Smernica Európskeho parlamentu A Rady 97/23/ES
z 29. mája 1997
o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa tlakových zariadení.
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrhy Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom zakotveným v článku 189b zmluvy [3], v zmysle spoločného textu schváleného Zmierovacím výborom 4. februára 1997,
(1) keďže vnútorný trh je oblasťou bez vnútorných hraníc, v ktorej je zabezpečený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;
(2) keďže existujú rozdiely v obsahu a rozsahu pôsobnosti platných zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení platných v členských štátoch týkajúcich sa bezpečnosti a ochrany zdravia osôb a prípadne aj domácich zvierat a majetku, ak ide o tlakové zariadenia, ktoré nie sú zahrnuté v súčasných právnych predpisoch spoločenstva; keďže certifikačné a kontrolné postupy pre takéto zariadenia sú v jednotlivých členských štátoch odlišné; keďže takéto odlišnosti môžu vytvárať prekážky pre obchod v rámci spoločenstva;
(3) keďže zosúladenie vnútroštátnych právnych predpisov je jediným prostriedkom na odstránenie týchto prekážok pre voľný obchod; keďže tento cieľ nemôžu jednotlivé členské štáty uspokojivo dosiahnuť; keďže táto smernica zakotvuje iba najnevyhnutnejšie požiadavky pre voľný pohyb zariadení, na ktoré sa vzťahuje;
(4) keďže zariadenie vystavené tlaku nie vyššiemu ako 0,5 bar nepredstavuje väčšie riziko spôsobené tlakom; keďže z tohto dôvodu by nemali existovať žiadne prekážky pre jeho voľný pohyb v rámci spoločenstva; keďže táto smernica sa vzťahuje na zariadenia vystavené maximálne prípustnému tlaku PS presahujúcemu 0,5 bar;
(5) keďže táto smernica sa vzťahuje aj na zostavy zložené z viacerých kusov tlakových zariadení zmontovaných tak, aby tvorili jednotný a funkčný celok; keďže tieto zostavy sa pohybujú od jednoduchých zostáv, ako sú tlakové varáky, až po zložité zostavy, ako sú vodorúrové kotly; keďže ak výrobca zostavy hodlá umiestniť svoju zostavu na trhu a uviesť ju do prevádzky ako zostavu - a nie vo forme jej jednotlivých nezmontovaných prvkov - takáto zostava musí byť v súlade s touto smernicou; keďže táto smernica na druhej strane nezahŕňa montáž tlakových zariadení na stavenisku, za ktorú je zodpovedný užívateľ, ako je to v prípade priemyselných zariadení;
(6) keďže táto smernica zosúlaďuje vnútroštátne predpisy o rizikách spôsobených tlakom; keďže ostatné riziká, ktoré tieto zariadenia môžu predstavovať, môžu spadať do rozsahu pôsobnosti iných smerníc zaoberajúcich sa takými rizikami; keďže však na základe článku 100a zmluvy tlakové zariadenia môžu byť zaradené medzi výrobky, na ktoré sa vzťahujú iné smernice; keďže ustanovenia zakotvené v niektorých z týchto smerníc sa zaoberajú rizikom spôsobeným tlakom; keďže tieto ustanovenia sa považujú za adekvátne na poskytovanie náležitej ochrany tam, kde riziko spôsobené tlakom súvisiacim s týmito zariadeniami zostáva malé; keďže existujú preto dôvody na vylúčenie takýchto zariadení z rozsahu pôsobnosti tejto smernice;
(7) keďže pre tlakové zariadenia zahrnuté v medzinárodných dohodách sa majú dopravné a tlakové riziká riešiť pripravovanými smernicami spoločenstva založenými na týchto dohodách alebo dodatkami k jestvujúcim smerniciam čo najskôr; keďže takéto zariadenia sú teda vyradené z rozsahu pôsobnosti tejto smernice;
(8) keďže určité typy tlakových zariadení, aj keď sú vystavené maximálne prípustnému tlaku PS vyššiemu ako 0,5 bar, nepredstavujú nijaké významné riziko spôsobené tlakom, a preto by sa nemalo brániť voľnosti pohybu takýchto zariadení v rámci spoločenstva, ak boli legálne vyrobené a umiestnené na trhu v členskom štáte; keďže na zabezpečenie voľného pohybu týchto zariadení nie je nevyhnutné zaradiť ich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice; keďže v dôsledku toho sú výslovne vyradené z rozsahu jej platnosti;
(9) keďže z rozsahu pôsobnosti tejto smernice sú vyradené iné tlakové zariadenia vystavené maximálne prípustnému tlaku PS vyššiemu ako 0,5 bar, a ktoré predstavujú významné riziko spôsobené tlakom, ale pre ktoré je zaručený voľný pohyb a príslušná úroveň bezpečnosti; keďže takéto vyradenia sa však majú pravidelne skúmať, aby sa zistilo, či je nevyhnutné podniknúť nejaké opatrenia na úrovni únie;
(10) keďže predpisy na odstránenie technických prekážok pre obchod sa musia riadiť novým prístupom stanoveným v uznesení Rady zo 7. mája 1985 o novom prístupe k technickému zosúladeniu a k normám [4], ktoré vyžadujú definíciu dôležitých požiadaviek týkajúcich sa bezpečnosti a ďalších požiadaviek spoločnosti bez znižovania jestvujúcich odôvodnených úrovní ochrany v rámci členských štátov; keďže toto uznesenie stanovuje, že veľmi veľký počet výrobkov sa má upraviť jednou smernicou, aby sa zabránilo častému dopĺňaniu a rastu počtu smerníc;
(11) keďže jestvujúce smernice spoločenstva o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa tlakových zariadení urobili pozitívne opatrenia smerom k odstráneniu prekážok pre obchod v tejto oblasti; keďže tieto smernice upravujú tento sektor len v malej miere; keďže smernica Rady 87/404/EHS z 25. júna 1987 o zosúladení právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa jednoduchých tlakových nádob [5], je prvým prípadom uplatnenia nového prístupu k sektoru tlakových zariadení; keďže táto smernica sa nebude uplatňovať na oblasť, ktorú upravuje smernica 87/404/EHS; keďže najneskôr tri roky po nadobudnutí platnosti tejto smernice sa uskutoční preskúmanie uplatňovania smernice 87/404/EHS, aby sa zistila potreba jej zahrnutia do tejto smernice;
(12) keďže rámcová smernica, smernica Rady 76/767/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spoločných ustanoveniach o tlakových nádobách a metódach ich kontroly [6], nie je povinná; keďže stanovuje postup dvojstranného uznávania testovania a certifikácie tlakových zariadení, ktorý nefungoval spoľahlivo a ktorý musí byť preto nahradený účinnými opatreniami spoločenstva;
(13) keďže rozsah pôsobnosti tejto smernice sa musí zakladať na všeobecnej definícii pojmu "tlakové zariadenia", aby bol umožnený technický vývoj výrobkov;
