri súčasnom zosúladení opatrení nevyhnutných na zabezpečenie ochrany zdravia zvierat;
keďže článok 23 smernice Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúci sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatniteľných pri obchode niektorých živých zvierat a produktov vnútri spoločenstva s ohľadom na dobudovanie vnútorného trhu [3] zabezpečuje najmä to, aby Rada stanovila normy a všeobecné pravidlá uplatniteľné pri kontrolách dovozu zvierat z tretích krajín, na ktoré sa vzťahuje uvedená smernica;
keďže sa každá zásielka zvierat prichádzajúca z tretích krajín musí podrobiť kontrole dokladov a identity pri vstupe na územie spoločenstva;
keďže je potrebné stanoviť princípy platné pre celé spoločenstvo, pokiaľ ide o organizovanie a následné kroky pri fyzických kontrolách, ktoré majú uskutočňovať príslušné veterinárne orgány;
keďže je nutné urobiť ochranné opatrenia; keďže v tomto duchu musí byť Komisia schopná konať hlavne tak, že sa dostaví na dané miesto a prijme opatrenia zodpovedajúce danej situácii;
keďže na to, aby kontrolný systém fungoval bez problémov, je potrebné kontrolovať schvaľovací postup a miesta colnej prehliadky a musia sa vymieňať pracovníci poverení vykonávaním kontroly živých zvierat prichádzajúcich z tretích krajín;
keďže stanovenie spoločných princípov na úrovni spoločenstva je preto stále potrebnejšie s ohľadom na dobudovanie vnútorného trhu s výhľadným zrušením vnútorných hraničných kontrol;
keďže treba zmeniť a doplniť smernice 89/662/EHS [4], 90/425/EHS a 90/675/EHS, s cieľom prispôsobiť ich tejto smernici;
keďže sa javí ako nutné počítať s prípadnými prechodnými opatreniami s obmedzeným trvaním, s cieľom uľahčiť prechod na nový kontrolný režim ustanovený touto smernicou;
keďže treba poveriť Komisiu úlohou, aby prijala opatrenia na uplatňovanie tejto smernice,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Členské štáty vykonávajú v súlade s ustanoveniami tejto smernice veterinárne kontroly zvierat pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré prichádzajú na územie spoločenstva.
2. Táto smernica sa nevzťahuje na veterinárne kontroly domácich zvierat, okrem nepárnokopytníkov, ktoré sprevádzajú cestujúcich bez obchodných zámerov.
Článok 2
1. Na účely tejto smernice definície v článku 2 smernice 90/425/EHS sa podľa potreby uplatnia.
2. Okrem toho:
a) "kontrola dokladov" znamená overenie veterinárnych osvedčení alebo dokladov, sprevádzajúcich zviera;
b) "kontrola identity" znamená vizuálne overenie súladu medzi dokladmi alebo osvedčeniami a zvieratami, ako i prítomnosť a zhodu označenia zvierat;
c) "fyzická kontrola" znamená kontrolu samotného zvieraťa, ktorá môže zahŕňať odobratie vzorky, preskúmanie tejto vzorky v laboratóriu, ako i prípadné doplnkové kontroly v priebehu karantény;
d) "dovozca" je každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá uvádza zvieratá ako predmet dovozu do krajiny spoločenstva;
e) "zásielka" znamená množstvo zvierat rovnakého druhu, na ktoré sa vzťahuje to isté osvedčenie alebo veterinárny doklad, transportované tým istým dopravným prostriedkom a pochádzajúce z tej istej tretej krajiny, alebo tej istej časti tretej krajiny;
f) "miesto colnej prehliadky" znamená každé kontrolné miesto nachádzajúce sa v bezprostrednej blízkosti vonkajšej hranice jedného z území podľa prílohy 1 smernice Rady 90/675/EHS z 10. decembra 1990, ktoré stanovuje princípy ohľadom organizácie veterinárnych kontrol produktov, prichádzajúcich z tretích krajín do spoločenstva [5], označené a schválené podľa článku 6.
KAPITOLA I
Organizácia a následné kontroly
Článok 3
1. Členské štáty zabezpečia, aby:
a) dovozcovia boli povinní oznámiť jeden pracovný deň vopred veterinárnej hraničnej kontrole na mieste colnej prehliadky, kde budú zvieratá privezené, počet, druh a predpokladaný čas príchodu;
b) sa zvieratá priamo zaviedli pod povereným dozorom na miesto colnej prehliadky podľa článku 6, alebo prípadne na stanicu karantény v súlade s druhou zarážkou prvého pododseku článku 10 (1);
c) zvieratá nemohli odísť z miesta colnej prehliadky alebo príslušnej stanice bez toho, aby boli dotknuté zvláštne ustanovenia, ktoré sa prijmú v súlade s postupmi, ako sa uvádza v článku 23, na zabezpečenie dôkazu:
i) vo forme osvedčenia, ako sa uvádza v druhej zarážke článku 7 (1) alebo článku 8, kde sa veterinárne kontroly uskutočnili na príslušných zvieratách v súlade s článkom 4 (1) a (2) a), b) a d) a s článkami 8 a 9, k spokojnosti príslušného orgánu;
ii) ak výdavky veterinárnej kontroly boli zaplatené, prípadne sa zložila záloha, ktorá pokrýva akékoľvek výdavky podľa druhej a tretej zarážky článku 10 (1), článku 10 (6) a podľa článku 12 (2);
d) colný orgán nepovolí prepustenie do voľného obehu na územia uvedené v prílohe I smernice 90/675/EHS, iba ak bez toho, aby boli dotknuté zvláštne ustanovenia, ktoré sa majú prijať v súlade s postupom ustanoveným v článku 23, sa poskytne dôkaz, že požiadavky v bode c) sú splnené.
2. Pokiaľ to bude potrebné, prijmú sa podrobné pravidlá na uskutočnenie tohto článku v súlade s postupom ustanoveným v článku 23.
