SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/50/ES
z 21. mája 2008
o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
keďže:
(1)
V šiestom environmentálnom akčnom programe Spoločenstva prijatom rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES z 22. júla 2002 (4) sa stanovuje potreba znížiť znečistenie na úrovne minimalizujúce škodlivé účinky na zdravie ľudí, pričom sa osobitná pozornosť venuje citlivým skupinám obyvateľstva, a na životné prostredie ako celok, zlepšiť monitorovanie a hodnotenie kvality ovzdušia vrátane depozície znečisťujúcich látok a poskytovať informácie verejnosti.
(2)
S cieľom chrániť zdravie ľudí a životné prostredie ako celok je mimoriadne dôležité bojovať proti emisiám znečisťujúcich látok zo zdroja a prijímať a vykonávať najúčinnejšie opatrenia na znižovanie emisií na miestnej a národnej úrovni, ako aj na úrovni Spoločenstva. Preto by sa malo emisiám škodlivých látok znečisťujúcich ovzdušie zabraňovať, predchádzať im alebo by sa mali znižovať a mali by sa určovať primerané ciele pre kvalitu okolitého ovzdušia, zohľadňujúc pritom príslušné normy, usmernenia a programy Svetovej zdravotníckej organizácie.
(3)
Smernica Rady 96/62/ES z 27. septembra 1996 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia (5), smernica Rady 1999/30/ES z 22. apríla 1999 o limitných hodnotách oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, tuhých znečisťujúcich látok a olova v okolitom ovzduší (6), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/69/ES zo 16. novembra 2000 týkajúca sa limitných hodnôt pre benzén a oxid uhoľnatý v okolitom ovzduší (7), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/3/ES z 12. februára 2002, ktorá sa týka ozónu v okolitom ovzduší (8), a rozhodnutie Rady 97/101/ES z 27. januára 1997, ktorým sa zavádza vzájomná výmena informácií a údajov zo sietí a samostatných staníc merajúcich znečistenie vo voľnom ovzduší v rámci členských štátov (9), sa musia podstatne zrevidovať, aby obsiahli najnovší vývoj v oblasti zdravia a vedy a skúsenosti členských štátov. V záujme jasnosti, zjednodušenia a efektívnosti administratívy je preto vhodné, aby sa uvedených päť aktov nahradilo jedinou smernicou a prípadne vykonávacími opatreniami.
(4)
Keď sa v súvislosti s vykonávaním smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/107/ES z 15. decembra 2004, ktorá sa týka arzénu, kadmia, ortuti, niklu a polycyklických aromatických uhľovodíkov v okolitom ovzduší (10), nadobudne dostatok skúseností, bude možné uvažovať o možnosti zlúčenia jej ustanovení s ustanoveniami tejto smernice.
(5)
Spoločný prístup k hodnoteniu kvality okolitého ovzdušia by sa mal uplatňovať na základe spoločných kritérií hodnotenia. Pri hodnotení kvality okolitého ovzdušia by sa malo prihliadať na počet obyvateľstva a veľkosť ekosystémov, ktoré sú vystavené znečisteniu ovzdušia. Je preto vhodné zatriediť územie jednotlivých členských štátov do zón alebo aglomerácií odrážajúcich hustotu obyvateľstva.
(6)
Tam, kde je to možné, by sa mali používať modelovacie techniky, ktoré umožnia interpretáciu údajov zo vzorkovacích miest z hľadiska geografického rozmiestnenia koncentrácií. Mohlo by to byť základom pre výpočet kolektívnej expozície obyvateľstva žijúceho v danej oblasti.
(7)
S cieľom zabezpečiť, aby boli zhromaždené informácie o znečistení ovzdušia dostatočne reprezentatívne a porovnateľné v rámci Spoločenstva, je dôležité, aby sa na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia používali štandardizované techniky merania a spoločné kritériá pre počet a umiestnenie meracích staníc. Na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia sa môžu použiť aj iné techniky ako meranie, a preto je potrebné vymedziť kritériá použitia a vyžadovanú presnosť týchto techník.
(8)
Podrobné merania jemných suspendovaných častíc na vidieckych pozaďových miestach by sa mali vykonávať s cieľom lepšie porozumieť vplyvu týchto znečisťujúcich látok a vypracovať vhodné politiky. Takéto merania by sa mali vykonať spôsobom, ktorý je v súlade s meraniami Programu spolupráce pre monitorovanie a vyhodnocovanie diaľkového šírenia látok znečisťujúcich ovzdušie v Európe (EMEP), ktorý bol ustanovený Dohovorom o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov z roku 1979 schváleným rozhodnutím Rady 81/462/EHS z 11. júna 1981 (11).
(9)
Stav kvality ovzdušia by sa mal udržiavať tam, kde je už dobrý, alebo zlepšovať. Tam, kde ciele kvality okolitého ovzdušia stanovené v tejto smernici nie sú splnené, by členské štáty mali vykonať opatrenia s cieľom dosiahnuť súlad s limitnými hodnotami a kritickými úrovňami a podľa možnosti dosiahnuť cieľové hodnoty a dlhodobé ciele.
(10)
Riziko vyplývajúce zo znečistenia ovzdušia pre vegetáciu a prírodné ekosystémy je najväčšie na miestach mimo mestských oblastí. Hodnotenie týchto rizík a súlad s kritickými úrovňami pre ochranu vegetácie by sa preto mali sústrediť na miesta mimo zastavaných oblastí.
(11)
Jemné suspendované častice (PM2,5) majú podstatný negatívny vplyv na zdravie ľudí. Okrem toho nie je zatiaľ možné určiť prahovú hodnotu, pod ktorou by PM2,5 neznamenali riziko. Z tohto dôvodu by sa táto znečisťujúca látka nemala regulovať tým istým spôsobom ako iné látky znečisťujúce ovzdušie. Cieľom tohto prístupu by malo byť všeobecné zníženie pozaďových koncentrácií v mestskom prostredí, aby bolo zlepšenie kvality ovzdušia prínosom pre veľkú časť obyvateľstva. S cieľom zabezpečiť minimálny stupeň ochrany zdravia všade by sa však tento prístup mal spojiť s limitnou hodnotou, ktorej má v prvej fáze predchádzať cieľová hodnota.
