Nariadenie Rady (ES) 2026/97
zo 6. októbra 1997
o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 113,
so zreteľom na nariadenia o založení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a nariadenia prijaté v zmysle článku 235 zmluvy pre tovary vyrábané z poľnohospodárskych výrobkov, a najmä na ustanovenia týchto nariadení, ktoré umožňujú výnimku zo všeobecného pravidla, podľa ktorého ochranné opatrenia na hraniciach môžu byť nahradené výlučne opatreniami stanovenými v týchto nariadeniach,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
(1) keďže Rada svojím nariadením (EHS) 2423/88 [2] prijala spoločné pravidlá na ochranu pred dumpingovými alebo subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva;
(2) keďže tieto pravidlá boli prijaté v súlade s existujúcimi medzinárodnými záväzkami, najmä tými, ktoré vyplývajú z článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode ("GATT"), z Dohody o uplatňovaní článku VI GATT (Antidumpingový zákonník z roku 1979) a z Dohody o interpretácii a uplatňovaní článkov VI, XVI a XXIII GATT (Zákonník o subvenciách a vyrovnávacích clách);
(3) keďže závery uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní viedli k založeniu Svetovej obchodnej organizácie ("WTO");
(4) keďže príloha 1A k Dohode o založení Svetovej obchodnej organizácie ("dohoda o WTO"), schválená rozhodnutím 94/800/ES [3], obsahuje okrem iného Všeobecnú dohodu o cenách a obchode z roku 1994 ("GATT 1994"), Dohodu o poľnohospodárstve ("dohoda o poľnohospodárstve"), Dohodu o upatňovaní článku VI GATT z roku 1994 (ďalej len "antidumpingová dohoda z roku 1994") a novú dohodu o subvenciách a vyrovnávacích clách ("dohoda o subvenciách");
(5) keďže je potrebné prijať dve samostatné nariadenia, ktoré dostatočne podrobne ustanovia požiadavky na používanie všetkých uvedených nástrojov slúžiacich na ochranu obchodu, aby sa dosiahla väčšia priehľadnosť a účinnosť uplatňovania pravidiel stanovených v antidumpingovej dohode z roku 1994 a v dohode o subvenciách zo strany spoločenstva;
(6) keďže je preto primerané zmeniť a doplniť právne predpisy spoločenstva, ktoré upravujú uplatňovanie vyrovnávacích opatrení vzhľadom na nové mnohostranné pravidlá, so zreteľom, okrem iného, na postupy na začatie konania a vedenie následného prešetrenia, vrátane získavania a spracovania faktov, ukladania dočasných opatrení, ukladania a vyberania vyrovnávacích ciel, trvania a skúmania vyrovnávacích opatrení a zverejňovania informácií týkajúcich sa prešetrovania prípadov súvisiacich s vyrovnávaním;
(7) keďže vzhľadom na rozsah zmien, ktoré priniesli nové dohody, a na zabezpečenie primeraného a priehľadného uplatňovania nových pravidiel, je primerané transponovať jazyk nových dohôd do právnych predpisov spoločenstva v možnom rozsahu;
(8) keďže sa okrem iného zdá účelné primerane podrobne vysvetliť, ako sa určuje existencia subvencií, na základe akých pravidiel budú môcť byť vyrovnané (najmä či došlo k špecifickému poskytnutiu subvencií) a podľa akých kritérií treba vypočítať výšku napadnuteľných subvencií;
(9) keďže pri zisťovaní existencie subvencie je potrebné dokázať, že vláda alebo verejný orgán na území krajiny poskytli subvenciu, alebo že došlo k nejakej forme podpory príjmov alebo cien v zmysle článku XVI GATT 1994 a že prijímajúci podnik mal z nej úžitok;
(10) keďže je potrebné dostatočne podrobne vysvetliť, aký typ subvencií nie je možné vyrovnať a aký postup sa použije, ak sa počas prešetrovania zistí, že prešetrovaný podnik prijal subvencie, ktoré nie je možné vyrovnať;
(11) keďže dohoda o subvenciách hovorí, že ustanovenia týkajúce sa nenapadnuteľných subvencií prestanú platiť päť rokov odo dňa, kedy nadobudne platnosť dohoda o WTO, pokiaľ nebude predĺžená vzájomnou dohodou členov WTO; keďže môže byť preto potrebné zmeniť a doplniť toto nariadenie, ak nedôjde k predĺženiu platnosti týchto ustanovení uvedeným spôsobom;
(12) keďže opatrenia uvedené v prílohe 2 k dohode o poľnohospodárstve nie sú napadnuteľné v rozsahu stanovenom v tejto dohode;
(13) keďže je žiaduce vypracovať jasné a podrobné usmernenie o faktoroch, na základe ktorých bude možné posúdiť, či subvencované dovozy spôsobili alebo by mohli spôsobiť značnú ujmu; keďže pri dokazovaní, že objemy a ceny dovozov sú príčinou ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie spoločenstva, treba venovať pozornosť vplyvu iných faktorov a najmä prevládajúcim trhovým podmienkam na území spoločenstva;
(14) keďže je účelné vymedziť pojem "výrobné odvetvie spoločenstva" a zabezpečiť, aby strany, ktoré sú nejakým spôsobom v spojení s vývozcami, boli vylúčené z tohto výrobného obdobia, a vymedziť pojem "v spojení s"; keďže treba podniknúť kroky v súvislosti s vyrovnávacími clami v prospech výrobcov v regióne spoločenstva a vypracovať usmernenia, ktoré vymedzia tento región;
(15) keďže je potrebné stanoviť, kto môže podať návrh na vyrovnávacie clá a do akej miery by malo byť podporované výrobným odvetvím spoločenstva, a poskytnúť informácie o napadnuteľných subvenciách, ujmách a príčinách, ktoré môže tento návrh obsahovať; keďže treba špecifikovať postupy zamietania návrhov alebo začatia konania;
(16) keďže je potrebné stanoviť, akým spôsobom treba informovať zúčastnené strany o tom, ktoré informácie vyžadujú úrady, poskytnúť im príležitosť na predloženie dôležitých dôkazov a obhajobu ich záujmov; keďže je taktiež žiaduce určiť jasné pravidlá a postupy platné počas prešetrovania, najmä pravidlá o tom, akým spôsobom sa majú zúčastnené strany prezentovať, predkladať svoje názory a poskytovať informácie v určenom termíne, ak tieto názory a informácie treba zohľadniť; keďže je tiež primerané stanoviť podmienky, za ktorých zúčastnená strana môže získať prístup k informáciám predloženým inými stranami a vyjadrovať sa k nim; keďže treba zabezpečiť spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou pri získavaní informácií;
(17) keďže je potrebné stanoviť podmienky, za ktorých je možné ukladať dočasné clá, a podmienky, za ktorých nesmú byť uložené skôr ako 60 dní a neskôr ako deväť mesiacov po začatí konania; keďže tieto clá môže v každom prípade uložiť Komisia len na obdobie trvajúce štyri mesiace;
(18) keďže je potrebné špecifikovať postupy v oblasti prijímania záväzkov vylučujúcich alebo vyrovnávajúcich napadnuteľné subvencie a ujmy namiesto ukladania dočasných alebo konečných ciel; keďže je taktiež primerané stanoviť dôsledky porušenia alebo odstúpenia od záväzkov a že je možné uložiť dočasné clá v prípade podozrenia z porušenia alebo potreby ďalšieho prešetrenia s cieľom ďalších zistení; keďže pri prijímaní záväzkov treba dbať na to, aby tieto záväzky a ich realizácia neviedli ku konaniu odporujúcemu hospodárskej súťaži;
(19) keďže je potrebné zabezpečiť, aby boli prípady ukončené do 12 mesiacov, maximálne však do 13 mesiacov od začatia prešetrovania, a to bez ohľadu na to, či boli prijaté konečné opatrenia alebo nie;
(20) keďže prešetrovanie alebo konanie by malo byť ukončené, len čo sa zistí, že boli poskytnuté minimálne subvencie alebo v prípade dovozov z rozvojových krajín je objem subvencovaných dovozov alebo ujma zanedbateľná, a je primerané vymedziť príslušné kritériá; keďže v prípade potreby prijatia opatrení treba zabezpečiť ukončenie prešetrovania a stanoviť, že opatrenia by nemali presahovať hodnotu napadnuteľných subvencií, ak táto nižšia čiastka postačí na nápravu ujmy, a súčasne určiť metódu výpočtu výšky opatrení v prípade odoberania vzoriek;
(21) keďže je potrebné zabezpečiť spätné vyberania dočasných ciel, ak sa to považuje za vhodné, a vymedziť okolnosti, za ktorých možno spätne vymáhať clá s cieľom zabrániť porušeniu konečných opatrení; keďže je taktiež potrebné zabezpečiť spätné vymáhanie ciel v prípadoch porušenia alebo zrušenia záväzkov;
(22) keďže je potrebné zabezpečiť, aby opatrenia zanikli po piatich rokoch, pokiaľ kontrola neukáže, že ich treba zachovať aj v budúcnosti; keďže tiež treba zabezpečiť, aby v prípade predloženia dostatočných dôkazov o zmene okolností boli vykonané predbežné kontroly alebo šetrenia s cieľom zistiť, či je zaručená náhrada vyrovnávacích ciel;
(23) keďže hoci dohoda o subvenciách neobsahuje ustanovenia týkajúce sa obchádzania vyrovnávacích opatrení, možnosť tohto obchádzania existuje za podobných, ak nie rovnakých podmienok, ako v prípade obchádzania antidumpingových opatrení; keďže sa zdá preto primerané zahrnúť do tohto nariadenia ustanovenie o zabránení obchádzania;
(24) keďže je potrebné umožniť pozastavenie vyrovnávacích opatrení v prípade, že dôjde k dočasnej zmene trhových podmienok, v dôsledku čoho sa nepretržité presadzovanie týchto opatrení ukáže ako dočasne neprimerané;
(25) keďže je potrebné umožniť stanoviť možnosť registrácie dovozov, ktoré sú predmetom prešetrovania, s cieľom umožniť následné uplatnenie opatrení proti takýmto dovozom;
(26) keďže členské štáty by mali sledovať a hlásiť Komisii dovozy výrobkov, ktoré sú predmetom prešetrovania alebo podliehajú opatreniam, ako aj výšku ciel vybraných v zmysle tohto nariadenia, aby sa zabezpečilo riadne uplatňovanie týchto opatrení;
(27) keďže je potrebné zabezpečiť porady s poradným výborom v pravidelných a presne určených fázach prešetrovania; keďže výbor by mal pozostávať zo zástupcov členských štátov a zo zástupcu Komisie, ktorý bude jeho predsedom;
(28) keďže je potrebné zabezpečiť kontrolné návštevy s cieľom skúmania poskytnutých informácií o napadnuteľných subvenciách a ujmách; tieto návštevy sú však podmienené riadnym vyplnením predložených dotazníkov;
(29) keďže je vhodné zabezpečiť odoberanie vzoriek v prípade väčšieho počtu strán alebo transakcií s cieľom umožniť ukončenie prešetrovania v stanovenom termíne;
(30) keďže v prípade nedostatočnej spolupráce strán treba umožniť, aby pri zisťovaní boli použité iné informácie, ktoré môžu byť menej priaznivé pre zúčastnené strany, než keby spolupracovali;
(31) keďže treba zabezpečiť vhodné zaobchádzanie s dôvernými informáciami tak, aby nedošlo k vyzradeniu obchodných alebo štátnych tajomstiev;
(32) keďže je potrebné zabezpečiť, aby boli oprávneným stranám poskytnuté dôležité informácie a zistenia, pričom tieto informácie treba vzhľadom na rozhodovací postup v rámci spoločenstva poskytnúť v lehote, ktorá im umožní ochrániť ich záujmy;
(33) keďže je potrebné vytvoriť administratívny systém, v rámci ktorého bude možné argumentovať o tom, či sú opatrenia v záujme spoločenstva a v záujme spotrebiteľov, a určiť lehoty, v rámci ktorých treba predložiť tieto informácie, ako aj práva zúčastnených strán na oboznámenie s nimi;
(34) keďže pri uplatňovaní pravidiel dohody o subvenciách musí spoločenstvo zohľadniť interpretácie hlavných obchodných partnerov spoločenstva vyjadrené v právnych predpisoch alebo v bežnej praxi, aby sa zachovala rovnováha medzi právami a povinnosťami, o ktorú sa snaží táto dohoda;
(35) keďže nariadením (ES) 3284/94 z 22. decembra 1994 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva [4], Rada nahradila nariadenie (EHS) 2423/88 a vytvorila nový spoločný systém ochrany pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva;
(36) keďže pri uverejnení vyšli najavo redakčné chyby v znení nariadenia (ES) 3284/94; keďže okrem toho bolo nariadenie už zmenené a doplnené;
(37) keďže v záujme jasnosti, priehľadnosti a právnej istoty by malo byť dané nariadenie zrušené a nahradené novým bez toho, aby bolo dotknuté už začaté konanie týkajúce sa vyrovnávacích opatrení v zmysle tohto nariadenia alebo nariadenia (EHS) 2423/88,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Zásady
1. Vyrovnávacie clo môže byť uložené s cieľom kompenzácie subvencií poskytnutých priamo alebo nepriamo pre výrobu, vývoz alebo prepravu výrobku, ktorého prepustenie do režimu voľný obeh spoločenstva spôsobuje ujmu.
