SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/68/ES
z 24. septembra 2008
o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Preprava nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou predstavuje značné riziko nehôd. Preto by sa mali prijať opatrenia zabezpečujúce uskutočňovanie takej prepravy za podmienok najvyššej bezpečnosti.
(2)
Jednotné pravidlá týkajúce sa prepravy nebezpečného tovaru cestnou a železničnou dopravou boli ustanovené smernicou Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou (3) a smernicou Rady 96/49/ES z 23. júla 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru železničnou dopravou (4).
(3)
S cieľom ustanoviť spoločný režim vzťahujúci sa na všetky aspekty vnútrozemskej prepravy nebezpečného tovaru by sa smernice 94/55/ES a 96/49/ES mali nahradiť jedinou smernicou, ktorá by tiež ustanovila pravidlá pre vnútrozemskú vodnú dopravu.
(4)
Väčšina členských štátov patrí k zmluvným stranám Európskej dohody o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ďalej len „ADR“), Poriadku pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (ďalej len „RID“) a prípadne Európskej dohody o medzinárodnej nebezpečného tovaru po vnútrozemských vodných cestách (ďalej len „ADN“).
(5)
ADR, RID a ADN ustanovujú jednotné pravidlá bezpečnej medzinárodnej prepravy nebezpečného tovaru. Také pravidlá by sa mali rozšíriť aj na vnútroštátnu prepravu, aby sa v celom Spoločenstve harmonizovali podmienky, v ktorých sa prepravuje nebezpečný tovar, a aby bolo zabezpečené fungovanie spoločného dopravného trhu.
(6)
Táto smernica sa nevzťahuje na prepravu nebezpečného tovaru za určitých výnimočných okolností spojených s charakterom príslušných vozidiel alebo plavidiel alebo s obmedzeným charakterom uskutočňovanej prepravy.
(7)
Ustanovenia tejto smernice by sa nemali vzťahovať ani na prepravu nebezpečného tovaru, za ktorý nesú priamu a fyzickú zodpovednosť alebo nad ktorou dohliadajú ozbrojené sily. Preprava nebezpečného tovaru, ktorú vykonávajú obchodné zmluvné strany pracujúce pre ozbrojené sily, by však mala patriť do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, pokiaľ za ich zmluvné povinnosti priamo a fyzicky nezodpovedajú ozbrojené sily alebo na ne nedohliadajú.
(8)
Členský štát, ktorý nemá železničný systém a v blízkej budúcnosti ho zrejme nebude mať, by mal neprimeranú a zbytočnú povinnosť, ak by musel transponovať a vykonávať ustanovenia tejto smernice, pokiaľ ide o železničnú dopravu. Taký členský štát by mal byť preto oslobodený od povinnosti transponovať a vykonávať túto smernicu, pokiaľ ide o železničnú dopravu, kým nebude mať železničný systém.
(9)
Každý členský štát by si mal zachovať právo vyňať prepravu nebezpečného tovaru vnútrozemskou vodnou dopravou z uplatňovania tejto smernice, ak vnútrozemské vodné cesty na jeho území nie sú spojené vnútrozemskou vodnou cestou s vodnými cestami ostatných členských štátov alebo ak sa na nich neprepravuje žiadny nebezpečný tovar.
(10)
Bez toho, aby bolo dotknuté právo Spoločenstva a ustanovenia prílohy I oddielu I.1 1.9, prílohy II oddielu II.1 1.9 a v prílohe III oddielu III.1 1.9, členské štáty by mali mať možnosť z dôvodov bezpečnosti dopravy zachovávať alebo prijať ustanovenia v oblastiach, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica. Tieto ustanovenia by mali byť jednoznačné a špecifické.
(11)
Každý členský štát by si mal zachovať právo na reguláciu alebo zákaz prepravy nebezpečného tovaru na svojom území výlučne z dôvodov iných, než je bezpečnosť, ako napríklad z dôvodov národnej bezpečnosti alebo ochrany životného prostredia.
(12)
Malo by byť povolené použitie dopravných prostriedkov registrovaných v tretej krajine na medzinárodnú prepravu nebezpečného tovaru v rámci území členských štátov s výhradou súladu s príslušnými ustanoveniami ADR, RID alebo ADN a tejto smernice.
(13)
Každý členský štát by mal mať možnosť uplatňovať prísnejšie pravidlá na vnútroštátne dopravné operácie vykonávané dopravnými prostriedkami, ktoré sú registrované alebo uvedené do prevádzky na jeho území.
