Nariadenie Rady (EHS) č. 1192/69
z 26. júna 1969
o spoločných pravidlách normalizácie účtovnej závierky železničných podnikov
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 75 a 94,
so zreteľom na rozhodnutie Rady z 13. mája 1965 [1] o zosúladení niektorých ustanovení týkajúcich sa hospodárskej súťaže v železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej doprave,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3]
keďže jedným z cieľov spoločnej dopravnej politiky je eliminovať nerovnosti, ktoré vznikajú z dôvodu uvalenia finančných bremien alebo poskytnutia výhod železničným podnikom zo strany verejných orgánov a ktoré teda nevyhnutne spôsobia značné skreslenie podmienok hospodárskej súťaže;
keďže je za týmto účelom vhodné podniknúť opatrenia, ktoré zabezpečia elimináciu účinkov takýchto finančných bremien alebo výhod s cieľom dosiahnuť rovnaké zaobchádzanie pre všetky spôsoby dopravy; keďže pre niektoré triedy finančného bremena alebo výhody, môžu takéto opatrenia spočívať v ich včasnom ukončení; keďže vo vzťahu k ostatným triedam sa musia takéto opatrenia vykonávať ako súčasť procesu normalizácie účtovnej závierky železničných podnikov, pričom črtou takejto normalizácie je zaplatenie kompenzácie v súvislosti s účinkami takýchto finančných bremien alebo výhod;
keďže konečné urovnanie pozície pokiaľ ide o niektoré triedy finančných bremien alebo výhod, ktoré majú byť pokryté normalizáciou, sa bude musieť uskutočniť v súčinnosti s postupnou harmonizáciou pravidiel upravujúcich finančné vzťahy medzi železničnými podnikmi a štátmi, ako ustanovuje článok 8 rozhodnutia Rady z 13. mája 1965 o zosúladení niektorých ustanovení ovplyvňujúcich hospodársku súťaž v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy; keďže pre tieto druhy bremien alebo výhod je preto vhodné ponechať až do konečného urovnania na každý štát právo rozhodnúť v každom individuálnom prípade, či sa má normalizácia uskutočniť; keďže, ak sa rozhodne o normalizácii, mala by sa vykonať v súlade so spoločnými pravidlami ustanovenými v tomto nariadení, predovšetkým pokiaľ ide o metódy výpočtu finančnej kompenzácie;
keďže predtým, ako sa môžu podniknúť akékoľvek kroky pri realizácii normalizácie účtovnej závierky, týkajúce sa vyplatenia akejkoľvek kompenzácie splatnej v dôsledku takejto normalizácie, je potrebné určiť znášané finančné bremeno alebo výhody požívané železničnými podnikmi porovnaním s postavením, aké by mali, keby vykonávali svoju činnosť za rovnakých podmienok ako ostatné dopravné podniky;
keďže preto, aby sa uvedené bremená alebo výhody dali určiť, je potrebné vymedziť prípady, v ktorých by sa normalizácia mala uplatniť; keďže všetky existujúce prípady v členských štátoch by mali byť obsiahnuté, s výnimkou záväzkov služieb vo verejnom záujme v rámci významu nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 [4] z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy na jednej strane, a nerovnomerností v infraštruktúre a daňovom zaťažení podľa pravidiel upravujúcich tri spôsoby dopravy, nerovnomerností, ktoré budú v primeranej lehote odstránené opatreniami navrhovanými s ohľadom na zaťažovanie infraštruktúry a v súčinnosti s úpravou všeobecných a špecifických zdaňovacích systémov v doprave na druhej strane;
keďže každý prípad normalizácie má svoje vlastné typické črty, je vhodné vymedziť rozsah každého takéhoto prípadu a stanoviť zásady výpočtu, ktoré sa majú použiť pre účely určenia uvalených finančných bremien alebo výhod poskytnutých železničným podnikom;
keďže, aby sa dali určiť sumy takýchto bremien alebo výhod, je potrebné porovnať systém použiteľný pre železničné podniky so systémom použiteľným pre súkromné dopravné podniky zabezpečujúce iné spôsoby dopravy;