(14) keďže na zaručenie bezpečnosti tlakových zariadení je potrebný súlad so zásadnými bezpečnostnými požiadavkami; keďže tieto požiadavky boli rozdelené na všeobecné a špecifické požiadavky, ktoré musí tlakové zariadenie spĺňať; keďže najmä špecifické požiadavky sú určené na zohľadnenie konkrétnych typov tlakových zariadení; keďže určité typy tlakových zariadení v kategóriách III a IV sa musia podrobiť záverečnému posudzovaniu zahŕňajúcemu záverečnú kontrolu a skúšky funkčnosti;
(15) keďže členské štáty by mali mať možnosť vystavovať na obchodných veľtrhoch tlakové zariadenia, ktoré ešte nie sú v súlade s požiadavkami tejto smernice; keďže počas predvádzania sa musia prijať náležité bezpečnostné opatrenia v súlade so všeobecnými bezpečnostnými predpismi daného členského štátu, aby bola zaručená bezpečnosť osôb;
(16) keďže aby sa uľahčila úloha uviesť predvádzanie do súladu so základnými požiadavkami, významnú úlohu zohrávajú normy zosúladené na európskej úrovni, najmä v súvislosti s návrhom, výrobou a skúšaním tlakových zariadení, súlad s ktorými umožňuje predpokladať, že výrobok spĺňa uvedené základné požiadavky; keďže normy zosúladené na európskej úrovni sú zostavené súkromnými organizáciami a musia si zachovať svoj nezáväzný status; keďže na tento účel sú Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) a Európsky výbor pre elektrotechnickú normalizáciu (Cenelec) uznávané ako orgány, ktoré sú oprávnené prijímať zosúladené normy, ktoré sa riadia všeobecnými zásadami pre spoluprácu medzi Komisiou a týmito dvomi orgánmi, podpísanými 13. novembra 1984;
(17) keďže na účely tejto smernice zosúladená norma je technickou špecifikáciou (európska norma alebo dokument o zosúladení) prijatou jedným, druhým, alebo obidvomi z týchto orgánov, na žiadosť Komisie v súlade so smernicou Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov [7], a v súlade s horeuvedenými všeobecnými zásadami; keďže vo vzťahu k normalizácii by pre Komisiu bolo vhodné, aby jej pomáhal výbor zriadený v súlade so smernicou 83/189/EHS; keďže v prípade potreby výbor bude viesť porady s technickými expertmi;
(18) keďže výroba tlakových zariadení si vyžaduje používanie bezpečných materiálov; keďže pri neexistencii zosúladených noriem je užitočné definovať vlastnosti materiálov určených na opakované používanie; keďže táto definícia materiálových vlastností je stanovená v podobe európskeho schválenia materiálov, pričom tieto schválenia vydáva jeden z oboznámených orgánov špeciálne určený na túto úlohu; keďže materiály vyhovujúce európskemu schváleniu sa považujú za materiály, ktoré spĺňajú základné požiadavky tejto smernice;
(19) keďže vzhľadom na povahu nebezpečenstiev spojených s používaním tlakových zariadení je nevyhnutné stanoviť postupy pre posudzovanie zhody so základnými požiadavkami smerníc; keďže tieto postupy musia byť navrhnuté s prihliadnutím na úroveň nebezpečenstva, ktoré je vlastné tlakovým zariadeniam; keďže pre každú kategóriu tlakových zariadení musí preto existovať adekvátny postup alebo voľba medzi rozličnými ekvivalentne striktnými postupmi; keďže prijaté postupy zodpovedajú rozhodnutiu Rady 93/465/EHS z 22. júla 1993 o moduloch používaných v technických zosúlaďovacích smerniciach pre rozličné fázy procesu posudzovania zhody a pravidlá pre umiestňovanie a používanie označenia CE - zhody [8]; keďže podrobnosti pripojené k týmto procesom sú opodstatnené charakterom overovania požadovaného pre tlakové zariadenia;
(20) keďže členské štáty majú mať možnosť splnomocňovať inšpektoráty užívateľov na vykonávanie určitých úloh spojených s posudzovaním zhody v rámci tejto smernice; keďže na tento účel táto smernica stanovuje kritériá pre splnomocňovanie inšpektorátov užívateľov členskými štátmi;
(21) keďže za podmienok stanovených touto smernicou si niektoré postupy posudzovania zhody môžu vyžadovať, aby bola každá časť kontrolovaná a skúšaná oboznámeným orgánom alebo inšpektorátom užívateľov ako súčasť konečného posudzovania tlakového zariadenia; keďže v ostatných prípadoch treba prijať opatrenia, aby sa zabezpečilo, že konečné posudzovanie by oboznámený orgán mohol monitorovať prostredníctvom nečakaných kontrol;
(22) keďže na tlakovom zariadení bude spravidla umiestnené označenie CE pripevnené buď výrobcom, alebo jeho splnomocneným zástupcom ustanoveným v rámci spoločenstva; keďže označenie CE znamená, že tlakové zariadenie spĺňa všetky ustanovenia tejto smernice, ako aj ustanovenia iných platných smerníc spoločenstva o označení CE; keďže na tlakové zariadenia definované v tejto smernici, ktoré predstavujú len malé nebezpečenstvo vyplývajúce z pôsobenia tlaku a pre ktoré z tohto dôvodu procesy certifikácie nie sú odôvodnené, nebude pripevnené označenie CE;
(23) keďže je vhodné, aby členské štáty mohli prijať dočasné opatrenia na obmedzenie alebo zákaz umiestňovania tlakových zariadení na trh, ich uvádzania do prevádzky a používania v prípadoch, keď predstavujú konkrétne nebezpečenstvo pre bezpečnosť osôb a prípadne aj domácich zvierat alebo majetku, ako to stanovuje článok 100a zmluvy, za predpokladu, že opatrenia podliehajú kontrolnému postupu spoločenstva;
(24) keďže adresáti každého rozhodnutia prijatého podľa tejto smernice musia byť oboznámení s dôvodmi pre dané rozhodnutie a s dostupnými odvolacími prostriedkami;
(25) keďže je nevyhnutné navrhnúť prechodné usporiadanie umožňujúce, aby tlakové zariadenie vyrobené v súlade s vnútroštátnymi predpismi platnými k dátumu nadobudnutia platnosti tejto smernice bolo uvedené a do prevádzky;
(26) keďže požiadavky zakotvené v prílohách by mali byť čo najjasnejšie, aby sa umožnilo všetkým užívateľom, vrátane malých a stredných podnikov (MSP), ľahko ich splniť;
(27) keďže dohoda o modus vivendi medzi európskym parlamentom, Radou a Komisiou ohľadne realizačných opatrení pre akty prijaté v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy bola dosiahnutá 20. decembra 1994 [9],
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Rozsah platnosti a definície
1. Táto smernica sa vzťahuje na návrh, výrobu a posudzovanie zhody tlakových zariadení a zostáv s maximálne prípustným tlakom PS vyšším ako 0,5 bar.