Článok 4
1. Členské štáty zabezpečia bez ohľadu na miesto colnej prehliadky zvierat, aby sa každá zásielka zvierat pochádzajúca z tretej krajiny podrobila kontrole dokladov a kontrole identity na jednom z miest colnej prehliadky, nachádzajúcom sa na územiach podľa prílohy I smernice 90/675/EHS a schválenom na tento účel, s cieľom skontrolovať:
- ich pôvod,
- ich následné určenie, hlavne v prípade tranzitu alebo v prípade zvierat, ktorých obchodovanie nebolo harmonizované na úrovni spoločenstva, alebo sú predmetom špecifických požiadaviek, uznaných rozhodnutím spoločenstva so zreteľom na členský štát ich určenia,
- že podrobnosti uvedené v osvedčeniach alebo dokladoch poskytujú záruky, ktoré sú požadované pravidlami spoločenstva, alebo ak ide o zvieratá, ktorých obchodovanie nebolo harmonizované na úrovni spoločenstva zárukami požadovanými pravidlami štátu uplatňovanými v rôznych prípadoch, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.
2. Bez toho, aby boli dotknuté výnimky podľa článku 8, poverený veterinár musí dodržať fyzickú kontrolu zvierat predvedených na miesto colnej prehliadky. Táto kontrola musí obsahovať hlavne:
a) klinickú kontrolu zvierat, aby sa zabezpečilo, že zvieratá zodpovedajú indikáciám uvedeným v osvedčení alebo doklade, ktorý ich sprevádza a sú klinicky zdravé.
Podľa postupu v článku 23 sa môže udeliť za istých podmienok výnimka v súlade s pravidlami stanovenými tým istým postupom, z princípu klinickej individuálnej prehliadky u niektorých kategórií a druhov zvierat;
b) akékoľvek laboratórne skúšky, ktoré je nevyhnutné vykonať alebo ktoré sú zahrnuté v pravidlách spoločenstva;
c) prípadné odbery vzoriek na skúmanie rezíduí s cieľom analyzovať ich v čo možno najkratšom čase;
d) overenie súladu s minimálnymi požiadavkami smernice Rady 77/489/EHS z 18. júla 1977 o ochrane zvierat počas medzinárodnej prepravy [6].
Poverený veterinár musí na účely neskoršej kontroly transportu a prípadne rešpektovania ďalších požiadaviek, týkajúcich sa neskoršieho použitia, oznámiť povereným orgánom členských štátov určenia informácie, ktoré sú potrebné z ich hľadiska, prostredníctvom systému výmeny informácií podľa článku 20 smernice 90/425/EHS.
Poverený veterinár môže využiť v určitých prípadoch pomoc kvalifikovaného personálu, špeciálne s týmto cieľom školeného, ktorý môže pracovať pod jeho vedením.
3. Podľa výnimky z odsekov 1 a 2 však zvieratá dopravené do prístavu alebo na letisko územia definovaného v prílohe I smernice 90/675/EHS sa môžu podrobiť kontrole identity a fyzickej kontrole v tomto prístave alebo na tomto letisku určenia pod podmienkou, že tento prístav alebo letisko má miesto colnej prehliadky, ako je uvedené v článku 6 a že zvieratá pokračujú v ceste v závislosti od jednotlivých prípadov po mori alebo letecky na tej istej lodi alebo v tom istom lietadle. V takýchto prípadoch poverený orgán, ktorý vykonával kontrolu dokladov, informuje povereného veterinára v mieste prehliadky členského štátu určenia o prechode zvierat priamo, alebo prostredníctvom miestneho veterinárneho orgánu, o prechode zvierat prostredníctvom systému výmeny informácií v zmysle článku 20 smernice 90/425/EHS.
4. Všetky výdavky ktoré vznikli uplatňovaním tohto článku, idú na účet odosielateľa, adresáta alebo ich zástupcu bez odškodnenia zo strany členského štátu.
5. Podrobné pravidlá uplatňovania tohto článku vrátane tých, ktoré sa vzťahujú na školenie a kvalifikáciu pomocného personálu, sa podľa potreby schvaľujú, ako je uvedené v článku 23.
Článok 5
Vstup na územia definované v prílohe 1 smernice 90/675/EHS je zakázaný, keď sa pri kontrolách zistí:
a) že zvieratá tých druhov, pri ktorých pravidlá upravujúce podmienky dovozu boli harmonizované na úrovni spoločenstva, prichádzajú bez toho, aby boli dotknuté špeciálne podmienky uvedené v článku 19 smernice 90/426/EHS [7], pokiaľ ide o pohyb a dovoz nepárnokopytníkov z územia alebo časti územia tretej krajiny, ktorá nie je na zoznamoch vypracovaných podľa pravidiel spoločenstva v prípade daných druhov, alebo prichádzajú z územia alebo jeho časti, odkiaľ sa dovoz zakazuje na základe rozhodnutia spoločenstva;
b) že zvieratá okrem tých, ktoré sa uvádzajú v bode a), nespĺňajú vnútroštátne požiadavky spojené s jednotlivými prípadmi podľa tejto smernice;
c) že zvieratá sú postihnuté alebo sú podozrivé z postihnutia či nakazenia infekčným ochorením, alebo predstavujú nebezpečenstvo pre zdravie ľudí či zvierat, alebo z akéhokoľvek iného dôvodu podľa pravidiel spoločenstva;
d) že vyvážajúca tretia strana nedodržala podmienky uvedené v pravidlách spoločenstva;
e) že zvieratá nie sú schopné pokračovať v preprave;
f) že veterinárne osvedčenie alebo veterinárny doklad sprevádzajúci tieto zvieratá nie je v súlade s podmienkami ustanovenými v pravidlách spoločenstva, alebo kde neboli pravidlá harmonizované s požiadavkami uvedenými v pravidlách štátu, zodpovedajúcimi rôznym prípadom, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.
Podrobné spôsoby uplatňovania tohto článku sa prijmú v súlade s postupom v zmysle článku 23.
Článok 6
1. Miesta colných prehliadok musia spĺňať požiadavky tohto článku.
2. Každé miesto colnej prehliadky musí byť:
a) umiestnené v mieste vstupu na jedno z území, uvedených v prílohe I smernice 90/675/EHS.
Istá vzdialenosť od miesta vstupu sa môže tolerovať, ak je to vynútené v dôsledku geografických podmienok (ako je nemožnosť nakladania v prístave, železničnej stanici, prechode)a ak je miesto prehliadky v tomto prípade umiestnené na mieste vzdialenom od chovateľských fariem alebo miest, kde sa nachádzajú zvieratá, ktoré by mohli byť nakazené infekčnými chorobami;
b) umiestnené v colnom priestore, s možnosťou vykonať ostatné administratívne formality vrátane colných formalít spojených s dovozom;
c) určené a schválené podľa odseku 3;
d) podriadené poverenému veterinárovi, ktorý nesie zodpovednosť za kontroly. Poverený veterinár môže prijať pomoc od špeciálne vyškolených pracovníkov, ktorí môžu pracovať pod jeho kontrolou.