(12)
Existujúce cieľové hodnoty a dlhodobé ciele na zabezpečenie účinnej ochrany zdravia ľudí, vegetácie a ekosystémov pred škodlivými účinkami pôsobenia ozónu by mali zostať nezmenené. Na ochranu širokej verejnosti a citlivých skupín obyvateľstva pred krátkodobým pôsobením zvýšených koncentrácií ozónu by sa mal pre ozón stanoviť výstražný prah a informačný prah. Týmito prahmi by sa malo spustiť informovanie verejnosti o rizikách pôsobenia ozónu a vykonávanie prípadných krátkodobých opatrení na zníženie úrovne ozónu na miestach, kde dôjde k prekročeniu výstražného prahu.
(13)
Ozón je cezhraničnou znečisťujúcou látkou, ktorá sa tvorí v atmosfére z emisií primárnych znečisťujúcich látok, ktorým sa venuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (12). Pokrok dosiahnutý pri plnení cieľov kvality ovzdušia a dlhodobých cieľov pre ozón stanovených v tejto smernici by sa mal určovať podľa cieľov a emisných stropov stanovených v smernici 2001/81/ES a prípadne prostredníctvom vykonávania plánov kvality ovzdušia tak, ako je to stanovené v tejto smernici.
(14)
Stále merania by mali byť povinné v zónach a aglomeráciách, v ktorých sa prekračujú dlhodobé ciele pre ozón alebo prahy na hodnotenie iných znečisťujúcich látok. Informácie zo stálych meraní sa môžu doplniť modelovacími technikami a/alebo indikatívnymi meraniami s cieľom umožniť výklad údajov zo vzorkovacích miest z hľadiska geografického rozmiestnenia koncentrácií. Používanie doplňujúcich techník hodnotenia by rovnako malo umožniť zníženie požadovaného minimálneho počtu stálych vzorkovacích miest.
(15)
Príspevky z prírodných zdrojov možno hodnotiť, ale nie riadiť. Preto tam, kde možno príspevky prírodných zdrojov k znečisťujúcim látkam v okolitom ovzduší určiť s dostatočnou istotou a kde k prekročeniu dochádza úplne či čiastočne kvôli týmto príspevkom z prírodných zdrojov, môžu byť tieto za podmienok stanovených v tejto smernici odčítané pri hodnotení súladu s limitnými hodnotami kvality ovzdušia. Príspevky k prekročeniu limitných hodnôt suspendovaných častíc PM10, ktoré možno pripísať zimnému posypu alebo soleniu ciest, možno pri hodnotení súladu s limitnými hodnotami kvality ovzdušia odčítať tiež za predpokladu, že sa prijali primerané opatrenia na zníženie koncentrácií.
(16)
V zónach a aglomeráciách s obzvlášť náročnými podmienkami by malo byť možné predĺžiť lehotu na dosiahnutie súladu s limitnými hodnotami kvality ovzdušia v prípadoch, keď bez ohľadu na vykonávanie primeraných opatrení na obmedzenie znečistenia existujú výrazné problémy s dosiahnutím súladu v osobitných zónach a aglomeráciách. Každé predĺženie lehoty pre danú zónu alebo aglomeráciu by mal sprevádzať komplexný plán, ktorý zhodnotí Komisia s cieľom zabezpečiť súlad v rámci novej lehoty. S cieľom účinne znižovať emisie v časovom rámci ustanovenom touto smernicou pre dosiahnutie súladu s limitnými hodnotami bude nevyhnutné, aby boli k dispozícii potrebné opatrenia Spoločenstva zohľadňujúce zvolenú úroveň cieľa znížiť emisie zo zdroja v rámci tematickej stratégie týkajúcej sa znečistenia ovzdušia, ktoré by sa mali zohľadniť pri posudzovaní žiadostí o predĺženie lehoty na dosiahnutie súladu.
(17)
Potrebné opatrenia Spoločenstva na zníženie emisií zo zdroja, najmä opatrenia na zlepšenie účinnosti právnych predpisov Spoločenstva pre priemyselné emisie, na obmedzenie emisií výfukových plynov motorov nainštalovaných v ťažkých nákladných vozidlách, na ďalšie zníženie povolených národných emisií najväčších znečisťovateľov v členských štátoch a emisií súvisiacich s dopĺňaním paliva do automobilov na benzínový pohon na čerpacích staniciach a opatrenia na vyriešenie obsahu síry v palivách vrátane lodných palív by mali riadne preskúmať ako prioritu všetky zapojené inštitúcie.
(18)
Mali by sa vypracovať plány kvality ovzdušia pre zóny a aglomerácie, v rámci ktorých koncentrácie znečisťujúcich látok v okolitom ovzduší prekračujú príslušné cieľové hodnoty alebo limitné hodnoty kvality ovzdušia, ako aj akékoľvek prípadné dočasné medze tolerancie. Látky znečisťujúce ovzdušie pochádzajú z množstva rôznych zdrojov a činností. S cieľom zabezpečiť celistvosť medzi rôznymi politikami by sa takéto plány kvality ovzdušia mali, ak je to uskutočniteľné, zosúladiť a integrovať s plánmi a programami pripravenými podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení (13), smernice 2001/81/ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES z 25. júna 2002, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku (14). V plnej miere sa zohľadnia aj ciele kvality okolitého ovzdušia ustanovené v tejto smernici, v ktorej sa povolenia udeľujú pre priemyselné činnosti v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (15).