2. Na účely tohto nariadenia je výrobok považovaný za subvencovaný v prípade, že požíva napadnuteľnú subvenciu v zmysle článkov 2 a 3.
3. Túto subvenciu môže poskytnúť vláda krajiny, z ktorej pochádza dovážaný výrobok, alebo vláda tretej krajiny, z ktorej je výrobok vyvážaný do spoločenstva, na účely tohto nariadenia ďalej len "vyvážajúca krajina".
Pojem "vláda" je vymedzený na účely tohto nariadenia ako vláda alebo štátny orgán na území krajiny pôvodu alebo vyvážajúcej krajiny.
4. Bez ohľadu na odseky 1, 2 a 3 platí, že ak výrobky nie sú priamo dovážané z krajiny pôvodu, ale sú vyvážané do spoločenstva z tretej krajiny, ustanovenia tohto nariadenia platia v plnom rozsahu a transakcia alebo transakcie sú považované za transakcie medzi krajinou pôvodu a spoločenstvom.
5. Na účely tohto nariadenia pojem "obdobný výrobok" znamená výrobok, ktorý je vo všetkých aspektoch rovnaký, resp. podobný určitému výrobku. V prípade, že takýto výrobok neexistuje, pôjde o iný výrobok, ktorý síce nie je podobný vo všetkých aspektoch, ale má znaky pripomínajúce znaky príslušného výrobku.
Článok 2
Vymedzenie subvencie
O existencii subvencie hovoríme, ak:
1. a) vláda v krajine pôvodu alebo vo vyvážajúcej krajine poskytne finančnú pomoc, t. j. keď:
i) vládna prax umožní priamy prevod prostriedkov (napr. grantov, pôžičiek, príspevkov na základné imanie) alebo možné priame prevody prostriedkov alebo záruk (napr. záruk na úvery);
ii) vládne príjmy, ktoré sú inak splatné, nebudú vyberané (napr. daňové stimuly vo forme daňových úverov); v tejto súvislosti oslobodenie vyvážaných výrobkov od ciel a poplatkov, ktorým podliehajú tieto výrobky, keď sú určené pre domácu spotrebu, alebo odpustenie týchto ciel a poplatkov vo výške, ktorá nepresiahne výšku časovo rozlíšených ciel a poplatkov, nebudú považované za subvenciu pod podmienkou, že toto oslobodenie bude v súlade s ustanoveniami príloh I až III;
iii) vláda poskytuje tovary alebo služby iné, než je všeobecná infraštruktúra, prípadne nakupuje tovary;
iv) vláda:
- vykonáva platby do mechanizmu financovania,
alebo
- poverí, resp. nariadi súkromnému subjektu, aby vykonával jednu alebo viacero funkcií uvedených v bodoch i), ii) a iii), ktoré by za normálnych okolností plnila vláda, a prax sa v žiadnom smere nelíši od bežnej vládnej praxe;
alebo
b) ak existuje forma príjmov alebo cenovej intervencie v zmysle článku XVI GATT 1994;
a
2. v dôsledku toho dochádza k poskytnutiu určitej výhody.
Článok 3
Napadnuteľné subvencie
1. Subvencie podliehajú vyrovnávacím opatreniam len v prípade, že sú špecifické v zmysle vymedzenia podľa odsekov 2, 3 a 4.
2. S cieľom určiť, či je určitá subvencia špecifická pre určitý podnik, odvetvie alebo skupinu podnikov, resp. výrobných odvetví (ďalej len "určité podniky") v rámci súdnej právomoci orgánu, ktorý ju poskytuje, platia tieto zásady:
a) ak orgán poskytujúci subvenciu alebo právne predpisy, ktorými sa spravuje tento orgán, výslovne obmedzuje prístup k subvencii pre určité podniky, táto subvencia bude považovaná za špecifickú;
b) ak orgán poskytujúci subvenciu alebo právne predpisy, ktorými sa spravuje tento orgán, určuje objektívne kritériá alebo podmienky, za ktorých má podnik nárok na subvenciu, ako aj výšku subvencie, príslušná subvencia nebude považovaná za špecifickú, ak tento nárok vznikne automaticky a ak uvedené kritériá a podmienky budú prísne dodržané.
Na účely tohto článku sú objektívnymi kritériami alebo podmienkami nestranné kritériá alebo podmienky, ktoré neuprednostňujú určité podniky pred inými, sú hospodárske a uplatňujú sa horizontálne, napr. počet zamestnancov alebo veľkosť podniku.
Kritériá alebo podmienky musia byť jasne stanovené v zákone, inom predpise alebo inom úradnom dokumente, aby bolo možné kontrolovať ich plnenie;
c) Ak napriek zdanlivej nešpecifickosti vyplývajúcej z uplatňovania zásad uvedených v písmenách a) a b) existuje dôvody, na základe ktorých možno k predpokladať, že príslušná subvencia je v skutočnosti špecifická, možno vziať do úvahy iné faktory. Medzi tieto faktory patria: používanie programu subvencií obmedzeným počtom určitých podnikov; prevládajúce používanie zo strany určitých podnikov; poskytovanie neprimerane veľkých subvencií určitým podnikom; a spôsob, akým orgán poskytujúci subvencie rozhoduje o poskytnutí subvencie. V tejto súvislosti treba vziať do úvahy najmä informácie o frekvencii zamietania alebo schvaľovania žiadostí o subvenciu a dôvody týchto rozhodnutí.
Pri uplatňovaní prvého pododseku treba zohľadniť mieru diverzifikácie hospodárskych činností v rámci súdnej právomoci orgánu poskytujúceho subvenciu, ako aj obdobie, počas ktorého sa uskutočňoval program subvencií.
3. Subvencia, ktorá je vyhradená len určitým podnikom v rámci určitého regiónu a v rámci právomoci orgánu poskytujúceho subvenciu sa považuje za špecifickú. Stanovenie alebo zmena daňových sadzieb všeobecne používaných na všetkých úrovniach štátnej správy sa na účely tohto nariadenia nepovažuje za špecifickú subvenciu.
4. Napriek ustanoveniam odsekov 2 a 3 sú za špecifické považované tieto subvencie:
a) subvencie podmienené, podľa zákona alebo fakticky, buď samostatne alebo ako jedna z niekoľkých podmienok uskutočnením vývozu, vrátane tých, ktoré sú uvedené v prílohe I.
Subvencie sa považujú za fakticky podmienené uskutočnením vývozu v prípade, že sa ukáže, že poskytnutie subvencie bez toho, aby bolo zákonne podmienené vývozom, je v skutočnosti viazané na uskutočnený alebo očakávaný vývoz alebo výnos z vývozu. Samotná skutočnosť, že subvencia je poskytovaná vyvážajúcim podnikom, nestačí na to, aby táto bola považovaná za subvenciu na vývoz v zmysle tohto ustanovenia;
b) subvencie podmienené samostatne alebo ako jedna z viacerých podmienok používaním domácich alebo dovážaných tovarov.
5. Každé určenie špecifickosti v zmysle ustanovení tohto článku bude jasne zdôvodnené na základe nesporného dôkazu.
Článok 4
Nenapadnuteľné subvencie
1. Tieto subvencie nepodliehajú vyrovnávacím opatreniam:
a) subvencie, ktoré nie sú špecifické v zmysle článku 3 ods. 2 a 3;
b) subvencie, ktoré sú špecifické v zmysle článku 3 ods. 2 a 3, ale spĺňajú podmienky odsekov 2, 3 alebo 4 tohto článku;
c) časť subvencie, ktorá môže existovať v niektorom z opatrení uvedených v prílohe IV.
2. Subvencie na výskum uskutočňovaný podnikmi, inštitúciami vyššieho vzdelávania alebo výskumnými ústavmi na zmluvnom základe s podnikmi nepodliehajú vyrovnávacím opatreniam, ak tieto subvencie nepokrývajú viac ako 75 % nákladov na priemyselný výskum alebo 50 % nákladov na predkonkurenčnú rozvojovú činnosť, a ak sú obmedzené výlučne na:
a) osobné náklady (výskumní pracovníci, technici a iný pomocný personál zamestnaný výlučne v výskumnej činnosti);
b) náklady na prístroje, zariadenia, pozemky a budovy používané výlučne a trvale na výskumné účely (okrem tých, ktoré sa poskytujú na obchodnom základe);
c) náklady na poradenské a podobné služby, ktoré slúžia výlučne na výskumné účely, vrátane výskumu, technických poznatkov, patentov a pod. získaných z vonkajších zdrojov;
d) ďalšie režijné náklady, ktoré vznikli priamo ako výsledok výskumnej činnosti;
e) iné prevádzkové náklady (napr. materiálové náklady, náklady na dodávky a pod.), ktoré vznikli priamo ako výsledok výskumnej činnosti.
Prvý pododsek sa nevzťahuje na civilné lietadlá (v zmysle ustanovení dohody o obchodovaní s civilnými lietadlami z roku 1979 alebo akejkoľvek dohody, ktorou sa mení a dopĺňa alebo nahrádza táto dohoda).
Na účely prvého pododseku:
a) prípustná výška nenapadnuteľnej subvencie sa určí na základe celkových uznaných nákladov, ktoré vznikli počas trvania individuálneho projektu.
V prípade programov, ktoré zahŕňajú "priemyselný výskum" aj "predkonkurenčnú rozvojovú činnosť", nesmie prípustná výška nenapadnuteľnej subvencie prekročiť jednoduchý priemer prípustných výšok nenapadnuteľných subvencií u uvedených dvoch kategórií, vypočítaný na základe všetkých uznaných nákladov podľa písmen a) až e) prvého pododseku;
b) pojem "priemyselný výskum" znamená plánovaný výskum alebo kritický prieskum zameraný na získanie nových poznatkov s tým, že tieto poznatky môžu byť užitočné pri vývoji nových výrobkov, postupov alebo služieb, prípadne pri zlep šovaní existujúcich výrobkov, postupov a služieb;
c) pojem "predkonkurečná rozvojová činnosť" znamená premietnutie výsledkov priemyselného výskumu do plánu, plánografie alebo návrhu nových, zmenených alebo zdokonalených výrobkov, postupov a služieb bez ohľadu na to, či sú určené pre predaj alebo použitie, vrátane vytvorenia prvého prototypu, ktorý nebude slúžiť na komerčné účely. Okrem toho môže zahŕňať koncepciu a konštrukciu alternatívnych výrobkov, posutpov alebo služieb a prvotné ukážky alebo pilotné projekty pod podmienkou, že tie isté projekty nebudú pretvorené alebo použité na priemyselné alebo komerčné účely. Nezahŕňa bežné alebo pravidelné zmeny existujúcich výrobkov, sérií výrobkov, výrobných postupov, služieb a iných činností, aj keby tieto zmeny predstavovali zlepšenia.
3. Subvencie pre znevýhodnené regióny na území krajiny pôvodu a/alebo vyvážajúcej krajiny poskytnuté vo všeobecnom rámci regionálneho rozvoja, ktoré by boli nešpecifické, keby sa pri hodnotení regiónu vychádzalo z kritérií stanovených v článku 3 ods. 2 a 3, nepodliehajú vyrovnávacím opatreniam, ak:
a) každý znevýhodnený región predstavuje jasne vymedzenú geografickú oblasť s definovateľnou hospodárskou a administratívnou identitou;
b) región je považovaný za znevýhodnený podľa nestranných a objektívnych kritérií, podľa ktorých je zrejmé, že problémy regiónu sú výsledkom viac než len dočasných okolností; tieto kritériá musia byť jasne stanovené zákonom, nariadením alebo iným úradným dokumentom, aby bolo možné kontrolovať ich plnenie;
c) medzi kritériá uvedené pod písmenom b) patrí aj hodnotenie hospodárskeho rozvoja, ktoré je založené aspoň na jednom z týchto faktorov:
- príjem na hlavu, príjem domácnosti na hlavu alebo HDP na hlavu, ktorý nesmie presiahnuť 85 % priemeru pre územie krajiny pôvodu alebo vyvážajúcej krajiny,
- miera nezamestnanosti, ktorá musí predstavovať aspoň 110 % priemeru pre územie krajiny pôvodu alebo vyvážajúcej krajiny;
pri hodnotení počas trojročného obdobia; toto hodnotenie však môže byť zložité a zahŕňať aj ďalšie faktory.
