Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/62/ES
zo 17. júna 1999
o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 71ods. 1 a 93,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [3],
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [4],
keďže:
(1) odstránenie narušovania súťaže medzi dopravnými podnikmi členských štátov si vyžaduje harmonizáciu systémov vyberania poplatkov ako aj vytvorenie spravodlivých mechanizmov spoplatňovania dopravcov za používanie infraštruktúry;
(2) tieto ciele sa môžu dosiahnuť len postupne;
(3) určitá harmonizácia systémov vyberania sa už dosiahla smernicou Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o o zosúladení štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov [5] a smernicou Rady 92/82/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebných daní z minerálnych olejov [6];
(4) rozsudkom z 5. júla 1995 v prípade C-21/94 Európsky parlament versus Rada [7], Súdny dvor Európskych spoločenstiev zrušil smernicu Rady 93/89/EHS z 25. októbra 1993 o zdanení určitých nákladných vozidiel používaných na cestnú prepravu tovaru a vyberaní mýta a poplatkov za používanie určitej dopravnej infraštruktúry zo strany členských štátov [8], pričom účinnosť uvedenej smernice zostáva zachovaná až do doby, kým Rada neprijme novú smernicu, pričom smernica 93/89/EHS sa nahrádza touto smernicou;
(5) za súčasného stavu by sa úprava vnútroštátnych systémov vyberania poplatkov mala obmedziť len na úžitkové vozidlá nad určitú celkovú hmotnosť;
(6) pre tento účel by sa mali stanoviť minimálne sadzby daní z vozidiel v súčasnosti uplatňovaných členskými štátmi alebo daní, ktoré by ich mohli nahradiť;
(7) používanie vozidiel, ktoré šetria vozovku a menej znečisťujú životné prostredie by sa mohlo podporiť pomocou diferenciácie daní alebo poplatkov za predpokladu, že taká diferenciácia nenaruší fungovanie vnútorného trhu;
(8) je vhodné, aby sa niektorým členským štátom poskytla určitá doba, počas ktorej budú mať odchýlky z minimálnych sadzieb tak, aby sa uľahčilo prispôsobenie sa úrovní požadovaných touto smernicou;
(9) niektoré formy vnútroštátnej prepravy s malým vplyvom na dopravný trh spoločenstva podliehajú v súčasnosti zníženým sadzbám daní z vozidiel; aby sa zabezpečil hladký prechod, členské štáty by mali mať právo stanoviť prechodné odchýlky z minimálnych sadzieb;
(10) členské štáty by mali mať možnosť uplatňovať znížené sadzby alebo oslobodenia od daní z vozidiel v prípade vozidiel, ktorých používanie nemôže ovplyvniť dopravný trh spoločenstva;
(11) aby sa brali do úvahy niektoré zvláštne situácie, mal by sa stanoviť postup, pri ktorom by členské štáty mali povolené zachovať si ďalšie oslobodenia alebo znížené sadzby;
(12) existujúce skreslenie súťaže nemôže byť eliminované výhradne len harmonizáciou daní alebo spotrebných daní z palív; kým sa však nerealizujú technicky a ekonomicky vhodnejšie formy spoplatňovania, také skreslenie sa môže zmierniť zachovaním alebo zavedením mýta a/alebo užívateľských poplatkov za používanie diaľnic; okrem toho členské štáty by mali mať možnosť vyberať poplatky za používanie mostov, tunelov a horských priechodov;
(13) vzhľadom na špecifické podmienky niektorých alpských trás, môže byť pre členský štát účelné neuplatňovať systém poplatkov za používanie vymedzených úsekov svojej diaľničnej siete, aby sa umožnilo uplatňovanie poplatkov vztiahnutých k infraštruktúre;
(14) mýto a užívateľské poplatky by nemali byť diskriminačné ani by nemali zahŕňať nadmerné administratívne náklady alebo vytvárať prekážky na vnútorných hraniciach; z toho dôvodu by sa mali prijať primerané opatrenia, ktoré by umožnili platenia mýta a užívateľských poplatkov kedykoľvek a rôznymi platobnými prostriedkami;
(15) sadzby užívateľských poplatkov by mali byť založené na dobe používania príslušnej infraštruktúry a mali by byť diferencované vo vzťahu k nákladom vyvolaným cestnými vozidlami;
(16) znížené sadzby užívateľských poplatkov by sa mali dočasne uplatňovať u vozidiel registrovaných v Grécku, aby sa zohľadnili ťažkosti spôsobené jeho geopolitickou polohou;