(19)
V prípade, že existuje riziko prekročenia jedného alebo viacerých výstražných prahov, mali by sa vypracovať akčné plány určujúce opatrenia, ktoré sa majú prijať v krátkom čase s cieľom znížiť toto riziko a obmedziť jeho trvanie. Ak sa riziko vzťahuje na jednu alebo viaceré limitné hodnoty alebo cieľové hodnoty, členské štáty môžu prípadne vypracovať krátkodobé akčné plány. Pokiaľ ide o ozón, v takýchto krátkodobých akčných plánoch by sa mali zohľadniť ustanovenia rozhodnutia Komisie 2004/279/ES z 19. marca 2004 o pokynoch pre uplatňovanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/3/ES, ktorá sa týka ozónu v okolitom ovzduší (16).
(20)
Ak po závažnom znečistení pochádzajúcom z iného členského štátu úroveň znečisťujúcej látky presahuje alebo pravdepodobne presiahne príslušné ciele kvality ovzdušia, ako aj prípadnú medzu tolerancie alebo prípadný výstražný prah, členské štáty by sa mali navzájom poradiť. Cezhraničný charakter špecifických znečisťujúcich látok, ako sú ozón a suspendované častice, môže vyžadovať koordináciu medzi susednými členskými štátmi pri vypracovávaní a vykonávaní plánov kvality ovzdušia a krátkodobých akčných plánov a pri informovaní verejnosti. Členské štáty by v prípade potreby mali spolupracovať s tretími krajinami s osobitným dôrazom na včasné zaangažovanie kandidátskych krajín.
(21)
Je nevyhnutné, aby členské štáty a Komisia zhromažďovali, vymieňali a zverejňovali informácie o kvalite ovzdušia s cieľom lepšie porozumieť vplyvom znečistenia ovzdušia a vypracovať vhodné politiky. Aktuálne informácie o koncentráciách všetkých kontrolovaných znečisťujúcich látok v okolitom ovzduší by sa mali pohotovo sprístupňovať verejnosti.
(22)
S cieľom uľahčiť narábanie s informáciami o kvalite ovzdušia a ich porovnávanie by sa mali tieto údaje poskytovať Komisii v štandardizovanej forme.
(23)
Je nevyhnutné prispôsobiť postupy poskytovania údajov, ich hodnotenia a podávania správ o kvalite ovzdušia tak, aby umožnili použitie elektronických prostriedkov a internetu ako hlavných nástrojov na sprístupnenie informácií a aby boli takéto postupy v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (INSPIRE) (17).
(24)
Je vhodné ustanoviť možnosť prispôsobiť kritériá a techniky používané na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia vedeckému a technickému pokroku a prispôsobiť tomu informácie, ktoré sa majú poskytnúť.
(25)
Keďže ciele tejto smernice nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov z dôvodu cezhraničnej povahy látok znečisťujúcich ovzdušie a je ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(26)
Členské štáty by mali stanoviť pravidlá pre sankcie uplatniteľné za porušenia ustanovení tejto smernice a zabezpečiť ich vykonávanie. Tieto sankcie by mali byť účinné, primerané a odradzujúce.
(27)
Niektoré ustanovenia aktov zrušených touto smernicou by mali zostať v účinnosti s cieľom zabezpečiť pokračovanie účinnosti súčasných limitov kvality ovzdušia pre oxid dusičitý dovtedy, kým sa od 1. januára 2010 nenahradia, pokračovanie účinnosti ustanovení o podávaní správ o kvalite ovzdušia dovtedy, kým sa neprijmú nové vykonávacie opatrenia, a pokračovanie povinností týkajúcich sa predbežného hodnotenia kvality ovzdušia, ktoré sa vyžaduje podľa smernice 2004/107/ES.
(28)
Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátneho práva by sa mala vzťahovať len na tie ustanovenia, ktoré predstavujú významnú zmenu v porovnaní s predchádzajúcimi smernicami.
(29)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (18) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky zhody, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.
(30)
Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie. Cieľom tejto smernice je najmä podporiť integráciu vysokej úrovne ochrany životného prostredia do politík Európskej únie a zlepšenie kvality životného prostredia v súlade so zásadou trvalo udržateľného rozvoja, ako sa uvádza v článku 37 Charty základných práv Európskej únie.
(31)
Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (19).
(32)
Komisia by mala byť splnomocnená na zmenu príloh I až VI, príloh VIII až X a prílohy XV. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(33)
Doložka o transpozícii od členských štátov vyžaduje, aby zabezpečili, že sa včas zavedú potrebné merania v mestských pozaďových miestach s cieľom určiť indikátor priemernej expozície a zaručiť plnenie požiadaviek spojených s hodnotením národného cieľa zníženia expozície a výpočtom indikátora priemernej expozície,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Táto smernica ustanovuje opatrenia zamerané na:
1.
vymedzenie a stanovenie cieľov pre kvalitu okolitého ovzdušia určených na zabránenie, prevenciu alebo zníženie škodlivých vplyvov na zdravie ľudí a životné prostredie ako celok;
2.
hodnotenie kvality okolitého ovzdušia v členských štátoch na základe spoločných metód a kritérií;
3.
získavanie informácií o kvalite okolitého ovzdušia s cieľom pomáhať boju proti znečisteniu ovzdušia a nepriaznivým vplyvov a monitorovať dlhodobé trendy a zlepšenia vyplývajúce z vnútroštátnych opatrení a opatrení Spoločenstva;
4.
zabezpečenie sprístupňovania takýchto informácií o kvalite okolitého ovzdušia verejnosti;
5.
udržiavanie kvality ovzdušia tam, kde je dobrá, a jej zlepšenie v ostatných prípadoch;
6.
podporu zvýšenej spolupráce medzi členskými štátmi pri znižovaní znečistenia ovzdušia.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice:
1.
„okolité ovzdušie“ je vonkajšie ovzdušie v troposfére, okrem pracovísk, ako sú vymedzené v smernici 89/654/EHS (20), na ktoré sa uplatňujú ustanovenia týkajúce sa zdravia a bezpečnosti pri práci a do ktorých nemá verejnosť pravidelný prístup;
2.