Na účely prvého pododseku:
a) "všeobecný rámec regionálneho rozvoja" znamená, že regionálne programy subvencií sú súčasťou jednotnej a všeobecne záväznej politiky regionálneho rozvoja a že subvencie na regionálny rozvoj nie sú poskytované v izolovaných geografických oblastiach, ktoré nemajú žiaden alebo prakticky žiaden vplyv na rozvoj regiónu;
b) "nestranné a objektívne kritériá" znamenajú kritériá, ktoré neuprednostňujú určité regióny pri odstraňovaní alebo znižovaní počtu regionálnych rozdielov v rámci politiky regionálneho rozvoja. Vzhľadom na to zahŕňajú regionálne programy subvencií stropy subvencií, ktoré môžu byť poskytnuté na každý subvencovaný projekt. Tieto stropy musia byť diferencované podľa úrovní rozvoja oprávnených regiónov a vyjadrené v investičných nákladoch alebo v nákladoch na tvorbu pracovných miest. Subvencie sa v rámci týchto stropov dostatočne rovnomerne rozložia s cieľom zabrániť prednostnému použitiu subvencií alebo prideleniu neprimerane veľkých čiastok určitým podnikom.
Toto ustanovenie bude platiť v súlade s kritériami stanovenými v článku 3 ods. 2 a 3.
4. Na subvencie slúžiace na prispôsobenie existujúcich zariadení novým požiadavkám na ochranu životného prostredia v zmysle zákona, resp. iného právneho predpisu, ktorých dôsledkom sú väčšie obmedzenia a finančné zaťaženie podnikov, sa nevzťahujú vyrovnávacie opatrení, ak subvencia:
a) je jednorázovým opatrením,
b) môže predstavovať maximálne 20 % nákladov na prispôsobenie,
c) nepokrýva náklady na náhradu a prevádzkovanie subvencovanej investície, ktoré musia v plnej výške znášať príslušné podniky,
d) je priamo spojená a primeraná plánovanému obmedzovaniu škodlivín a znečisťovania životného prostredia a nepokrýva úspory výrobných nákladov, ktoré môžu byť dosiahnuté, a
e) je dostupná všetkým podnikom, ktoré sú schopné začať používať nové zariadenia a/alebo výrobné postupy.
Na účely prvého pododseku pojem "existujúce zariadenia" znamená zariadenia, ktoré boli v prevádzke aspoň dva roky v čase, keď boli stanovené nové požiadavky na ochranu životného prostredia.
Článok 5
Výpočet výšky napadnuteľnej subvencie
Výška napadnuteľných subvencií na účely tohto nariadenia sa vypočíta podľa výhody poskytnutej príjemcovi, ktorá objektívne existuje počas obdobia skúmania nároku na subvenciu. Toto obdobie bude zvyčajne totožné s posledným účtovným rokom oprávnenej osoby, ale môže ísť aj o iné, minimálne šesťmesačné obdobie, ktoré predchádzalo začatiu prešetrenia a o ktorom existujú spoľahlivé finančné a iné dôležité údaje.
Článok 6
Výpočet výhody pre príjemcu
Pri určovaní výhody pre príjemcu sa uplatnia tieto pravidlá:
a) podiel vlády na základnom imaní sa považuje za poskytnutie výhody len v prípade, že túto investíciu možno považovať za nezlučiteľnú s bežnou investičnou praxou (vrátane poskytnutia rizikového kapitálu) súkromných investorov na území krajiny pôvodu alebo vyvážajúcej krajiny;
b) štátna pôžička sa považuje za poskytnutie výhody len v prípade, že existuje rozdiel medzi čiastkou, ktorú podnik prijímajúci pôžičku zaplatí za štátnu pôžičku, a sumou, ktorú by podnik zaplatila za porovnateľný obchodný úver, ktorý by mohol reálne získať na trhu. V tomto prípade bude výhoda predstavovať rozdiel medzi týmito dvoma čiastkami;
c) vládna záruka na úver sa považuje za poskytnutie výhody len v prípade, že existuje rozdiel medzi sumou, ktorú podnik prijímajúci záruku zaplatí za úver zaručený vládou, a čiastkou, ktorú by podnik zaplatil za porovnateľný obchodný úver, keby nezískal vládnu záruku. V tomto prípade výhoda predstavuje rozdiel medzi týmito dvoma čiastkami upravený o všetky prípadné rozdiely v poplatkoch;
d) poskytnutie tovaru a služieb alebo nákup tovarov štátom sa považuje za poskytnutie výhody len v prípade, že tovar alebo služby sú poskytnuté za nižšiu než primeranú odplatu, alebo ak sa nákup uskutoční za väčšiu než primeranú odplatu. Primeranosť odplaty bude určená na základe existujúcich trhových podmienok pre výrobky alebo služby v krajine ich poskytnutia alebo nákupu (vrátane ceny, kvality, dostupnosti, obchodovateľnosti, prepravných a iných nákupných, resp. predajných podmienok).
Článok 7
Všeobecné ustanovenia o výpočte
1. Výška napadnuteľných subvencií sa určí na jednotku subvencovaného výrobku vyvezeného na územie spoločenstva.
Pri určovaní tejto čiastky sa môže celková subvencia znížiť o tieto čiastky:
a) poplatok za žiadosť alebo iné náklady, ktoré vzniknú v súvislosti s kvalifikovaním sa žiadateľa alebo s poskytnutím subvencie;
b) vývozné poplatky, dane a iné náklady súvisiace s vývozom výrobku do spoločenstva špeciálne určené na kompenzáciu subvencie.
Ak zainteresovaná strana uplatní nárok na zľavu, musí dokázať, že jej nárok je oprávnený.
2. Ak subvencia nie je poskytnutá na základe vyrobených, vyvezených alebo prepravených množstiev, výška napadnuteľnej subvencie sa určí tak, že hodnota celej subvencie sa rozdelí podľa objemu výroby, predaja alebo vývozu výrobkov počas obdobia skúmania nároku na poskytnutie subvencie.
3. Ak subvenciu možno dať do súvislosti s nadobudnutím alebo budúcim nadobudnutím investičného majetku, výška napadnuteľnej subvencie sa vypočíta tak, že subvencia sa rozdelí na obdobie, ktoré zodpovedá obvyklej dobe odpisovania tohto majetku v príslušnom odvetví. Takto vypočítaná čiastka, ktorú možno priradiť k obdobiu skúmania, ako aj čiastka odvodená od investičného majetku získaného pred týmto obdobím, sa rozdelí spôsobom opísaným v odseku 2.
Ak sa investičný majetok neodpisuje, subvencia sa ocení ako bezúročná pôžička a započíta sa v súlade s článkom 6 písm. b).
4. Ak subvenciu nemožno dať do súvislosti s nákupom investičného majetku, výška výhody prijatej počas obdobia skúmania bude v zásade pridelená na toto obdobie, a to spôsobom opísaným v odseku 2, pokiaľ nevzniknú osobitné okolnosti oprávňujúce k prideleniu na iné obdobie.
Článok 8
Vymedzenie ujmy
1. Pokiaľ nie je stanovené inak, na účely tohto nariadenia pojem "ujma" znamená značnú ujmu spôsobenú výrobnému odvetviu spoločenstva, značnú ujmu hroziacu výrobnému odvetviu spoločenstva alebo značnú prekážku v založení tohto výrobného odvetvia a bude interpretovaná v súlade s ustanoveniami tohto článku.
2. Pri určovaní ujmy sa vychádza z priamych dôkazov a súčasťou tohto postupu je objektívne skúmanie:
a) objemu subvencovaných dovozov a vplyv subvencovaných dovozov na ceny na trhu spoločenstva s podobnými výrobkami, ako aj
b) následný dopad týchto dovozov na výrobné odvetvie spoločenstva.
3. Vzhľadom na objem subvencovaných dovozov treba vziať do úvahy, či došlo k významnému nárastu subvencovaných dovozov, a to absolútne alebo vo vzťahu k výrobe alebo spotrebe v rámci spoločenstva. Vzhľadom na vplyv subvencovaných dovozov na ceny treba zvážiť, či subvencované dovozy nepredstavujú značné zníženie cien v porovnaní s cenami podobných výrobkov v krajinách spoločenstva, alebo či vplyv týchto dovozov iným spôsobom výrazne nestláča ceny alebo nebráni ich rastu, ku ktorému by došlo za normálnych okolností. Jeden ani viaceré z uvedených faktorov nemusia automaticky poskytnúť jednoznačnú odpoveď na tieto otázky.
4. Ak sú predmetom skúmania v súvislosti s vyrovnávacími clami dovozy výrobkov z viacerých krajín súčasne, vplyv týchto dovozov bude kumulatívne hodnotený len vtedy, ak sa zistí, že:
a) hodnota napadnuteľných subvencií určená vo vzťahu k dovozom z každej krajiny je vyššia než minimálna hodnota stanovená v článku 14 ods. 5 a že objem dovozov z každej krajiny nie je zanedbateľný, a
b) celkové hodnotenie vplyvu dovozov je primerané vzhľadom na konkurenciu medzi dovážanými výrobkami navzájom a konkurenciu medzi dovážanými výrobkami a obdobnými výrobkami spoločenstva.
5. Skúmanie dopadu subvencovaných dovozov na príslušné odvetvie spoločenstva zahŕňa hodnotenie všetkých hospodárskych faktorov a indexov, ktoré ovplyvňujú stav odvetvia, vrátane: skutočnosti, že odvetvie sa ešte stále spamätáva z dôsledkov minulých subvencií alebo dumpingu, výšky napadnuteľných subvencií, skutočného a možného poklesu tržieb, ziskov, výkonov, podielu na trhu, produktivity, návratnosti investícií a využívania kapacít; faktorov ovplyvňujúcich ceny spoločenstva, skutočných a možných negatívnych dôsledkov pre peňažný tok, zásoby, zamestnanosť, mzdy, rast, schopnosť zvyšovať základné imanie alebo investície a, v prípade poľnohospodárstva, či sa zvýšilo zaťaženie programov vládnej pomoci. Tento zoznam nie je vyčerpávajúci a žiaden z týchto faktorov nemusí nutne poskytnúť jednoznačnú odpoveď.
6. Na základe všetkých dôkazov uvedených v súvislosti s odsekom 2 treba dokázať, že subvencované dovozy spôsobujú ujmu v zmysle tohto nariadenia. Predovšetkým treba dokázať, že objemy, resp. ceny určené podľa odseku 3 sú príčinou dopadu na odvetvie spoločenstva v zmysle odseku 5, a že tento dopad je taký veľký, že ho možno považovať za rozhodujúci.
7. Okrem toho budú preskúmané aj iné známe faktory než subvencované dovozy, ktoré spôsobujú ujmu odvetviu spoločenstva, aby sa zabezpečilo, že ujma spôsobená týmito faktormi nebude pripísaná subvencovaným dovozom v zmysle odseku 6. Faktory, ktoré možno v tejto súvislosti vziať do úvahy, sú objem a ceny nesubvencovaných dovozov, zníženie dopytu alebo zmeny v štruktúre spotreby, obmedzujúce obchodné postupy a konkurencia medzi tretími krajinami a výrobcami spoločenstva, rozvoj technológie a vývozu a produktivita výrobného odvetvia spoločenstva.
8. Vplyv subvencovaných dovozov sa hodnotí podľa výroby obdobných výrobkov v rámci spoločenstva, ak dostupné údaje umožnia samostatnú identifikáciu danej výroby na základe takých kritérií, ako sú výrobný postup, tržby a zisky výrobcov. Ak táto samostatná identifikácia výroby nie je možná, vplyv subvencovaných dovozov sa zhodnotí na základe prieskumu výroby najbližšej skupiny alebo série výrobkov vrátane obdobného výrobku, o ktorých môžu byť poskytnuté požadované informácie.
9. Pri určovaní hrozby značnej ujmy vychádza zo skutočností, a nielen z domnienok, náznakov alebo vzdialenej možnosti. Zmena okolností, ktorá by vytvorila situáciu, kde by subvencia spôsobila ujmu, musí byť jasne predvídaná a bezprostredná.
Pri posudzovaní existencie hrozby značnej ujmy treba okrem iného vziať do úvahy tieto faktory:
a) druh subvencie alebo subvencií a ich pravdepodobné obchodné dôsledky;
b) tempo rastu subvencovaných dovozov na trh spoločenstva, ktoré poukazuje na pravdepodobnosť značne zvýšených dovozov;
c) dostatočne voľne disponibilná kapacita vývozcu alebo bezprostredný nárast tejto kapacity svedčiaci o pravdepodobnosti výrazného zvýšenia subvencovaných vývozov do krajín spoločenstva; súčasne treba zohľadniť dostupnosť iných exportných trhov schopných absorbovať ďalšie vývozy;
d) či ceny dovozov môžu do značnej miery stlačiť ceny alebo zabrániť rastu cien, ku ktorému by došlo za normálnych okolností, a pravdepodobne spôsobia nárast dopytu po ďalších dovozoch, a
e) zásoby výrobku, ktorý je predmetom skúmania.
Žiaden z faktorov uvedených vyššie sám o sebe nemusí nutne poskytnúť definitívnu odpoveď, ale všetky faktory určite povedú k záveru, že ďalšie subvencované vývozy sú bezprostredné a že ak nebudú prijaté ochranné opatrenia, vznikne značná ujma.