(17) aby sa zabezpečilo, že užívateľské poplatky a mýto sa budú uplatňovať jednotne, mali by sa stanoviť určité pravidlá ich uplatňovania, napríklad charakteristiky infraštruktúry, za používanie ktorej budú ukladané, maximálne úrovne niektorých sadzieb a iné všeobecné podmienky, ktoré majú spĺňať; merané priemerné hodnoty mýta, by sa mali vzťahovať na náklady na výstavbu, prevádzku a rozvoj príslušnej siete infraštruktúry;
(18) členské štáty by mali byť schopné vyčleniť na ochranu životného prostredia a na vyrovnaný rozvoj dopravnej siete, určité percento z čiastky užívateľských poplatkov alebo mýta za predpokladu, že táto čiastka sa vypočíta podľa ustanovení tejto smernice;
(19) čiastky vyjadrené v tejto smernici v národných menových jednotkách členských štátov, ktoré zaviedli euro, boli stanovené 1. januára 1999, keď hodnota euro bola určená podľa nariadenia Rady (ES) č. 2866/98 z 31. decembra 1998 o prepočtových kurzoch medzi euro a menami členských štátov, ktoré zaviedli euro [9]; je vhodné, aby členské štáty, ktoré euro nezaviedli, ročne revidovali čiastky uvedené v národných menách v tejto smernici a upravili ich podľa potreby tak, aby sa zohľadnili zmeny výmenných kurzov; ročné úpravy národných mien nie sú povinné, ak zmena vyplývajúca z uplatnenia nových výmenných kurzov je pod určitou percentuálnou úrovňou;
(20) mal by sa uplatňovať územný princíp; dva alebo viac členských štátov môže spolupracovať za účelom zavedenia spoločného systému užívateľských poplatkov pokiaľ budú dodržané niektoré dodatočné podmienky;
(21) v súlade s princípom proporcionality, táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je požadované na dosiahnutie cieľov uvedených v treťom odseku článku 5 zmluvy;
(22) mal by sa stanoviť presný časový program revízie ustanovení tejto smernice a ich prípadných možných úprav, s cieľom rozvoja systémov vyberania poplatkov a mýta, ktoré by sa vo väčšej miere vzťahovali k územiu,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
Táto smernica sa vzťahuje na dane z vozidiel, mýto a užívateľské poplatky vozidiel definovaných v článku 2.
Táto smernica sa nevzťahuje na vozidlá vykonávajúce dopravu výlučne na mimoeurópskych územiach členských štátov.
Rovnako sa nevzťahuje na vozidlá registrované na Kanárskych ostrovoch, Ceute a Melille, Azoroch alebo na Madeire, ktoré vykonávajú dopravu výlučne na týchto územiach, alebo medzi týmito územiami a prípadne španielskou a portugalskou pevninou.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
a) "diaľnica" znamená cestu špeciálne projektovanú a budovanú pre dopravu motorovými vozidlami, ktorá neobsluhuje pozemky s ňou hraničiace a ktorá:
i) má, s výnimkou zvláštnych bodov alebo dočasne, oddelenú vozovku pre dva smery prevádzky, vzájomne oddelené buď deliacim pásom, ktorý neslúži pre dopravu, alebo výnimočne inými prostriedkami;
ii) úrovňovo nekrižuje žiadnu cestu, železnicu alebo trať električky alebo cestu pre peších;
iii) je špeciálne označená ako diaľnica;
b) "mýto" znamená platbu špecifickej čiastky za vozidlo, ktoré ubehlo vzdialenosť medzi dvoma bodmi infraštruktúry uvedenej v článku 7 ods. 2; čiastka má vychádzať z ubehnutej vzdialenosti a z typu vozidla;
c) "užívateľské poplatky" znamenajú platbu špecifickej čiastky za právo vozidla používať na určenú dobu infraštruktúru uvedenú v článku 7 ods. 2;
d) "vozidlo" znamená motorové vozidlo alebo jazdnú súpravu, určené výlučne na prepravu tovaru po ceste s celkovou maximálnou prípustnou hmotnosťou naloženého vozidla minimálne 12 ton;
e) "Vozidlo EURO I" znamená vozidlo s charakteristikami definovanými v riadku A tabuľky v bode 8.3.1.1 prílohy I k smernici Rady 88/77/EHS z 3. decembra 1987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o opatreniach proti emisiám plynných a tuhých znečistujúcich látok zo vznetových motorov určených na pohon vozidiel [10];
f) "Vozidlo EURO II" znamená vozidlo s charakteristikami definovanými v riadku B tabuľky v bode 8.3.1.1 prílohy I k smernici Rady 88/77/EHS.