3. Pred 1. januárom 1992 a akonáhle členské štáty zostavia zoznam miest hraničných prehliadok, po predchádzajúcom výbere vykonanom štátnymi orgánmi v spolupráci s orgánmi Komisie, s cieľom overiť súlad s minimálnymi požiadavkami prílohy A, členské štáty zašlú Komisii zoznam miest colných prehliadok poverených vykonávaním veterinárnych prehliadok zvierat a poskytnú s týmto cieľom nasledujúce údaje:
a) charakter miesta colnej prehliadky:
- prístav,
- letisko,
- cestné kontrolné stanovisko,
- železničné kontrolné stanovisko;
b) druh zvierat, ktoré sa môžu kontrolovať na mieste colnej prehliadky na základe vybavenia a veterinárneho personálu, ktorý je k dispozícii, s uvedením zvierat, ktoré sa nemôžu kontrolovať na týchto miestach colnej prehliadky a pri zaregistrovaných nepárnokopytníkoch, čas prevádzky špeciálne schváleného miesta colnej prehliadky;
c) personál pridelený na veterinárnu kontrolu:
- počet poverených veterinárov s minimálne jedným povereným veterinárom v službe v čase prevádzkových hodín colnej prehliadky,
- počet pomocníkov alebo asistentov so špeciálnou kvalifikáciou;
d) opis vybavenia priestorov a zariadení, ktoré sú k dispozícii na vykonanie:
- kontroly dokladov,
- fyzickej kontroly,
- odberu vzoriek,
- analýz všeobecného typu podľa článku 4 (2) b),
- špeciálnych analýz nariadených povereným veterinárom;
e) kapacitu miest pre prípadné ustajnenie zvierat čakajúcich na výsledok analýz;
f) typ vybavenia umožňujúceho rýchlu výmenu informácií, hlavne s inými miestami colných prehliadok;
g) rozsah obchodného toku (typy zvierat a množstvá prechádzajúce miestom colnej prehliadky).
4. Spolu s poverenými národnými orgánmi Komisia kontroluje miesta colných prehliadok poverené v súlade s odsekom 3, s cieľom presvedčiť sa, že sa jednotne uplatňujú kontrolné veterinárne pravidlá a jednotlivé miesta majú k dispozícii potrebnú infraštruktúru a zodpovedajú minimálnym požiadavkám stanoveným v prílohe A.
Komisia predkladá Stálemu veterinárnemu výboru pred 1. januárom 1992 správu o výsledku inšpekcie podľa prvého pododseku, ako i návrhy zohľadňujúce závery tejto správy so zámerom vypracovať zoznam miest colnej kontroly spoločenstva. Zoznam má byť schválený a následne aktualizovaný podľa postupu uvedeného v článku 22.
V spomínanej správe sa uvedú prípadné problémy, s ktorými sa stretli niektoré členské štáty, v ktorých bol výberový zoznam podľa odseku 3 veľmi početný, čo nutne viedlo k zrušeniu veľkého počtu miest colných prehliadok k 1. júlu 1992.
S ohľadom na takéto prípadné problémy sa môžu niektoré miesta colných prehliadok udržať v prevádzke s maximálnou lehotou troch rokov na splnenie požiadaviek, týkajúcich sa vybavenia a zariadení uvedených v tejto smernici.
Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam schválených miest colných prehliadok a každú jeho aktualizáciu.
5. Podľa potreby Komisia prijme detailné pravidlá potrebné na uplatnenie tohto článku v súlade s postupom uvedeným v článku 23.
Článok 7
1. Pri tých druhoch zvierat, pri ktorých dovozné pravidlá boli harmonizované a nie sú určené na trh na území členského štátu, ktorý vykonal kontroly podľa článku 4, poverený veterinár miesta colnej prehliadky bez toho, aby boli dotknuté požiadavky uplatňované na registrované nepárnokopytníky sprevádzané identifikačným dokladom, ako sa uvádza v smernici 90/427/EHS [8]:
- odovzdá príslušnej osobe kópiu, alebo v prípade že dodávka sa rozdelí, niekoľko autentických kópií originálov osvedčení zvierat; platnosť takýchto kópií nesmie byť dlhšia ako 10 dní,
- odovzdá osvedčenie podľa vzoru, ktorý vyhotoví Komisia v súlade s článkom 23, ktoré bude potvrdzovať, že kontroly uvedené v článku 4(1) a (2) a), b) a d) sa vykonali k spokojnosti povereného veterinára a upresní povahu odobratých vzoriek a výsledky akýchkoľvek laboratórnych skúšok, alebo keď tieto výsledky možno očakávať,
- ponechá si originál osvedčenia alebo osvedčení sprevádzajúcich zvieratá.
2. Podrobné spôsoby uplatňovania odseku 1 sa schvália v postupe podľa článku 23.
3. Pokiaľ zvieratá prešli miestami colnej prehliadky, obchod so zvieratami, ako je uvedené v odseku 1 a prijatie na územia podľa prílohy I smernice 90/675/EHS, sa uskutoční v súlade s pravidlami o colnej veterinárnej kontrole v zmysle smernice 90/425/EHS.
Predovšetkým informácia od oprávneného orgánu miesta určenia prostredníctvom systému výmen informácii musí podľa článku 20 smernice 90/425/EHS upresňovať, či:
- sú zvieratá určené členskému štátu alebo oblasti so špecifickými požiadavkami,
- sa odoberali vzorky, avšak výsledky nie sú známe v okamihu odchodu dopravného prostriedku z miesta colnej prehliadky.
Článok 8
A. Členské štáty zabezpečia, aby:
1. veterinárne kontroly dovozov zvierat pri druhoch nezahrnutých do prílohy A smernice 90/425/EHS sa vykonávali v súlade s nasledujúcimi ustanoveniami:
a) v prípade, že zvieratá sú na jednom z miest colnej prehliadky členského štátu, ktorý uskutočňuje ich dovoz, podstúpia všetky kontroly podľa článku 4;
b) v prípade prezentácie zvierat v mieste colnej prehliadky nachádzajúcej sa v inom členskom štáte s predchádzajúcim súhlasom tohto štátu:
i) buď všetky kontroly podľa článku 4 sa uskutočnia v mene štátu určenia, hlavne s cieľom zabezpečiť, aby zdravotný stav zvierat bol vyhovujúci;
ii) alebo v prípade dohody medzi príslušnými ústrednými orgánmi dvoch členských štátov a prípadne kde je to vhodné, dohody tohto členského štátu alebo členských štátov tranzitu, sa vykonajú kontroly len podľa článku 4 (1), pričom kontroly podľa článku 4 2) sa musia uskutočniť v členskom štáte určenia.