2. Na účely tejto smernice:
2.1. "Tlakové zariadenia" zahŕňajú nádoby, potrubia, bezpečnostné príslušenstvo a tlakové príslušenstvo.
Tlakové zariadenia zahŕňajú prípadne aj prvky pripevnené k častiam pod tlakom, ako sú príruby, nástavce spojky, podpery, závesné oká atď.
2.1.1. "Nádoba" znamená obal skonštruovaný a zhotovený na to, aby v ňom boli umiestené tekutiny pod tlakom, vrátane jeho priamych nástavcov až po miesto jeho pripojenia k inému zariadeniu. Nádoba môže pozostávať z viac ako jednej komory.
2.1.2. "Potrubie" znamená komponenty potrubia určené na prepravu tekutín, ak sú navzájom spojené na účel začlenenia do tlakového systému. Potrubie zahŕňa najmä rúry alebo systém rúr, rúrky, fitingy, dilatačné spoje, hadice alebo iné komponenty odolávajúce tlaku, podľa vhodnosti. Výmenníky tepla pozostávajúce z rúr na účely chladenia alebo ohrevu vzduchu sa tiež považujú za potrubie.
2.1.3. "Bezpečnostné príslušenstvo" znamená zariadenie určené na ochranu tlakových zariadení proti prípustným limitom v prípade ich prekročenia. Tieto zariadenia zahŕňajú:
- zariadenia na priame obmedzovanie tlaku, ako sú poistné ventily, prietržné membrány, vzperné tyče, riadené bezpečnostné systémy na znižovanie tlaku (CSPRS) a
- obmedzujúce zariadenia, ktoré buď aktivujú prostriedky na korekciu, alebo zabezpečujú odstavenie alebo odstavenie a odpojenie, ako sú tlakové spínače alebo teplotné spínače alebo hladinové spínače riadené hladinou kvapaliny a "bezpečnostné meracie, kontrolné a regulačné (SRMCR)" zariadenia.
2.1.4. "Tlakové príslušenstvo" znamená zariadenia s prevádzkovou funkciou vybavené obalom odolávajúcim tlaku.
2.1.5. "Zostava" znamená niekoľko kusov tlakových zariadení zmontovaných výrobcom tak, aby tvorili jednotný a funkčný celok.
2.2. "Tlak" znamená tlak voči atmosférickému tlaku, t. j. pretlak. Preto je vákuum označované zápornou hodnotou.
2.3. "Maximálny prípustný tlak PS" znamená maximálny tlak, pre ktorý je zariadenie navrhnuté podľa špecifikácie výrobcu.
Je definovaný v mieste špecifikovanom výrobcom. Musí to byť miesto pripojenia ochranných zariadení a/alebo obmedzujúcich zariadení alebo najvyšší bod zariadenia, prípadne iný špecifikovaný bod.
2.4. "Maximálna/minimálna prípustná teplota TS" znamená maximálne/minimálne teploty, pre ktoré je zariadenie navrhnuté, podľa špecifikácie výrobcu.
2.5. "Objem (V)" znamená vnútorný objem komory, vrátane objemu nástavcov k prvému spojeniu alebo zvaru, vylučujúc objem stálych vnútorných častí.
2.6. "Menovitý rozmer (DN)" znamená numerické označenie rozmeru, ktorý je spoločný pre všetky komponenty v potrubnom systéme, ktoré nie sú komponentmi označenými vonkajšími rozmermi alebo rozmermi závitu. Je to vhodné zaokrúhlené číslo na referenčné účely a len voľne súvisí s výrobnými rozmermi. Menovitý rozmer je označený písmenami DN, po ktorých nasleduje číslo.
2.7. "Tekutiny" znamenajú plyny, kvapaliny a pary v čistej fáze, ako aj ich zmesi. Tekutina môže obsahovať suspenziu tuhých látok.
2.8. "Trvalé spoje" znamenajú spoje, ktoré nemôžu byť rozpojené inak ako deštruktívnymi metódami.
2.9. "Európske schválenie pre materiály" je technický dokument definujúci vlastnosti materiálov určených na opakované používanie pri výrobe tlakových zariadení, na ktoré sa nevzťahuje nijaká zosúladená norma.
3. Táto smernica sa nevzťahuje na:
3.1. potrubné vedenia pozostávajúce z potrubí a potrubných systémov určených na prepravu akýchkoľvek tekutín alebo látok k zariadeniu alebo od zariadenia (vo vnútrozemí alebo na pobreží), počnúc a vrátane posledného izolačného zariadenia, ktoré je umiestnené v rámci obvodu zariadenia, vrátane všetkých pripojených zariadení skonštruovaných špecificky pre potrubné vedenia. Toto vyradenie sa nevzťahuje na štandardné tlakové zariadenia, ktoré sú umiestnené na redukčných staniciach tlaku alebo v kompresorovniach;
3.2. siete na dodávku, distribúciu a vypúšťanie vody a pridružené zariadenia a prívodné kanály, ako sú prívodné potrubia, tlakové štôlne, tlakové šachty pre hydroelektrické zariadenia a s nimi súvisiace špecifické príslušenstvo;
3.3. zariadenia upravené smernicou 87/404/EHS o jednoduchých tlakových nádobách;
3.4. zariadenia upravené v smernici Rady 75/324/EHS z 20. mája 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa aerosólových rozprašovačov [10];
3.5. zariadenia určené na prevádzkovanie vozidiel definovaných nasledujúcimi smernicami a ich prílohami:
- smernica Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [11];
- smernica Rady 74/150/EHS zo 4. marca 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov [12];
- smernica Rady 92/61/EHS z 30. júna 1992 o typovom schválení dvojkolesových alebo trojkolesových motorových vozidiel [13];
3.6. zariadenia, ktoré podľa článku 9 tejto smernice nie sú klasifikované vyššie ako v kategórii I a na ktoré sa vzťahuje jedna z nasledujúcich smerníc:
- smernica Rady 89/392/EHS zo 14. júna 1989 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa strojového zariadenia [14],
- smernica Rady a Európskeho parlamentu 95/16/EHS z 29. júna 1995 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výťahov [15],
- smernica Rady 73/23/EHS z 19. februára 1973 o zosúlaďovaní právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa elektrického zariadenia určeného pre používanie v rámci určitých limitov napätia [16],
- smernica Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach [17],
- smernica Rady 90/396/EHS z 29. júna 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa plynových spotrebičov [18],