KAPITOLA II
Dane z vozidiel
Článok 3
1. Dane z vozidiel uvedené v článku 1 sú nasledovné:
- Belgicko:
taxe de circulation sur les véhicles automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen,
- Dánsko:
vægtafgift af motorkøretøjer m.v.,
- Nemecko:
Kraftfahrzeugsteuer,
- Grécko:
Τέλη κυκλοφορίας
- Španielsko:
a) impuesto sobre vehículos de tracción mecánica;
b) impuesto sobre actividades económicas (výhradne vo vzťahu k vyberaným poplatkom za motorové vozidlá),
- Francúzsko:
a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers;
b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur,
- Írsko:
vehicle excise duty,
- Taliansko:
a) tassa automobilistica;
b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica,
- Luxembursko:
taxe sur les véhicules automoteurs,
- Holandsko:
motorrijtuigenbelasting,
- Rakúsko:
Kraftfahrzeugsteuer,
- Portugalsko:
a) imposto de camionagem;
b) imposto de circulação,
- Finsko:
varsinainen ajoneuvovero/egentling fordonsskatt,
- Švédsko:
fordonsskatt,
- Spojené kráľovstvo:
a) vehicle excise duty;
b) motor vehicle licence.
2. Členské štáty, ktoré nahradia ktorúkoľvek daň uvedenú v odseku 1 inou daňou toho istého druhu, to oznámia Komisii, ktorá vykoná potrebné zmeny a doplnenia.
Článok 4
Postupy vyrubovania a vyberania daní uvedených v článku 3 stanoví každý členský štát.
Článok 5
Dane uvedené v článku 3 pre vozidlá registrované v členských štátoch, vyberá výhradne členský štát registrácie.
Článok 6
1. Bez ohľadu na štruktúru daní uvedenú v článku 3, členské štáty stanovia sadzby tak, aby zabezpečili, že daňová sadzba pre každú kategóriu alebo subkategóriu vozidla uvedeného v prílohe I nebude nižšia než minimum stanovené v tejto prílohe.
Do dvoch rokov po nadobudnutí platnosti smernice sú Grécko, Taliansko, Portugalsko a Španielsko oprávnené používať sadzby, ktoré sú nižšie ako minimálne sadzby, ale predstavujú najmenej 65 % minimálnych sadzieb uvedených v prílohe I.
2. Členské štáty môžu používať znížené sadzby alebo oslobodenie od dane pre:
a) vozidlá používané pre národné alebo civilné obranné účely, pre požiarne alebo iné záchranné služby, pre políciu a vozidlá používané na údržbu ciest;
b) vozidlá, ktoré jazdia len príležitostne na verejných cestách členského štátu registrácie a sú používané fyzickými alebo právnickými osobami, ktorých hlavnou činnosťou nie je preprava tovaru za predpokladu, že preprava vykonávaná týmito vozidlami nespôsobí narušenie súťaže a pokiaľ to Komisia schváli.
3. a) Rada môže jednomyseľne na návrh Komisie povoliť členskému štátu, aby si ponechal ďalšie oslobodenia od dane alebo zníženie daní z vozidiel z dôvodov špecifických sociálnych alebo hospodárskych politických opatrení alebo z dôvodov týkajúcich sa infraštruktúry tohto štátu. Také oslobodenia alebo zníženia sa môžu použiť len pre vozidlá registrované v tom členskom štáte, ktorý vykonáva prepravu výhradne v rámci presne vymedzenej časti jeho územia.
b) Ktorýkoľvek členský štát, ktorý si chce ponechať oslobodenie od dane alebo zníženie informuje o tom Komisiu a pošle jej všetky potrebné informácie. Komisia informuje v priebehu jedného mesiaca o navrhovanom oslobodení od dane alebo znížení ostatné členské štáty.
Má sa za to, že Rada schválila ponechanie navrhovaného oslobodenia od dane alebo zníženia, ak v období dvoch mesiacov odo dňa, kedy boli členské štáty informované podľa predchádzajúceho pododseku, ani Komisia ani žiadny členský štát nepožiadal Radu o preskúmanie záležitosti.
4. Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek odseku 1 a odseky 2 a 3 tohto článku alebo článku 6 smernice Rady 92/106/EHS zo 7. decembra 1992 o stanovení spoločných pravidiel pre určité typy kombinovanej dopravy tovaru medzi členskými štátmi [11], nesmú členské štáty poskytnúť žiadne oslobodenie od dani alebo zníženie daní v zmysle článku 3, ktoré by mohli mať za následok daň nižšiu než je minimálna sadzba stanovená v odseku 1 tohto článku.
