Smernica Rady
z 3. decembra 1982
o limitnej hodnote olova v ovzduší
(82/844/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 235,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže jednou zo základných úloh Európskeho hospodárskeho spoločenstva je podporovať v spoločenstve rovnomerný rozvoj hospodárskych činností, nepretržitý a vyvážený rozvoj, ktorý si nemožno predstaviť bez kampane boja proti znečisteniu a škodlivinám alebo za zlepšenie kvality života a ochrany životného prostredia;
keďže používanie olova bežne spôsobuje kontamináciu mnohých oblastí životného prostredia;
keďže vdychovanie olova výrazne prispieva k celkovému zaťaženiu organizmu olovom;
keďže ochrana ľudského zdravia pred nebezpečenstvom olova vyžaduje, aby bolo vystavenie jednotlivca olovu zo vzduchu monitorované;
keďže prvý [4] a druhý [5] akčný program Európskych spoločenstiev pre životné prostredie konštatuje, že tento znečisťovateľ bude prioritne vzatý do úvahy; keďže uvedené programy umožňujú koordináciu vnútroštátnych programov na tomto poli a zosúladenie politík jednotlivých členských štátov vo vnútri spoločenstva na základe spoločného dlhodobého plánu, ktorý má za cieľ zlepšenie kvality života; keďže sú na tento účel požadované osobitné splnomocnenia, ktoré neboli poskytnuté v dohode, je preto nevyhnutné odvolať sa na článok 235 zmluvy;
keďže nedostatok dostupných technických a vedeckých informácií umožňuje Rade stanoviť všeobecne osobitné normy pre životné prostredie; keďže prijatie limitných hodnôt na ochranu ľudského zdravia prispeje k ochrane životného prostredia ako celku;
keďže je žiaduce stanoviť limitné hodnoty olova v ovzduší;
keďže opatrenia, stanovené v zmysle tejto smernice, musia byť hospodársky prijateľné a kompatibilné s rovnovážnym rozvojom; keďže v tomto dôsledku by mala byť stanovená dostatočná lehota na ich zavedenie; keďže by sa mali zohľadniť aj ustanovenia smernice Rady 78/611/EHS z 29. júna 1978 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa obsahu olova v palive [6];
keďže je žiaduce monitorovať kvalitu ovzdušia v oblastiach, kde by ľudia mohli byť nepretržite vystavovaní počas dlhého obdobia znečisteniu a kde je riziko, že limitná hodnota nebude dodržiavaná;
keďže je dôležité, aby Komisia mohla získavať informácie týkajúce sa miest pre odber vzoriek, postupoch odberu a analýzy vzoriek používaných na určenie koncentrácie olova v ovzduší, oblastí, kde limitná hodnota stanovená smernicou bola prekročená, nameraných koncentrácií v týchto oblastiach ako aj prijatých opatrení, ktoré zabraňujú opakovaniu takýchto skutočností;
keďže každý rok po druhom roku od uvedenia tejto smernice by mala Komisia uverejniť celkovú správu o uvádzaní vnútroštátnych opatrení v zmysle tejto smernice;
keďže uplatňovanie opatrení prijatých v zmysle tejto smernice by nemalo viesť k pozorovateľnému poškodeniu kvality ovzdušia tam, kde je nižšia dodržiavaná úroveň znečistenia olovom, ako stanovená limitná hodnota v čase vykonania smernice;
keďže s cieľom vykonania smernice je pre výber metódy odberu vzoriek žiaduce splniť vlastnosti, ktoré sú uvedené v prílohe; keďže s cieľom analýzy získaných vzoriek je žiaduce používať referenčnú metódu prijatú v prílohe alebo akúkoľvek inú metódu, o ktorej Komisia v minulosti získala dôkaz, že poskytuje rovnocenné výsledky;
keďže ďalší vývoj vlastností, ktoré bude potrebné splniť pre výber metódy odberu vzoriek a referenčnej metódy analýzy a ktoré sú stanovené v prílohe tejto smernice, môže byť žiaduci z hľadiska technického a vedeckého pokroku dosiahnutého na tomto poli; keďže na uľahčenie realizácie nevyhnutnej práce je žiaduce vypracovať postup, ktorý zavádza úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci výboru zodpovedného za prispôsobenie smernice vedeckému a technickému pokroku,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica stanovuje limitná hodnotu olova v ovzduší osobitne s cieľom napomáhania ochrane ľudí pred účinkom olova na životné prostredie.
2. Táto smernica sa neuplatňuje na pracovné vystavenie znečisteniu.
Článok 2
1. Pre potreby tejto smernice "limitná hodnota" predstavuje koncentráciu olova v ovzduší, ktorá v závislosti od nižšie uvedených podmienok nesmie byť prekročená.
2. Limitná hodnota sú 2 mikrogramy Pb/m3, ktorá je vyjadrená ako ročná priemerná koncentrácia.
3. Členské štáty môžu v ktoromkoľvek čase stanoviť hodnotu prísnejšiu, ako je stanovená v tejto smernici.