Článok 9
Vymedzenie výrobného odvetvia spoločenstva
1. Na účely tohto nariadenia pojem "výrobné odvetvie spoločenstva" znamená súhrn všetkých výrobcov spoločenstva, ktorí vyrábajú obdobné výrobky, alebo tých výrobcov, ktorých kolektívna výrobná kapacita predstavuje väčšinu výroby týchto výrobkov v rámci celého spoločenstva v zmysle článku 10 ods. 8, s týmito výnimkami:
a) ak sú výrobcovia v spojení s vývozcami alebo dovozcami, alebo sú sami dovozcami údajne subvencovaných výrobkov, pojem "výrobné odvetvie spoločenstva" možno vykladať vo vzťahu k ostatným výrobcom,
b) vo výnimočných prípadoch územie spoločenstva môže byť, vo vzťahu k príslušnej výrobe, rozdelené na dva a viac konkurenčných trhov a výrobcov v rámci každého trhu možno považovať za samostatné výrobné odvetvie, ak:
i) výrobcovia na tomto trhu predajú všetku alebo takmer všetku svoju produkciu na príslušnom trhu, a
ii) výrobcovia príslušného výrobku nachádzajúci sa v iných častiach spoločenstva nemôžu ani zďaleka uspokojiť dopyt na tomto trhu.
Za týchto okolností možno vysloviť ujmu aj vtedy, keď veľká časť výrobného odvetvia spoločenstva neutrpela ujmu, no len pod podmienkou, že na takýto izolovaný trh sa sústredia subvencované vývozy a že tieto vývozy spôsobujú ujmu výrobcom celej alebo takmer celej výroby v rámci tohto trhu.
2. Na účely odseku 1 sa výrobcovia považujú za výrobcov v spojení s vývozcami alebo dovozcami, len ak:
a) jeden z nich priamo alebo nepriamo kontroluje ostatných;
b) oboch priamo alebo nepriamo kontroluje tretia osoba; alebo
c) spolu priamo alebo nepriamo kontrolujú tretiu osobu pod podmienkou, že existujú dôvody, na základe ktorých možno predpokladať alebo sa obávať, že príslušný výrobca sa v dôsledku týchto vzťahov bude správať inak než výrobcovia, ktorí nie sú v spojení s vývozcami alebo dovozcami.
Na účely tohto odseku sa výrobca považuje za osobu kontrolujúcu iného výrobcu, ak je prvý právne alebo funkčne spôsobilý obmedzovať alebo riadiť druhého.
3. Ak bolo výrobné odvetvie spoločenstva interpretované vo vzťahu k výrobcom v určitom regióne, vývozcovia alebo vláda poskytujúci napadnuteľné subvencie majú možnosť ponúknuť záväzky v zmysle článku 13 vzťahujúce sa na príslušný región. V týchto prípadoch sa pri hodnotení záujmu spoločenstva o opatrenia musí zohľadniť najmä záujem regiónu. Ak nebudú promptne ponúknuté primerané záväzky, alebo ak dôjde k situácii opísanej v článku 13 ods. 9 a 10, môže byť uložené konečné vyrovnávacie clo vo vzťahu k spoločenstvu ako celku. V týchto prípadoch môžu byť clá obmedzené na určitých výrobcov alebo vývozcov.
4. Na tento článok sa vzťahujú ustanovenia článku 8 ods. 8
Článok 10
Začatie konania
1. S výnimkou ustanovenou v odseku 10 sa prešetrovanie s cieľom zistiť prítomnosť, stupeň a účinok údajnej subvencie začne na základe písomného podnetu fyzickej alebo právnickej osoby alebo združenia bez právnej subjektivity, ktoré koná v mene výrobného odvetvia spoločenstva.
Podnet môže byť predložený Komisii alebo členskému štátu, ktorý ho postúpi Komisii. Komisia pošle členským štátom kópiu prijatého podnetu. Podnet sa považuje za podaný v prvý pracovný deň po jeho doručení Komisii vo forme doporučeného listu alebo po vydaní potvrdenia o prijatí zo strany Komisie.
Ak má v prípade absencie podnetu členský štát dostatočný dôkaz o existencii subvencií a nimi spôsobenej ujme, ktorá vznikla výrobnému odvetviu spoločenstva, bezodkladne ho oznámi Komisii.
2. Podnet podľa odseku 1 obsahuje dostatočné dôkazy o existencii napadnuteľných subvencií (prípadne aj o ich výške), ujme a príčinnej súvislosti medzi domnelými subvencovanými dovozmi a údajnou ujmou. Podnet obsahuje tieto informácie, pokiaľ sú dostupné navrhovateľovi:
a) osoba navrhovateľa a opis objemu a hodnoty produkcie obdobného výrobku v rámci spoločenstva. Písomný podnet podaný v mene výrobného odvetvia spoločenstva musí identifikovať odvetvie, v mene ktorého bol podnet podaný, prostredníctvom zoznamu všetkých známych výrobcov podobného výrobku v rámci spoločenstva (alebo združení výrobcov obdobného výrobku v rámci spoločenstva) a v možnom rozsahu, uvedenia objemu a hodnoty produkcie podobného výrobku v rámci spoločenstva zo strany týchto výrobcov;
b) úplný opis údajne subvencovaného výrobku, názov krajiny alebo krajín pôvodu a/alebo vývozu, meno každého známeho vývozcu alebo zahraničného výrobcu a zoznam známych osôb dovážajúcich predmetný výrobok;
c) dôkaz o existencii, hodnote, druhu a možnosti kompenzácie predmetných subvencií;
d) informácie o zmenách objemu údajne subvencovaných dovozov, vplyv týchto dovozov na ceny obdobného výrobku na trhu spoločenstva a následný dopad týchto dovozov na výrobné odvetvie spoločenstva na základe dôležitých faktorov a indexov, ktoré určujú stav výrobného odvetvia spoločenstva, napr. tých, ktoré sú uvedené v článku 8 ods. 3 a 5.
3. Komisia podľa možnosti posúdi presnosť a primeranosť dôkazov uvedených v podnete, aby bolo možné zistiť, či existujú dostatočné dôkazy pre začatie prešetrovania.
4. Prešetrovanie možno začať s cieľom určiť, či údajné subvencie sú "špecifické" v zmysle článku 3 ods. 2 a 3 alebo nie.
5. Prešetrovanie možno začať aj v súvislosti so subvenciami, ktoré nie sú napadnuteľné v zmysle článku 4 ods. 2, 3 alebo 4, s cieľom určiť, či boli splnené podmienky stanovené v týchto odsekoch.
6. Ak bola subvencia poskytnutá v rámci programu subvencií, ktorého realizácia bola vopred oznámená Výboru WTO pre subvencie a vyrovnávacie opatrenia v súlade s článkom 8 dohody o subvenciách a v súvislosti s ktorým sa výboru nepodarilo určiť, či boli splnené podmienky stanovené v článku 8 dohody o subvenciách, prešetrovanie vo veci subvencie poskytnutej v rámci tohto programu bude začaté len v prípade, že Orgán WTO pre urovnávanie sporov alebo výsledok rozhodcovské konanie v zmysle článku 8 ods. 5 dohody o subvenciách potvrdí, že došlo k porušeniu ustanovení článku 8 dohody o subvenciách.
7. Prešetrovanie možno začať aj v súvislosti s opatreniami špecifikovanými v prílohe IV, pokiaľ predpokladajú poskytnutie subvencie definovanej v článku 2, a jeho cieľom je zistiť, či sú predmetné opatrenia v súlade s ustanoveniami uvedenej prílohy.
8. Prešetrovanie v zmysle odseku 1 sa začne len v prípade, že na základe skúmania podpory alebo odporu proti podnetu zo strany výrobcov obdobného výrobku v rámci spoločenstva sa ukáže, že podnet bol podaný výrobným odvetvím spoločenstva alebo v jeho prospech. Podnet sa považuje za podaný výrobným odvetvím spoločenstva alebo v jeho mene, ak ho podporia výrobcovia spoločenstva, ktorých celková produkcia predstavuje viac ako 50 % celkovej produkcie obdobného výrobku vyrobenej tou časťou výrobného odvetvia spoločenstva, ktorá podnet podporila alebo zamietla. Prešetrovanie sa však nezačne v prípade, že výrobcovia spoločenstva výslovne podporujúci podnet predstavujú menej ako 25 % celkovej produkcie obdobného výrobku vyrobenej výrobným odvetvím spoločenstva.
9. Pokiaľ nebude rozhodnuté o začatí prešetrovania, úrady nezverejnia podnet na začatie prešetrovania. Čo najskôr po potvrdení riadne doloženého podnetu v zmysle tohto článku a v každom prípade pred začatím prešetrovania však Komisia o ňom informuje krajinu pôvodu alebo vyvážajúcu krajinu, ktorá bude prizvaná ku konzultáciám s cieľom objasniť záležitosti uvedené s odsekom 2 a dospieť k vzájomne akceptovateľnému riešeniu.
10. Ak za osobitných okolností Komisia rozhodne o začatí prešetrovania bez prijatia písomného podnetu predloženého výrobným odvetvím spoločenstva alebo v jeho mene, urobí tak na základe dostatočných dôkazov o existencii napadnuteľných subvencií, ujme a súvislostiach uvedených v odseku 2, s cieľom odôvodniť začatie prešetrovania.
11. Dôkazy o subvenciách a ujme budú skúmané súčasne v rozhodnutí o tom, či sa má začať prešetrovanie alebo nie. Podnet sa zamietne v prípade, že neexistujú dostatočné dôkazy o napadnuteľných subvenciách alebo ujme, ktoré by odôvodnili prešetrovanie prípadu. Konanie sa nezačne proti krajinám, ktorých dovozy predstavujú podiel na trhu menší než 1 %, pokiaľ tieto krajiny nepredstavujú aspoň 3 % spotreby spoločenstva.
12. Podnet možno stiahnuť pred začatím prešetrovania, pričom v tomto prípade sa nebude považovať za podanú.
13. Ak sa po konzultáciách ukáže, že existujú dostatočné dôkazy pre začatie konania, Komisia tak urobí do 45 dní od podania podnetu a vydá príslušné oznámenie v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Ak neexistujú dostatočné dôkazy, navrhovateľ bude o tom informovaný po porade do 45 dní odo dňa predloženia podnetu Komisii.
14. Oznámenie o začatí konania oznámi začatie prešetrovania, bude obsahovať názov výrobku a dotknutých krajín, poskytne súhrn obdržaných informácie a uvedie, že všetky ďalšie relevantné údaje treba oznámiť Komisii. Okrem toho uvádza lehoty, v rámci ktorých sa môžu zainteresované strany prihlásiť, predložiť svoje písomné stanoviská a poskytnúť informácie, aby tieto stanoviská a informácie mohli byť zohľadnené pri prešetrovaní. Uvedie aj obdobie, v priebehu ktorého zainteresované strany majú právo požiadať, aby ich Komisia vypočula v súlade s článkom 11 ods. 5
15. Komisia oznámi vývozcom, dovozcom a združeniam zastupujúcim dovozcov a vývozcov, o ktorých vie, že sa ich záležitosť týka, ako aj krajine pôvodu, vyvážajúcej krajine a navrhovateľom začiatok súdneho konania a za zachovania primeranej ochrany dôverných informácií poskytne známym vývozcom a orgánom krajiny pôvodu, resp. vývozu plné znenie písomného podnetu v zmysle odseku 1 a na požiadanie ho sprístupní ostatným zainteresovaným stranám. Ak je počet vývozcov príliš vysoký, môže byť úplné znenie písomného podnetu poskytnuté len orgánom krajiny pôvodu, resp. vývozu, alebo príslušnému obchodnému združeniu.
16. Prešetrovanie vo veci vyrovnávacieho cla nebráni colnému odbaveniu.
Článok 11
Prešetrovanie
1. Po začatí konania Komisia v spolupráci s členskými štátmi začne prešetrovanie na úrovni spoločenstva. Toto prešetrovanie sa vzťahuje na subvencie aj ujmu, pričom obe záležitosti treba skúmať súčasne. Na účely reprezentatívneho zistenia sa stanoví obdobie prešetrovania, ktoré bude v prípade subvencií totožné s obdobím prešetrovania stanoveným v článku 5. Informácie vzťahujúce sa na obdobie, ktoré nasleduje po období prešetrovania, sa nezohľadnia.
2. Strany, ktoré obdržia dotazníky používané pri prešetrovaní vyrovnávacích ciel, majú aspoň 30 dní na to, aby ich vyplnili. Lehota pre vývozcov začne plynúť odo dňa prijatia dotazníka, ktorý sa v tomto prípade považuje za prijatý týždeň odo dňa, keď bol zaslaný respondentovi alebo odovzdaný diplomatickému zástupcovi krajiny pôvodu alebo vývozu. Túto lehotu možno predĺžiť na 30 dní s prihliadnutím na čas, ktorý zaberie prešetrovanie, no len v prípade, že príslušná strana zdôvodní žiadosť o predĺženie tejto lehoty osobitnými okolnosťami.