- smernica 94/9/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. marca 1994 o aproximácii vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa zariadení a ochranných systémov určených na použitie v potenciálne výbušnej atmosfére [19];
3.7. zariadenia, na ktoré sa vzťahuje článok 223 ods. 1 písm. b) zmluvy;
3.8. časti určené špeciálne na použitie v jadrových zariadeniach, ktorých zlyhanie môže spôsobiť uvoľnenie rádioaktivity;
3.9. zariadenie na kontrolu vrtov používaných pri priemyselnom prieskume a získavaní ropy, plynu a geotermálnych zdrojov, v ťažobnom priemysle a pri podzemných zásobníkoch, ktoré sú určené na udržanie a/alebo kontrolu tlaku vo vrte. Sem patrí ústie vrtu (erupčný kríž), protierupčné zariadenie (BOP), rozdeľovacie potrubia a všetky ich protivodné zariadenia;
3.10. zariadenia obsahujúce obaly alebo stroje, u ktorých sa pravidlá dimenzovania, výberu materiálu a výroby zakladajú predovšetkým na požiadavkách dostatočnej pevnosti, tuhosti a stability vzhľadom na statické a dynamické prevádzkové účinky a iné prevádzkové parametre a pre ktoré tlak nie je významným konštrukčným faktorom. K týmto zariadeniam môžu patriť:
- motory vrátane turbín a spaľovacie motory,
- parné stroje, plynové/parné turbíny, turbogenerátory, kompresory, čerpadlá a spúšťacie zariadenia;
3.11. vysoké pece vrátane chladiaceho systému pece, horúcoveterné rekuperátory, odsávače prachu a mokré čističe vysokopecného výfukového plynu a kupoly na priamu redukciu, vrátane chladenia pece, plynových konvertorov a panví na tavenie, pretavovanie, odplyňovanie a odlievanie ocele a neželezných kovov;
3.12. ochranné kryty pre vysokonapäťové elektrické zariadenie, ako je spínací mechanizmus, riadiace zariadenie, transformátory a otáčavé stroje;
3.13. tlakové rúry pre bezpečnostné obaly prenosových systémov, napr. pre elektrické silové a telefónne káble;
3.14. lode, rakety, lietadlá a mobilné jednotky pohybujúce sa v pobrežných vodách, ako aj zariadenia špecificky určené na inštaláciu na ich palube alebo na ich pohon;
3.15. tlakové zariadenia pozostávajúce z ohybného krytu, napr. pneumatiky, vzduchové vankúše, lopty používané na hru, nafukovacie malé plavidlá a iné podobné tlakové zariadenia;
3.16 výstupné a vstupné tlmiče hluku;
3.17. fľaše alebo plechovky na nápoje nasýtené oxidom uhličitým určené na konečnú spotrebu;
3.18. nádoby určené na prepravu a distribúciu nápojov s PS.V nie vyšším ako 500 bar.L a maximálne prípustným tlakom nepresahujúcim 7 bar;
3.19. ADR RID IMDG ICAO [23];
3.20. výhrevné telesá a potrubia v systémoch ohrevu teplej vody;
3.21. nádoby konštruované pre kvapaliny s tlakom plynu nad kvapalinou nepresahujúcim 0,5 bar.
Článok 2
Dohľad nad trhom
1. Členské štáty prijmú náležité opatrenia, aby zabezpečili, že tlakové zariadenia a zostavy uvedené v článku 1 sa môžu umiestniť na trhu a uviesť do prevádzky, len ak sú riadne inštalované a udržiavané a používané podľa ich určenia, len ak neohrozujú zdravie a bezpečnosť osôb a prípadne aj domácich zvierat alebo majetku.
2. Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na oprávnenosť členských štátov stanovovať, pri náležitom zohľadnení ustanovení zmluvy, také požiadavky, ktoré možno považovať za nevyhnutné na zabezpečenie ochrany osôb a najmä pracovníkov počas používania príslušných tlakových zariadení alebo zostáv za predpokladu, že to nepredstavuje modifikáciu týchto zariadení alebo zostáv spôsobom, ktorý nie je špecifikovaný v tejto smernici.
3. Na veľtrhoch, výstavách, predvádzaniach atď. členské štáty nebránia vystavovaniu tlakových zariadení alebo zostáv definovaných v článku 1, ktoré nie sú v súlade s ustanoveniami tejto smernice za predpokladu, že viditeľný znak jasne označuje ich nezhodu a skutočnosť, že nie sú dostupné na trhu, kým ich výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca ustanovený v rámci spoločenstva neuvedie do zhody s touto smernicou. Počas predvádzania treba prijať náležité bezpečnostné opatrenia v súlade so všetkými požiadavkami stanovenými príslušným orgánom daného členského štátu, aby sa zaistila bezpečnosť osôb.
Článok 3
Technické požiadavky
1. Tlakové zriadenie uvedené v bodoch 1.1, 1.2, 1.3 a 1.4 musí vyhovovať zásadným požiadavkám uvedeným v prílohe I:
1.1. Nádoby s výnimkou uvedených v bode 1.2 pre:
a) plyny, skvapalnené plyny, plyny rozpustené pod tlakom, pary, ako aj tie kvapaliny, u ktorých tlak pár pri maximálnej prípustnej teplote je vyšší ako 0,5 bar nad normálnym atmosférickým tlakom (1013 mbar) v medziach nasledujúcich limitov:
- pre tekutiny v skupine 1 s objemom väčším ako 1 L a súčinom PS a V väčším ako 25 bar.L alebo s tlakom vyšším ako 200 bar (príloha II, tabuľka 1),
- pre tekutiny v skupine 2 s objemom väčším ako 1 L a súčinom PS a V väčším ako 50 bar.L alebo s tlakom PS vyšším ako 1000 bar a všetky prenosné hasiace prístroje a fľaše pre dýchacie prístroje (príloha II, tabuľka 2);
b) kvapaliny s tlakom pár pri maximálne prípustnej teplote nižším ako 0,5 bar nad normálnym atmosférickým tlakom (1013 mbar) v medziach nasledujúcich limitov:
- pre tekutiny v skupine 1 s objemom väčším ako 1 L a súčinom PS a V väčším ako 200 bar.L alebo s tlakom PS vyšším ako 500 bar (príloha II, tabuľka 3),
- pre tekutiny v skupine 2 s tlakom PS väčším ako 10 bar a súčinom PS a V väčším ako 10000 bar.L alebo s tlakom PS vyšším ako 10000 bar (príloha II, tabuľka 4).
1.2. Vykurované alebo inak vyhrievané tlakové zariadenia s rizikom prehriatia určené na výrobu pary alebo horúcej vody pri teplotách vyšších ako 110 °C s objemom väčším ako 2L a všetky tlakové varáky (príloha II, tabuľka 5).