V posledne uvedenom prípade zvieratá môžu miesto colnej prehliadky, kde sa konajú kontroly dokladov a identity, opustiť v zapečatených dopravných prostriedkoch a len po tom, ako poverený veterinár:
- vyznačil na kópii alebo kde sa dodávka člení na kópiách z originálnych osvedčení, že zvieratá prešli a kontrola sa vykonala,
- informoval o prechode daných zvierat prostriedkami systému informačnej výmeny, ako sa uvádza v článku 20 smernice 90/425/EHS, veterinárny orgán v mieste určenia alebo kde je to vhodné členského štátu alebo členských štátov tranzitu, cez ktoré zvieratá prechádzajú,
- nehľadiac na to, že článok 3 (1) c) dal slobodu rozhodnutia príslušnému colnému úradu v mieste colnej prehliadky na predvedené zvieratá.
V prípade zvierat určených na bitúnok členské štáty môžu uplatniť len riešenie podľa i).
Členské štáty informujú Komisiu a zástupcov ostatných členských štátov združených v rámci Stáleho veterinárneho výboru o prípadoch použitia riešenia uvedeného v ii).
2. Až do prijatia konečných rozhodnutí podľa pravidiel spoločenstva zvieratá, ktorých obchod bol harmonizovaný na úrovni spoločenstva, ale ktoré prichádzajú z tretej krajiny, pre ktorú ešte neboli stanovené jednotné zdravotné podmienky zvierat, sa dovážajú za nasledujúcich podmienok:
- musia zostať v tretej krajine expedície minimálne obdobie podľa článku 10 (1) smernice Rady 72/462/EHS z 12. decembra 1972 o zdravotných problémoch a problémoch veterinárnej inšpekcie pri dovoze hovädzieho dobytka, ošípaných, oviec a kôz, čerstvého mäsa alebo mäsových výrobkov z tretích krajín [9],
- musia sa podrobiť kontrolám uvedeným v článku 4,
- nesmú opustiť miesto colnej prehliadky alebo stanicu karantény, len ak kontroly potvrdili, že zvieratá alebo dodávka zvierat:
i) buď bez toho, aby boli dotknuté zvláštne požiadavky uplatňované voči dotknutým tretím krajinám, čo sa týka chorôb nevyskytujúcich sa v spoločenstve, vyhovujú požiadavkám zdravotného stavu zvierat uplatňovaných v obchode s druhmi zvierat, ako sa uvádza v prílohe A smernice 90/425/EHS alebo požiadavkám zdravotného stavu zvierat podľa smernice 72/462/EHS;
ii) alebo v prípade jednej alebo niekoľkých špecifických chorôb spĺňajú podmienky zhody v zmysle postupu podľa článku 23 na základe reciprocity medzi požiadavkami tretej krajiny a požiadavkami spoločenstva;
- ak sú určené členskému štátu, ktorý z nich má prospech, ako je uvedené v článku 3 (1) e) iii) a iv) smernice 90/425/EHS, musia spĺňať zodpovedajúce podmienky stanovené v oblasti obchodu v rámci spoločenstva,
- po prechode miestom colnej prehliadky sa musia v prípade jatočných zvierat odviezť na určený bitúnok alebo v prípade plemenných a produkčných zvierat, alebo vodných živočíchov na príslušné miesto určenia;
3. ak kontroly uskutočňované podľa bodov 1 a 2 odhalia, že zviera alebo dodávka zvierat nespĺňa požiadavky, ktoré sú im predpísané, nesmú opustiť miesto colnej prehliadky alebo stanicu karantény a uplatní sa článok 12;
4. keď zvieratá uvedené v bode 1 nie sú určené na trh na území členského štátu, ktorý vykonal veterinárne kontroly, uplatnia sa ustanovenia článku 7, hlavne čo sa týka vydania osvedčenia;
5. v mieste určenia plemenné a chovné zvieratá zostávajú pod dozorom príslušných veterinárnych orgánov. Po skončení obdobia určeného na pozorovanie, ktoré sa stanoví podľa postupu v článku 23, zvieratá môžu byť umiestnené na trhu v rámci spoločenstva za podmienok uvedených v smernici 90/425/EHS.
Zvieratá na porážku sa podrobia na príslušnom bitúnku pravidlám spoločenstva, týkajúcim sa porážky príslušných druhov.
B. Podrobné pravidlá uplatňovania tohto článku sú schválené podľa potreby na základe postupu v zmysle článku 23.
Článok 9
1. Členské štáty povolia prepravu zvierat pochádzajúcich z tretích krajín do inej tretej krajiny pod podmienkou, že:
a) tento transport bol predtým povolený povereným veterinárom miesta colnej prehliadky členského štátu, na území ktorého sa musia zvieratá predviesť, aby sa podrobili kontrolám podľa článku 4, prípadne príslušným ústredným orgánom členského štátu alebo ústredným kontrolným orgánom členských štátov tranzitu;
b) zainteresovaná strana poskytne dôkaz, že najbližšia tretia krajina, do ktorej zvieratá vstúpia po tranzite cez jedno z území uvedených v prílohe I smernice 90/675/EHS, sa zaväzuje, že v žiadnom prípade nezamietne vstup alebo nevráti späť zvieratá, ktorých dovoz alebo tranzit je povolený, a vyhovie na územiach podľa prílohy I smernice 90/675/EHS podmienkam pravidiel spoločenstva ohľadom ochrany počas prepravy;
c) poverený veterinár na základe kontroly v zmysle článku 4, prípadne po prechode stanicou karantény osvedčí, že zvieratá splnili podmienky tejto smernice, alebo v prípade zvierat podľa prílohy A smernice 90/425/EHS poskytujú zdravotné záruky, posúdené v súlade s postupom uvedeným v článku 23, ktoré sú minimálne rovnaké ako spomínané požiadavky;
d) príslušný orgán miesta colnej prehliadky oznámi prechod zvierat príslušným orgánom členského štátu alebo členských štátov tranzitu a miesta hraničného výstupu prostredníctvom systému výmeny informácií podľa druhého pododseku článku 12 (4);
e) v prípade prechodu jedným z území uvedených v prílohe I smernice 90/675/EHS sa tento tranzit uskutoční podľa pravidiel platných pre tranzit v rámci spoločenstva (externý tranzit) alebo podľa akéhokoľvek iného režimu tranzitu podľa pravidiel spoločenstva; počas tranzitu sa povoľujú iba činnosti, ktoré sa vykonávajú v súlade s dorazením na miesto vstupu na príslušné územie alebo výstupu z tohto územia alebo úkony ktoré majú zabezpečiť starostlivosť o zvieratá.