3. Komisia môže požiadať členské štáty o informácie a členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby vyhoveli tejto žiadosti. Pošlú Komisii požadované informácie spolu s výsledkami všetkých vykonaných kontrol, inšpekcií alebo prešetrovaní. Ak pôjde o informácie všeobecného záujmu, alebo o ne požiada členský štát, Komisia ich postúpi členským štátom, pokiaľ nebudú dôverné, a ak áno, pošle im ich zhrnutie, ktoré nebude dôverného charakteru.
4. Komisia môže požiadať členské štáty o vykonanie potrebných kontrol a inšpekcií najmä medzi dovozcami, obchodníkmi a výrobcami spoločenstva, ako aj o vykonanie prešetrovania v tretích krajinách, ak s tým zainteresované podniky súhlasia a vláda príslušnej krajiny bola o tom oficiálne informovaná a nevzniesla žiadne námietky. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby vyhoveli týmto žiadostiam Komisie. Členovia Komisie majú právo, ak o to požiada Komisia alebo členský štát, pomáhať zástupcom členských štátov pri plnení ich povinností.
5. Zainteresované strany, ktoré sa prihlásili v zmysle článku 10 ods. 14, budú vypočuté, ak v lehote predpísanej v oznámení uverejnenom v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev podajú písomnú žiadosť o vypočutie, z ktorej je zrejmé, že bude pravdepodobne dotknutá výsledkom konania a že existujú vážne dôvody na to, aby boli vypočuté.
6. Dovozcovia, vývozcovia a navrhovatelia, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 10 ods. 14, a vláda krajiny pôvodu, resp. vývozu dostanú na základe žiadosti možnosť stretnúť sa so stranami, ktoré zastupujú opačné záujmy, aby prezentovali odlišné názory a predniesli protiargumenty. Pri poskytovaní tejto možnosti treba zohľadniť požiadavku zachovania dôvernosti informácií a výhodnosti pre zúčastnené strany. Žiadna strana nie je povinná zúčastniť sa na tomto stretnutí, a ak tak neurobí, pri posudzovaní prípadu jej to neuškodí. Ústne informácie poskytnuté v zmysle tohto odseku Komisia zohľadní, ak budú neskôr písomne potvrdené.
7. Navrhovatelia, vláda krajiny pôvodu alebo vývozu, dovozcovia a vývozcovia a ich zastupiteľské združenia, organizácie užívateľov a spotrebiteľov, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 10 ods. 14, sa môžu na základe písomnej žiadosti zoznámiť so všetkými informáciami, ktoré poskytla Komisii prešetrovaná strana, s výnimkou interných dokumentov pripravených orgánmi spoločenstva alebo jeho členských štátov, a ktoré sú dôležité pre predloženie ich prípadu, nie sú dôverné v zmysle článku 29 a boli použité pri prešetrovaní. Tieto strany môžu reagovať na uvedené informácie a ich poznámky sa zohľadnia, ak budú dostatočne zdôvodnené.
8. S výnimkou okolností opísaných v článku 28 treba pokiaľ možno skontrolovať, či informácie, ktoré poskytli zainteresované strany a z ktorých vychádzajú zistenia, sú presné.
9. Pri konaní začatom v zmysle článku 10 ods. 13 sa prešetrovanie skončí do jedného roka, ak to bude možné. V každom prípade sa toto prešetrovanie skončí do 13 mesiacov od jeho začatia v súlade so zisteniami urobenými v zmysle článku 13 v súvislosti so záväzkami alebo zisteniami v zmysle článku 15 v súvislosti s konečným opatrením.
10. Prostredníctvom prešetrovania Komisia poskytne krajine pôvodu a/alebo vývozu primeranú príležitosť pre pokračovanie v konzultáciách s cieľom objasniť skutkový stav a dospieť k vzájomne prijateľnému riešeniu.
Článok 12
Dočasné opatrenia
1. Dočasné clá možno uložiť v prípade, že:
a) sa začalo konanie v súlade s článkom 10;
b) bolo na tento účel vydané oznámenie a zainteresované strany dostali možnosť predložiť informácie a poznámky v súlade s článkom 10 ods. 14;
c) bolo prijaté predbežné kladné rozhodnutie o tom, že dovážaný výrobok je zvýhodnený vo forme napadnuteľných subvencií, v dôsledku čoho vznikla ujma výrobnému odvetviu spoločenstva; a
d) záujem spoločenstva vyžaduje zásah, ktorého cieľom je predísť tejto ujme.
Dočasné clá sa uložia najskôr do 60 dní a najneskôr do deviatich mesiacov od začatia konania.
Výška dočasného vyrovnávacieho cla neprekročí celkovú vopred stanovenú hodnotu napadnuteľných subvencií, ale mala by byť nižšia než táto hodnota, ak toto nižšie clo postačí na nápravu ujmy, ktorá vznikla výrobnému odvetviu spoločenstva.
2. Dočasné clá sa zaistia zárukou a prepustenie výrobkov do režimu voľný obeh na území spoločenstva je podmienené poskytnutím tejto záruky.
3. Komisia prijme prechodné opatrenia po konzultácii alebo, v prípade mimoriadnej naliehavosti, po oboznámení členských štátov. V druhom prípade sa konzultácie uskutočnia najneskôr 10 dní po oznámení opatrenia prijatého Komisiou členským štátom.
4. Ak členský štát požiada o okamžitý zásah Komisie a podmienky prvého a druhého pododseku odseku 1 sú splnené, Komisia najneskôr do piatich pracovných dní od prijatia žiadosti rozhodne, či sa uloží dočasné vyrovnávacie clo.
5. Komisia bude ihneď informovať Radu a členské štáty o každom rozhodnutí prijatom v zmysle odsekov 1 až 4. Rada môže kvalifikovanou väčšinou rozhodnúť inak.
6. Dočasné vyrovnávacie clá sa uložia najviac na obdobie štyroch mesiacov.
Článok 13
Záväzky
1. Prešetrovania možno ukončiť bez uloženia dočasných alebo konečných ciel po obdržaní uspokojivých dobrovoľných záväzkov, podľa ktorých:
a) krajina pôvodu a/alebo vývozu súhlasí so zrušením alebo obmedzením subvencie alebo s prijatím iných opatrení; alebo
b) vývozca sa zaviaže zmeniť svoje ceny alebo prestať vyvážať do príslušnej oblasti, kým tieto vývozy budú zvýhodnené napadnuteľnými subvenciami, aby Komisia po konzultácii získala istotu, že škodlivý účinok subvencií bol odstránený. Rast cien v rámci týchto záväzkov nebude vyšší, než je potrebné pre vyrovnanie hodnoty napadnuteľných subvencií, a mal by byť nižší ako hodnota napadnuteľných subvencií, aby bola napravená ujma, ktorá vznikla výrobnému odvetviu spoločenstva.
2. Záväzky môže navrhnúť Komisia, ale žiadna krajina ani vývozca nebudú povinní na ne pristúpiť. Skutočnosť, že krajiny alebo vývozcovia neponúkli takéto záväzky alebo neakceptovali výzvu, aby tak urobili, im v žiadnom prípade neuškodí pri riešení ich prípadu. Možno však rozhodnúť, že hrozba ujmy sa skôr naplní v prípade, že subvencované dovozy budú pokračovať. Záväzky sa nepožadujú ani neprijímajú od krajín alebo vývozcov, pokiaľ sa neprijme predbežné kladné rozhodnutie o existencii subvencií a kým nedôjde k ujme spôsobenej týmito subvenciami. S výnimkou mimoriadnych okolností musia byť záväzky ponúknuté najneskôr koncom obdobia, počas ktorého možno podávať pripomienky podľa článku 30 ods. 5
3. Ponúknuté záväzky nemusia byť prijaté, ak sa ich prijatie považuje za nepraktické, napr. ak počet skutočných alebo možných vývozcov je príliš veľký, alebo z iných dôvodov vrátane všeobecne politických. Vývozcu a/alebo krajinu pôvodu, resp. vývozu možno informovať o dôvodoch, pre ktoré bolo odporučené zamietnuť ponúknutý záväzok, a súčasne im poskytnúť príležitosť na vyjadrenie vlastného stanoviska. Dôvody zamietnutia sa uvedú v konečnom rozhodnutí.
4. Od strán, ktoré ponúknu záväzok, sa vyžaduje, aby predložili nedôvernú verziu tohto záväzku, aby ju bolo možné sprístupniť zainteresovaným stranám s cieľom preskúmania.
5. Ak po konzultáciách dôjde k prijatiu záväzkov a v rámci poradného výboru sa nevznesú námietky, prešetrovanie sa skončí. Vo všetkých ostatných prípadoch Komisia bezodkladne predloží Rade správu o výsledkoch konzultácií spolu s návrhom na ukončenie prešetrovania. Prešetrovanie sa považuje za ukončené, ak Rada do jedného mesiaca kvalifikovanou väčšinou nerozhodne inak.
6. Ak sa záväzky prijmú, prešetrovanie vo veci subvencií a ujmy sa zvyčajne skončí. V tomto prípade platí, že ak sa prijme záporné rozhodnutie o existencii subvencií alebo ujmy, záväzok automaticky zanikne, s výnimkou prípadov, kde je toto rozhodnutie z veľkej časti výsledkom existencie záväzku. V takomto prípade možno vyžadovať, aby záväzok zostal zachovaný počas primeraného obdobia. V prípade, že sa prijme kladné rozhodnutie o subvencii a ujme, záväzok trvá aj naďalej v súlade s podmienkami a ustanoveniami tohto nariadenia.
7. Komisia požiada krajinu alebo vývozcu, od ktorých prijala záväzky, aby ju pravidelne informovali o plnení týchto záväzkov, a umožnili kontrolu dôležitých údajov. Nesplnenie týchto požiadaviek sa považuje za porušenie záväzku.
8. Ak sa počas prešetrovania prijmú záväzky od niekoľkých vývozcov, na účely článkov 18, 19, 20 a 22 nadobudnú účinnosť dňom, ku ktorému sa skončilo prešetrovanie pre krajinu pôvodu, resp. vývozu.
9. V prípade porušenia alebo zrušenia záväzkov ktoroukoľvek stranou sa určí konečné clo v súlade s článkom 15 na základe skutočností zistených počas prešetrovania, ktoré viedlo k záväzku za predpokladu, že toto prešetrovanie bolo ukončené s prijatím konečného rozhodnutia vo veci subvencií a ujmy a že príslušný vývozca alebo krajina pôvodu, resp. vývozu dostal príležitosť vyjadriť sa k nemu, pokiaľ vývozca alebo táto krajina od svojho záväzku neodstúpili.
10. Dočasné clo možno uložiť po konzultáciách v súlade s článkom 12 na základe najlepších dostupných informácií, ak existuje dôvod veriť, že došlo k porušeniu záväzku, alebo v prípade porušenia, resp. zrušenia záväzku, ak nebolo ukončené prešetrovanie, ktoré viedlo k tomuto záväzku.
Článok 14
Zastavenie konania bez uplatnenia opatrení
1. V prípade späťvzatia podnetu možno konanie zastaviť, pokiaľ je toto zastavenie v záujme spoločenstva.
2. Ak po konzultáciách bude nevyhnutné prijať ochranné opatrenia a v rámci poradného výboru nebudú vznesené žiadne námietky, prešetrovanie alebo súdne konanie sa zastaví. Vo všetkých ostatných prípadoch Komisia ihneď predloží Rade správu o výsledkoch konzultácií spolu s návrhom na ukončenie konania. Konanie sa považuje za zastavené, ak Rada do jedného mesiaca kvalifikovanou väčšinou nerozhodne inak.
3. Konanie sa zastaví ihneď, ak sa rozhodne, že výška napadnuteľných subvencií je minimálna v zmysle odseku 5, alebo ak sú objem subvencovaných dovozov, skutočný alebo možný, resp. výška ujmy zanedbateľné.
4. V prípade konania začatého v zmysle článku 10 ods. 13 sa ujma považuje za zanedbateľnú, ak je podiel dovozov na trhu menší než čiastky uvedené v článku 10 ods. 11 V súvislosti s prešetrovaním dovozov z rozvojových krajín sa objem subvencovaných dovozov tiež považuje za zanedbateľný, ak predstavuje menej ako 4 % celkového objemu dovozov obdobného výrobku do krajín spoločenstva, pokiaľ súhrn dovozu z rozvojových krajín, ktorých individuálne podiely na celkovom dovoze sú nižšie ako 4 %, predstavuje ako 9 % z celkového dovozu obdobného výrobku na trh spoločenstva.