„znečisťujúca látka“ je akákoľvek látka prítomná v okolitom ovzduší s pravdepodobnými škodlivými vplyvmi na zdravie ľudí a/alebo životné prostredie ako celok;
3.
„úroveň“ je koncentrácia znečisťujúcej látky v okolitom ovzduší alebo jej depozícia na povrchoch v danom čase;
4.
„hodnotenie“ je akákoľvek metóda použitá na meranie, výpočet, predpovedanie alebo odhadovanie úrovní;
5.
„limitná hodnota“ je úroveň stanovená na základe vedeckých poznatkov na účely zabránenia, prevencie alebo zníženia škodlivých vplyvov na zdravie ľudí a/alebo životné prostredie ako celok, ktorá sa má dosiahnuť v danom období a po dosiahnutí sa už nemá prekročiť;
6.
„kritická úroveň“ je úroveň stanovená na základe vedeckých poznatkov, nad ktorou sa môžu vyskytnúť priame nepriaznivé vplyvy na niektorých prijímateľov, akými sú stromy, iné rastliny alebo prírodné ekosystémy, ale nie na ľudí;
7.
„medza tolerancie“ je percento limitnej hodnoty, o ktoré môže byť táto hodnota prekročená za podmienok ustanovených v tejto smernici;
8.
„plány kvality ovzdušia“ sú plány, ktoré stanovujú opatrenia s cieľom dosiahnuť limitné hodnoty alebo cieľové hodnoty;
9.
„cieľová hodnota“ je úroveň stanovená na účely zabránenia, prevencie alebo zníženia škodlivých vplyvov na zdravie ľudí a/alebo životné prostredie ako celok, ktorá sa má dosiahnuť v danom období, ak je to možné;
10.
„výstražný prah“ je úroveň, pri prekročení ktorej existuje pre obyvateľstvo ako celok riziko poškodenia zdravia ľudí už pri krátkodobej expozícii a pri ktorej majú členské štáty okamžite zakročiť;
11.
„informačný prah“ je úroveň, pri prekročení ktorej existuje pre obzvlášť citlivé skupiny obyvateľstva riziko poškodenia zdravia ľudí už pri krátkodobej expozícii a pri ktorej je potrebné im okamžite poskytnúť vhodné informácie;
12.
„horný prah na hodnotenie“ je úroveň, pod ktorou sa na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia môže použiť kombinácia stálych meraní a modelovacích techník a/alebo indikatívnych meraní;
13.
„dolný prah na hodnotenie“ je úroveň, pod ktorou sa na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia môžu použiť modelovacie techniky alebo techniky objektívneho odhadu;
14.
„dlhodobý cieľ“ je úroveň, ktorá sa má dosiahnuť v dlhodobom horizonte, okrem prípadov nedosiahnuteľných primeranými opatreniami, s cieľom poskytovať účinnú ochranu zdravia ľudí a životného prostredia;
15.
„príspevky z prírodných zdrojov“ sú emisie znečisťujúcich látok, ktoré nie sú priamo ani nepriamo spôsobené ľudskou činnosťou vrátane prírodných udalostí, ako sú sopečné erupcie, seizmická činnosť, geotermálne aktivity, prírodné požiare, silný vietor, morské aerosóly alebo atmosférické odchýlky alebo prenos prírodných častíc zo suchých oblastí;
16.
„zóna“ je časť územia členského štátu, ktorú tento členský štát vymedzil na účely hodnotenia a riadenia kvality ovzdušia;
17.
„aglomerácia“ je zóna, ktorá je konurbáciou s viac ako 250 000 obyvateľmi alebo v ktorej žije 250 000 obyvateľov alebo menej pri danej hustote obyvateľstva na km2, ktorú stanovia členské štáty;
18.
„PM10“ sú suspendované častice, ktoré prejdú zariadením so vstupným otvorom definovaným v referenčnej metóde na vzorkovanie a meranie PM10, EN 12341, selektujúcim častice s aerodynamickým priemerom 10 µm s 50 % účinnosťou;
19.
„PM2,5“ sú suspendované častice, ktoré prejdú zariadením so vstupným otvorom definovaným v referenčnej metóde na vzorkovanie a meranie PM2,5, EN 14907, selektujúcim častice s aerodynamickým priemerom 2,5 µm s 50 % účinnosťou;
20.
„indikátor priemernej expozície“ je priemerná úroveň určená na základe meraní na mestských pozaďových miestach na celom území členského štátu, ktorá odráža expozíciu obyvateľstva; používa sa na výpočet národného cieľa zníženia expozície a záväzku zníženia koncentrácie expozície;
21.
„záväzok zníženia koncentrácie expozície“ je úroveň stanovená na základe indikátora priemernej expozície s cieľom znížiť škodlivé vplyvy na zdravie ľudí, ktorá sa dosiahne v danom období;
22.
„národný cieľ zníženia expozície“ je percentuálne zníženie priemernej expozície obyvateľstva členského štátu stanovené na referenčný rok s cieľom znížiť škodlivé vplyvy na zdravie ľudí, ktoré sa má dosiahnuť v danom období tam, kde je to možné;
23.
„mestské pozaďové miesta“ sú miesta v mestských oblastiach, kde sú úrovne reprezentatívne pre expozíciu bežného mestského obyvateľstva;
24.
„oxidy dusíka“ je súčet zmiešavacích pomerov oxidu dusnatého a oxidu dusičitého v jednotke objemu vzduchu (ppbv) vyjadrený v jednotkách hmotnostnej koncentrácie oxidu dusičitého (µg/m3);
25.
„stále merania“ sú merania uskutočňované na stálych miestach nepretržite alebo náhodným odberom vzoriek, ktoré v súlade s príslušnými cieľmi kvality údajov určujú úrovne znečistenia;
26.
„indikatívne merania“ sú merania, ktoré spĺňajú ciele kvality údajov, ktoré sú menej prísne ako tie, ktoré sa vyžadujú pre stále merania;
27.