2. Všetky výdavky spojené s uplatňovaním tohto článku sa vyúčtujú odosielateľovi, adresátovi alebo ich zástupcovi bez kompenzácie zo strany členského štátu.
Článok 10
1. V prípadoch, keď pravidlá spoločenstva alebo národné pravidlá miesta určenia v oblastiach, ktoré ešte neboli harmonizované a v súlade s rešpektovaním všeobecných pravidiel zmluvy, počítajú s karanténou alebo izoláciou živých zvierat, takáto izolácia alebo karanténa sa môže uskutočniť:
- okrem slintačky a krívačky, besnoty a newcastelskej choroby na stanici karantény, nachádzajúcej sa v tretej krajine pôvodu, ak sa táto schválila podľa postupu stanoveného v článku 22 a je pravidelne kontrolovaná veterinárnymi odborníkmi Komisie,
- na stanici karantény nachádzajúcej sa na území spoločenstva, ktorá zároveň spĺňa podmienky uvedené v prílohe B,
- v podniku v mieste určenia.
Podľa postupu uvedeného v článku 23 sa môžu stanoviť zvláštne zabezpečenia, ktoré treba dodržať počas prepravy medzi stanicami karantény, miestami pôvodu, miestami určenia a miestami colnej prehliadky, ako i na staniciach karantény, uvedených v prvej zarážke predchádzajúceho pododseku.
2. Ak poverený veterinár, zodpovedný za miesta colnej prehliadky, rozhodne o umiestnení do karantény, táto sa musí uskutočniť v závislosti od rizika diagnostikovaného povereným veterinárom:
- buď priamo na mieste colnej prehliadky, alebo v bezprostrednej blízkosti,
- alebo na mieste určenia,
- alebo na stanici karantény nachádzajúcej sa v blízkosti miesta určenia.
3. Všeobecné podmienky, ktoré musia rešpektovať stanice karantény uvedené v odseku 1 v prvej a druhej zarážke, sú uvedené v prílohe B.
Špeciálne schvaľovacie podmienky uplatniteľné pre rôzne druhy zvierat sa prijmú v súlade s postupom v zmysle článku 23.
4. Postup uvedený v článku 22 sa musí dodržať na schvaľovanie a následné aktualizovanie zoznamu staníc karantény uvedených v prvej a druhej zarážke odseku 1 a prvej zarážke odseku 2. Tieto stanice karantény sa podrobia kontrole podľa článku 19.
Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam týchto staníc karantény, ako aj ich prípadné otvorenie.
5. Druhý pododsek odseku 1 a odseky 3 a 4 tohto článku sa neuplatnia na stanice karantény, ktoré sú výhradne pre zvieratá uvedené v článku 8 a) (l).
6. Všetky výdavky spojené s uplatňovaním tohto článku je povinná uhradiť expedujúca strana, adresát lebo ich zástupca bez toho, aby došlo k náhrade zo strany členského štátu.
7. Komisia predkladá Rade pred 1. januárom 1996 správu, podľa možnosti doplnenú o návrhy, vhodnosti zriaďovať stanice karantény spoločenstva a o finančnej účasti spoločenstva na ich činnosti.
Článok 11
1. Bez toho, aby boli dotknuté zostávajúce ustanovenia tejto kapitoly, poverený veterinár alebo orgán tam, kde je podozrenie, že neboli dodržané veterinárne pravidlá alebo v prípade pochýb, pokiaľ ide o identitu zvieraťa, vykoná všetky veterinárne kontroly, ktoré považuje za potrebné.
2. Členské štáty prijmú vhodné administratívne alebo trestné opatrenia, s cieľom postihovať každé porušenie veterinárnych pravidiel zo strany fyzických alebo právnických osôb v prípade, že sa zistí porušenie predpisov spoločenstva, hlavne keď sa zistí, že potvrdenia alebo vydané doklady nezodpovedajú skutočnému stavu zvierat, že identifikačné označenia nie sú v súlade s týmito predpismi, že zvieratá neboli predvedené na colnú prehliadku alebo, že zvieratá neboli odoslané na pôvodne plánované miesto určenia.
Článok 12
1. Pokiaľ kontroly uvedené v tejto smernici odhalia, že zvieratá nespĺňajú požiadavky pravidiel spoločenstva alebo v oblastiach, ktoré ešte neboli harmonizované s vnútroštátnou legislatívou, alebo kde takéto kontroly odhalili porušenie pravidiel, príslušný orgán rozhodne po konzultácii s dovozcom alebo jeho zástupcom, či:
a) ustajní, nakŕmi a napojí zvieratá a ak to je potrebné poskytne im ošetrenie,
b) podľa toho, čo bude vhodné, umiestni zvieratá do karantény alebo izoluje časť zásielky,
c) vráti dodávku zvierat v lehote, ktorú stanoví príslušný štátny orgán mimo území uvedených v prílohe I smernice 90/675/EHS, pokiaľ to dovoľujú podmienky zdravotného a celkového stavu zvierat.
V tomto prípade poverený veterinár miesta colnej prehliadky:
- informuje ostatné miesta colných prehliadok v súlade s odsekom 4 o vrátení zásielky s uvedením zistených nedostatkov,
- zruší veterinárne osvedčenie alebo doklady sprevádzajúce vrátenú zásielku spôsobom, ako je stanovené v článku 23,
- v intervaloch, ktoré sa stanovia, oznámi Komisii prostredníctvom povereného úradného orgánu charakter a periodicitu zistených porušení predpisov.