(14)
Harmonizácia podmienok uplatňujúcich sa na vnútroštátnu prepravu nebezpečného tovaru by nemala brániť v zohľadňovaní špecifických vnútroštátnych pomerov. Táto smernica by preto mala poskytnúť členským štátom možnosť udeľovania určitých odchýlok za určitých presne stanovených podmienok. Také odchýlky by mali byť uvedené v tejto smernici ako „vnútroštátne odchýlky“.
(15)
Členské štáty by mali mať na účely riešenia nezvyčajných a výnimočných situácií právo udeľovať individuálne povolenia umožňujúce prepravu nebezpečného tovaru na ich území, ktorú by inak táto smernica zakazovala.
(16)
So zreteľom na investície, ktoré vyžaduje tento sektor, by sa členským štátom malo povoliť, aby si dočasne zachovali určité špecifické vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa požiadaviek na konštrukciu dopravných prostriedkov alebo zariadení a prepravu cez Lamanšský tunel. Členským štátom by sa tiež malo povoliť zachovať a prijímať ustanovenia o železničnej preprave nebezpečného tovaru medzi členskými štátmi a štátmi, ktoré sú zmluvnými stranami Organizácie pre spoluprácu železníc (OSŽD), až kým sa nedosiahne harmonizácia pravidiel uvedených v prílohe II Dohody o medzinárodnej železničnej nákladnej doprave (ďalej len „SMGS“) a ustanovení oddielu II.1 prílohy II k tejto smernici, a teda aj RID. V priebehu desiatich rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice by Komisia mala posúdiť dôsledky týchto ustanovení a podľa potreby predložiť vhodné návrhy. Také ustanovenia by mali byť uvedené v tejto smernici ako „dodatočné prechodné ustanovenia“.
(17)
Je nevyhnutné, aby sa prílohy k tejto smernici mohli rýchlo prispôsobiť vedeckému a technickému pokroku, vrátane rozvoja nových technológií pre systém vyhľadávania a sledovania, a najmä, aby sa zohľadnili nové ustanovenia začlenené do ADR, RID a ADN. Zmeny a doplnenia ADR, RID a ADN a zodpovedajúce úpravy príloh by mali nadobudnúť účinnosť súčasne. Komisia by mala členským štátom podľa potreby poskytnúť finančnú podporu na preklad ADR, RID a ADN a ich zmien a doplnení do ich úradných jazykov.
(18)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa stanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).
(19)
Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na prispôsobenie príloh k tejto smernici vedeckému a technickému pokroku. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice okrem iného jej doplnením o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(20)
Komisia by tiež mohla revidovať zoznamy vnútroštátnych výnimiek a rozhodnúť o uplatňovaní a implementácii mimoriadnych opatrení v prípade nehôd alebo mimoriadnych udalostí.
(21)
Z dôvodu efektívnosti by sa na prijatie prispôsobení príloh vedeckému a technickému pokroku mali obvyklé lehoty pre regulačný postup s kontrolou skrátiť.
(22)
Keďže ciele tejto smernice, a to zabezpečenie jednotného uplatňovania harmonizovaných pravidiel bezpečnosti v celom Spoločenstve a vysokej úrovne bezpečnosti vnútroštátnych a medzinárodných dopravných operácií, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov tejto smernice ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(23)
Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na záväzky Spoločenstva a jeho členských štátov v súlade s cieľmi stanovenými na Konferencii OSN o životnom prostredí a rozvoji (UNCED) v júni 1992 v Rio de Janeiro, ktoré sú zamerané na snahu o harmonizáciu systémov klasifikácie nebezpečných látok.
(24)
Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na právne predpisy Spoločenstva, ktorými sa riadia podmienky bezpečnosti, za ktorých by sa mali prepravovať biologické prostriedky a geneticky modifikované organizmy, regulované podľa smernice Rady 90/219/EHS z 23. apríla 1990 o obmedzenom použití geneticky modifikovaných mikroorganizmov (6), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia (7) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/54/ES z 18. septembra 2000 o ochrane pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s vystavením biologickým faktorom pri práci (8).
(25)
Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na uplatňovanie iných ustanovení Spoločenstva v oblasti bezpečnosti a zdravia pri práci a ochrany životného prostredia, a to najmä rámcovej smernice o bezpečnosti a zdraví pri práci - smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (9) a jej súvisiacich smerníc.
(26)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/87/ES z 12. decembra 2006, ktorou sa stanovujú technické požiadavky na plavidlá vnútrozemskej vodnej dopravy (10), sa stanovuje, že plavidlá, ktoré majú osvedčenie vydané podľa nariadenia na prepravu nebezpečných látok po Rýne (ADNR), môžu prepravovať nebezpečný tovar cez územie Spoločenstva za podmienok uvedených v danom osvedčení. Smernica 2006/87/ES by sa v dôsledku prijatia tejto smernice mala zmeniť a doplniť s cieľom vypustiť toto ustanovenie.
