Smernica Rady 96/62/ES
z 27. septembra 1996
o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 130 ods. 1,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189c zmluvy [3],
keďže piaty akčný program z roku 1992 pre životnom prostredí, ktorého a všeobecné princípy boli potvrdené Radou a predstaviteľmi vlád členských štátov, združenými v Rade v ich rezolúcií 93/C 138/01 z 1. februára 1993 [4], predpokladá zmeny v existujúcich právnych predpisov o látkach znečisťujúcich ovzdušie; keďže spomenutý program navrhuje ustanovenie o dlhodobých cieľoch v oblasti kvality ovzdušia;
keďže s cieľom ochrany životného prostredia ako celku a ľudského zdravia by sa malo zabrániť, predchádzať alebo redukovať koncentráciu škodlivých látok v ovzduší a limitné hodnoty a/alebo dodržiavať výstražné prahy, ktoré sú stanovené pre úrovne znečistenia ovzdušia;
keďže, s cieľom zohľadnenia špecifických mechanizmov tvorby ozónu, tieto limitné hodnoty a výstražné prahy môže byť neskôr nutné doplniť alebo nahradiť cieľovými hodnotami;
keďže číselné hodnoty pre limitné hodnoty, výstražné prahy, týkajúce sa ozónu, cieľové hodnoty a/alebo limitné hodnoty a výstražné prahy sa určujú na základe výsledkov práce medzinárodných vedeckých skupín, ktoré pracujú priamo v teréne;
keďže Komisia vykonáva štúdie na analyzovanie vplyvov kombinovaného pôsobenia rôznych znečisťujúcich látok alebo zdrojov znečistenia a vplyvu podnebia na aktivitu rôznych znečisťujúcich látok skúmaných v kontexte s touto smernicou;
keďže kvalita ovzdušia musí byť posúdená vzhľadom na limitné hodnoty a/alebo výstražné prahy a, pokiaľ ide o ozón, na cieľové hodnoty a/alebo limitné hodnoty, berúce do úvahy veľkosť populácie a ekosystémov vystavených znečisteniu ovzdušia, podobne ako aj životné prostredie;
keďže, s cieľom posúdenia kvality ovzdušia založeného na porovnateľných meraniach vykonaných členskými štátmi, umiestnenie a počet miest odberu vzoriek a použité referenčné metódy merania by mali byť špecifikované, ak sú hodnoty pre výstražné prahy, limitné hodnoty a cieľové hodnoty;
keďže aby sa umožnilo používanie iných techník merania kvality okolitého ovzdušia okrem priamych meraní je nevyhnutné definovať kritériá na používanie a vyžadovanú presnosť týchto techník;
keďže hlavné opatrenia ustanovené v tejto smernici musia byť doplnené inými, ktoré sú špecifické obsahom jednotlivých látok;
keďže tieto špecifické merania je nutné vykonať čo najskôr, s cieľom splnenia celkových cieľov tejto smernice;
keďže by mali byť zozbierané predbežné reprezentatívne údaje;
keďže je s cieľom ochrany životného prostredia ako celku a ľudského zdravia nevyhnutné, aby členské štáty podnikli potrebné opatrenia, ak sa prekračujú limitné hodnoty, s cieľom prispôsobenia sa týmto hodnotám v stanovenom čase;
keďže opatrenia prijaté členskými štátmi musia zohľadniť požiadavky stanovené nariadeniami, ktoré sa týkajú chodu priemyselných zariadení v súlade s právnymi predpismi spoločenstva v oblasti integrovanej prevencie a zníženia znečistenia pri uplatňovaní týchto právnych predpisov;
keďže tieto opatrenia vyžadujú čas na vykonávanie a zefektívnenie, je potrebné stanoviť dočasné hranice tolerancie limitných hodnôt;