keďže finančné bremená znášané železničnými podnikmi sú zvyčajne väčšie než výhody, ktoré požívajú a naviac, takéto spoločnosti môžu ľahko poskytnúť účtovné údaje potrebné k určeniu takýchto bremien alebo výhod; keďže je teda vhodné povoliť takýmto podnikom prevziať iniciatívu v záležitosti, ktorá je ponechaná na príslušné orgány členských štátov, t. j. v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia a pred stanovením výšky kompenzácie preskúmať údaje, na základe ktorých podniky vypracovali svoje žiadosti; keďže je žiadúce stanoviť lehotu, v rámci ktorej uvedené orgány musia prijať rozhodnutie;
keďže vyplatenie kompenzácie je spojené s vypracovaním rozpočtov štátu alebo príslušných orgánov a železničných podnikov, je vhodné predložiť špecifické ustanovenia zabezpečujúce vykonanie platieb na základe odhadov ako aj vysporiadanie nevyrovnaných zostatkov;
keďže z dôvodu jasnosti a primeraného zverejnenia normalizácie účtov je žiadúce ustanoviť, že výšky kompenzácie, poskytnutej na základe normalizácie účtov, by sa mali objaviť v tabuľke priloženej k ročnej účtovnej závierke železničných podnikov;
keďže je žiadúce zabezpečiť, aby členské štáty dali dopravným podnikom k dispozícii príslušné prostriedky, aby tieto mohli podávať vyjadrenia týkajúce sa ich záujmov v súvislosti s individuálnymi rozhodnutiami prijatými členskými štátmi pri vykonávaní tohto nariadenia;
keďže Komisia musí byť schopná získať od členských štátov všetky relevantné informácie týkajúce sa uplatňovania tohto nariadenia;
keďže kompenzáciu vyplácanú na základe tohto nariadenia majú poskytovať členské štáty v súlade so spoločnými pravidlami ustanovenými týmto nariadením, takáto kompenzácia by mala byť vyňatá z postupu predbežného informovania, stanoveného v článku 93 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva;
keďže zavádzanie spoločnej dopravnej politiky si vyžaduje okamžité uplatnenie ustanovení tohto nariadenia na šesť národných železničných podnikov; keďže z dôvodu postavenia ostatných železničných podnikov, predovšetkým s ohľadom na podmienky hospodárskej súťaže v doprave a z dôvodu potreby zavádzať vyššie zmienenú spoločnú dopravnú politiku po etapách, preskúmanie podmienok rozšírenia uplatňovania tohto nariadenia na ostatné železničné podniky sa môže oddialiť o niekoľko rokov;
keďže proces normalizácie nezbavuje členské štáty ich vlastnej zodpovednosti za odstránenie, pokiaľ je to možné, existujúcich príčin skreslenia; keďže však nesmú takýmito opatreniami vyvolať zhoršenie, de jure alebo de facto, situácie zamestnancov železníc alebo zdržať či oneskoriť zlepšenie ich životných a pracovných podmienok,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
ČASŤ I
Definície a rozsah pôsobnosti
Článok 1
1. Účtovná závierka železničných podnikov je normalizovaná v súlade so spoločnými pravidlami stanovenými v tomto nariadení.
2. Každá finančná kompenzácia, vyplývajúca z normalizácie účtovnej závierky stanovenej v odseku 1, sa vykoná od 1. januára 1971 a v súlade so spoločnými postupmi stanovenými v tomto nariadení.
Článok 2
1. Normalizácia účtovnej závierky železničných podnikov v zmysle tohto nariadenia pozostáva z:
a) určenia znášaného finančného bremena a výhod požívaných železničnými podnikmi z dôvodu akéhokoľvek ustanovenia uloženého zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením, v porovnaní s postavením, aké by mali, keby svoju činnosť vykonávali za takých istých podmienok ako ostatné dopravné podniky;
b) vyplatenia kompenzácie v súvislosti s bremenom alebo výhodami odhalenými pri určení podľa a).
2. Finančné bremená vyplývajúce z akéhokoľvek ustanovenia uloženého zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením, ktoré vyjadruje výsledky rokovaní medzi sociálnymi partnermi, sa nepovažujú za finančné bremená pre účely tohto nariadenia.