5. Výška napadnuteľných subvencií sa považuje za minimálnu, ak je táto čiastka nižšia ako 1 % ad valorem. Toto ustanovenie neplatí, ak:
a) pri prešetrovaniach súvisiacich s dovozmi z rozvojových krajín predstavuje minimálny prah 2 % ad valorem, a
b) v prípade rozvojových krajín, ktoré sú členmi WTO v zmysle prílohy VII dohody o subvenciách, ako aj rozvojových krajín, ktoré sú členmi WTO a ktoré úplne odstránili vývozné subvencie v zmysle článku 3 ods. 4 písm. a) tohto nariadenia, je minimálna výška subvencie 3 % ad valorem. Ak uplatnenie tohto ustanovenia závisí od zrušenia vývozných subvencií, platí odo dňa, keď bol Výbor WTO pre subvencie a vyrovnávacie opatrenia informovaný o zrušení vývozných subvencií, a zostane v platnosti, kým rozvojová krajina neposkytne vývozné subvencie. Platnosť tohto ustanovenia sa skončí osem rokov odo dňa, kedy nadobudne účinnosť dohoda o WTO,
za predpokladu, že sa prešetrovanie zastaví, len ak je výška napadnuteľných subvencií nižšia ako minimálna hodnota stanovená pre individuálnych vývozcov, ktorí aj naďalej podliehajú konaniu a môžu byť znovu prešetrovaní v súvislosti s ďalšími kontrolami vykonanými v príslušnej krajine v zmysle článkov 18 a 19.
Článok 15
Uloženie konečných ciel
1. Ak sa s konečnou platnosťou dokáže existencia napadnuteľných subvencií a ujmy, ktorú spôsobili, a v záujme spoločenstva treba zasiahnuť v súlade s článkom 31, Rada absolútnou väčšinou uloží na návrh predložený Komisiou po konzultácii s poradným výborom konečné vyrovnávacie clo, pokiaľ nedôjde k zrušeniu subvencie alebo subvencií, alebo sa neukáže, že subvencie už neprinášajú výhodu príslušným vývozcom. Ak platia dočasné clá, návrh na konečné opatrenie sa predloží Rade najneskôr jeden mesiac pred skončením týchto ciel. Výška vyrovnávacieho cla nesmie byť vyššia ako čiastka napadnuteľných subvencií, ktoré vývozcom preukázateľne poskytovali výhodu, a nižšia ako celková čiastka napadnuteľných subvencií; nižšie clo musí byť primerané, aby umožnilo napraviť ujmu spôsobenú výrobnému odvetviu spoločenstva.
2. Vyrovnávacie clo sa v každom prípade uloží v primeranej výške a nediskriminačným spôsobom u dovozov výrobku zo všetkých zdrojov, ktoré sú zvýhodnené napadnuteľnými subvenciami a spôsobujú ujmu, s výnimkou dovozov zo zdrojov, od ktorých boli prijaté záväzky v zmysle ustanovení tohto nariadenia. Nariadenie ukladajúce clo určí výšku cla pre každého dodávateľa, alebo, ak to nie je prakticky možné, pre príslušnú dodávateľskú krajinu.
3. Ak Komisia obmedzila svoje prešetrovanie v súlade s článkom 27, vyrovnávacie clá uložené na dovozy od vývozcov alebo výrobcov, ktorí sa prihlásili v súlade s článkom 27, ale na ktorých sa nevzťahovalo prešetrovanie, nesmú presiahnuť vážený priemer napadnuteľných subvencií určený pre strany zastúpené v skúmanej vzorke. Na účely tohto odseku Komisia nebude brať do úvahy nulové a minimálne čiastky napadnuteľných subvencií ani čiastky napadnuteľných subvencií, ktoré boli určené za okolností opísaných v článku 28. Individuálne clá sa uvalia na dovozy od vývozcu alebo výrobcu, pre ktoré bola určená individuálna výška subvencie v zmysle článku 27.
Článok 16
Spätná účinnosť
1. Prechodné opatrenia a konečné vyrovnávacie clá sa vzťahujú len na výrobky, ktoré sú prepustené do režimu voľný obeh po skončení obdobia, keď opatrenie prijaté v zmysle článku 12 ods. 1 alebo článku 15 ods. 1 nadobudne účinnosť, s prihliadnutím na výnimky uvedené v tomto nariadení.
2. Ak bolo uložené dočasné clo a s konečnou platnosťou sa dokáže existencia napadnuteľných subvencií a ujmy, Rada určí, bez ohľadu na to, či treba uložiť konečné vyrovnávacie clo alebo nie, akú časť dočasného cla treba bezpodmienečne vybrať. Na tento účel "ujma" nezahŕňa značnú prekážku v založení výrobného odvetvia spoločenstva ani hrozbu značnej ujmy, pokiaľ sa nezistí, že v prípade neprijatia dočasných opatrení by sa táto hrozba zmenila na značnú ujmu. Vo všetkých ostatných prípadoch predstavujúcich túto hrozbu alebo prekážku v založení sa všetky dočasné čiastky uvoľnia a konečné clá možno uložiť len odo dňa konečného rozhodnutia o hrozbe alebo materiálnej prekážke.
3. Ak je konečné vyrovnávacie clo vyššie ako dočasné clo, rozdiel sa nevyberie. Ak je konečné clo nižšie ako dočasné clo, výšku cla treba prepočítať. Ak je konečné rozhodnutie negatívne, dočasné clo sa nepotvrdí.
4. Konečné vyrovnávacie clo možno vyberať za výrobky, ktoré boli uvedené do obehu s cieľom spotreby najneskôr 90 dní pred dňom uplatnenia prechodných opatrení, ale nie pred začatím prešetrovania za predpokladu, že dovozy boli registrované v súlade s článkom 24 ods. 5, Komisia umožnila príslušným vývozcom vyjadriť sa k nim a:
a) vznikli kritické okolnosti, za ktorých predmetnému subvencovanému výrobku vznikla ujma, ktorú bude ťažké napraviť, spôsobená masívnymi dovozmi výrobku zvýhodneného napadnuteľnými subvenciami v zmysle tohto nariadenia a uskutočnenými v pomerne krátkom období;
a
b) treba spätne vymerať vyrovnávacie clá na tieto dovozy, aby sa zabránilo opakovaniu tejto ujmy.
5. V prípadoch porušenia alebo zrušenia záväzkov možno uvaliť konečné clá na tovary, ktoré boli prepustené do režimu voľný obeh, najneskôr 90 dní pred uplatnením prechodných opatrení za predpokladu, že dovozy boli zaregistrované v súlade s článkom 24 ods. 5 a že toto spätné vymeranie sa nevzťahuje na dovozy uskutočnené pred porušením alebo zrušením predmetného záväzku.
Článok 17
Doba platnosti
Vyrovnávacie opatrenie zostane v platnosti len tak dlho a v takom rozsahu, ako to bude nevyhnutné pre prijatie opatrení proti napadnuteľným subvenciám, ktoré spôsobujú ujmu.
Článok 18
Preskúmanie pri uplynutí platnosti
1. Platnosť konečného vyrovnávacieho opatrenia uplynie päť rokov od jeho uloženia alebo päť rokov odo dňa posledného preskúmania zameraného na poskytovanie subvencií a vznik ujmy, pokiaľ sa počas preskúmania nezistí, že skončenie platnosti tohto opatrenia by mohlo spôsobiť pokračovanie alebo opakovanie subvencií a ujmy. Toto preskúmanie pri uplynutí platnosti sa začne na návrh Komisie alebo na žiadosť predloženú výrobcami spoločenstva prípadne v ich mene, a predmetné opatrenie zostane v platnosti až do ukončenia tohto preskúmania.
2. Preskúmanie pri uplynutí platnosti sa uskutoční, ak žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy o tom, že skončenie platnosti opatrení by mohlo spôsobiť pokračovanie alebo opakovanie subvencií alebo ujmy. Táto pravdepodobnosť môže byť naznačená napr. dôkazmi o pokračovaní subvencií a ujmy, dôkazmi o tom, že odstránenie ujmy je čiastočným alebo výlučným výsledkom existencie opatrení, prípadne dôkazmi o tom, že podmienky vývozcov alebo trhu poukazujú na pravdepodobnosť ďalších škodlivých subvencií.
3. Pri výkone prešetrovania podľa tohto článku vývozcovia, dovozcovia, krajina pôvodu, resp. vývozu a výrobcovia spoločenstva môžu podporiť, vyvrátiť alebo sa vyjadriť k zneniu žiadosti o preskúmanie, a pri prijímaní záverov sa vezmú do úvahy všetky podstatné a riadne doložené dôkazy predložené v súvislosti s otázkou, či skončenie platnosti opatrení môže alebo nemôže viesť k pokračovaniu alebo opakovaniu subvencií a ujmy.
4. Oznámenie o blížiacom sa uplynutí platnosti sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev v primeranom čase v poslednom roku obdobia, počas ktorého platili opatrenia definované v tomto článku. Výrobcovia spoločenstva môžu po uverejnení tohto oznamu do troch mesiacov pred uplynutím päťročného obdobia podať žiadosť o preskúmanie v súlade s odsekom 2. Oznámenie o skutočnom skončení platnosti opatrení v zmysle tohto článku sa tiež uverejní.
Článok 19
Priebežné preskúmanie
1. Potreba nepretržitého ukladania opatrení sa tiež môže stať predmetom preskúmania, a to na návrh Komisie alebo na žiadosť členského štátu, alebo, ak uplynul aspoň rok od uloženia konečného opatrenia, na žiadosť vývozcu, dovozcu, výrobcov spoločenstva prípadne krajiny pôvodu resp. vývozu, ktorá obsahuje dostatočné dôkazy na zdôvodnenie tohto priebežného preskúmania.
2. Priebežné preskúmanie sa začne, ak žiadosť obsahuje dostatok dôkazov o tom, že nepretržité ukladanie opatrení už nie je potrebné na vyrovnanie napadnuteľnej subvencie, alebo že ujma pravdepodobne nepokračuje alebo sa neopakuje, ak dôjde k zrušeniu alebo zmene príslušného opatrenia, prípadne že existujúce opatrenie (už) nestačí na vyrovnanie napadnuteľnej subvencie, ktorá spôsobuje ujmu.
3. Ak sú uložené vyrovnávacie clá nižšie než výška zistených napadnuteľných subvencií, priebežné preskúmanie sa uskutoční, ak výrobcovia spoločenstva poskytnú dostatok dôkazov o tom, že clá nepriniesli žiadnu alebo dostatočnú zmenu maloobchodných cien výrobkov dovážaných na trh spoločenstva. Ak prešetrovanie ukáže, že domnienky boli správne, vyrovnávacie clá možno zvýšiť, aby sa dosiahlo zvýšenie cien potrebné na nápravu ujmy, no zvýšené clo nesmie presiahnuť hodnotu napadnuteľných subvencií.
4. Pri vedení prešetrovania v zmysle tohto článku Komisia môže okrem iného rozhodnúť, či došlo k výraznej zmene okolností súvisiacich s poskytovaním subvencií alebo vznikom ujmy, alebo či existujúce opatrenia dosahujú plánované výsledky pri odstraňovaní ujmy spôsobenej v zmysle článku 8. V týchto prípadoch treba v konečnom rozhodnutí zohľadniť všetky podstatné a riadne doložené dôkazy.
Článok 20
Zrýchlené preskúmanie
Vývozca, ktorého vývozy podliehajú konečnému vyrovnávaciemu clu, ale ktorý nebol podrobený individuálnemu prešetrovaniu počas pôvodného prešetrovania z iných dôvodov než preto, že odmietol spolupracovať s Komisiou, má na požiadanie nárok na zrýchlené preskúmanie, počas ktorého Komisia rýchlo určí individuálnu sadzbu vyrovnávacieho cla pre príslušného vývozcu. Táto kontrola sa začne po porade s poradným výborom a po tom, ako výrobcovia spoločenstva dostanú možnosť vyjadriť sa.
Článok 21
Vrátenie cla
1. Bez ohľadu na ustanovenie článku 18 dovozca môže požiadať o vrátenie vybraného cla, ak sa ukáže, že výška napadnuteľných subvencií, na základe ktorých bolo clo zaplatené, bola natoľko znížená, že sa ocitla pod úrovňou platného cla, prípadne že tieto subvencie boli úplne zrušené.
2. Pri požadovaní vrátenia vyrovnávacích ciel dovozca predloží Komisii žiadosť. Táto žiadosť sa predloží prostredníctvom členského štátu, na území ktorého boli výrobky prepustené do režimu voľný obeh, a to do šiestich mesiacov odo dňa stanovenia výšky konečného cla zo strany príslušných orgánov alebo odo dňa prijatia konečného rozhodnutia o vyberaní čiastok zaistených formou dočasného cla. Členské štáty ihneď postúpia žiadosť Komisii.
