Smernica Rady
z 31. mája 1991
o tranzite zemného plynu prepravnými sieťami
(91/296/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže je potrebné prijať opatrenia s cieľom postupného vytvorenia vnútorného trhu v období končiacom 31. decembrom 1992; keďže následné zasadnutia Európskej rady uznali potrebu jednotného vnútorného trhu a, predovšetkým zasadnutie na Rodose uznalo potrebu jednotného trhu s energiou;
keďže dosiahnutie vnútorného trhu s energiou vo všeobecnosti, a obzvlášť v sektore zemného plynu, si vyžaduje rozvoj stratégie spoločenstva pre oblasť energie, ktorá bude schopná zvládnuť výzvy na zabezpečenie:
- bezpečnosti dodávky,
- ochrany životného prostredia;
keďže musí byť väčšia integrácia európskeho trhu s energiou, ak sa má vytvoriť jednotný vnútorný trh; keďže zemný plyn je základnou zložkou energetickej bilancie;
keďže je žiaduce viac sa spoliehať na zemný plyn, lebo je to súčasť diverzifikácie zdrojov energie;
keďže dotvorenie vnútorného trhu s energiou, predovšetkým v sektore zemného plynu, berie do úvahy cieľ hospodárskej a sociálnej súdržnosti;
keďže cieľom vnútorného trhu so zemným plynom je zabezpečiť väčšiu ziskovosť, súlad so životným prostredím a bezpečnosť dodávok prostredníctvom voľného obchodu, bez neprijateľných obmedzení hospodárskej súťaže; keďže špecifické charakteristiky sektoru zemného plynu sa musia vziať do úvahy, ak sa má tento cieľ úspešne splniť;
keďže pri dotváraní vnútorného trhu so zemným plynom by sa mala venovať pozornosť nielen porovnateľným znakom v členských štátoch, ale rovnako aj niekedy podstatným rozdielom;
keďže obchod so zemným plynom medzi vysokotlakovými prepravnými sieťami na prepravu plynu v európskych krajinách z roka na rok rastie a má to dopad na investície; keďže bezpečnosť dodávky zemného plynu v spoločenstve by sa mohla zlepšiť a náklady znížiť prevádzkovaním prepájania potrebného pre takýto obchod;
keďže výmena zemného plynu medzi vysokotlakovými prepravnými sieťami sa robí v takom meradle, že požadované transakcie a ich dôsledky by mali byť systematicky oznamované Komisii;
keďže je možné a želateľné zvýšiť prepravu zemného plynu medzi prepravnými sieťami a zároveň vziať do úvahy naliehavosť bezpečnosti a kvality dodávky zemného plynu; keďže štúdie ukazujú, že väčšia preprava zemného plynu medzi prepravnými sieťami môže minimalizovať investičné náklady;
keďže v budúcnosti bude treba urobiť ďalšie prepojenia medzi niekoľkými členskými štátmi, aby sa realizovali adekvátne dodávky;
keďže zvýšená preprava zemného plynu medzi prepravnými sieťami by takisto podporila spoluprácu medzi spoločnosťami špecializovanými na rozvod zemného plynu v zmysle hľadania spôsobov na zlepšenie zariadení na rozvod zemného plynu; keďže takéto zlepšenia takisto znížia náklady;
keďže stále existujú prekážky zvýšenia obchodu so zemným plynom medzi prepravnými sieťami, keďže, za podmienky, že takéto prekážky nevyplývajú z podstaty používanej technológie alebo samotných prepravných sietí, možno ich zredukovať zavedením povinnosti prenosu zemného plynu prepravnými sieťami a zavedením vhodného systému na kontrolu dodržiavania tejto povinnosti;
keďže táto povinnosť a kontrolný systém sa týkajú prenosu zemného plynu, ktorý je súčasťou obchodných záujmov spoločenstva, konkrétne prenosu vysokotlakovými prepravnými sieťami;
keďže finančné, technické a právne podmienky takejto prepravy musia byť vo všeobecnosti dohodnuté medzi príslušnými prepravnými sieťami;
keďže podmienky prepravy by mali byť spravodlivé a nemali by, priamo ani nepriamo, viesť k podmienkam, ktoré sa nezlučujú s pravidlami hospodárskej súťaže v spoločenstve;
keďže, aby sa uľahčilo uzavretie zmlúv o preprave, Komisia predpokladá zavedenie zmierovacieho postupu, ktorý bude záväzne použiteľný v prípade námietky vznesenej jednou zo zainteresovaných strán, a to bez toho, aby výsledok takéhoto postupu viedol k právne záväznému účinku;
keďže je potrebné aproximovať ustanovenia prijaté členskými štátmi, ktoré majú vplyv na prepravu zemného plynu;
keďže ustanovenie vnútorného trhu so zemným plynom podnieti postupnú dynamickú integráciu národných sietí na prepravu zemného plynu; keďže v tejto súvislosti by sa mali prijať osobitné opatrenia v oblasti infraštruktúry na zrýchlenie pripojenia odľahlých oblastí a ostrovov spoločenstva k komplexne prepojenej prepravnej sieti;
keďže prepojenie európskych prepravných sietí sa rozširuje aj na geografických územiach, ktoré nie sú totožné s hranicami spoločenstva: keďže existuje zrejmá výhoda vo vyhľadávaní spolupráce s tretími krajinami podieľajúcimi sa na prepojenej európskej prepravnej sieti,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na uľahčenie prepravy zemného plynu medzi vysokotlakovými prepravnými sieťami v súlade s podmienkami stanovenými v tejto smernici.