„prchavé organické zlúčeniny (VOC)“ sú iné organické zlúčeniny z antropogénnych a biogénnych zdrojov než metán, ktoré sú schopné tvoriť fotochemické oxidanty reakciou s oxidmi dusíka za prítomnosti slnečného svetla;
28.
„prekurzory ozónu“ sú látky, ktoré prispievajú k tvorbe prízemného ozónu, z ktorých niektoré sú uvedené v prílohe X.
Článok 3
Zodpovednosť
Členské štáty určia príslušné orgány a subjekty na vhodných úrovniach zodpovedné za:
a)
hodnotenie kvality okolitého ovzdušia;
b)
schvaľovanie meracích systémov (metód, vybavenia, sietí a laboratórií);
c)
zaisťovanie presnosti meraní;
d)
analýzu metód hodnotenia;
e)
koordináciu na svojom území, ak Komisia organizuje programy Spoločenstva na zabezpečenie kvality;
f)
spoluprácu s inými členskými štátmi a Komisiou.
Príslušné orgány a subjekty v potrebných prípadoch zosúladia svoju činnosť s oddielom C prílohy I.
Článok 4
Ustanovenie zón a aglomerácií
Členské štáty ustanovia na svojom území zóny a aglomerácie. Vo všetkých zónach a aglomeráciách sa vykonáva hodnotenie a riadenie kvality ovzdušia.
KAPITOLA II
HODNOTENIE KVALITY OKOLITÉHO OVZDUŠIA
ODDIEL 1
Hodnotenie kvality okolitého ovzdušia vzhľadom na oxid siričitý, oxid dusičitý a oxidy dusíka, suspendované častice, olovo, benzén a oxid uhoľnatý
Článok 5
Režim hodnotenia
1. Horné a dolné prahy na hodnotenie uvedené v oddiele A prílohy II sa vzťahujú na oxid siričitý, oxid dusičitý a oxidy dusíka, suspendované častice (PM10 a PM2,5), olovo, benzén a oxid uhoľnatý.
Každá zóna a aglomerácia sa klasifikuje podľa týchto prahov na hodnotenie.
2. Klasifikácia uvedená v odseku 1 sa preskúma najmenej každých päť rokov v súlade s postupom ustanoveným v oddiele B prílohy II.
Klasifikácie sa však preskúmajú častejšie v prípade, ak dôjde k významným zmenám v činnostiach súvisiacich s koncentráciami oxidu siričitého, oxidu dusičitého alebo prípadne oxidov dusíka, suspendovaných častíc (PM10, PM2,5), olova, benzénu alebo oxidu uhoľnatého v okolitom ovzduší.
Článok 6
Kritériá hodnotenia
1. Členské štáty hodnotia kvalitu okolitého ovzdušia vzhľadom na znečisťujúce látky uvedené v článku 5 vo všetkých svojich zónach a aglomeráciách v súlade s kritériami ustanovenými v odsekoch 2, 3 a 4 tohto článku a v súlade s kritériami ustanovenými v prílohe III.
2. Vo všetkých zónach a aglomeráciách, v ktorých úroveň znečisťujúcich látok uvedená v odseku 1 prekračuje horný prah na hodnotenie stanovený pre dané znečisťujúce látky, sa na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia použijú stále merania. Tieto stále merania sa môžu doplniť modelovacími technikami a/alebo indikatívnymi meraniami s cieľom poskytnúť primerané informácie o priestorovom rozložení kvality okolitého ovzdušia.
3. Vo všetkých zónach a aglomeráciách, v ktorých úroveň znečisťujúcich látok uvedená v odseku 1 nedosiahne horný prah na hodnotenie stanovený pre dané znečisťujúce látky, sa na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia môže použiť kombinácia stálych meraní a modelovacích techník a/alebo indikatívnych meraní.
4. Vo všetkých zónach a aglomeráciách, v ktorých úroveň znečisťujúcich látok uvedená v odseku 1 nedosiahne dolný prah na hodnotenie stanovený pre dané znečisťujúce látky, postačujú na hodnotenie kvality okolitého ovzdušia modelovacie techniky alebo techniky objektívneho odhadu či obe tieto techniky.
5. Okrem hodnotení uvedených v odsekoch 2, 3 a 4 sa uskutočňujú aj merania na vidieckych pozaďových miestach mimo významných zdrojov znečisťovania ovzdušia, ktoré majú poskytnúť informácie aspoň o celkovej hmotnostnej koncentrácii a koncentráciách týkajúcich sa chemického zloženia jemných suspendovaných častíc (PM2,5) na základe ročného priemeru a ktoré sa uskutočňujú s použitím týchto kritérií:
a)
na každých 100 000 km2 sa umiestni jedno vzorkovacie miesto;
b)
každý členský štát zriadi aspoň jednu meraciu stanicu alebo môže po dohode s priľahlými členskými štátmi zriadiť jednu alebo niekoľko spoločných meracích staníc pokrývajúcich príslušné susediace zóny tak, aby sa dosiahlo potrebné priestorové rozlíšenie;
c)
vo vhodných prípadoch sa monitorovanie koordinuje so stratégiou monitorovania a programom merania Programu spolupráce pre monitorovanie a vyhodnocovanie diaľkového šírenia látok znečisťujúcich ovzdušie v Európe (EMEP);
d)
oddiely A a C prílohy I sa vzťahujú na ciele kvality údajov pre merania hmotnostnej koncentrácie suspendovaných častíc a príloha IV sa uplatňuje v celom rozsahu.
Členské štáty oznámia Komisii metódy merania, ktoré použili pri meraní chemického zloženia jemných suspendovaných častíc (PM2,5).
Článok 7
Vzorkovacie miesta
1. Umiestnenie vzorkovacích miest na meranie oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, suspendovaných častíc (PM10, PM2,5), olova, benzénu a oxidu uhoľnatého v okolitom ovzduší sa určí s použitím kritérií uvedených v prílohe III.