keďže v členských štátoch môžu existovať zóny, v ktorých sú úrovne znečistenia vyššie ako limitná hodnota, ale v rámci hranice tolerancie; keďže limitná hodnota musí byť zosúladená v určitom čase;
keďže sa členské štáty musia navzájom radiť v prípade, že úrovne znečistenia presahujú, alebo pravdepodobne presiahnu limitnú hodnotu plus hodnotu tolerancie alebo, ako sa môže stať, výstražné prahy, nasledujúc závažné znečistenie pochádzajúce z iného členského štátu;
keďže stanovenie výstražných prahov, na ktoré by mali byť prijaté predbežné opatrenia, umožní obmedziť pôsobenie znečisťujúcich príhod na ľudské zdravie;
keďže v zónach a aglomeráciách, kde sa úrovne znečistenia nachádzajú pod limitnými hodnotami, musia sa členské štáty snažiť o zachovanie čo najlepšej kvality ovzdušia, ktorá je zlúčiteľná s udržateľným rozvojom;
keďže s cieľom uľahčenia manipulácie a porovnávania získaných dát by mali byť tieto dáta poskytnuté Komisii v štandardizovanej forme;
keďže vykonávanie rozsiahlej a komplexnej politiky o posudzovaní a riadení kvality ovzdušia potrebuje byť založená na silných technických a vedeckých základoch a permanentných výmenách názorov medzi členskými štátmi;
keďže je potrebné vyhnúť sa zbytočne narastajúcemu množstvu informácií, ktoré sú prenášané medzi členskými štátmi; keďže informácie zozbierané Komisiou, ktoré pokračujú vo vykonávaní tejto smernice, sú potrebné aj pre Európsku environmentálnu agentúru (EEA) a preto môžu byť do nej prenášané Komisiou;
keďže prispôsobenie kritérií a techník používaných pre meranie kvality ovzdušia vedeckému a technickému pokroku a opatrenia, potrebné pre výmenu informácií v zmysle tejto smernice môžu byť žiadúce; keďže s cieľom uľahčenia realizácie práce potrebnej na tento účel, by mal byť stanovený postup zakladajúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou spolu s výborom;
keďže, s cieľom propagovania vzájomnej výmeny informácií medzi členskými štátmi a EEA, Komisia v spolupráci s EEA bude uverejňovať každé tri roky správu o kvalite ovzdušia v spoločenstva;
keďže látky už zahrnuté v smernici Rady 80/779/EHS z 15. júla 1980 o limitných hodnotách pre kvalitu ovzdušia a smerných hodnotách oxidu siričitého a rozptýlených častíc [5], v smernici Rady 82/884/EHS z 3. decembra 1982 o limitnej hodnote olova v ovzduší [6], v smernici Rady 85/203/EHS zo 7. marca 1985 o normách kvality ovzdušia pre oxid dusičitý [7] a v smernici Rady 92/72/EHS z 21. septembra 1992 o znečistení ovzdušia ozónom [8] musia byť prejednané ako prvé,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Ciele
Všeobecný cieľ tejto smernice je definovať základné princípy spoločnej stratégie pre:
- definovanie a stanovenie cieľov pre kvalitu okolitého ovzdušia v spoločenstve navrhované na zabránenie, prevenciu alebo zníženie škodlivých vplyvov na ľudské zdravie a životné prostredie ako celok,
- posúdiť kvalitu okolitého ovzdušia v členských štátoch na základe spoločných metód a kritérií,
- získavanie primeraných informácií o kvalite okolitého ovzdušia a zabezpečiť ich dostupnosť verejnosti napríklad, okrem iného, prostredníctvom výstražných prahov,
- udržiavať kvalitu okolitého ovzdušia tam, kde je dobrá a v ostatných prípadoch ju zlepšovať.