Článok 2
1. Každá transakcia pre prenos zemného plynu na základe nasledovných podmienok musí predstavovať tranzit zemného plynu medzi sieťami, na účely tejto smernice, a to bez toho, aby tým boli dotknuté osobitné dohody uzavreté medzi spoločenstvom a tretími krajinami:
a) prepravu vykonáva právnická osoba alebo právnické osoby zodpovedné v každom členskom štáte za vysokotlakové siete na prepravu zemného plynu, s výnimkou distribučných prepravných sietí na území členského štátu, ktoré prispievajú k účinnej prevádzke európskych vysokotlakových prepojení;
b) počiatočná prepravná sieť alebo miesto konečného určenia sa nachádza v spoločenstve;
c) táto preprava vedie cez prinajmenšom jedny vnútorné hranice spoločenstva.
2. Vysokotlakové siete na prepravu zemného plynu a subjekty, ktoré sú za ne zodpovedné v členských štátoch a sú uvedené v zozname v prílohe, sa spravujú touto smernicou. Tento zoznam bude Komisia aktualizovať po porade s príslušným členským štátom vždy, keď to bude potrebné v zmysle cieľov tejto smernice, a predovšetkým so zreteľom na odsek 1 písm. a).
Článok 3
1. O dohodách týkajúcich sa prepravy zemného plynu medzi prepravnými sieťami budú rokovať subjekty zodpovedné za tieto prepravné siete a za kvalitu poskytovaných služieb, a, ak je to vhodné, so subjektmi v členských štátoch zodpovednými za dovoz a vývoz zemného plynu.
2. Podmienky prepravy musia byť v súlade so zásadami zmluvy nediskriminačné a spravodlivé pre všetky zúčastnené strany, nesmú obsahovať nespravodlivé ustanovenia alebo neoprávnené obmedzenia a nesmú ohrozovať bezpečnosť dodávok ani kvalitu služieb, pričom sa predovšetkým bude plne brať na zreteľ využívanie tvorby rezervy a skladovacia kapacita a najúčinnejšie prevádzkovanie existujúcich systémov.
3. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby subjekty spadajúce pod ich jurisdikciu, ktoré sú uvedené v prílohe, bezodkladne:
- oznámili Komisii a príslušným vnútroštátnym orgánom všetky požiadavky na prepravu plynu,
- začali rokovať o podmienkach požadovanej prepravy zemného plynu,
- informovali Komisiu a príslušné vnútroštátne orgány o uzavretí dohôd o preprave,
- informovali Komisiu a príslušné vnútroštátne orgány o príčinách zlyhania rokovaní, ktoré mali viesť k uzavretiu dohody, a to do dvanástiach mesiacov po oznámení žiadosti.
4. Každý z dotknutých subjektov môže požiadať, aby podmienky prepravy boli predložené na zmierovacie konanie orgánu, ktorý zriadi a ktorému predsedá Komisia, a v ktorom sú zastúpené subjekty zodpovedné za prepravné siete v spoločenstve.
Článok 4
Ak sa dôvody na neuzavretie dohody na základe predloženej požiadavky považujú za neoprávnené alebo nedostatočné, Komisia musí na základe sťažnosti podanej orgánom, ktorý predložil požiadavku, alebo z vlastného podnetu, uplatní postupy stanovené v právnych predpisoch spoločenstva.
Článok 5
Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1992. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
Článok 6
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 31. mája 1991