2. V každej zóne alebo aglomerácii, v ktorej sú jediným zdrojom informácií na hodnotenie kvality ovzdušia stále merania, nesmie byť počet vzorkovacích miest pre každú príslušnú znečisťujúcu látku nižší ako minimálny počet vzorkovacích miest určený v oddiele A prílohy V.
3. Pre zóny a aglomerácie, v rámci ktorých sú informácie zo vzorkovacích miest na stále meranie doplnené informáciami z modelovania a/alebo indikatívnymi meraniami, sa však môže celkový počet vzorkovacích miest uvedený v oddiele A prílohy V znížiť až o 50 % za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:
a)
doplnkové metódy poskytujú dostatočné informácie na hodnotenie kvality ovzdušia vzhľadom na limitné hodnoty alebo výstražné prahy, ako aj primerané informácie pre verejnosť;
b)
počet vzorkovacích miest, ktoré sa majú zriadiť, a priestorové rozlíšenie ostatných techník sú dostatočné na stanovenie koncentrácie príslušnej znečisťujúcej látky v súlade s cieľmi kvality údajov uvedenými v oddiele A prílohy I a vedú k výsledkom hodnotenia, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v oddiele B prílohy I.
Výsledky modelovania a/alebo indikatívneho merania sa zohľadňujú pri hodnotení kvality ovzdušia vzhľadom na limitné hodnoty.
4. Komisia monitoruje uplatňovanie kritérií výberu vzorkovacích miest v členských štátoch, aby sa uľahčilo harmonizované uplatňovanie týchto kritérií v rámci celej Európskej únie.
Článok 8
Referenčné metódy merania
1. Členské štáty uplatňujú referenčné metódy a kritériá merania určené v oddiele A a v oddiele C prílohy VI.
2. Iné metódy merania sa môžu použiť za podmienok stanovených v oddiele B prílohy VI.
ODDIEL 2
Hodnotenie kvality okolitého ovzdušia vzhľadom na ozón
Článok 9
Kritériá hodnotenia
1. Stále merania sa uskutočňujú v zónach a aglomeráciách, v ktorých počas ktoréhokoľvek z predchádzajúcich piatich rokov merania prekročili koncentrácie ozónu dlhodobé ciele určené v oddiele C prílohy VII.
2. V prípade, že je k dispozícii menej údajov ako za päť rokov, môžu členské štáty na účely určenia, či došlo počas týchto piatich rokov k prekročeniu dlhodobých cieľov uvedených v odseku 1, kombinovať výsledky z meracích kampaní krátkodobého trvania uskutočnených v čase a mieste najvyššej pravdepodobnej úrovne s výsledkami z emisných inventúr a modelovania.
Článok 10
Vzorkovacie miesta
1. Umiestnenie vzorkovacích miest na meranie ozónu sa určí s použitím kritérií stanovených v prílohe VIII.
2. V žiadnej zóne ani aglomerácii, v ktorej je jediným zdrojom informácií na hodnotenie kvality ovzdušia meranie, nesmie byť počet vzorkovacích miest na stále merania ozónu nižší ako minimálny počet vzorkovacích miest určený v oddiele A prílohy IX.
3. Pre zóny a aglomerácie, v rámci ktorých sú informácie zo vzorkovacích miest na stále meranie doplnené informáciami z modelovania a/alebo indikatívnymi meraniami, sa môže počet vzorkovacích miest určený v oddiele A prílohy IX znížiť za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:
a)
doplnkové metódy poskytujú dostatočné informácie na hodnotenie kvality ovzdušia vzhľadom na cieľové hodnoty, dlhodobé ciele, informačné a výstražné prahy;
b)
počet vzorkovacích miest, ktoré sa majú zriadiť, a priestorové rozlíšenie ostatných techník sú dostatočné na stanovenie koncentrácie ozónu v súlade s cieľmi pre kvalitu údajov uvedenými v oddiele A prílohy I a vedú k výsledkom hodnotenia, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v oddiele B prílohy I;
c)
počet vzorkovacích miest v každej zóne alebo aglomerácii sa rovná minimálne jednému vzorkovaciemu miestu na 2 milióny obyvateľov alebo jednému vzorkovaciemu miestu na 50 000 km2 podľa toho, v ktorom prípade je počet vzorkovacích miest vyšší, ale v žiadnej zóne ani aglomerácii nesmie klesnúť pod jedno vzorkovacie miesto;
d)
oxid dusičitý sa meria vo všetkých ostatných vzorkovacích miestach s výnimkou vidieckych pozaďových staníc uvedených v oddiele A prílohy VIII.
Výsledky modelovania a/alebo indikatívneho merania sa zohľadňujú pri hodnotení kvality ovzdušia vzhľadom na cieľové hodnoty.
4. Oxid dusičitý sa meria na minimálne 50 % vzorkovacích miest pre ozón požadovaných podľa oddielu A prílohy IX. Takéto meranie je nepretržité, s výnimkou vidieckych pozaďových staníc, ako sa uvádza v oddiele A prílohy VIII, kde sa môžu použiť iné metódy merania.
5. V zónach a aglomeráciách, v ktorých sú počas každého z predchádzajúcich piatich rokov merania koncentrácie pod dlhodobými cieľmi, sa počet vzorkovacích miest na stále merania určuje v súlade s oddielom B prílohy IX.
6. Každý členský štát zabezpečí, aby sa na jeho území zriadilo a prevádzkovalo aspoň jedno vzorkovacie miesto na poskytovanie údajov o koncentráciách prekurzorov ozónu uvedených v prílohe X. Každý členský štát si zvolí počet a umiestnenie staníc, na ktorých sa majú merať prekurzory ozónu, pričom sa zohľadnia ciele a metódy ustanovené v prílohe X.
Článok 11
Referenčné metódy merania
1. Členské štáty uplatňujú referenčné metódy merania ozónu stanovené v bode 8 oddielu A prílohy VI. Iné metódy merania sa môžu použiť za podmienok stanovených v oddiele B prílohy VI.