3. Normalizácia účtovnej závierky v zmysle tohto nariadenia sa neuplatní na záväzky služby vo verejnom záujme uložené členskými štátmi a upravené nariadením (EHS) č. 1191/69.
Článok 3
1. Toto nariadenie sa bude vzťahovať na nasledujúce železničné podniky:
- Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS);
- Deutsche Bundesbahn (DB);
- Société nationale des chemins de fer français (SNCF);
- Azienda autonoma delle Ferrovie dello Stato (FS);
- Société nationale des chemins de fer luxembourgeois (CFL);
- Naamloze Vennootschap Nederlandse Spoorwegen (NS).
2. Komisia najneskôr do 1. januára 1973 predloží Rade opatrenia, ktoré považuje za potrebné pre účely rozšírenia uplatnenia tohto nariadenia na ostatné podniky vykonávajúce železničnú dopravu.
Článok 4
1. Normalizácia účtovnej závierky v zmysle tohto nariadenia sa uplatní pre nasledujúce druhy finančného bremena alebo výhod:
a) platby, ktoré sú železničné podniky povinné vykonať, ale ktoré pre zostávajúcu časť hospodárstva, vrátane ostatných spôsobov dopravy, znáša štát (Trieda I);
b) výdavky sociálnej povahy vznikajúce železničným podnikom v súvislosti s rodinnými prídavkami, odlišné od tých, ktoré by znášali, keby mali prispievať za tých istých podmienok ako ostatné dopravné podniky (Trieda II);
c) platby v súvislosti so starobným dôchodkom a inými dôchodkami znášanými železničným podnikom za podmienok odlišných od podmienok uplatňovateľných na ostatné dopravné podniky (Trieda III);
d) náklady na železničné priechody, ktoré musia znášať železničné podniky (Trieda IV).
2. Nasledujúce triedy finančného bremena alebo výhod existujúce v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia sa zrušia najneskôr do 1. januára 1971:
a) povinnosť prijímať nadbytočných zamestnancov nad rámec požiadaviek podniku (Trieda V);
b) spätné zvyšovanie miezd a platov uložené vládou členského štátu, okrem prípadov, kedy sa takéto zvýšenie uskutoční jedine s cieľom zosúladenia miezd a platov vyplácaných železničnými podnikmi so mzdami a platmi vyplácanými v iných odvetviach dopravy (Trieda VI);
c) odklady nariadené príslušnými orgánmi v súvislosti s obnovou a údržbou (Trieda VII).
3. Nasledujúce triedy finančného bremena alebo výhod, existujúce v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, sa zrušia najneskôr do 1. januára 1973:
finančné bremená súvisiace s rekonštrukciou alebo nahradením vyplývajúcou z poškodenia spôsobeného vojnou, ktoré znáša železničný podnik, ale ktoré mal znášať štát (Trieda VIII);
zaťaženie istinou a úrokmi z úverov poskytnutých v rámci tejto skupiny sú predmetom normalizácie účtovnej závierky v zmysle tohto nariadenia, až kým sa neskončí trvanie záväzku.
4. Nasledujúce triedy finančného bremena alebo výhod, existujúce v čase nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia môžu byť predmetom normalizácie účtovnej závierky:
a) povinnosť ponechať si nadbytočných zamestnancov nad rámec požiadaviek podniku (Trieda IX);
b) opatrenia zvýhodňujúce zamestnancov, ako uznanie za niektoré služby poskytnuté svojej krajine, ktoré štát ukladá železničným podnikom za podmienok odlišných od podmienok, ktoré sú uplatňované na ostatné dopravné podniky (Trieda X);
c) dávky splatné zamestnancom, ktoré štát uložil železničným podnikom, ale nie ostatným dopravným podnikom (Trieda XI);
d) výdavky sociálnej povahy znášané železničnými podnikmi predovšetkým v súvislosti s lekárskym ošetrením, odlišné od výdavkov, ktoré by znášali, keby museli prispievať na rovnakom základe ako ostatné prepravné podniky (Trieda XII);
e) finančné bremená, ktoré pripadajú na železničné podniky v dôsledku toho, že štát vyžaduje, aby sa udržali v prevádzke závody alebo iné organizácie za okolností, ktoré sú nezlúčiteľné s prevádzkou na obchodnom základe (Trieda XIII);
f) podmienky uložené v súvislosti so zadávaním verejných zmlúv na práce a dodávky (Trieda XIV).