(27)
Členským štátom by sa malo priznať najviac dvojročné prechodné obdobie na uplatňovanie ustanovení tejto smernice na prepravu nebezpečného tovaru vnútrozemskou vodnou dopravou, aby sa im umožnil dostatočný čas na úpravu vnútroštátnych ustanovení, vytvorenie právnych rámcov a zaškolenie personálu. Pre všetky osvedčenia lodí a personálu vydané pred prechodným obdobím stanoveným na účely uplatňovania ustanovení tejto smernice na prepravu nebezpečného tovaru vnútrozemskou vodnou dopravou alebo počas neho by sa malo stanoviť všeobecné prechodné obdobie piatich rokov, pokiaľ nie je v osvedčení uvedené kratšie obdobie platnosti.
(28)
Smernice 94/55/ES a 96/49/ES by sa preto mali zrušiť. V záujme jasnosti a koherencie je preto tiež potrebné zrušiť smernicu Rady 96/35/ES z 3. júna 1996 o vymenovaní a odbornej kvalifikácii bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou a vnútrozemskou vodnou dopravou (11), smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/18/ES zo 17. apríla 2000 o minimálnych požiadavkách na skúšky bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou (12), rozhodnutie Komisie 2005/263/ES zo 4. marca 2005 oprávňujúce členské štáty prijať určité odchýlky v súlade so smernicou 94/55/ES so zreteľom na cestnú prepravu nebezpečného tovaru (13) a rozhodnutie Komisie 2005/180/ES zo 4. marca 2005 oprávňujúce členské štáty prijať určité odchýlky v súlade so smernicou Rady 96/49/ES so zreteľom na železničnú prepravu nebezpečného tovaru (14).
(29)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (15) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky zhody, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
1. Táto smernica sa vzťahuje na prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou v členských štátoch alebo medzi členskými štátmi vrátane činností spojených s nakladaním a vykladaním, prechodu z jedného druhu dopravy na iný a zastávok, ktoré si vyžadujú okolnosti dopravy.
Nevzťahuje sa na prepravu nebezpečného tovaru:
a)
vozidlami, vozňami alebo plavidlami, ktoré patria ozbrojeným silám alebo spadajú pod ich zodpovednosť;
b)
námornými plavidlami na morských vodných cestách, ktoré tvoria časť vnútrozemských vodných ciest;
c)
trajektmi, ktoré len prechádzajú cez vnútrozemskú vodnú cestu alebo prístav alebo
d)
vykonávanú v plnom rozsahu v rámci hraníc uzavretej oblasti.
2. Oddiel II.1 prílohy II sa nevzťahuje na členské štáty, ktoré nemajú železničný systém, a to dovtedy, kým sa takýto systém na ich území nezavedie.
3. Členské štáty môžu do jedného roku od nadobudnutia účinnosti tejto smernice rozhodnúť o tom, že nebudú uplatňovať prílohu III oddiel III.1 pre jeden z týchto dôvodov:
a)
nemajú žiadne vnútrozemské vodné cesty;
b)
ich vnútrozemské vodné cesty nie sú spojené vnútrozemskou vodnou cestou s vodnými cestami iných členských štátov alebo
c)
po ich vnútrozemských vodných cestách sa neprepravuje nijaký nebezpečný tovar.
Ak členský štát rozhodne o neuplatňovaní ustanovení prílohy III oddielu III.1, oznámi toto rozhodnutie Komisii, ktorá informuje ostatné členské štáty.
4. Členské štáty môžu ustanoviť osobitné bezpečnostné požiadavky na vnútroštátnu a medzinárodnú prepravu nebezpečného tovaru v rámci svojho územia, pokiaľ ide o:
a)
prepravu nebezpečného tovaru vykonávanú vozidlami, vozňami alebo plavidlami vnútrozemskej vodnej dopravy, na ktorú sa nevzťahuje táto smernica;
b)
používanie predpísaných trás vrátane predpísaných druhov dopravy, a to v odôvodnených prípadoch;
c)
osobitné pravidlá týkajúce sa prepravy nebezpečného tovaru vo vlakoch osobnej prepravy.
Členské štáty informujú Komisiu o týchto ustanoveniach a ich odôvodneniach.
Komisia podľa toho informuje ostatné členské štáty.
5. Členské štáty môžu regulovať alebo zakázať prepravu nebezpečného tovaru v rámci svojho územia výlučne z iných dôvodov ako z dôvodu bezpečnosti počas prepravy.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice:
1.