2. Každý členský štát oznámi Komisii metódy, ktoré používa na odber vzoriek a meranie VOC, ako sú uvedené v prílohe X.
KAPITOLA III
RIADENIE KVALITY OKOLITÉHO OVZDUŠIA
Článok 12
Požiadavky pre prípady, ak sú úrovne nižšie ako limitné hodnoty
V zónach a aglomeráciách, v ktorých sú úrovne oxidu siričitého, oxidu dusičitého, PM10, PM2,5, olova, benzénu a oxidu uhoľnatého v okolitom ovzduší pod príslušnými limitnými hodnotami určenými v prílohách XI a XIV, členské štáty udržujú úrovne týchto znečisťujúcich látok pod limitnými hodnotami a usilujú sa zachovať najlepšiu kvalitu okolitého ovzdušia v súlade s trvalo udržateľným rozvojom.
Článok 13
Limitné hodnoty a výstražné prahy na ochranu zdravia ľudí
1. Členské štáty zabezpečia, aby úrovne oxidu siričitého, PM10, olova a oxidu uhoľnatého v okolitom ovzduší neprekročili na území ich zón a aglomerácií limitné hodnoty stanovené v prílohe XI.
Pokiaľ ide o oxid dusičitý a benzén, limitné hodnoty určené v prílohe XI sa nesmú od dátumov v nej stanovených prekročiť.
Dodržiavanie týchto požiadaviek sa vyhodnotí v súlade s prílohou III.
Medze tolerancie stanovené v prílohe XI sa uplatňujú v súlade s článkom 22 ods. 3 a článkom 23 ods. 1.
2. Výstražné prahy pre koncentrácie oxidu siričitého a oxidu dusičitého v okolitom ovzduší sú také, ako sú stanovené v oddiele A prílohy XII.
Článok 14
Kritické úrovne
1. Členské štáty zabezpečia dodržiavanie kritických úrovní určených v prílohe XIII, ako sú hodnotené v súlade s oddielom A prílohy III.
2. Na miestach, kde sú jediným zdrojom informácií na hodnotenie kvality ovzdušia stále merania, nesmie byť počet vzorkovacích miest nižší ako minimálny počet určený v oddiele C prílohy V. Na miestach, kde sú tieto informácie doplnené indikatívnymi meraniami alebo modelovaním, môže byť minimálny počet vzorkovacích miest znížený až o 50 %, pokiaľ možno hodnotené koncentrácie príslušnej znečisťujúcej látky stanoviť v súlade s cieľmi kvality údajov určenými v oddiele A prílohy I.
Článok 15
Národný cieľ zníženia expozície pre PM2,5 na ochranu zdravia ľudí
1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na zníženie expozície PM2.5, ktoré neprinášajú neprimerané náklady, aby sa národný cieľ zníženia expozície ustanovený v oddiele B prílohy XIV dosiahol k roku tam uvedenému.
2. Členské štáty zabezpečia, aby indikátor priemernej expozície na rok 2015 stanovený v súlade s oddielom A prílohy XIV nepresiahol záväzok zníženia koncentrácie expozície stanovený v oddiele C uvedenej prílohy.
3. Indikátor priemernej expozície pre PM2,5 sa hodnotí v súlade s oddielom A prílohy XIV.
4. Každý členský štát v súlade s prílohou III zabezpečí, aby rozmiestnenie a počet vzorkovacích miest, podľa ktorých je stanovený indikátor priemernej expozície pre PM2,5, primerane odrážal expozíciu bežného obyvateľstva. Počet vzorkovacích miest nesmie byť nižší ako počet určený podľa oddielu B prílohy V.
Článok 16
Cieľová hodnota a limitná hodnota pre PM2,5 na ochranu zdravia ľudí
1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, ktoré neprinášajú neprimerané náklady, s cieľom zabezpečiť, aby od dátumu uvedeného v oddiele D prílohy XIV neprekročili koncentrácie PM2,5 v okolitom ovzduší cieľovú hodnotu stanovenú v uvedenom oddiele D prílohy XIV.
2. Členské štáty zabezpečia, aby na území ich zón a aglomerácií od dátumu uvedeného v oddiele E prílohy XIV neprekročili koncentrácie PM2,5 v okolitom ovzduší limitnú hodnotu stanovenú v uvedenom oddiele E prílohy XIV. Dodržiavanie týchto požiadaviek sa vyhodnotí v súlade s prílohou III.
3. Medza tolerancie ustanovená v oddiele E prílohy XIV sa uplatňuje v súlade s článkom 23 ods. 1.
Článok 17
Požiadavky v zónach a aglomeráciách, v ktorých koncentrácie ozónu prekračujú cieľové hodnoty a dlhodobé ciele
1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, ktoré neprinášajú neprimerané náklady, aby zabezpečili, že sa dosiahnu cieľové hodnoty a dlhodobé ciele.
2. V zónach a aglomeráciách, v ktorých došlo k prekročeniu cieľovej hodnoty, členské štáty zabezpečia, aby sa od dátumu uvedeného v oddiele B prílohy VII k tejto smernici vykonával program vypracovaný podľa článku 6 smernice 2001/81/ES a prípadne plán kvality ovzdušia na dosiahnutie cieľových hodnôt, okrem prípadov nedosiahnuteľných opatreniami, ktoré neprinášajú neprimerané náklady.
3. V zónach a aglomeráciách, v ktorých sú úrovne ozónu v okolitom ovzduší vyššie ako dlhodobé ciele, ale nižšie alebo rovnaké ako cieľové hodnoty, členské štáty pripravia a vykonávajú nákladovo efektívne opatrenia na účely dosiahnutia dlhodobých cieľov. Uvedené opatrenia sú prinajmenšom v súlade so všetkými plánmi kvality ovzdušia a programom uvedenými v odseku 2.