Nasledujúca trieda finančného bremena alebo výhody môže tiež podliehať normalizácii účtovnej závierky v zmysle tohto nariadenia:
zaťaženie istinou a úrokmi, platenými v dôsledku nedostatočnej normalizácie v minulosti (Trieda XV).
Konečné riešenie pokiaľ ide o Triedy IX až XV prijme Rada najneskôr v čase prijatia opatrenia pre realizáciu článku 8 rozhodnutia Rady z 13. mája 1965 o zosúladení niektorých ustanovení, ovplyvňujúcich hospodársku súťaž v železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej doprave. Do toho času sa členské štáty budú snažiť odstrániť príčiny uvedených finančných bremien alebo zvýhodnení.
ČASŤ II
Spoločné pravidlá pre normalizáciu a kompenzáciu
Článok 5
1. Každé finančné bremeno alebo zvýhodnenie železničných podnikov, ktoré je alebo môže byť predmetom normalizácie účtovnej závierky sa určí v súlade s podmienkami príloh tohto nariadenia. Prílohy tvoria neoddeliteľnú súčasť tohto nariadenia.
2. Ak pri ktorejkoľvek triede, ktorá sa má normalizovať, treba porovnať podmienky vzťahujúce sa na železničné podniky s podmienkami uplatniteľnými v inej časti dopravného odvetvia, urobí sa porovnanie len so súkromnými podnikmi.
Článok 6
1. Hrubá výška kompenzácie sa určí pre každú triedu normalizácie uplatnením zásad výpočtu, špecifikovaných v prílohe pre príslušnú triedu.
Čistá výška kompenzácie sa získa tak, že všetky položky, ktoré sa pri výpočte hrubej sumy vyskytnú viackrát, sa zohľadnia iba raz.
2. Ak výpočet vykonaný v súlade s ustanoveniami stanovenými v prílohách pre jednotlivé triedy normalizácie odhalí finančné bremeno pre železničný podnik, podnik bude mať nárok na zodpovedajúcu sumu formou kompenzácie obdržanej od verejných orgánov.
Ak takýto výpočet odhalí zvýhodnenie železničného podniku, železničný podnik bude musieť zaplatiť zodpovedajúcu sumu vo forme kompenzácie verejným orgánom.
Článok 7
1. Železničné podniky každý rok predložia príslušným orgánom žiadosti o normalizáciu v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia.
2. Takéto žiadosti budú pozostávať z:
a) údajov týkajúcich sa nasledujúceho finančného roka, vypočítaných na základe ustanovení uložených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením, platných v čase podania žiadosti; a
b) údajov potrebných pre úpravu súm zaplatených predbežne v súvislosti s finančným rokom, za ktorý sú známe konečné výsledky.
3. Takáto žiadosť, ktorú treba podať včas, aby sa umožnilo verejným orgánom vyčleniť príslušnú sumu v rozpočte, bude obsahovať všetky relevantné podkladové informácie, týkajúce sa predovšetkým:
a) finančných bremien alebo výhod za každú triedu normalizácie;
b) metódy výpočtu použitej na každú uvažovanú triedu;
c) hrubých a čistých súm, uvádzaných v článku 6 odseku 1 za každú uvažovanú triedu. Odhady, na ktoré sa odvoláva odsek 2 písm. a), sa vypočítajú na základe údajov za posledné obdobie, za ktoré sú konečné výsledky známe, pričom sa do úvahy vezmú všetky zmeny, ktoré sa mohli vyskytnúť v rámci každej triedy normalizácie do času podania žiadosti.