Článok 3
1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby päť rokov od oznámenia tejto smernice nebola koncentrácia olova v ovzduší, nameraná v súlade s článkom 4, vyššia ako limitná hodnota uvedená v článku 2.
2. Ak sa členský štát domnieva, že limitná hodnota stanovená v článku 2 ods. 2 môže byť v určitých oblastiach prekročená, štyri roky od oznámenia tejto smernice, informuje o tom Komisiu.
3. Príslušné členské štáty do dvoch rokov od uvedenia tejto smernice predložia Komisii plány na postupné zlepšenie kvality ovzdušia v takýchto oblastiach. Tieto plány, zostavené na základe príslušných informácií týkajúcich sa prírody, pôvodu a vývoja znečistenia, budú popisovať predovšetkým už prijaté alebo predpokladané opatrenia a realizované alebo plánované postupy členských štátov. Cieľom týchto opatrení a postupov musí byť zníženie koncentrácie olova v ovzduší týchto oblastí pod úroveň limitnej hodnoty stanovenej v článku 2 ods. 2, alebo jej čo najrýchlejšie zníženie pod túto úroveň najneskôr do siedmich rokov od oznámenia tejto smernice. Tieto opatrenia a postupy musia vziať do úvahy ustanovenia smernice 78/611/EHS a výsledky jej uplatňovania.
Článok 4
Členské štáty zabezpečia, že stanice na odber vzoriek sú inštalované a prevádzkované na miestach, kde môže byť jednotlivec nepretržite vystavený znečisteniu počas dlhého obdobia a tam, kde sa domnievajú, že je riziko, že články 1 a 2 nie sú dodržiavané.
Článok 5
1. Na účely uplatňovania tejto smernice poskytnú členské štáty na požiadanie Komisii informácie o:
- miestach určených pre odber vzoriek,
- postupoch analýzy a odberu vzoriek použitých na určenie koncentrácie olova v ovzduší.
2. Členské štáty oznámia Komisii najneskôr do 1. júla každého roka, počnúc kalendárnym rokom, v ktorom sa začalo vykonávanie tejto smernice, informácie o miestach, v ktorých limitná hodnota stanovená článkom 2 ods. 2 bola prekročená v predchádzajúcom kalendárnom roku, a o zaznamenaných koncentráciách.
3. Taktiež oznámia Komisii, najneskôr v kalendárnom roku, ktorý nasleduje za rokom, v ktorom boli prekročené limitné hodnoty, prijaté opatrenia na zabránenie opakovania sa takýchto skutočností.
Článok 6
Komisia každý rok uverejní celkovú správu o uplatňovaní tejto smernice počnúc druhým rokom jej vykonania.
Článok 7
Uplatňovanie opatrení prijatých v zmysle tejto smernice nesmie spôsobiť významné zhoršenie kvality ovzdušia tam, kde úroveň znečistenia olovom v čase vykonania tejto smernice je nižšia od hodnoty stanovenej článkom 2 ods. 2
Článok 8
S cieľom uplatňovania tejto smernice členské štáty musia splniť vlastnosti uvedené v prílohe pre výber metódy odberu vzoriek; s cieľom analýzy získaných vzoriek musia členské štáty používať referenčnú metódu uvedenú v prílohe, alebo akúkoľvek inú metódu, o ktorej predtým Komisii predložili dôkaz, že poskytuje rovnaké výsledky.
Článok 9
Postup v článku 10 a 11 pre prispôsobenie tejto smernice vedeckému a technickému pokroku sa vzťahuje na vlastnosti, ktoré je potrebné dosiahnuť pre výber metódy odberu vzoriek a referenčnej metódy, ktoré sú uvedené v prílohe.
Toto prispôsobenie nesmie mať účinok priameho alebo nepriameho modifikovania uplatňovania aktuálnej hodnoty koncentrácie stanovenej v článku 2 ods. 2
Článok 10
1. Výbor pre prispôsobenie sa tejto smernice vedeckému a technickému pokroku, ďalej iba "výbor", je týmto ustanovený; výbor bude pozostávať zo zástupcov členských štátov a zástupcu Komisie, ktorý mu bude predsedať.
2. Výbor prijme svoje vlastný rokovací poriadok.
Článok 11
1. Ak je potrebné postupovať podľa postupu stanoveného týmto článkom, predseda výboru predloží záležitosť buďto na základe jeho vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie zástupcu členského štátu.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré je potrebné prijať. Výbor poskytne svoje stanovisko na návrh v lehote, ktorú stanoví predseda vzhľadom na naliehavosť veci. Stanoviská sa prijmú väčšinou 45 hlasov. Hlasy členských štátov sa vážia podľa článku 148 ods. 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Ak predpokladané opatrenia sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich prijme.
Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je doručené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade opatrenia, ktoré je potrebné prijať. Rada koná kvalifikovanou väčšinou.
Ak do troch mesiacov od predloženia návrhu Rada o návrhu nerokovala, tak navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 12
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 24 mesiacov od jej oznámenia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 13
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 3. decembra 1982