3. Žiadosť o vrátenie sa považuje za riadne podloženú dôkazmi len v prípade, že obsahuje presné informácie o požadovanej čiastke vrátenia vyrovnávacích ciel a všetky colné doklady súvisiace s výpočtom a platbou tejto čiastky. Okrem toho obsahuje dôkazy, za reprezentatívne obdobie, o výške napadnuteľných subvencií pre vývozcu alebo výrobcu, na ktoré sa vzťahuje clo. V prípade, že dovozca nie je v spojení s príslušným vývozcom alebo výrobcom a tieto informácie nie sú okamžite k dispozícii, alebo ak vývozca alebo výrobca nie sú ochotní poskytnúť ich dovozcovi, žiadosť obsahuje vyhlásenie vývozcu alebo výrobcu, že napadnuteľné subvencie boli znížené alebo zrušené v zmysle tohto článku a že príslušný dôkaz sa predloží Komisii. Ak vývozca alebo výrobca tento dôkaz v primeranej lehote nepredloží, žiadosť sa zamietne.
4. Komisia po porade s poradným výborom rozhodne, či a do akej miery sa vyhovie žiadosti, alebo môže kedykoľvek rozhodnúť o začatí priebežného preskúmania, pričom informácie a zistenia z tohto preskúmania vykonaného v súlade s ustanoveniami platnými pre tento typ preskúmania sa použijú pri rozhodovaní, či a do akej miery je žiadosť o vrátenie cla oprávnená. K vráteniu cla dôjde za bežných okolností do 12 mesiacov, no v žiadnom prípade neskôr ako za18 mesiacov odo dňa predloženia žiadosti o vrátenie cla riadne podloženej dôkazmi dovozcom výrobku, ktorý podlieha vyrovnávaciemu clu. Platbu oprávneného vrátenia cla vykonajú členské štáty zvyčajne do 90 dní od prijatia uvedeného rozhodnutia.
Článok 22
Všeobecné ustanovenia o preskúmaní a vrátení cla
1. Príslušné ustanovenia článkov 10 a 11 s výnimkou tých, ktoré sa vzťahujú na lehoty, sa vzťahujú na každé preskúmanie vykonané v zmysle článkov 18, 19 a 20. Každá takáto kontrola sa vykoná rýchlo a zvyčajne sa skončí do 12 mesiacov odo dňa jej začatia.
2. Kontroly v zmysle článkov 18, 19 a 20 začne Komisia po porade s poradným výborom. Ak to kontroly umožnia, opatrenia sa zrušia alebo zachovajú v zmysle článku 18, prípadne zrušia, zachovajú alebo zmenia a doplnia v zmysle článkov 19 a 20 orgánom spoločenstva zodpovedným za ich zavedenie. Ak dôjde k zrušeniu opatrení pre individuálnych vývozcov, ale nie pre krajinu ako celok, títo vývozcovia aj naďalej podliehajú konaniu a môžu byť podrobení ďalšiemu prešetrovaniu vo forme následného preskúmania vykonaného v príslušnej krajine v zmysle tohto článku.
3. Ak kontrola opatrení v zmysle článku 19 prebieha na konci obdobia, počas ktorého boli uplatňované opatrenia podľa článku 18, opatrenia sa preskúmajú aj v zmysle ustanovení článku 18.
4. Pri každej kontrole alebo preskúmaní vrátenia cla vykonaných v súlade s článkami 18 až 21 Komisia uplatní rovnakú metódu ako pri prešetrovaní, ktorého výsledkom je príslušné clo a s prihliadnutím na články 5, 6, 7 a 27, pokiaľ nedošlo k zmene okolností.
Článok 23
Obchádzanie
1. Vyrovnávacie clá uložené v zmysle tohto nariadenia môžu byť rozšírené na dovozy obdobných výrobkov z tretích krajín alebo ich častí v prípade, že dochádza k obchádzaniu opatrení. Obchádzanie je vymedzené ako zmena v štruktúre obchodu medzi tretími krajinami a spoločenstvom, ktorá je výsledkom praxe, postupu alebo činnosti, pre ktoré neexistuje iný dostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie než uloženie cla, a ak existuje dôkaz o tom, že nápravné účinky cla sú podkopávané cenami, resp. množstvami obdobných výrobkov a že obdobný dovážaný výrobok alebo jeho časti sú ešte stále zvýhodňované subvenciami.
2. Prešetrovanie sa začne v zmysle tohto článku v prípade, že žiadosť obsahuje dostatok dôkazov o faktoroch uvedených v odseku 1. Podnet sa po porade s poradným výborom zadá vo forme nariadenia Komisie, ktoré tiež nariadi colným orgánom, aby podrobili dovozy registrácii v súlade s článkom 24 ods. 5, alebo aby požiadali o záruky. Prešetrovanie vykoná Komisia, ktorej môžu pomáhať colné orgány, a ukončí sa do deviatich mesiacov. Ak sa na základe zistených skutočností ukáže, že rozšírenie opatrení je opodstatnené, vykoná ho Rada jednoduchou väčšinou na návrh Komisie, a to počínajúc dňom uloženia registrácie v zmysle článku 24 ods. 5 alebo dňom požiadania o záruky. Príslušné procedurálne ustanovenia tohto nariadenia týkajúce sa začatia a priebehu prešetrovania platia v súlade s týmto článkom.
3. Výrobky nepodliehajú registrácii v zmysle článku 25 ods. 5 alebo opatreniam, ak sa doložia colným certifikátom, ktorý vyhlasuje, že dovoz tovarov nepredstavuje obchádzanie týchto opatrení. Takéto certifikáty môžu byť vydané dovozcom na základe písomnej žiadosti a súhlasu Komisie po porade s poradným výborom alebo na základe rozhodnutia Rady ukladajúceho opatrenia, a platia po obdobie a za podmienok určených v týchto certifikátoch.
4. Ustanoveniami tohto článku nie je dotknuté bežné uplatňovanie platných ustanovení týkajúcich sa ciel.
Článok 24
Všeobecné ustanovenia
1. Dočasné alebo konečné vyrovnávacie clá sa uložia nariadením a sú vyberané členskými štátmi v stanovenej forme, sadzbe a podľa ostatných kritérií špecifikovaných v nariadení ukladajúcom tieto clá. Tieto clá sa vyberajú nezávisle od colných poplatkov a iných daní, ktoré sú zvyčajne ukladané pri dovozoch. Žiaden výrobok súčasne nepodlieha antidumpingovým aj vyrovnávacím clám, ktoré majú riešiť tú istú situáciu spôsobenú dumpingom alebo subvencovaním vývozu.
2. Nariadenia, ktoré ukladajú dočasné alebo konečné vyrovnávacie clá, a nariadenia alebo rozhodnutia, ktoré akceptujú záväzky alebo ukončenie prešetrovaní či súdnych konaní, sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Tieto nariadenia a rozhodnutia obsahujú najmä, a so zreteľom na ochranu dôverných informácií, pokiaľ možno mená/názvy vývozcov alebo krajín, opis výrobku a zhrnutie skutočností dôležitých pre rozhodnutie vo veci poskytnutia subvencie alebo spôsobenia ujmy. V každom prípade kópia nariadenia alebo rozhodnutia bude zaslaná známym zainteresovaným stranám. Ustanovenia tohto odseku sa primerane uplatnia aj pri kontrolách.
3. Osobitné ustanovenia, ktoré súvisia najmä so spoločným vymedzením koncepcie pôvodu tovaru, ako je uvedená v nariadení Rady (EHS) 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva [5], môžu byť prijaté v zmysle tohto nariadenia.
4. V záujme spoločenstva možno opatrenia uložené v zmysle tohto nariadenia po porade s poradným výborom pozastaviť na základe rozhodnutia Komisie na deväťmesačné obdobie. Platnosť pozastavenia možno predĺžiť o ďalšie obdobie maximálne jedného roka, ak o tom na návrh Komisie rozhodne Rada absolútnou väčšinou. Opatrenia možno pozastaviť len v prípade, že trhové podmienky sa dočasne zmenili do tej miery, že nie je pravdepodobné, že v dôsledku pozastavenia ich platnosti dôjde k pretrvávaniu ujmy, a ak sa výrobné odvetvie spoločenstva mohlo k tomuto rozhodnutiu vyjadriť a jeho pripomienky sa zohľadnili. Opatrenia možno kedykoľvek a po konzultáciách obnoviť, ak zanikne dôvod pre pozastavenie ich platnosti.
5. Komisia môže po porade s poradným výborom nariadiť colným orgánom, aby urobili všetko potrebné na registráciu dovozov, ktorá umožní uplatniť opatrenia proti týmto dovozom odo dňa uvedenej registrácie. Dovozy môžu byť podrobené registrácii na základe žiadosti výrobného odvetvia spoločenstva, ktorá špecifikuje cieľ opatrenia a v prípade potreby odhadovanú výšku budúcej možnej povinnosti. Dovozy podliehajú registrácii maximálne deväť mesiacov.
6. Členské štáty budú každý mesiac informovať Komisiu o dovoze výrobkov, ktoré sú predmetom prešetrovania a opatrení, ako aj o výške ciel vybraných v zmysle tohto nariadenia.
Článok 25
Porady
1. Všetky porady v zmysle tohto nariadenia s výnimkou tých, ktoré sú uvedené v článku 10 ods. 9 a článku 11 ods. 10 sa uskutočnia v rámci poradného výboru, ktorý tvoria zástupcovia každého členského štátu a zástupca Komisie ako predseda. Porady sa uskutočnia bezodkladne na žiadosť členského štátu alebo na podnet Komisie a v každom prípade v lehote, ktorá umožní dodržať lehoty stanovené týmto nariadením.
2. Výbor sa stretne, keď to jeho predseda bude považovať za primerané. Čo najskôr poskytne členským štátom všetky potrebné informácie.
3. Porady môžu prípadne prebehnúť iba písomnou formou. V tomto prípade to Komisia oznámi členským štátom a stanoví lehotu, v rámci ktorej môžu vyjadriť svoje stanoviská alebo požiadať o ústnu poradu, ktorú predseda zariadi za predpokladu, že sa táto ústna porada môže uskutočniť v lehote umožňujúcej dodržanie lehôt stanovených týmto nariadením.
4. Porady sa vzťahujú najmä na:
a) existenciu napadnuteľných subdodávok a metódy určovania ich výšky;
b) existenciu a rozsah ujmy;
c) príčinnú súvislosť medzi subvencovanými dovozmi a vzniknutou ujmou;
d) opatrenia, ktoré za daných okolnosti umožnia predchádzať alebo napraviť ujmu spôsobenú napadnuteľnými subvenciami, ako aj spôsoby a prostriedky zavádzania týchto opatrení.
Článok 26
Overovanie na mieste
1. Komisia v prípade potreby vykoná overovanie na mieste s cieľom preskúmať záznamy dovozcov, vývozcov, obchodníkov, zástupcov, výrobcov, obchodných združení a organizácií a existujúce informácie o poskytnutých subvenciách a spôsobených ujmách. V prípade absencie riadnej a včasnej odpovede overovanie na mieste nemožno vykonať.
2. Komisia v prípade potreby môže vykonať prešetrovanie v tretích krajinách pod podmienkou, že získa súhlas zainteresovaných podnikov, oznámi svoj zámer príslušnej krajine a táto nevznesie proti prešetrovaniu námietku. Len čo Komisia získa súhlas zainteresovaných podnikov, mala by oznámiť krajine pôvodu a/alebo vývozu názvy a sídla firiem, ktoré chce navštíviť, ako aj dohodnuté termíny návštev.
3. Zainteresované podniky budú informované o druhu informácií, ktoré sú predmetom skúmania počas overovania na mieste, a o ďalších informáciách, ktoré musia byť počas neho poskytnuté, aj keď Komisia má právo počas overovania požiadať o ďalšie podrobnosti súvisiace s poskytnutými informáciami.
4. Pri prešetrovaniach vykonaných v zmysle odsekov 1, 2 a 3 pomáha Komisii personál tých členských krajín, ktoré o to požiadajú.
Článok 27
Výber vzorky
1. Ak je počet navrhovateľov, vývozcov, dovozcov, typov výrobkov alebo transakcií príliš veľký, prešetrovanie sa môže obmedziť na:
a) primeraný počet strán, výrobkov alebo transakcií pomocou vzoriek, ktoré sú štatisticky platné na základe informácií dostupných v čase výberu; alebo
b) na najväčší reprezentatívny objem výroby, predaja alebo vývozu, ktorý možno reálne preskúmať vo vymedzenom období.
2. Výber strán, typov výrobkov alebo transakcií uskutočnený v zmysle tohto článku je v rukách Komisie, no prednosť má výber vzorky na základe porady s zainteresovanými stranami a s ich súhlasom za predpokladu, že tieto strany sa prihlásia a predložia dostatok informácií do troch týždňov od začatia prešetrovania, aby umožnili výber reprezentatívnej vzorky.
3. Ak dôjde k obmedzeniu skúmania v súlade s týmto článkom, pre každého vývozcu alebo výrobcu, ktorý pôvodne nebol vybraný a predloží požadované informácie v lehote stanovenej týmto nariadením, určí sa individuálna výška napadnuteľnej subvencie. Toto ustanovenie sa neuplatní, ak je počet vývozcov alebo výrobcov taký veľký, že individuálne kontroly by boli príliš náročné a zabránili by ukončeniu prešetrovania v primeranej lehote.