1.3. Potrubia určené pre:
a) plyny, skvapalnené plyny, plyny rozpustené pod tlakom, pary, ako aj tie kvapaliny, pri ktorých tlak pár pri maximálne prípustnej teplote je vyšší ako 0,5 bar nad normálnym atmosférickým tlakom (1013 mbar) v medziach nasledujúcich limitov:
- pre tekutiny v skupine 1 s DN väčším ako 25 (príloha II, tabuľka 6),
- pre tekutiny v skupine 2 s DN väčším ako 32 a súčinom PS a DN väčším ako 1000 bar (príloha II, tabuľka 7);
b) kvapaliny s tlakom pár pri maximálne prípustnej teplote nižším ako 0,5 bar nad normálnym atmosférickým tlakom (1013 mbar) v medziach nasledujúcich limitov:
- pre tekutiny v skupine 1 s DN väčším ako 25 a súčinom PS a DN väčším ako 2000 bar (príloha II, tabuľka 8),
- pre tekutiny v skupine 2 s PS väčším ako 10 bar a DN väčším ako 200 a so súčinom PS a DN väčším ako 5000 bar (príloha II, tabuľka 9).
1.4. Bezpečnostné a tlakové príslušenstvo určené pre zariadenie upravené v bodoch 1.1, 1.2 a 1.3 vrátane prípadov, keď je toto zariadenie zabudované do zostavy.
2. Zostavy definované v článku 1, časť 2.1.5, ktoré zahŕňajú aspoň jednu časť tlakového zariadenia, na ktoré sa vzťahuje časť 1 tohto článku a ktoré sú vymenované v bodoch 2.1, 2.2 a 2.3 tohto článku, musia vyhovovať zásadným požiadavkám uvedeným v prílohe I.
2.1. Zostavy určené na výrobu pary alebo horúcej vody pri teplote vyššej ako 100 °C obsahujúce aspoň jednu časť vyhrievaných alebo inak ohrievaných tlakových zariadení, ktoré predstavujú nebezpečenstvo prehriatia.
2.2. Zostavy, ktoré nie sú uvedené v bode 2.1, ak ich výrobca hodlá umiestniť na trhu a uviesť do prevádzky ako zostavy.
2.3. V rámci odchýlky od úvodného odseku tejto časti musia zostavy určené na výrobu teplej vody pri teplotách nižších ako 110 °C, do ktorých sa ručne prikladá tuhé palivo a majú súčin PS.V väčší ako 50 bar.L, spĺňať požiadavky uvedené v bodoch 2.10, 2.11, 3.4, 5 a) a 5 d) prílohy I.
3. Tlakové zariadenia a/alebo zostavy, ktoré nepresahujú limity uvedené v častiach 1.1, 1.2, 1.3 a 2 alebo sa im rovnajú, sa musia navrhnúť a vyrobiť v súlade so správnou inžinierskou praxou členského štátu, aby sa zaistilo ich bezpečné používanie. K tlakovým zariadeniam a/alebo zostavám sa musí priložiť príslušný návod na použitie a musia mať označenie umožňujúce identifikáciu výrobcu alebo jeho splnomocneného zástupcu ustanoveného v rámci spoločenstva. Takéto zariadenia a/alebo zostavy nesmú mať označenie CE uvedené v článku 15.
Článok 4
Voľný pohyb
1. 1.1. Členské štáty z dôvodov rizík spôsobených tlakom nezakazujú, neobmedzujú ani nebránia, aby sa tlakové zariadenia alebo zostavy uvedené v článku 1, ktoré sú v súlade s touto smernicou a sú vybavené označením CE osvedčujúcim, že sa podrobili posudzovaniu zhody podľa článku 10, umiestnili na trh alebo uviedli do prevádzky za podmienok špecifikovaných výrobcom.
1.2. Členské štáty z dôvodov rizík spôsobených tlakom nezakazujú, neobmedzujú ani nebránia, aby sa tlakové zariadenia alebo zostavy, ktoré sú v súlade s článkom 3 ods. 3, umiestnili na trh alebo uviedli do prevádzky.
2. Členské štáty môžu v rozsahu nevyhnutnom pre bezpečné a správne používanie tlakových zariadení a zostáv požadovať, aby sa im informácie uvedené v prílohe I, častiach 3.3 a 3.4 poskytli v úradnom jazyku(-och) spoločenstva, a ktoré v súlade so zmluvou môže určiť členský štát, v ktorom sa zariadenie alebo zostava dostane ku konečnému užívateľovi.
Článok 5
Predpoklad zhody
1. Členské štáty považujú tlakové zariadenia a zostavy vybavené označením CE stanoveným v článku 15 a vyhlásením ES o zhode stanovenej v prílohe VII za zariadenia, ktoré sú v súlade so všetkými ustanoveniami tejto smernice, vrátane posudzovania zhody stanovenej v článku 10.
2. Predpokladá sa, že tlakové zariadenia a zostavy, ktoré vyhovujú vnútroštátnym normám preberajúcim zosúladené normy, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, spĺňajú základné požiadavky uvedené v článku 3. Členské štáty uverejňujú referenčné čísla vyššie zmienených vnútroštátnych noriem.
3. Členské štáty zabezpečujú prijatie príslušných opatrení umožňujúcich obidvom sociálnym partnerom mať na vnútroštátnej úrovni vstup do procesu prípravy a monitorovania zosúladených noriem.
Článok 6
Výbor pre technické normy a predpisy
Keď členský štát alebo Komisia dospeje k záveru, že normy uvedené v článku 5 ods. 2 nespĺňajú v plnej miere základné požiadavky uvedené v článku 3, príslušný členský štát alebo Komisia informuje stály výbor zriadený podľa článku 5 smernice 83/189/EHS a predloží zdôvodnenie. Výbor urýchlene poskytne svoje stanovisko.
Komisia, prihliadajúc na stanovisko výboru informuje členské štáty o tom, či sa tieto normy majú alebo nemajú odstrániť z uverejnení uvedených v článku 5 ods. 2
Článok 7
Výbor pre tlakové zariadenia
1. Komisia môže prijať akékoľvek vhodné opatrenie na implementáciu nasledujúcich ustanovení:
Ak členský štát dospeje k záveru, že z veľmi vážnych bezpečnostných dôvodov,
- časť alebo skupina tlakových zariadení uvedených v článku 3 ods. 3 má podliehať požiadavkám článku 3 ods. 1 alebo
- zostava alebo skupina zostáv uvedených v článku 3 ods. 3 má podliehať požiadavkám článku 3 ods. 2 alebo
- časť alebo skupina tlakových zariadení sa má v rámci odchýlky od požiadaviek prílohy II zaradiť do inej kategórie,
predloží Komisii náležite odôvodnenú žiadosť a požiada ju, aby prijala nevyhnutné opatrenia. Takéto opatrenia sa majú prijať v súlade s postupom stanoveným v odseku 3.
2. Komisii pomáha stály výbor, ďalej len "výbor", ktorý pozostáva z predstaviteľov menovaných členskými štátmi a ktorému predsedá predstaviteľ Komisie.
Výbor si stanoví svoj vlastný rokovací poriadok.
3. Predstaviteľ Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať v súlade s odsekom 1. Výbor vypracuje, v prípade potreby hlasovaním, svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú stanoví predseda v súlade s naliehavosťou záležitosti.