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice:
1. "okolité ovzdušie" znamená vonkajší vzduch v troposfére, s výnimkou pracovných miest;
2. "znečisťujúca látka" je akákoľvek priamo alebo nepriamo človekom vytváraná, do ovzdušia zasahujúca látka pravdepodobne majúca škodlivé účinky na ľudské zdravie a/alebo životné prostredie ako celku;
3. "úroveň" je koncentrácia znečisťujúcej látky v okolitom ovzduší alebo jej ukladanie na povrchu v danom čase;
4. "posúdenie" je akákoľvek metóda používaná na meranie, výpočet, predpovedanie alebo odhadovanie úrovne znečisťujúcej látky v ovzduší;
5. "limitná hodnota" je úroveň stanovená na vedeckých znalostiach, s cieľom zabránenia, prevencie alebo zníženia škodlivých vplyvov na ľudské zdravie a/alebo životné prostredie ako celku, ktorá sa dosiahne v danom čase a nie je už viac presahovaná;
6. "cieľová hodnota" je úroveň stanovená s cieľom vyhnutia sa dlhodobým škodlivým vplyvom na ľudské zdravie a/alebo životné prostredie ako celku, ktorú bude možné dosiahnuť v danom období;
7. "výstražný prah" je úroveň, za ktorou existuje riziko pre ľudské zdravie už z krátkeho vystavenia a pre ktorú sa musia zaviesť priame opatrenia členských štátov tak, ako je to ustanovené v tejto smernici;
8. "hranica tolerancie" je percento limitnej hodnoty, o ktoré táto hodnota môže byť prekročená vzhľadom na podmienky ustanovené v tejto smernici;
9. "zóna" je časť územia vymedzená členskými štátmi;
10. "aglomerácia" je zóna s koncentráciou obyvateľov vyššou ako 250000 obyvateľov alebo, kde koncentrácia populácie je 250000 obyvateľov alebo menej, hustota obyvateľov na km2, ktorá pre členské štáty stanovuje potrebu posúdenia a kontroly kvality okolitého ovzdušia;
Článok 3
Vykonávanie a zodpovednosti
Na vykonávanie tejto smernice členské štáty určia na príslušných úrovniach príslušné orgány a subjekty zodpovedné za:
- vykonávanie tejto smernice,
- posúdenie kvality okolitého ovzdušia,
- schvaľovanie meracích prístrojov (metódy, vybavenie, siete a laboratóriá),
- zabezpečenie presnosti merania prostredníctvom meracích prístrojov a kontrolovaním dodržiavania tejto presnosti týmito prístrojmi a zvlášť kontrolami vnútornej kvality, ktoré sú vykonané okrem iného v súlade s požiadavkami európskych noriem zabezpečenia kvality,
- analýzy metód posudzovania,
- koordináciu programov na zabezpečenie kvality na území spoločenstva, ktoré sú organizované Komisiou.
Po ich predložení Komisii, členské štáty sprístupnia údaje uvedené v prvom pododseku verejnosti.
Článok 4
Stanovenie limitných hodnôt a výstražných prahov pre okolité ovzdušie
1. Pre znečisťujúce látky uvedené v prílohe 1, Komisia predloží Rade návrhy na stanovenie limitných hodnôt a, ak to bude vhodné, výstražných prahov podľa nasledujúceho časového rozvrhu:
- najneskôr do 31. decembra 1996 pre znečisťujúce látky 1 až 5,
- v súlade s článkom 8 smernice 92/72/EHS pre ozón,
- najneskôr do 31. decembra 1997 pre znečisťujúce látky 7 a 8,
- čo najskôr, ale najneskôr do 31. decembra 1999 pre znečisťujúce látky 9 až 13.
Pri stanovovaní limitných hodnôt, prípadne výstražných prahov, sa príkladmo vezmú do úvahy faktory uvedené v prílohe II.
Vzhľadom na ozón, tieto návrhy vezmú do úvahy špeciálne mechanizmy vzniku tejto znečisťujúcej látky a za týmto účelom sa vytvoria špeciálne opatrenia pre cieľové a/alebo limitné hodnoty.
Ak je cieľová hodnota stanovená pre ozón presahovaná, členské štáty informujú Komisiu o prijatých opatreniach na dosiahnutie tejto hodnoty. Na základe týchto informácii Komisia zhodnotí, či sú nevyhnutné dodatočné opatrenia na úrovni spoločenstva a podľa potreby predloží návrhy Rade.
Pre ostatné znečisťujúce látky Komisia predloží Rade návrhy pre stanovenie limitných hodnôt prípadne výstražných prahov, ak na základe vedeckého pokroku a berúc do úvahy kritériá stanovené v prílohe III bude potrebné zabrániť, predchádzať alebo znížiť škodlivé vplyvy týchto znečisťujúcich látok na ľudské zdravie a/alebo životné prostredie ako celok v spoločenstve.
2. Komisia bude zodpovedná, berúc do úvahy najaktuálnejšie vedecko-výskumné údaje v oblasti epidemiológie a životného prostredia a najaktuálnejšie pokroky v metrológii, za opätovné preverenie tých prvkov, na ktorých sú založené limitné hodnoty a výstražné prahy, uvedené v odseku 1.