KAPITOLA III
Mýto a užívateľské poplatky
Článok 7
1. Členské štáty si môžu ponechať alebo zaviesť mýta a/alebo užívateľské poplatky podľa podmienok stanovených v odsekoch 2 až 10.
2. a) Mýto a užívateľské poplatky sa uložia len užívateľom diaľnic alebo iných viacprúdových ciest, ktoré majú podobné charakteristiky ako diaľnice, alebo užívateľom mostov, tunelov a horských priechodov.
V členskom štáte, v ktorom nie je všeobecná diaľničná sieť alebo cestná sieť s podobnými charakteristikami, mýto a užívateľské poplatky však môžu byť uložené užívateľom najvyššej kategórie ciest príslušného členského štátu.
b) Po porade s Komisiou a podľa postupu stanoveného v rozhodnutí Rady z 21. marca 1962 o stanovení postupu predbežného preskúmania a konzultácie s ohľadom na určité zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia týkajúce sa dopravy, navrhované v členských štátoch [12].
i) mýto a užívateľské poplatky sa môžu tiež uložiť užívateľom iných úsekov hlavnej cestnej siete, najmä
- ak je to oprávnené z bezpečnostných dôvodov,
- v členskom štáte, v ktorom nie je na väčšej časti územia k dispozícii súvislá diaľničná sieť alebo cestná sieť s podobnými charakteristikami, na uvedenej časti územia štátu, ale len na cestách používaných na medzinárodnú a medziregionálnu ťažkú nákladnú dopravu, za predpokladu, že výstavba diaľnic alebo ciest s podobnými charakteristikami nie je ekonomicky zdôvodnená požiadavkami na prepravu a hustotou obyvateľstva;
ii) príslušný členský štát môže zaviesť špeciálne opatrenia v pohraničných oblastiach;
iii) Rakúsko môže oslobodiť rakúskeho poplatku užívateľov diaľnice na úseku Kufstein - Brenner.
3. Mýto a užívateľské poplatky nesmú byť súčasne uložené v tej istej dobe za použitie jedného a toho istého úseku cesty. Členský štát však môže uložiť mýto za použitie mostov, tunelov a horských prechodov na sieťach, na ktorých už existujú užívateľské poplatky.
4. Mýto a užívateľské poplatky nesmú byť priamo alebo nepriamo diskriminačné z dôvodu štátnej príslušnosti dopravcu alebo miesta pôvodu alebo určenia vozidla.
5. Mýto a užívateľské poplatky sa ukladajú, vyberajú a ich platba sa monitoruje takým spôsobom, aby spôsobovali čo možno najmenšie prekážky plynulosti dopravy a aby sa zabránilo akýmkoľvek povinným prehliadkam alebo kontrolám na vnútorných hraniciach spoločenstva. Za tým účelom členské štáty spolupracujú na zavedení metód platieb užívateľských poplatkov od dopravcov, počas 24 hodín v priebehu dňa, aspoň vo väčších platobných miestach, s použitím všetkých bežných platobných prostriedkov v členskom štáte aj mimo členského štátu, v ktorom sa uplatňujú. Členské štáty na vyberanie mýta a užívateľských poplatkov zabezpečia primerané zariadenia v platobných miestach tak, aby nebola ohrozená bezpečnosť cestnej premávky.
6. Členský štát môže stanoviť, že vozidlá registrované v tomto štáte budú podliehať platbe užívateľských poplatkov za používanie celej cestnej siete na jeho území.
7. Užívateľské poplatky, vrátane administratívnych nákladov pre všetky kategórie vozidiel stanoví príslušný členský štát tak, aby ich úroveň nebola vyššia než sú maximálne sadzby uvedené v prílohe II.
K 1. júlu 2002 a potom každý druhý rok budú tieto maximálne sadzby prehodnotené. V prípade potreby Komisia vypracuje návrhy na nevyhnutné úpravy a Európsky parlament a Rada o nich rozhodnú na základe podmienok stanovených v zmluve.
Členské štáty uplatňujúce užívateľské poplatky, do dvoch rokov po nadobudnutí platnosti tejto smernice, uplatnia o 50 % znížené sadzby pre vozidlá registrované v Grécku z dôvodov jeho geopolitickej situácie. Komisia môže každý rok rozhodnúť o predĺžení uplatňovania tejto zníženej sadzby príslušnými členskými štátmi.