Ak vrátenie nie je možné hlavne z dôvodu stavu zvierat, poverený veterinár:
- môže po predchádzajúcej dohode s príslušným orgánom a po prehliadke pred porážkou, povoliť porážku zvierat s cieľom ľudskej spotreby za podmienok uvedených v predpisoch spoločenstva,
- v opačnom prípade nariadi porážku zvierat na iné účely ako ľudskú spotrebu, alebo nariadi zničenie tiel alebo zvyškov a upresní podmienky kontroly použitia takto získaných produktov.
Oprávnený ústredný orgán informuje Komisiu o prípadoch použitia týchto výnimiek v súlade s odsekom 4.
Komisia priebežne oznamuje tieto informácie Stálemu veterinárnemu výboru.
2. Dovozca alebo jeho zástupca ručí za výdavky spojené s opatreniami podľa odseku 1, vrátane zničenia zásielky alebo použitia mäsa na iné účely.
Výnos z predaja výrobkov uvedených v treťom pododseku odseku (1) c) sa vráti vlastníkovi zvierat alebo jeho zástupcovi po odrátaní vyššie uvedených výdavkov.
3. Spôsoby uplatňovania tohto článku sa schvália podľa skutočných potrieb a v zmysle článku 23.
4. Oprávnené orgány členských štátov, miest colných prehliadok a Komisie budú informované v súlade s programom rozvoja informatizácie kontrolných veterinárnych postupov.
S týmto cieľom Komisia na základe článku 23 zavedie automatizovaný systém spracovania informácií, ktorý bude spájať služby a orgány miest colných prehliadok, oprávnené veterinárne orgány Komisie, ktorý bude obsahovať všetky údaje, týkajúce sa dovozu zvierat pochádzajúcich z tretích krajín (projekt Shift) a ktorý bude spojený so systémom výmeny informácií medzi veterinárnymi orgánmi v zmysle článku 20 smernice 90/425/EHS.
5. Príslušné orgány oznámia, prípadne dodajú informácie, ktoré majú k dispozícii v súlade s ustanoveniami smernice 89/608/EHS Rady z 21. novembra 1989, týkajúcej sa vzájomnej pomoci medzi administratívnymi orgánmi členských štátov a spolupráce medzi nimi a Komisiou, s cieľom zabezpečiť správne uplatňovanie veterinárnych a zootechnických záležitostí [10].
Článok 13
V súlade s postupom v článku 23 Komisia na základe plánov v zmysle druhého pododseku prijme pravidlá uplatniteľné pri dovoze jatočných zvierat určených na miestnu spotrebu, ako i plemenných zvierat a chovných zvierat v niektorých častiach území uvedených v prílohe I smernice 90/675/EHS, s cieľom zohľadniť špeciálne prirodzené podmienky týchto oblastí a hlavne ich odľahlosť vo vzťahu ku kontinentálnej časti územia spoločenstva.
S týmto cieľom členské štáty predložia Komisii najneskôr do 31. decembra 1992 plán, v ktorom sa uvedú postupy vykonávania kontroly dovozu v oblastiach uvedených v prvom pododseku u zvierat pochádzajúcich z tretích krajín. Tieto plány musia presne stanoviť kontroly vykonávané s cieľom zabrániť tomu, aby sa za žiadnych okolností zvieratá dovážané na tieto územia alebo produkty pochádzajúce z týchto zvierat neexpedovali do iných častí územia spoločenstva.
Článok 14
S cieľom uskutočňovať kontroly uvedené v článku 7 (3) tejto smernice, ohľadom identifikácie a registrácie podľa článku 3 (1) c) smernice 90/425/EHS, musia s výnimkou jatočných zvierat a registrovaných nepárnokopytníkov prebiehať na mieste určenia zvierat, prípadne pokiaľ je to vhodné po období určenom na sledovanie podľa článku 8 A (5) tejto smernice.
Postupy identifikácie alebo označovania jatočných zvierat sa určia na základe postupu v zmysle článku 23.
Článok 15
1. Členské štáty vyberú sanitárny poplatok pri dovoze zvierat uvedených v tejto smernici na uhradenie výdavkov spojených so zdravotnými prehliadkami a kontrolami, ako sa uvádza v článkoch 4, 5 a 8.
2. Rada rozhodnutím kvalifikovanej väčšiny na návrh Komisie prijme pred 1. júlom 1992 rozhodnutie o úrovni alebo úrovniach poplatkov v zmysle odseku 1, ako aj o podrobných pravidlách a princípoch uplatňovania tejto smernice a o možných výnimkách.
Článok 16
Na základe postupu v článku 23 a na recipročnom základe bez toho, aby bol dotknutý znížený počet kontrol identity a/alebo fyzických kontrol, môže kontrola zisťovať, či sú zabezpečené požiadavky zvierat počas transportu, či sa uplatňovali za určitých podmienok hlavne a najmä v závislosti od výsledkov predchádzajúcich kontrol vykonaných pred prijatím tejto smernice.
Pri udeľovaní výnimiek tohto druhu Komisia musí prihliadať na nasledujúce podmienky:
a) záruky poskytnuté treťou krajinou, pokiaľ ide o dodržanie podmienok spoločenstva, hlavne tých, ktoré sú zahrnuté v smerniciach 72/462/EHS a 90/462/EHS;
b) zdravotnú situáciu zvierat v dotknutej tretej krajine;
c) informácie o zdravotnom stave v tretej krajine;
d) charakter kontrolných opatrení a boja proti chorobám v tejto tretej krajine;
e) štruktúry a právomoci veterinárnej služby;
f) pravidlá v oblasti povoľovania istých podstatných vecí a rešpektovanie podmienok uvedených v článku 7 smernice Rady 86/469/EHS zo 16. septembra 1986 o skúmaní rezíduí pri zvieratách a čerstvom mäse [11];
g) výsledok kontrolných návštev spoločenstva;
h) výsledok kontrol uskutočnených v prípade dovozu.
Článok 17
Táto smernica neovplyvní právo na odvolanie sa v zmysle platných zákonov v členských štátoch proti rozhodnutiu príslušných orgánov.
Rozhodnutia prijaté oprávneným orgánom členského štátu určenia a príčiny takéhoto rozhodnutia sa oznámia dovozcovi alebo jeho zástupcovi.
Ak dovozca alebo jeho zástupca o to požiada, odôvodnené rozhodnutie sa mu musí oznámiť písomne s podrobnými právami, ktoré má ohľadom odvolania sa v zmysle platných zákonov členského štátu v mieste colnej prehliadky, ako aj s postupom a lehotami ktoré musí dodržať.