Stanovisko výboru sa zaznamená v zápisnici; okrem toho, každý členský štát má právo požiadať o zaznamenanie svojho postoja v zápisnici.
Komisia v maximálnej miere zohľadní stanovisko, ku ktorému dospel výbor. Informuje výbor o spôsobe, akým sa zohľadnilo jeho stanovisko.
4. Výbor môže okrem toho preskúmať každú inú záležitosť súvisiacu s realizáciou a praktickým uplatňovaním tejto smernice a navrhnutú jej predsedom buď z jeho vlastného podnetu, alebo na žiadosť členského štátu.
Článok 8
Bezpečnostná doložka
1. Keď členský štát zistí, že tlakové zariadenia alebo zostavy uvedené v článku 1, ktoré sú vybavené označením CE a používajú sa v súlade s určeným spôsobom použitia, majú sklon ohrozovať bezpečnosť osôb a prípadne aj domácich zvierat alebo majetku, prijme náležité opatrenia na stiahnutie takých zariadení alebo zostáv z trhu, zakáže ich umiestňovanie na trhu, uvádzanie do prevádzky alebo ich používanie alebo obmedzí ich voľný pohyb.
Členský štát bezodkladne informuje Komisiu o všetkých takýchto opatreniach, uvádzajúc dôvody svojho rozhodnutia, a najmä, či je nesúlad spôsobený:
a) nesplnením zásadných požiadaviek uvedených v článku 3;
b) nesprávnym uplatňovaním noriem uvedených v článku 5 ods. 2;
c) nedostatkami v normách uvedených v článku 5 ods. 2;
d) nedostatkami v Európskom schválení materiálov pre tlakové zariadenia uvedenom v článku 11.
2. Komisia bezodkladne prikročí k poradám s príslušnými stranami. Ak Komisia po týchto poradách dospeje k záveru, že opatrenie je opodstatnené, okamžite o tom informuje členský štát, ktorý prijal tieto opatrenia, ako aj ostatné členské štáty.
Ak Komisia po týchto poradách dospeje k záveru, že opatrenie nie je opodstatnené, okamžite o tom informuje členský štát, ktorý prijal tieto opatrenia, a výrobcu alebo jeho splnomocneného zástupcu v rámci spoločenstva. Ak sa rozhodnutie uvedené v odseku 1 zakladá na nedostatku v normách alebo v Európskom schválení materiálov a ak si členský štát na začiatku rozhodovania zachová svoj postoj, Komisia okamžite informuje výbor uvedený v článku 6 s cieľom začať konanie uvedené v prvom odseku článku 6.
3. Ak tlakové zariadenie alebo zostava, ktoré nie sú v súlade, sú vybavené označením CE, príslušný členský štát podnikne náležité opatrenia proti osobe (osobám), ktorá pridelila označenie CE, a informuje Komisiu a ostatné členské štáty.
4. Komisia zabezpečí, aby členské štáty boli priebežne informované o postupe a výsledku tohto konania.
Článok 9
Klasifikácia tlakových zariadení
1. Tlakové zariadenie uvedené v článku 3 ods. 1 je klasifikované podľa kategórie v súlade s prílohou II podľa stúpajúcej úrovne rizika.
Na účely takejto klasifikácie sa tekutiny rozdelia do dvoch skupín v súlade s bodmi 2.1 a 2.2.
2.1. Do 1. skupiny sa zaradia nebezpečné tekutiny. Nebezpečná tekutina je látka alebo preparát, na ktoré sa vzťahuje definícia v článku 2 ods. 2 smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok [24].
Do 1. skupiny sú zaradené tekutiny definované ako:
- výbušné,
- mimoriadne zápalné,
- vysoko zápalné,
- zápalné (ak je maximálne prípustná teplota nad bodom vzplanutia),
- veľmi toxické,
- toxické,
- oxidujúce.
2.2. Do druhej skupiny sú zaradené všetky ostatné tekutiny, ktoré nie sú uvedené v bode 2.1.
3. Ak nádoba pozostáva z niekoľkých komôr, je klasifikovaná v najvyššej kategórii uplatňovanej na jednotlivé komory. Ak komora obsahuje viacero tekutín, klasifikácia sa urobí na základe tekutiny, ktorá si vyžaduje najvyššiu kategóriu.
Článok 10
Posudzovanie zhody
1. 1.1. Pred umiestnením tlakového zariadenia na trh výrobca podrobí každú časť zariadenia jednému z procesov posudzovania zhody opísaných v prílohe III podľa podmienok uvedených v tomto článku.
1.2. Postupy posudzovania zhody, ktoré sa majú uplatniť na časť tlakového zariadenia s cieľom prideliť označenie CE, sa určujú podľa kategórie definovanej v článku 9, v ktorej je dané zariadenie klasifikované.
1.3. Postupy posudzovania zhody, ktoré majú byť uplatnené na rozličné kategórie sú nasledujúce:
- kategória I
Modul A
- kategória II
Modul A1
Modul D1
Modul E1;
- kategória III
Modul B1 + D
Modul B1 + F
Modul B + E
Modul B + C1
Modul H;
- kategória IV
Modul B + D
Modul B + F
Modul G
Modul H1.
1.4. Tlakové zariadenie sa podrobí jednému z postupov posudzovania zhody, ktorý si výrobca môže zvoliť z postupov stanovených pre kategóriu, v ktorej je dané zariadenie klasifikované. Výrobca sa môže tiež rozhodnúť pre uplatnenie jedného z postupov, ktoré sa uplatňujú na vyššiu kategóriu, ak je dostupný.
1.5. V rámci postupov zabezpečenia kvality pre zariadenia v kategóriách III a IV uvedené v článku 3, časť 1.1 a), časť 1.1 b), prvá zarážka, a časť 1.2 oboznámený orgán pri vykonávaní nečakaných návštev odoberie vzorku zariadenia z výrobných alebo skladovacích priestorov, aby vykonal alebo dal vykonať záverečné posudzovanie, ako je to uvedené v prílohe I, časť 3.2.2. Na tento účel výrobca informuje oboznámený orgán o predpokladanom harmonograme výroby. Oboznámený orgán vykoná najmenej dve návštevy v priebehu prvého roku výroby. Frekvenciu ďalších návštev určí oboznámený orgán na základe kritérií stanovených v časti 4.4 príslušných modulov.
1.6. V prípade kusovej výroby nádob a zariadení v kategórii III uvedených v článku 3, časť 1.2 v rámci procesu pre modul H oboznámený orgán vykoná alebo dá vykonať záverečné posudzovanie, ako je to uvedené v prílohe I, časť 3.2.2 pre každý kus. Na tento účel výrobca informuje oboznámený orgán o predpokladanom harmonograme výroby.