„ADR“ je Európska dohoda o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí uzavretá v Ženeve 30. septembra 1957, v znení zmien a doplnení;
2.
„RID“ je Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru uverejnený ako dodatok C k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (ďalej len „COTIF“) uzavretého vo Vilniuse 3. júna 1999, v znení zmien a doplnení;
3.
„ADN“ je Európska dohoda o medzinárodnej preprave nebezpečného tovaru po vnútrozemských vodných cestách uzavretá v Ženeve 26. mája 2000, v znení zmien a doplnení;
4.
„vozidlo“ je každé motorové vozidlo určené na používanie na ceste, s najmenej štyrmi kolesami a maximálnou konštrukčnou rýchlosťou presahujúcou 25 km/h a jeho prípojné vozidlá s výnimkou vozidiel, ktoré sa pohybujú na koľajniciach, mobilných strojov a poľnohospodárskych a lesných traktorov za predpokladu, že sa pri preprave nebezpečného tovaru nepohybujú rýchlosťou presahujúcou 40 km/h;
5.
„vozeň“ je každé železničné vozidlo bez vlastného pohonu, ktoré sa pohybuje na vlastných kolesách po železničných koľajach a používa sa na prepravu tovaru;
6.
„plavidlo“ je každé vnútrozemské alebo námorné plavidlo.
Článok 3
Všeobecné ustanovenia
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, sa nebezpečný tovar neprepravuje, pokiaľ je to zakázané v prílohe I oddiele I.1, prílohe II oddiele II.1 alebo prílohe III oddiele III.1.
2. Bez toho, aby boli dotknuté všeobecné pravidlá prístupu na trh alebo pravidlá všeobecne uplatniteľné na prepravu tovaru, preprava nebezpečného tovaru sa povolí, ak sú splnené podmienky stanovené v prílohe I oddiele I.1, prílohe II oddiele II.1 a prílohe III oddiele III.1.
Článok 4
Tretie krajiny
Preprava nebezpečného tovaru medzi členskými štátmi a tretími krajinami je povolená, pokiaľ je v súlade s požiadavkami ADR, RID alebo ADN, ak nie je v prílohách uvedené inak.
Článok 5
Obmedzenia z dôvodov bezpečnosti dopravy
1. Členské štáty môžu z dôvodov bezpečnosti dopravy, s výnimkou konštrukčných požiadaviek, uplatňovať prísnejšie ustanovenia týkajúce sa vnútroštátnej prepravy nebezpečného tovaru vozidlami, vozňami a plavidlami vnútrozemskej vodnej dopravy, ktoré sú registrované alebo uvedené do prevádzky na ich území.
2. Ak členský štát v prípade nehody alebo mimoriadnej udalosti na svojom území usúdi, že platné bezpečnostné ustanovenia sa ukázali ako nedostatočné na to, aby obmedzili nebezpečenstvá spojené s dopravnými operáciami, a ak vznikne naliehavá potreba prijať opatrenia, členský štát v etape plánovania oznámi Komisii opatrenia, ktoré navrhuje prijať.
Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 2, rozhodne o tom, či povolí implementáciu príslušných opatrení a o trvaní tohto povolenia.
Článok 6
Odchýlky
1. Členské štáty môžu pre dopravné operácie vykonávané na ich územiach povoliť používanie iných jazykov, ako sú jazyky uvedené v prílohách.
2.
a)
Za predpokladu, že nie je ohrozená bezpečnosť, členské štáty môžu požiadať o odchýlky od prílohy I oddielu I.1, prílohy II oddielu II.1 a prílohy III oddielu III.1 pri preprave malých množstiev určitého nebezpečného tovaru na ich územiach s výnimkou stredne alebo vysoko rádioaktívnych látok za predpokladu, že podmienky pre takú prepravu nie sú prísnejšie ako podmienky stanovené v týchto prílohách.
b)
Za predpokladu, že nie je ohrozená bezpečnosť, členské štáty môžu tiež požiadať o odchýlky od prílohy I oddielu I.1, prílohy II oddielu II.1 a prílohy III oddielu III.1 pre prepravu nebezpečného tovaru v rámci svojho územia v prípade:
i)
miestnej prepravy na krátke vzdialenosti alebo
ii)
miestnej železničnej prepravy po určitých stanovených trasách, ktoré tvoria súčasť vymedzeného výrobného procesu a sú prísne kontrolované za jasne stanovených podmienok.