3. Keď sú stanovené limitné hodnoty a výstražný prah, stanovia sa kritériá a techniky pre:
a) meranie, ktoré sa bude používať pri vykonávaní právnych predpisov uvedených v odseku 1:
- umiestnenie miest odberu vzoriek,
- minimálny počet miest odberu vzoriek,
- referenčné meranie a techniky odberu vzoriek;
b) použitie iných techník na posúdenie kvality okolitého ovzdušia, zvlášť sa sústrediac na:
- priestorové riešenie pre modelovanie a objektívne meracie metódy,
- referenčné modelovacie techniky.
Tieto kritériá a techniky sú stanovené s ohľadom na všetky znečisťujúce látky podľa veľkosti aglomerácií alebo úrovne znečisťujúcich látok v skúmaných zónach.
4. Pri stanovovaní limitných hodnôt a času potrebného na realizáciu opatrení pre zlepšenie kvality ovzdušia je potrebné brať do úvahy aktuálne úrovne danej znečisťujúcej látky a preto Rada môže taktiež stanoviť dočasnú hranicu tolerancie limitnej hodnoty.
Táto hranica sa zníži podľa postupov, ktoré sa definujú pre každú znečisťujúcu látku, s cieľom dosiahnutia úrovne limitnej hodnoty najneskôr na konci obdobia určeného pre každú znečisťujúcu látku po stanovení tejto hodnoty.
5. Rada, v súlade so zmluvou, prijme právne predpisy stanovené v odseku 1 a opatrenia uvedené v odsekoch 3 a 4.
6. Keď členský štát zavedie prísnejšie opatrenia ako sú opatrenia uvedené v odseku 5, musí o tom informovať Komisiu.
7. Keď členský štát zamýšľa stanoviť limitné hodnoty alebo výstražné prahy pre znečisťujúce látky, ktoré nie sú uvedené v prílohe I a nie sú uvedené v opatreniach spoločenstva, ktoré sa týkajú kvality okolitého ovzdušia spoločenstva, musí o tom informovať Komisiu v dostatočnom časovom predstihu. Od komisie sa bude v dostatočnom čase požadovať odpoveď na otázku o potrebe právneho predpisu na úrovni spoločenstva v súlade s kritériami stanovenými v prílohe III.
Článok 5
Predbežné posúdenie kvality okolitého ovzdušia
Členské štáty, ktoré nemajú reprezentatívne merania úrovní znečisťujúcich látok pre všetky zóny a aglomerácie, podstúpia série reprezentatívnych meraní, prieskumov alebo posúdení s cieľom včasného získania dostupných údajov pre vykonávanie právnych predpisov uvedených v článku 4 ods. 1
Článok 6
Posúdenie kvality okolitého ovzdušia
1. Po stanovení limitných hodnôt a výstražných prahov posúdi sa kvalita okolitého ovzdušia na celom území členských štátov v súlade s týmto článkom.
2. V súlade s kritériami uvedenými v článku 4 ods. 3 a s ohľadom na príslušné znečisťujúce látky, ktoré sú uvedené v článku 4 ods. 3, je meranie povinné v nasledujúcich zónach:
- aglomerácie v zmysle článku 2 ods. 10,
- zóny, v ktorých sú úrovne medzi limitnými hodnotami a úrovňami stanovenými v odseku 3, a
- iné zóny, v ktorých úrovne prekračujú limitné hodnoty.
Uvedené opatrenia môžu byť doplnené modelovými technikami s cieľom poskytnutia primeranej úrovni informácií o kvalite okolitého ovzdušia.
3. Kombinácia meraní a modelových techník môže byť použitá na posúdenie kvality okolitého ovzdušia tam, kde úrovne počas reprezentatívneho obdobia sú úrovne pod úrovňou, ktorá je nižšie ako limitná hodnota určená podľa ustanovení uvedených v článku 4 ods. 5
4. Tam, kde sú úrovne pod úrovňou určenou ustanovením uvedeným v článku 4 ods. 5, je možné výhradné používanie modelových alebo objektívnych techník na posúdenie úrovní. Toto ustanovenie sa nevzťahuje na aglomerácie v prípade znečisťujúcich látok, ktorých výstražné prah bol stanovený podľa ustanovenia uvedenom v článku 4 ods. 5
5. Tam, kde je nutné znečisťujúce látky merať, sa merania uskutočnia na stálych miestach buďto nepretržitým alebo náhodným odberom vzoriek; počet meraní má byť dostatočne veľký na umožnenie určenia pozorovaných úrovní.