2. Zostavy uvedené v článku 3 ods. 2 sa podrobia procesu posudzovania celkovej zhody, ktorý zahŕňa:
a) posudzovanie každej časti tlakového zariadenia nahrádzajúceho zostavu a uvedeného v článku 3 ods. 1, ktorý nebol predtým podrobený procesu posudzovania zhody samostatnému označeniu CE; proces posudzovania sa určí podľa kategórie každej časti zariadenia;
b) posudzovanie začlenenia rôznych komponentov zostavy, ako je to uvedené v častiach 2.3, 2.8 a 2.9 prílohy I, ktoré sa určia podľa najvyššej kategórie použiteľnej na dané zariadenie a odlišnej od kategórie použiteľnej na akékoľvek bezpečnostné príslušenstvo;
c) posudzovanie ochrany zostavy proti prekročeniu prípustných prevádzkových limitov uvedených v častiach 2.10 a 3.2.3 prílohy I sa vykoná podľa najvyššej kategórie použiteľnej na časti zariadenia, ktoré sa majú chrániť.
3. V rámci odchýlky od odsekov 1 a 2 príslušné orgány môžu v odôvodnených prípadoch povoliť, aby sa na území príslušného členského štátu umiestnili na trh a uviedli do prevádzky jednotlivé časti tlakového zariadenia a zostavy uvedené v článku 1 ods. 2, voči ktorým sa neuplatnili procesy uvedené v odsekoch 1 a 2 tohto článku a ktorých používanie je v záujme experimentovania.
4. Záznamy a korešpondencia týkajúce sa posudzovania zhody sa vyhotovujú v úradnom jazyku (jazykoch) spoločenstva, ktorý môže určiť v súlade so zmluvou ten členský štát, v ktorom sa zriadil orgán zodpovedný za vykonávanie týchto postupov, alebo v jazyku akceptovanom týmto orgánom.
Článok 11
Európske schválenie materiálov
1. Európske schválenie materiálov, ako ho definuje článok 1, odsek 29, vydáva na žiadosť jedného alebo viacerých výrobcov materiálov alebo zariadení jeden z oboznámených orgánov uvedených v článku 12 špecificky ustanovených na túto úlohu. Oboznámený orgán určí a vykoná príslušné kontroly a skúšky alebo zabezpečí ich vykonanie na účel osvedčenia zhody typov materiálov s príslušnými požiadavkami tejto smernice; v prípade, ak boli materiály uznané za bezpečné pred 29. novembrom 1999, oboznámený orgán prihliada na jestvujúce údaje pri osvedčovaní tejto zhody.
2. Pred vydaním európskeho schválenia materiálov oboznámený orgán informuje členské štáty a Komisiu tým, že im pošle príslušné informácie. Členský štát alebo Komisia môže v priebehu troch mesiacov postúpiť záležitosť stálemu výboru zriadenému podľa článku 5 smernice 83/189/EHS s uvedením svojich dôvodov. V takom prípade výbor bezodkladne oznámi svoje stanovisko.
Oboznámený orgán vydá európske schválenie materiálov, pričom zohľadní, ak je to vhodné, stanovisko výboru a predložené pripomienky.
3. Členským štátom, oboznámenému orgánu a Komisii sa pošle kópia európskeho schválenia materiálov pre tlakové zariadenia. Komisia uverejní a aktualizuje zoznam európskych schválení materiálov v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
4. O materiáloch používaných na výrobu tlakových zariadení, ktoré sú v súlade s európskymi schváleniami materiálov a ktorých referencie boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, sa predpokladá, že spĺňajú platné zásadné požiadavky prílohy I.
5. Oboznámený orgán, ktorý vydal európske schválenie materiálov pre tlakové zariadenia, stiahne toto schválenie, ak zistí, že nemalo byť vydané, alebo ak sa na daný typ materiálov vzťahuje zosúladená norma. O každom stiahnutí schválenia okamžite informuje iné členské štáty, oboznámené orgány a Komisiu.
Článok 12
Oboznámené orgány
1. Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom orgány, ktoré ustanovili na vykonávanie postupov uvedených v článku 10 a článku 11 spolu so špecifickými úlohami, ktorých vykonávaním boli tieto orgány poverené, a identifikačné čísla, ktoré im predtým pridelila Komisia.
Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam oboznámených orgánov spolu s ich identifikačnými číslami a s úlohami, na ktoré boli ustanovené. Komisia zabezpečí aktualizáciu tohto zoznamu.
2. Členské štáty uplatňujú pre ustanovenie orgánov kritériá stanovené v prílohe IV. Predpokladá sa, že orgány spĺňajúce kritériá stanovené v príslušných zosúladených normách spĺňajú aj príslušné kritériá v prílohe IV.
3. Členský štát, ktorý ustanovil orgán, musí stiahnuť toto ustanovenie, ak zistí, že orgán už viac nespĺňa kritériá uvedené v odseku 2.
Bezodkladne informuje ostatné členské štáty a Komisiu o každom takomto stiahnutí ustanovenia.
Článok 13
Uznané organizácie tretej strany
1. Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom organizácie tretej strany, ktoré uznali na účely úloh uvedených v prílohe I, častiach 3.1.2 a 3.1.3.
Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam uznaných organizácií spolu s úlohami, pre ktoré boli uznané. Komisia zabezpečí aktualizáciu tohto zoznamu.
2. Členské štáty uplatňujú pre uznávanie organizácií kritériá stanovené v prílohe IV. Predpokladá sa, že organizácie spĺňajúce kritériá stanovené v príslušných zosúladených normách spĺňajú aj príslušné kritériá v prílohe IV.
3. Členský štát, ktorý uznal organizáciu, musí stiahnuť toto uznanie, ak zistí, že organizácia už viac nespĺňa kritériá uvedené v odseku 2.
Bezodkladne informuje ostatné členské štáty a Komisiu o každom takomto stiahnutí uznania.
Článok 14
Inšpektoráty užívateľov
1. V rámci odchýlky od ustanovení týkajúcich sa úloh vykonávaných oboznámenými orgánmi môže členský štát povoliť, aby na jeho území boli umiestňované na trhu a užívateľmi uvádzané do prevádzky tlakové zariadenia alebo zostavy uvedené v článku 1, ktorých zhoda so zásadnými požiadavkami bola posúdená inšpektorátom užívateľov ustanoveným v súlade s kritériami uvedenými v odseku 8.
2. Keď členský štát ustanovil inšpektorát užívateľov v súlade s kritériami uvedenými v tomto článku, nesmie z dôvodov rizík spôsobených tlakom zakázať, obmedziť alebo brániť tomu, aby za podmienok stanovených v tomto článku boli umiestňované na trhu alebo uvádzané do prevádzky tlakové zariadenia alebo zostavy, ktorých zhodu posúdil inšpektorát užívateľov iného členského štátu v súlade s kritériami uvedenými v tomto článku.