Komisia v každom prípade preskúma, či boli splnené podmienky stanovené v písmenách a) a b) a rozhodne v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 2, či povolí odchýlku a doplní ju do zoznamu vnútroštátnych odchýlok uvedených v prílohe I oddiele I.3, prílohe II oddiele II.3 alebo prílohe III oddiele III.3.
3. Odchýlky podľa odseku 2 platia na obdobie nepresahujúce šesť rokov odo dňa povolenia, také obdobie sa uvedie v rozhodnutí o povolení. Pokiaľ ide o existujúce odchýlky uvedené v prílohe I oddiele I.3, prílohe II oddiele II.3 a prílohe III oddiele III.3, za dátum povolenia sa považuje 30. jún 2009. Ak nie je uvedené inak, odchýlky platia na obdobie šiestich rokov.
Odchýlky sa uplatňujú bez diskriminácie.
4. Ak členský štát požiada o predĺženie povolenia odchýlky, Komisia príslušnú odchýlku preskúma.
Ak sa neprijmú žiadne zmeny a doplnenia prílohy I oddielu I.1, prílohy II oddielu II.1 alebo prílohy III oddielu III.1 ovplyvňujúce predmet odchýlky, Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 2 predĺži povolenie na ďalšie obdobie nepresahujúce šesť rokov odo dňa povolenia, takéto obdobie sa uvedie v rozhodnutí o povolení.
Ak sa prijmú zmeny a doplnenia prílohy I oddielu I.1, prílohy II oddielu II.1 alebo prílohy III oddielu III.1 ovplyvňujúce predmet odchýlky, Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 2, môže:
a)
vyhlásiť odchýlku za neplatnú a vypustí ju z príslušnej prílohy;
b)
obmedziť pôsobnosť povolenia a v súlade s tým zmeniť a doplniť príslušnú prílohu;
c)
predĺžiť povolenie na ďalšie obdobie nepresahujúce šesť rokov odo dňa povolenia, toto obdobie sa určí v rozhodnutí o povolení.
5. Každý členský štát môže výnimočne a za predpokladu, že nie je ohrozená bezpečnosť, vydať na svojom území individuálne povolenia na vykonávanie dopravných operácií s nebezpečným tovarom, ktoré sú touto smernicou zakázané, alebo vykonávať také operácie za podmienok, ktoré sa líšia od podmienok ustanovených v tejto smernici, pod podmienkou, že tieto dopravné operácie sú jasne definované a časovo obmedzené.
Článok 7
Prechodné ustanovenia
1. Členské štáty môžu na svojich územiach zachovať ustanovenia uvedené v prílohe I oddiele I.2, prílohe II oddiele II.2 a prílohe III oddiele III.2.
Členské štáty, ktoré zachovajú také ustanovenia, o tom informujú Komisiu. Komisia informuje ostatné členské štáty.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 1 ods. 3, sa môžu členské štáty rozhodnúť, že najneskôr do 30. júna 2011 nebudú uplatňovať ustanovenia prílohy III oddielu III.1. V takom prípade príslušný členský štát bude, pokiaľ ide vnútrozemské vodné cesty, naďalej uplatňovať ustanovenia smerníc 96/35/ES a 2000/18/ES platné 30. júna 2009.
Článok 8
Prispôsobenia
1. Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie príloh vedeckému a technickému pokroku vrátane využívania technológií pre systém lokalizácie a sledovania v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, najmä s cieľom zohľadniť zmeny a doplnenia ADR, RID a ADN, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 9 ods. 3.
2. Komisia podľa potreby poskytne finančnú pomoc členským štátom na preklad ADR, RID a ADN a ich úprav do ich úradných jazykov.
Článok 9
Výbor
1. Komisii pomáha Výbor pre prepravu nebezpečného tovaru.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4, článok 5a ods. 5 písm. b) a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Lehoty ustanovené v článku 5a ods. 3 písm. c) a článku 5a ods. 4 písm. b) a e) rozhodnutia 1999/468/ES sú jeden mesiac, jeden mesiac a dva mesiace v tom istom poradí, ako sú uvedené.
Článok 10
Transpozícia
1. Členské štáty najneskôr do 30. júna 2009 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 11
Zmena a doplnenie
Článok 6 smernice 2006/87/EC sa týmto vypúšťa.
Článok 12
Zrušenia
1. Smernice 94/55/ES, 96/49/ES, 96/35/ES a 2000/18/ES sa týmto od 30. júna 2009 zrušujú.
Osvedčenia vydané na základe ustanovení zrušených smerníc zostávajú v platnosti do dňa skončenia ich platnosti.
2. Rozhodnutia 2005/263/ES a 2005/180/ES sa týmto zrušujú.
Článok 13
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 14
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 24. septembra 2008