Článok 7
Zlepšenie kvality okolitého ovzdušiaVšeobecné požiadavky
1. Členské štáty uskutočnia nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie súladu s limitnými hodnotami.
2. Opatrenia stanovené na dosiahnutie cieľov tejto smernice:
a) budú brať do úvahy integrovaný prístup na ochranu ovzdušia, vody a pôdy;
b) nebudú porušovať právne predpisy spoločenstva o ochrane, bezpečnosti a zdraví pracujúcich pri práci;
c) nebudú mať žiadny podstatne negatívny vplyv na životné prostredie iných členských štátov.
3. Členské štáty zostavia akčné plány označujúce opatrenia, ktoré je potrebné zaviesť v krátkom čase tam, kde je riziko prekročenia limitných hodnôt a/alebo výstražných prahov, s cieľom zníženia tohoto rizika a limitovania trvania takýchto prípadov. Takéto plány môžu, od prípadu k prípadu, ustanoviť opatrenia na kontrolu a tam, kde je to nevyhnutné, prerušenie činností, vrátane premávky motorových vozidiel, ktorá prispieva k prekračovaniu limitných hodnôt.
Článok 8
Opatrenia uplatniteľné v zónach, kde je úroveň vyššia ako sú limitné hodnoty
1. Členské štáty zostavia zoznam zón a aglomerácií, v ktorých je úroveň jedného alebo viacerých znečisťujúcich látok vyššia ako limitné hodnoty plus hranica tolerancie.
Tam, kde nebola stanovená hranica tolerancie pre určité znečisťujúce látky pre zóny a aglomerácie, v ktorých úroveň týchto znečisťujúcich látok presahuje liminté hodnoty, sa postupuje rovnakým spôsobom ako v zónach a aglomeráciách uvedených v prvom pododseku a vzťahujú sa na nich odseky 3, 4 a 5.
2. Členské štáty zostavia zoznam zón a aglomerácií, v ktorých sa úrovne jednej alebo viacerých znečisťujúcich látok nachádzajú medzi limitnou hodnotou a limitnou hodnotou plus hranica tolerancie.
3. V zónach a aglomeráciách uvedených v odseku 1 členské štáty príjmu také opatrenia, aby zaistili, že plán alebo program je pripravený alebo vykonaný pre dosiahnutie limitných hodnôt v rámci určeného časového limitu.
Uvedený plán alebo program, ktorý musí byť sprístupnený verejnosti, bude obsahovať prinajmenšom informácie uvedené v prílohe IV.
4. V zónach a aglomeráciách uvedených v odseku 1, kde úroveň jedného alebo viacerých znečisťujúcich látok je vyššia ako limitná hodnota, členské štáty zabezpečia integrovaný plán, ktorý sa vzťahuje na všetky príslušné znečisťujúce látky.
5. Komisia bude pravidelne kontrolovať vykonávanie plánov alebo programov predložených podľa odseku 3 preverovaním ich vývoja a tendencií v znečistení ovzdušia.
6. Keď úroveň znečisťujúcej látky presahuje, alebo sa blíži k presiahnutiu limitnej hodnoty plus hranice tolerancie alebo, ako sa môže stať, výstražné prahy v prípade vzniku vážneho znečistenia pochádzajúceho z iného členského štátu, príslušný členský štát situáciu konzultuje s týmto členským štátom so zreteľom na nájdenie východiska. Komisia môže byť na týchto rokovaniach prítomná.
Článok 9
Požiadavky v zónach, kde sú úrovne nižšie ako limitné hodnota
Členské štáty zostavia zoznam zón a aglomerácií, v ktorých sú úrovne znečisťujúcich látok pod limitnými hodnotami.
Členské štáty budú udržiavať úrovne znečisťujúcich látok v týchto zónach a aglomeráciách pod limitnými hodnotami a budú sa snažiť udržiavať čo najlepšiu kvalitu okolitého ovzdušia v súlade s trvale udržateľným rozvojom.
Článok 10
Opatrenia uplatniteľné v prípade prekračovania výstražných prahov
V prípade ak sa prekročia výstražné prahy, členské štáty sa zaväzujú zabezpečiť, že sa podniknú nevyhnutné kroky pre informovanie verejnosti (napr. prostredníctvom rozhlasu, televízie, tlače). Členské štáty takisto poskytnú Komisii základné predbežné informácie v súvislosti s zaznamenanými úrovňami a dobou trvania znečistenia najneskôr do troch mesiacov od vzniku udalosti. Zoznam s minimálnou mierou detailov, ktoré sa poskytnú verejnosti, sa zverejní spolu s výstražnými prahmi.