Článok 8
1. Príslušné orgány členských štátov preskúmajú údaje, ktoré tvoria základ žiadosti dotknutého železničného podniku.
2. Keď dotknutý podnik dostane príležitosť predložiť svoje pripomienky, príslušné orgány členských štátov môžu:
- upraviť výšky kompenzácie a pozmeniť ostatné položky v žiadosti, ak sa nedodržali ustanovenia nariadenia;
- zahrnúť do žiadosti ostatné finančné bremená a výhody, vyplývajúce z ktorejkoľvek z tried uvedených v článku 4.
3. Príslušné orgány v súlade s ustanoveniami uloženými týmto nariadením určia odhadovanú výšku kompenzácie pre nasledujúci finančný rok a konečnú výšku kompenzácie za posledný predchádzajúci finančný rok, za ktorý sú výsledky známe. Ich rozhodnutie bude obsahovať podrobnosti výpočtu uvedených súm.
4. Príslušné orgány oznámia železničnému podniku svoje rozhodnutie najneskôr do šiestich mesiacov od obdržania žiadosti.
Ak príslušné orgány nerozhodnú v priebehu uvedeného obdobia, žiadosť podniku sa bude považovať za predbežne prijatú.
Článok 9
Členské štáty vyplatia odhadovanú výšku kompenzácie určenú podľa článku 8 v priebehu rozpočtového roka, pre ktorý sa odhad vykonal.
V priebehu uvedeného rozpočtového roka členské štáty vyplatia alebo vyberú zostatok splatnej kompenzácie z dôvodu rozdielu medzi konečnou výškou kompenzácie za posledný predchádzajúci finančný rok, za ktorý sú konečné výsledky k dispozícii, a už zaplatenými odhadovanými sumami.
Článok 10
1. Výška kompenzácie zaplatenej v súvislosti s každou triedou normalizácie sa vykáže v tabuľke priloženej k ročnej účtovnej závierke železničného podniku. V tejto tabuľke bude osobitne vyjadrená výška prijatej kompenzácie na báze odhadu a sumy prijaté alebo zaplatené pri vysporiadaní zostatkovej hodnoty ako ustanovuje článok 9.
V tabuľke sa tiež uvedú výšky kompenzácie poskytnutej podľa nariadenia (EHS) č. 1191/69 v súvislosti s každým záväzkom služby vo verejnom záujme.
2. Celková výška prijatej kompenzácie podľa normalizácie účtovnej závierky a kompenzácie účtovnej závierky ako aj kompenzácie prijatej v súvislosti so záväzkami služby vo verejnom záujme sa podľa pravidiel platných v jednotlivých štátoch zaúčtuje buď na účet hospodárskeho výsledku alebo na účet ziskov a strát príslušného železničného podniku.
Článok 11
V rozhodnutiach príslušných orgánov členských štátov prijatých podľa ustanovení tohto nariadenia sa uvedú dôvody, o ktoré sa opierali a budú úradne uverejnené.
Článok 12
Členské štáty zabezpečia, aby železničné podniky vo svojej funkcii železničných podnikov dostali príležitosť podávať prostredníctvom príslušných prostriedkov vyjadrenia v súvislosti so svojimi záujmami s ohľadom na rozhodnutia prijaté podľa tohto nariadenia.
ČASŤ III
Záverečné ustanovenia
Článok 13
1. Komisia môže požadovať od členských štátov, aby predložili všetky relevantné informácie týkajúce sa uplatňovania tohto nariadenia. Kedykoľvek to považuje za potrebné, Komisia sa poradí s dotknutými členskými štátmi.
2. Kompenzácia zaplatená podľa tohto nariadenia je vylúčená z predbežného informačného postupu stanoveného v článku 93 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva.
Členské štáty bez zbytočného odkladu zašlú Komisii podrobnosti o sumách skutočne vyplatených ako kompenzácia v súvislosti s každou triedou finančného bremena alebo zvýhodnenia, ktoré upravuje toto nariadenie.
Článok 14
1. Po porade s Komisiou a v primeranom čase členské štáty prijmú také zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré môžu byť potrebné pre vykonanie tohto nariadenia.
2. Komisia sa poradí s príslušnými členskými štátmi o navrhovaných podmienkach opatrení, na ktoré sa odvoláva odsek 1, ak to požaduje členský štát alebo to Komisia považuje za vhodné.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Luxemburgu 26. júna 1969