8. Užívateľské poplatky musia byť úmerné dobe použitia infraštruktúry.
Členský štát môže uplatňovať len ročné sadzby pre vozidlá registrované v tomto štáte.
9. Merané priemerné hodnoty mýta sa musia vzťahovať na náklady na výstavbu, prevádzku a rozvoj príslušnej siete infraštruktúry.
10. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie meraných priemerných hodnôt mýta uvedených v odseku 9, môžu členské štáty rozlíšiť sadzby mýta podľa:
a) vozidlových emisných tried za predpokladu, že žiadne mýto nie je vyššie o viac než 50 % nad hodnotou mýta stanoveného pre ekvivalentné vozidlá spĺňajúce najprísnejšie emisné limity;
b) časového úseku dňa za predpokladu, že žiadne mýto nie je vyššie o viac než 100 % nad hodnotou mýta stanoveného pre najlacnejší časový úsek dňa.
Akékoľvek zmeny mýta stanoveného podľa vozidlových emisných tried alebo časového úseku dňa, musia byť úmerné sledovanému cieľu.
Článok 8
1. Dva alebo viac členských štátov môže spolupracovať pri zavádzaní spoločného systému užívateľských poplatkov uplatňovaného na ich územiach. V tomto prípade tieto členské štáty zabezpečia úzke zapojenie Komisie do tejto činnosti, do následného systémového uplatňovania a do možných zmien.
2. Pre spoločný systém, okrem podmienok stanovených v článku 7, platia nasledovné podmienky:
a) spoločný ročný užívateľský poplatok stanovia zúčastnené členské štáty na úrovni, ktorá nie je vyššia než sú maximálne sadzby uvedené v článku 7 ods. 7;
b) zaplatenie spoločného užívateľského poplatku umožní prístup na sieť definovanú zúčastnenými členskými štátmi podľa článku 7 ods. 2;
c) ostatné členské štáty sa môžu pripojiť k spoločnému systému;
d) zúčastnené členské štáty vypracujú pravidlá rozdelenia, aby na každý z nich pripadol spravodlivý podiel výnosu naakumulovaného z užívateľských poplatkov.
KAPITOLA IV
Záverečné ustanovenia
Článok 9
1. Smernica nebráni členským štátom aby uplatňovali:
a) špecifické dane alebo poplatky:
- vyberané za registráciu vozidla, alebo
- uložené vozidlám alebo nákladom, ktoré majú nadmernú hmotnosť alebo rozmery;
b) parkovacie poplatky a špecifické mestské dopravné poplatky;
c) regulačné poplatky špecificky zamerané proti časovým a miestnym dopravným zápcham.
2. Táto smernica ponecháva členským štátom právo na vztiahnutie určitej čiastky užívateľských poplatkov alebo mýta k environmentálnej ochrane a vyváženému rozvoju dopravnej siete za predpokladu, že táto čiastka sa vypočíta podľa článku 7 ods. 7 a 9.
Článok 10
1. Na účely tejto smernice, výmennými kurzami medzi euro a národnými menami členských štátov, ktoré euro nezaviedli, budú kurzy platné prvý pracovný deň októbra, uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev; ich účinnosť bude od 1. januára nasledovného kalendárneho roku.
2. Členské štáty, ktoré euro nezaviedli, môžu ponechať v platnosti hodnoty platné v dobe ročného prispôsobenia uvedeného v odseku 1, ak z prepočtu čiastok vyjadrených v euro, vyplynie zmena menšia než 5 % hodnoty vyjadrenej v národných menách.
Článok 11
1. K dátumu uvedenému v druhom pododseku článku 7 ods. 7, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonaní tejto smernice, pričom bude brať do úvahy rozvoj technológie a vývoj hustoty premávky.
2. Členské štáty pošlú Komisii informácie potrebné na to, aby mohla najneskôr do šiestich mesiacov pred dátumami uvedenými v odseku 1, vypracovať horeuvedenú správu.
3. Členské štáty majú pri zavádzaní elektronických systémov mýta a/alebo užívateľských poplatkov spolupracovať, s cieľom dosiahnuť primeranú úroveň univerzálnosti.
Článok 12
1. Členské štáty do 1. júla 2000 prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Keď členské štáty príjmu uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať v prípade ich úradného uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou. Komisia o tom informuje ostatné členské štáty.
Článok 13
Táto smernica nadobudne platnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 14
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 17. júna 1999