4. Ak sa rozhodne o uskutočnení výberu a určité alebo všetky vybrané strany dostatočne nespolupracujú, čo môže značne ovplyvniť výsledok prešetrovania, možno vybrať novú vzorku. Ak však odmietanie spolupráce pretrváva, alebo nie je dosť času na výber novej vzorky, postupuje sa v zmysle ustanovení článku 28.
Článok 28
Odmietnutie spolupráce
1. Ak zainteresovaná strana odmietne prístup k informáciám, alebo iným spôsobom neposkytne požadované údaje v lehote stanovenej týmto nariadením, prípadne ak bráni vo prešetrovaní, na základe dostupných faktov je možné dospieť ku kladným alebo záporným dočasným alebo konečným zisteniam.
Ak sa zistí, že zainteresovaná strana poskytla nepravdivé alebo zavádzajúce informácie, tieto informácie nebudú zohľadnené a budú môcť byť použité dostupné fakty.
Zainteresované strany by mali byť oboznámené s dôsledkami odmietnutia spolupráce.
2. Neposkytnutie odpovede na elektronickom nosiči dát sa nepovažuje za odmietnutie spolupráce, ak zainteresovaná strana dokáže, že poskytnutie požadovanej odpovede by spôsobilo ďalšiu neprimeranú záťaž alebo ďalšie neprimerané výdavky.
3. Ak informácie predložené zainteresovanou stranou nebudú ideálne vo všetkých aspektoch, vezmú sa do úvahy pod podmienkou, že nedostatky nespôsobia zbytočné problémy pri dospievaní k dostatočne presným zisteniam, informácie sa predložia v primeranej lehote a budú kontrolovateľné, a že strana konala podľa svojich najlepších možností a schopností.
4. Ak dôkazy alebo informácie nebudú akceptované, strana, ktorá ich poskytla, bude bezodkladne oboznámená s dôvodmi ich zamietnutia a dostane príležitosť, aby ponúkla ďalšie vysvetlenia v stanovenej lehote. Ak aj tieto vysvetlenia budú považované za neuspokojivé, dôvody odmietnutia predmetných dôkazov alebo informácií sa vysvetlia a uvedú vo zverejnených zisteniach.
5. Ak stanoviská, vrátane tých, ktoré sa týkajú výšky napadnuteľných subvencií, vychádzajú z ustanovení odseku 1 vrátane informácií predložených v rámci návrhu, porovnjú sa prípadne aj s prihliadnutím na termíny prešetrovania s informáciami z iných nezávislých dostupných zdrojov, napr. uverejnených cenníkov, úradných dovozných štatistík a colných vyhlásení, alebo s informáciami získanými v priebehu prešetrovania od iných zainteresovaných strán.
6. Ak zainteresovaná strana nespolupracuje alebo spolupracuje len čiastočne, čím dôjde k zadržiavaniu dôležitých informácií, výsledok pre túto stranu môže byť menej priaznivý, než keby bola spolupracovala.
Článok 29
Ochrana dôverných informácií
1. Všetky informácie dôverného charakteru (napr. ktorých vyzradenie by mohlo poskytnúť veľkú konkurenčnú výhodu konkurentovi, malo nepriaznivé dôsledky pre osobu poskytujúcu informácie alebo osobu, od ktorej získala informácie), prípadne informácie poskytnuté dôverne stranami pri prešetrovaní, ak pre to vznikne dobrý dôvod, považujú príslušné orgány za dôverné.
2. Od zainteresovaných strán, ktoré poskytujú dôverné informácie, sa vyžaduje, aby predložili nedôverné zhrnutie týchto informácií. Tieto zhrnutia musia byť dostatočne podrobné, aby umožnili pochopiť podstatu dôverne poskytnutých informácií. Za mimoriadnych okolností môžu tieto strany uviesť, že predmetné informácie nemožno predložiť vo forme zhrnutia. V týchto výnimočných prípadoch treba uviesť dôvody, pre ktoré nie je možné dané informácie zhrnúť.
3. Ak sa žiadosť o dôverné zaobchádzanie považuje za neopodstatnenú, alebo ak dodávateľ informácií buď nie je ochotný sprístupniť informácie, alebo nesúhlasí s ich zverejnením vo všeobecnej alebo súhrnnej forme, možno od zohľadnenenia týchto informácií upustiť, pokiaľ nemožno pomocou vhodných zdrojov uspokojivo dokázať, že predmetné informácie sú správne. Žiadosti o dôverné zaobchádzanie nesmú zamietnuté svojvoľne.
4. Tento článok nebráni zverejneniu všeobecných informácií orgánmi spoločenstva a najmä uvedeniu dôvodov, na základe ktorých boli prijaté rozhodnutia v zmysle tohto nariadenia, ani predloženiu dôkazov, o ktoré sa opierali orgány spoločenstva, ak bude potrebné vysvetliť príslušné dôvody v súdnom konaní. Pri zverejnení týchto informácií treba zohľadniť oprávnené záujmy zainteresovaných strán, ktoré chcú zabrániť vyzradeniu ich obchodných alebo štátnych tajomstiev.
5. Komisia, Rada a členské štáty alebo ich úradníci bez výslovného súhlasu poskytovateľa nevyzradia žiadne informácie získané na základe tohto nariadenia, ak ich poskytovateľ požiadal o dôverné zaobchádzanie. Výmena informácií medzi Komisiou a členskými štátmi alebo informácie o poradách uskutočnených podľa článku 25 alebo opísaných v článku 10 ods. 9 a článku 11 ods. 10, prípadne interných dokumentov vyhotovených orgánmi spoločenstva alebo jeho členských štátov, sa nevyzradia verejnosti ani žiadnej strane v konaní, okrem prípadov výslovne stanovených v tomto nariadením.
6. Informácie získané v súlade s týmto nariadením sa použijú len na účely, na ktoré boli vyžiadané.
Článok 30
Poskytovanie informácií
1. Navrhovatelia, dovozcovia, vývozcovia a ich zastupujúce združenia, ako aj krajina pôvodu, resp. vývozu môžu požiadať o poskytnutie podrobných informácií o skutočnostiach, na základe ktorých boli uložené prechodné opatrenia. Žiadosti o poskytnutie týchto informácií sa predložia písomne bezodkladne po uložení prechodných opatrení a predmetné informácie sa poskytnú písomne, len čo to bude možné.
2. Strany uvedené v odseku 1 môžu požiadať o konečné poskytnutie informácií, resp. dôvodov, na základe ktorých má byť odporučené uloženie konečných opatrení, ukončenie prešetrovania alebo zastavenie konania bez uloženia opatrení, pričom osobitnú pozornosť treba venovať poskytovaniu iných informácií, než sú tie, z ktorých sa vychádzalo pri dočasných opatreniach.
3. Žiadosti o konečné oboznámenie sa adresujú Komisii v písomnej forme, a ak bolo uložené dočasné clo, doručené najneskôr do jedného mesiaca od uverejnenia oznámenia o uložení predmetného cla. Ak nebolo uložené dočasné clo, strany majú možnosť požiadať o konečné oboznámenie v lehote stanovenej Komisiou.
4. Konečné poskytnutie informácií sa uskutoční písomnou formou. Pri zohľadnení ochrany dôverných informácií k nemu dôjde čo najskôr, zvyčajne do jedného mesiaca pred konečným rozhodnutím alebo predložením návrhu na konečné opatrenie Komisiou v zmysle článkov 14 a 15. Ak nie je Komisia schopná poskytnúť určité informácie alebo dôvody v stanovenej lehote, urobí tak, len čo to bude možné. Poskytnutím informácií nie je dotknuté následné rozhodnutie, ktoré môže prijať Komisia alebo Rada, ale ak takéto rozhodnutie vychádza z iných skutočností a dôvodov, tieto budú poskytnuté čo najskôr.
5. Námietky vznesené po konečnom poskytnutí informácií sa zohľadnia, len ak sú doručené v lehote stanovenej Komisiou, ktorá nesmie byť kratšia ako 10 dní, a to s prihliadnutím na naliehavosť záležitosti.
Článok 31
Záujem spoločenstva
1. Rozhodnutie o tom, či záujem spoločenstva vyžaduje zásah, by malo byť založené na hodnotení všetkých existujúcich záujmov ako celku, vrátane záujmov domáceho výrobného odvetvia, užívateľov a spotrebiteľov. Rozhodnutie v zmysle tohto článku sa prijme len vtedy, keď všetky strany dostali možnosť vyjadriť sa v súlade s odsekom 2. Pri tomto skúmaní treba venovať pozornosť potrebe vylúčiť vplyv škodlivých subvencií a obnoviť efektívnu konkurenciu. Opatrenia určené na základe zistených subvencií a ujmy sa neuplatnia, ak orgány na základe všetkých predložených informácií dospejú k záveru, že prijatie týchto opatrení nie je v záujme spoločenstva.
2. S cieľom vytvoriť pevný základ, na ktorom orgány zohľadnia všetky stanoviská a informácie pri rozhodovaní, či je uloženie opatrenia v záujme spoločenstva alebo nie, navrhovatelia, dovozcovia, ich zastupujúce združenia, reprezentatívni užívatelia a organizácie zastupujúce spotrebiteľov sa môžu v lehote stanovenej v oznámení o začatí prešetrovania v súvislosti s vyrovnávacím clom prihlásiť a poskytnúť Komisii potrebné informácie. Tieto informácie alebo ich súhrny sú sprístupnené ostatným stranám uvedeným v tomto odseku, ktoré sú oprávnené sa k nim vyjadriť.
3. Strany, ktoré konali v súlade s odsekom 2, môžu požiadať o vypočutie. Týmto žiadostiam sa vyhovie, ak sú predložené v lehote stanovenej v odseku 2 a ak obsahujú dôvody, prečo je z hľadiska záujmu spoločenstva dôležité vypočuť si názor príslušných strán.
4. Strany, ktoré konali v súlade s odsekom 2, môžu vyjadriť k uplatňovaniu uložených dočasných ciel pripomienky. Ak majú byť tieto pripomienky zohľadnené, treba ich doručiť do jedného mesiaca od uplatnenia takýchto opatrení, a potom tieto pripomienky alebo ich náležité zhrnutia budú k dispozícii ostatným stranám, ktoré majú právo vyjadriť sa k nim.
5. Komisia preskúma informácie, ktoré boli riadne predložené, a posúdi ich reprezentatívnosť, pričom výsledky tejto analýzy spolu so stanoviskom o jej výsledkoch sa predložia poradnému výboru. Komisia pri každom návrhu predloženom v súlade s článkami 14 a 15 zohľadní rovnováhu stanovísk vyjadrených vo výbore.
6. Strany, ktoré konali v súlade s odsekom 2, môžu požiadať o sprístupnenie faktov a informácií, na základe ktorých sa pravdepodobne prijmú konečné rozhodnutia. Tieto informácie budú sprístupnené v maximálnej možnej miere a bez toho, aby to ovplyvnilo následné rozhodnutie Komisie alebo Rady.
7. Informácie sa zohľadnia len v prípade, že sa budú opierať o skutočné dôkazy, ktoré potvrdzujú ich správnosť.
Článok 32
Vzťah medzi vyrovnávacími clami a mnohostrannými opravnými prostriedkami
Ak je dovážaný výrobok predmetom protiopatrení uložených na základe postupov urovnávania sporov v zmysle dohody o subvenciách a tieto opatrenia môžu napraviť ujmu spôsobenú napadnuteľnými subvenciami, všetky vyrovnávacie clá uložené v súvislosti s príslušným výrobkom sa okamžite pozastavia, prípadne zrušia.
Článok 33
Záverečné ustanovenia
Toto nariadenie nevylučuje uplatňovanie:
a) osobitných pravidiel stanovených v dohodách, ktoré uzatvorilo spoločenstvo s tretími krajinami;
b) nariadení spoločenstva v poľnohospodárskom sektore a nariadenia Rady (ES) 3448/93 zo 6. decembra 1993 stanovujúceho obchodné opatrenia uplatňované na niektoré tovary vznikajúce spracovaním poľnohospodárskych výrobkov, [6] nariadenia Rady (EHS) 2730/75 z 29. októbra 1975 o glukóze a laktóze [7] a nariadenia Rady (EHS) 2783/75 z 29. októbra 1975 o spoločnom systéme obchodovania s ovalbumínom a laktalbumínom. [8] Toto nariadenie je doplnením uvedených nariadení a výnimkou z tých ich ustanovení, ktoré bránia uplatňo vaniu vyrovnávacích ciel;
c) osobitných opatrení, ak také konanie nie je v rozpore so záväzkami prijatými v rámci GATT.
Článok 34
Zrušenie existujúcich právnych predpisov a prechodných opatrení
Týmto sa ruší nariadenie (ES) 3284/94.
Zrušenie nariadenia (ES) 3284/94 však nebráni platnosti konaní, ktoré boli začaté na jeho základe.
Odkazy na nariadenia (EHS) 2423/88 a (ES) 3284/94 sa vykladajú ako odkazy na toto nariadenie.
Článok 35
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Luxemburgu 6. októbra 1997