Článok 11
Prenos informácií a správ
Po prijatí prvého návrhu v článku 4 prvom odseku Radou:
1. Členské štáty oznámia Komisii príslušné orgány, laboratóriá a subjekty uvedené v článku 3 a
a) v zónach uvedených v článku 8 ods. 1 budú:
i) informovať Komisiu o prípade, keď úrovne presiahnu limitné hodnoty plus hranice tolerancie, o dátumoch alebo obdobiach kedy boli tieto úrovne presiahnuté a nameraných hodnotách v deväťmesačnom období po skončení každého roka.
Keď nebola stanovená hranica tolerancie pre danú znečisťujúcu látku, bude sa v zónach a aglomeráciách, kde úroveň takejto znečisťujúcej látky presahuje limitnú hodnotu, postupovať rovnakým spôsobom ako v zónach a aglomeráciách uvedených v prvom pododseku;
ii) informovať Komisiu o príčinách každého zaznamenaného prípadu v deväťmesačnom období po skončení každého roka;
iii) zasielať Komisii plány alebo programy uvedené v článku 8 ods. 3 najneskôr do dvoch rokov po skončení každého roka, počas ktorého boli dané úrovne zaznamenané;
iv) informovať Komisiu každé tri roky o pokrokoch v pláne alebo programe;
b) predkladať Komisii každoročne najneskôr do deviatich mesiacov po skončení každého roka zoznam zón a aglomerácií uvedených v článku 8 ods. 1 a 2 a v článku 9;
c) predkladať Komisii každé tri roky najneskôr do deviatich mesiacov po skončení každého trojročného obdobia v rámci odvetvovej správy, uvedenej v článku 4 smernice Rady 91/692/EHS z 23. decembra 1991 o štandardizácii a racionalizácii správ o vykonávaní určitých smerníc týkajúcich sa životného prostredia [9], informácie podávajúce prehľad o pozorovaných alebo nameraných úrovniach v zónach alebo aglomeráciách uvedených v článku 8 a článku 9;
d) informovať Komisiu o používaných metódach pri predbežnom posúdení kvality okolitého ovzdušia uvedenom v článku 5.
2. Komisia uverejní:
a) každoročne zoznam zón a aglomerácií uvedených v článku 8 ods. 1;
b) každé tri roky správu o kvalite okolitého ovzdušia spoločenstva. Táto správa bude ponúkať v sumárnej forme informácie získavané prostredníctvom mechanizmu výmeny informácií medzi Komisiou a členskými štátmi.
3. V prípade potreby, Komisia použije pri príprave správy vzťahujúcej sa k odseku 2 písm. b) expertízu dostupnú v Európskej environmentálnej agentúre.
Článok 12
Výbor a jeho funkcie
1. Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie kritérií a techník uvedených v článku 4 ods. 2 technickému a vedeckému pokroku, a podrobné opatrenia pre výmenu informácií v zmysle článku 11 a iné úlohy špecifikované v opatreniach uvedených v článku 4 ods. 3, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v odseku 2 tohoto článku.
Takéto prispôsobenie nesmie priamo alebo nepriamo meniť limitné hodnoty alebo výstražný prah.
2. Komisia bude spolupracovať s výborom, ktorý je zložený zo zástupcov členských štátov a ktorému bude predsedať zástupca Komisie.
Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor prijme svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú určí predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijme väčšinou stanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na základe návrhu Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom, ktorý je stanovený v tomto článku. Predseda nehlasuje.
Komisia príjme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je doručené žiadne stanovisko, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak sa po uplynutí troch mesiacov od dátumu predloženia Rade, Rada nerozhodne, navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 13
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 18 mesiacov od nadobudnutia jej účinnosti s ohľadom na opatrenia vzťahujúce sa k článkom 1 až 4 a 12 a prílohám I, II, III a IV a najneskôr k dátumu, kedy sa uplatnia ustanovenia uvedené v článku 4 ods. 5, s ohľadom na opatrenia, ktoré sa vzťahujú k iným článkom.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii text hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré príjmu v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 14
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskeho spoločenstva.
Článok 15
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 27. septembra 1996