3. Tlakové zariadenia alebo zostavy, ktorých zhodu posúdil inšpektorát užívateľov, nie sú vybavené označením CE.
4. Uvedené tlakové zariadenia a zostavy sa môžu používať len v podnikoch prevádzkovaných skupinou, ktorej súčasťou je daný inšpektorát. Skupina uplatňuje spoločné zásady bezpečnostnej politiky, pokiaľ ide o technické špecifikácie pre projektovanie, výrobu, kontrolu, údržbu a používanie tlakových zariadení a zostáv.
5. Inšpektoráty užívateľov konajú výlučne pre skupinu, ktorej sú súčasťou.
6. Procesy posudzovania zhody, ktoré uplatňujú inšpektoráty užívateľov, sú moduly A1, C1, F a G podľa popisu v prílohe III.
7. Členské štáty informujú ostatné členské štáty a Komisiu o tom, ktoré inšpektoráty splnomocnili, akými úlohami boli poverené, a pre každý inšpektorát aj zoznam podnikov spĺňajúcich ustanovenia odseku 4.
8. Pri ustanovení inšpektorátov užívateľov členské štáty uplatňujú kritériá uvedené v prílohe V a zabezpečia, aby skupina, ktorej súčasťou je daný inšpektorát, uplatňovala kritériá uvedené v druhej vete odseku 4.
9. Členský štát, ktorý splnomocnil inšpektorát užívateľov, stiahne toto splnomocnenie, ak zistí, že inšpektorát užívateľov už viac nespĺňa kritériá uvedené v odseku 8. Informuje o tom ostatné členské štáty a Komisiu.
10. Účinky tohto článku monitoruje Komisia a hodnotí ich tri roky po dátume špecifikovanom v článku 20 ods. 3. Na tento účel členské štáty poskytnú Komisii všetky užitočné informácie o uplatňovaní tohto článku. V prípade potreby je hodnotenie sprevádzané návrhom na zmenu a doplnenie smernice.
Článok 15
Označenie CE
1. Označenie CE pozostáva z písmen "CE" v súlade so vzorom uvedeným v prílohe VI.
Označenie CE je sprevádzané identifikačným číslom, ako je to uvedené v článku 12 ods. 1, oboznámeného orgánu zaoberajúceho sa kontrolnou fázou výroby.
2. Označenie CE sa pripevňuje viditeľným, ľahko čitateľným a nezmazateľným spôsobom na
- každú časť tlakového zariadenia uvedeného v článku 3 ods. 1 alebo
- každú zostavu uvedenú v článku 3 ods. 2,
ktoré sú kompletné alebo sú v štádiu umožňujúcom záverečné posudzovanie opísané v časti 3.2 prílohy I.
3. Nie je nevyhnutné, aby označenie CE bolo pripevnené ku každej jednotlivej časti tlakového zariadenia tvoriaceho zostavu, ako je to uvedené v článku 3 ods. 2. Jednotlivé časti tlakového zariadenia, ktoré sú už vybavené označením CE pri ich začlenení do zostavy, zostávajú naďalej vybavené týmto označením.
4. Ak tlakové zariadenie alebo zostava podlieha iným smerniciam vzťahujúcim sa na iné aspekty, ktoré stanovujú pripevnenie označenia CE, toto značenie ukazuje, že dané tlakové zariadenie alebo zostava má byť podľa predpokladu v súlade s ustanoveniami týchto iných smerníc.
Ak jedna alebo viac týchto smerníc umožňuje výrobcovi, aby si počas prechodného obdobia vybral, ktoré usporiadania sa majú uplatňovať, označenie CE ukazuje len zhodu so smernicou uplatňovanou výrobcom. V tomto prípade sa náležitosti zmienených smerníc musia uviesť v dokumentoch, oznámeniach alebo pokynoch požadovaných smernicami a sprevádzajúcich tlakové zariadenie alebo zostavu tak, ako sú uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
5. Pripevňovanie označení na tlakové zariadenia alebo zostavy, ktoré môžu uviesť do omylu tretie strany, pokiaľ ide o význam alebo formu označenia CE, je zakázané. Každé iné označenie sa môže pripeviť na tlakové zariadenia alebo zostavy za predpokladu, že sa tým nezmenší viditeľnosť a čitateľnosť označenia CE.
Článok 16
Nevhodne pripevnené označenie CE
Bez obmedzenia platnosti článku 8:
a) ak členský štát zistí, že označenie CE bolo pripevnené nevhodne, výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca ustanovený v rámci spoločenstva je povinný zosúladiť výrobok s ustanoveniami týkajúcimi sa označenia CE a odstrániť porušenie predpisov za podmienok uložených členským štátom;
b) ak nesúlad pretrváva, členský štát musí prijať všetky príslušné opatrenia na obmedzenie alebo zákaz umiestňovania daného výrobku na trhu alebo zabezpečiť jeho stiahnutie z trhu v súlade s postupom uvedeným v článku 8.
Článok 17
Členské štáty prijmú príslušné opatrenia, aby podnietili orgány zodpovedné za vykonávanie tejto smernice k vzájomnej spolupráci a k tomu, aby si poskytovali navzájom i Komisii informácie s cieľom podporiť fungovanie tejto smernice.
Článok 18
Rozhodnutia, ktorých následkom je zamietnutie alebo obmedzenie
V každom rozhodnutí prijatom v súlade s touto smernicou, ktoré obmedzuje umiestňovanie tlakových zariadení alebo zostáv na trhu a ich uvádzanie do prevádzky alebo vyžaduje ich stiahnutie z trhu, sa uvádzajú presné dôvody, na ktorých sa zakladá. Toto rozhodnutie sa okamžite oznámi dotknutej strane, ktorá je súčasne informovaná o opravných prostriedkoch, ktoré má k dispozícii podľa zákonov platných v príslušnom členskom štáte, a o lehotách, ktorým podliehajú tieto opravné prostriedky.
Článok 19
Zrušenie
Platnosť článku 22 smernice 76/767/EHS sa končí dňa 29. novembra 1999 vo vzťahu k tlakovým zariadeniam a zostavám, ktoré sú upravené touto smernicou.
Článok 20
Transpozičné a prechodné ustanovenia
1. Do 29. mája 1999 členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné pre súlad s touto smernicou. Okamžite o tom informujú Komisiu.
Keď členské štáty prijmú opatrenia uvedené v prvom pododseku, tieto opatrenia budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú sprevádzané takýmto odkazom pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsoby vykonávania tohto odkazu stanovia členské štáty.
Členské štáty budú uplatňovať tieto ustanovenia od 29. novembra 1999.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijali v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.
3. Členské štáty musia povoliť, aby boli na trhu umiestňované tlakové zariadenia a zostavy, ktoré sú v zhode s predpismi platnými na ich území k dátumu uplatňovania tejto smernice do 29. mája 2002 a povoliť, aby sa tieto zariadenia a zostavy uviedli do prevádzky po tomto dátume.
Článok 21
Adresáti smernice
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 29. mája 1997