KAPITOLA II
Ochranné opatrenia
Článok 18
1. Ak sa na území tretieho štátu objaví alebo rozšíri choroba uvedená v smernici Rady 82/894/EHS z 21. decembra 1982 o oznamovaní chorôb zvierat v rámci spoločenstva [12], objavia sa choroby prenosné zo zvierat na ľudí alebo iné ochorenia či príčiny, ktoré by mohli predstavovať vážne nebezpečenstvo pre zvieratá alebo zdravie ľudí, alebo sa rozšíria na území tretej krajiny, alebo ak na to upozorňuje akýkoľvek iný vážny dôvod v oblasti zdravia zvierat, hlavne v dôsledku zistení zo strany veterinárnych expertov, Komisia môže na základe vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť členského štátu okamžite prijať v závislosti od vážnosti situácie jedno z nasledujúcich opatrení:
- pozastaviť dovozy prichádzajúce z príslušnej krajiny alebo jej časti, prípadne tretej krajiny tranzitu,
- stanoviť podmienky špeciálne pre zvieratá prichádzajúce z ktorejkoľvek časti dotknutej tretej krajiny.
2. Ak jedna z kontrol uvedených v tejto smernici ukáže, že dodávka zvierat by mohla predstavovať nebezpečenstvo pre zdravie zvierat alebo zdravie ľudí, príslušný veterinárny orgán okamžite uskutoční nasledujúce opatrenia:
- zabaví a zničí zásielku,
- okamžite informuje ostatné miesta colných prehliadok a Komisiu o zisteniach a o pôvode zvierat v súlade s článkom 12 (4).
3. Komisia môže v prípade uvedenom v odseku 1 prijať dočasné ochranné opatrenia týkajúce sa zvierat, na ktoré sa vzťahuje článok 9.
4. Zástupcovia Komisie sa môžu okamžite dostaviť na miesto zistenia v tretej krajine.
5. V prípade, že členský štát oficiálne informuje Komisiu o nutnosti prijať ochranné opatrenia a Komisia neuplatní ustanovenia podľa odsekov 1 a 3, alebo nepoverí Stály veterinárny výbor v súlade s odsekom 6, členský štát môže prijať dočasné ochranné opatrenia ohľadom dotknutých zvierat.
Keď členský štát prijme dočasné ochranné opatrenia voči tretej krajine v zmysle podmienok tohto odseku, informuje o tom ostatné členské štáty a Komisiu v súlade s článkom 12 (5).
6. Do desiatich pracovných dní Stály veterinárny výbor musí mať všetky podklady týkajúce sa uvedeného problému v zmysle článku 22, ohľadom rozsahu, zmeny a doplnku alebo zrušenia uskutočnených opatrení v zmysle odsekov 1, 3 a 5.
7. Rozhodnutia ohľadom rozsahu, zmien a doplnkov alebo zrušenia opatrení, prijatých v zmysle odsekov 1, 2, 3 a 6 sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 22.
8. Podrobné pravidlá na uplatňovanie tejto kapitoly sa prijmú podľa potreby na základe postupu v zmysle článku 23.
KAPITOLA III
Prehliadka
Článok 19
1. Veterinárni experti Komisie môžu spolu s oprávnenými štátnymi orgánmi a v potrebnom rozsahu pre jednotné uplatňovanie podmienok tejto smernice kontrolovať, či miesta colnej prehliadky schválené v súlade s článkom 6 a stanice karantény schválené v súlade s článkom 10, spĺňajú podmienky uvedené v prílohách A a B.
2. Veterinárni experti Komisie môžu v spolupráci s príslušnými orgánmi uskutočniť kontroly na mieste.
3. Členský štát, na území ktorého sa vykonala prehliadka, poskytne veterinárnym expertom Komisie akúkoľvek pomoc potrebnú na splnenie ich úlohy.
4. Komisia informuje členské štáty o výsledku vykonaných kontrol.
5. Keď sa Komisia domnieva, že výsledky kontroly tomu nasvedčujú, prehodnotí situáciu v rámci Stáleho veterinárneho výboru. Môže prijať príslušné rozhodnutia podľa postupu uvedeného v článku 22.
6. Komisia sleduje vývoj situácie; podľa nej v zmysle článku 22 mení a dopĺňa alebo ruší rozhodnutie v zmysle odseku 5.
7. Podrobné pravidlá uplatňovania tohto článku sa prijmú podľa potreby v súlade s postupom uvedeným v článku 23.
Článok 20
Ak na základe kontrol na mieste predaja zvierat príslušný orgán členského štátu zváži, že sa nedodržali podmienky tejto smernice na mieste colnej prehliadky iného členského štátu, bezodkladne sa spojí s oprávneným orgánom tohto štátu.
Tento prijme všetky potrebné opatrenia a oznámi príslušnému orgánu prvého členského štátu povahu vykonaných kontrol, prijatých rozhodnutí a dôvody týchto rozhodnutí.
Ak sa príslušný orgán prvého členského štátu obáva, že tieto opatrenia nie sú dostatočné, preskúma spolu s oprávneným orgánom príslušného členského štátu spôsoby a prostriedky, ktoré by mohli vyriešiť situáciu, keď je to potrebné osobne navštívi príslušný členský štát.
Keď kontroly uvedené v prvom pododseku umožňujú konštatovať opakovaný nesúlad s touto smernicou, príslušný orgán členského štátu určenia informuje Komisiu a príslušné orgány ostatných členských štátov.
Komisia na žiadosť povereného orgánu členského štátu určenia alebo na základe vlastnej iniciatívy pošle na miesto do príslušného členského štátu inšpekčnú skupinu v spolupráci s príslušnými orgánmi tohto členského štátu. V závislosti od typu zistených porušení, táto inšpekčná skupina zostane na mieste až do prijatia rozhodnutí v zmysle prvého pododseku.
Čakajúc na závery Komisie, príslušný členský štát na žiadosť členského štátu určenia zintenzívni kontroly v mieste colnej prehliadky alebo podľa situácie v miestach karantény.
Členský štát určenia môže zo svojej strany zintenzívniť kontroly zvierat prichádzajúcich z týchto zdrojov.
Komisia, na žiadosť jedného zo zainteresovaných členských štátov a na základe postupu v zmysle článku 22, pokiaľ sa potvrdia nedostatky v zmysle piateho pododseku, prijme primerané opatrenia. Tieto opatrenia sa musia potvrdiť alebo preskúmať v súlade s tým istým postupom.
Článok 21
1. Každý členský štát vypracuje program výmen personálu určeného na veterinárne kontroly zvierat, ktoré pochádzajú z tretích krajín.
2. Komisia a členské štáty v rámci Stáleho veterinárneho výboru koordinujú programy, uvedené v odseku 1.
3. Členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na realizáciu programov vyplývajúcich z koordinácie, ktorá sa spomína v odseku 2.
4. Každý rok sa v rámci Stáleho veterinárneho výboru preskúma uplatňovanie programov na základe správ vypracovaných členskými štátmi.
5. Členské štáty zohľadnia získané skúsenosti s cieľom zlepšiť a prehĺbiť programy výmen.
6. Finančná účasť spoločenstva sa môže poskytnúť s cieľom umožniť účinný rozvoj programov výmen. Podrobné pravidlá tejto účasti a odhadnutá suma, ktorú bude treba uhradiť z rozpočtu Európskych spoločenstiev sú stanovené rozhodnutím 90/424/EHS Rady z 26. júna 1990, týkajúce sa istých výdavkov vo veterinárnej oblasti [13].
7. Spôsoby uplatňovania odsekov 1, 4 a 5 sa podľa potreby schvália na základe postupu, uvedeného v článku 23.
KAPITOLA IV
Všeobecné ustanovenia
Článok 22
Pokiaľ sa odvoláva na postup uvedený v tomto článku, prijme sa opatrenie v súlade s článkom 17 smernice 89/662/EHS.
Článok 23
Pokiaľ sa odvoláva na postup uvedený v tomto článku, prijme sa opatrenie v súlade s článkom 18 smernice 89/662/EHS.
Článok 24
Prílohy tejto smernice sa podľa potreby zmenia a doplnia na základe postupu v zmysle článku 23.
Článok 25
Táto smernica platí bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia vyplývajúce z colných pravidiel.
Článok 26
1. Články 12 a 28 smernice 72/462/EHS sa rušia.
Až do rozhodnutia v uvedeného v článkoch 5 a 6 tejto smernice stále platia akty prijaté podľa článku 12 smernice 72/462/EHS.
2. Články 20 a 21 smernice 90/426/EHS, ako i články 27 a 29 (2) smernice 90/539/EHS sa rušia.
Článok 27
1. Smernica 81/662/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:
a) v článku 19 (2) "31. decembra 1992" nahradí "31. decembra 1996";
b) článok 22 sa nahradí nasledovne:
"Článok 22
Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou 1. júla 1992."
2. Smernica 90/425/EHS sa mení a dopĺňa nasledovne:
a) článok 7 sa nahradí nasledovne:
"Článok 7
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa prijali nasledovné opatrenia pri kontrolách uskutočňovaných v miestach, kde sa môžu zvieratá a výrobky uvedené v prílohe 1, prichádzajúce z tretej krajiny, priviezť na územia definované v prílohe I smernice 90/675/EHS, ako sú prístavy, letiská a miesta colnej prehliadky u tretích krajín:
a) aby sa kontrolovali osvedčenia alebo doklady sprevádzajúce zvieratá a výrobky z nich;
b) aby sa zvieratá a výrobky produkty z nich podriadili kontrolným pravidlám v zmysle článku 5;
c) aby sa produkty tretích krajín podriadili pravidlám, uvedeným v smernici 90/675/EHS;
d) aby sa zvieratá tretích krajín podrobili pravidlám ustanoveným v smernici 91/496/EHS.
2. Napriek tomu sa od 1. januára 1993 a na základe výnimky z odseku 1 všetky zvieratá alebo produkty prepravované pravidelne a priamo dopravnými prostriedkami, ktoré spájajú dva geografické body spoločenstva, podriadia pravidlám kontroly podľa článku 5."
b) článok 23 sa nahradí nasledovne:
"Článok 23
Rada na základe správy Komisie, doplnenej o prípadné návrhy, ku ktorým sa vyjadrí kvalifikovanou väčšinou, opätovne preskúma:
- ustanovenia článku 10 a článku 5 (2) a) do 1. januára 1993,
- ostatné ustanovenia do 1. januára 1996."
c) v článku 26:
v prvom pododseku v bode ii) sa nahrádza nasledovne:
"ii) ostatné ustanovenia tejto smernice 1. júla 1992.";
druhý pododsek je zrušený.
3. Smernica 90/675/EHS sa týmto mení a dopĺňa nasledovne:
a) v článku 19 odsek 6 sa nahrádza nasledovne:
"6. Do desiatich pracovných dní Stály veterinárny výbor musí mať všetky podklady týkajúce sa uvedeného problému v zmysle článku 23, ohľadom rozsahu, zmeny a doplnku alebo zrušenia uskutočnených opatrení v zmysle odsekov 1, 3 a 5. Postup uvedený v článku 23 možno tiež použiť na prijatie nevyhnutných rozhodnutí, vrátane tých, ktoré sa týkajú obehu produktov a tranzitu v rámci spoločenstva."
b) v článku 32 "do 31. decembra 1991" sa nahradí "1. júla 1992".
Článok 28
Komisia môže na základe postupu podľa článku 23 prijať na obdobie troch rokov prechodné opatrenia potrebné na uľahčenie prechodu na nový kontrolný režim podľa tejto smernice.
Článok 29
Členské štáty môžu využiť finančnú pomoc spoločenstva v zmysle článku 38 smernice 90/424/EHS na uplatňovanie tejto smernice, hlavne pri vytváraní siete výmen informácií medzi veterinárnymi orgánmi a colnými miestami.
Článok 30
1. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne ustanovenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s:
a) ustanoveniami článku 6 (3) a článkov 13, 18 a 21 do 1. decembra 1991;
b) ostatné ustanovenia tejto smernice do 1. júla 1992.
Informujú o tom bezodkladne Komisiu.
Tieto opatrenia, ktoré členské štáty prijmú, budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú sprevádzané podobným odkazom pri ich úradnom uverejnení. Spôsoby tohto odkazovania schvália členské štáty.
2. Podrobné pravidlá na uplatňovanie tejto smernice a hlavne tie v zmysle článku 8 (3) sa prijmú a systém uvedený v druhom pododseku článku 12 (4) začne platiť 1. júla 1992.
V prípade, že termín uvedený v prvom pododseku nie je možné dodržať, prijmú sa prechodné ustanovenia v zmysle článku 28.
Článok 31
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 15. júla 1992