Článok 18
Požiadavky v zónach a aglomeráciách, v ktorých koncentrácie ozónu spĺňajú dlhodobé ciele
V zónach a aglomeráciách, v ktorých úrovne ozónu spĺňajú dlhodobé ciele, udržiavajú členské štáty, pokiaľ to faktory vrátane cezhraničného charakteru znečistenia ozónom a meteorologické podmienky umožňujú, tieto úrovne ozónu pod hranicou dlhodobých cieľov a zachovávajú prostredníctvom primeraných opatrení najlepšiu kvalitu okolitého ovzdušia zlučiteľnú s trvalo udržateľným rozvojom a vysokou úrovňou ochrany životného prostredia a zdravia ľudí.
Článok 19
Opatrenia požadované pri prekročení informačného alebo výstražného prahu
Na miestach, kde dôjde k prekročeniu informačného prahu určeného v prílohe XII alebo akýchkoľvek výstražných prahov stanovených v uvedenej prílohe, členské štáty podniknú potrebné kroky na informovanie verejnosti prostredníctvom rozhlasu, televízie, tlače alebo internetu.
Členské štáty takisto zašlú Komisii predbežné informácie týkajúce sa zaznamenaných úrovní a trvania období, počas ktorých bol výstražný alebo informačný prah prekročený.
Článok 20
Príspevky z prírodných zdrojov
1. Členské štáty zašlú Komisii za daný rok zoznam zón a aglomerácií, v ktorých je možné prekračovanie limitných hodnôt pre danú znečisťujúcu látku pripísať prírodným zdrojom. Členské štáty poskytnú informácie o koncentráciách a zdrojoch a dôkaz, že prekročenia možno pripísať prírodným zdrojom.
2. V tých prípadoch, kde bola Komisia informovaná o prekročeniach, ktoré možno pripísať prírodným zdrojom, v súlade s odsekom 1, sa takéto prekročenia nepovažujú za prekročenia na účely tejto smernice.
3. Komisia do 11. júna 2010 uverejní usmernenia na preukázanie a odpočítanie prekročení, ktoré možno pripísať prírodným zdrojom.
Článok 21
Prekročenia, ktoré možno pripísať zimnému posypu alebo soleniu ciest
1. Členské štáty môžu určiť zóny alebo aglomerácie, v ktorých dochádza k prekročeniu limitných hodnôt pre PM10 v okolitom ovzduší z dôvodu opätovného rozptylu častíc po zimnom posype alebo solení ciest.
2. Členské štáty zašlú Komisii zoznamy všetkých takýchto zón alebo aglomerácií spolu s informáciami o koncentráciách a zdrojoch PM10 v nich.
3. Pri informovaní Komisie v súlade s článkom 27 členské štáty poskytnú potrebné dôkazy o tom, že všetky prekročenia vznikli v dôsledku opätovného rozptylu častíc a že na zníženie týchto koncentrácií sa podnikli primerané opatrenia.
4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 20, pokiaľ ide o zóny a aglomerácie uvedené v odseku 1 tohto článku, musia členské štáty vypracovať plány kvality ovzdušia ustanovené v článku 23 iba v prípade, že prekročenia možno pripísať iným zdrojom PM10, než je zimný posyp alebo solenie ciest.
5. Komisia do 11. júna 2010 uverejní usmernenia na určenie príspevkov z opätovného rozptylu častíc po zimnom posype alebo solení ciest.
Článok 22
Predĺženie lehôt na dosiahnutie hodnôt a výnimka z povinnosti uplatňovať určité limitné hodnoty
1. Ak v danej zóne alebo aglomerácii nie je možné dosiahnuť súlad s limitnými hodnotami pre oxid dusičitý alebo benzén v lehotách určených v prílohe XI, členský štát môže tieto lehoty pre danú zónu alebo aglomeráciu predĺžiť maximálne o päť rokov za podmienky, že pre zónu alebo aglomeráciu, na ktorú by sa malo predĺženie vzťahovať, sa v súlade s článkom 23 vypracuje plán kvality ovzdušia; takýto plán kvality ovzdušia sa doplní o informácie uvedené v oddiele B prílohy XV, ktoré sa týkajú príslušných znečisťujúcich látok, a preukáže, ako sa dosiahne súlad s limitnými hodnotami v rámci novej lehoty.
2. Ak v danej zóne alebo aglomerácii nemožno z dôvodu rozptylových charakteristík špecifických pre príslušné miesto, nepriaznivých klimatických podmienok alebo cezhraničných príspevkov dosiahnuť súlad s limitnými hodnotami pre PM10 určenými v prílohe XI, je členský štát oslobodený od povinnosti uplatňovať uvedené limitné hodnoty do 11. júna 2011 za predpokladu, že sú splnené podmienky ustanovené v odseku 1 a že členský štát preukáže, že na celonárodnej, regionálnej a miestnej úrovni boli prijaté všetky primerané opatrenia na dodržanie lehôt.
3. Ak členský štát uplatňuje odseky 1 alebo 2, zabezpečí, aby sa limitná hodnota pre každú znečisťujúcu látku neprekročila o viac ako o maximálnu medzu tolerancie stanovenú v prílohe XI pre každú dotknutú znečisťujúcu látku.
4. Členské štáty oznámia Komisii prípady, v ktorých sa podľa ich názoru môžu uplatňovať odseky 1 alebo 2, a oznámia plán kvality ovzdušia uvedený v odseku 1 vrátane všetkých príslušných informácií, ktoré potrebuje Komisia na zhodnotenie toho, či sú alebo nie sú splnené príslušné podmienky. Komisia pri hodnotení zohľadní odhadované účinky opatrení, ktoré prijali členské štáty, na kvalitu okolitého ovzdušia v členských štátoch v súčasnosti a v budúcnosti, ako aj odhadované účinky súčasných opatrení Spoločenstva na kvalitu okolitého ovzdušia a plánované opatrenia Spoločenstva, ktoré Komisia navrhne.
Ak Komisia nevznesie žiadne námietky do deviatich mesiacov od doručenia uvedeného oznámenia, príslušné podmienky na uplatňovanie odsekov 1 alebo 2 sa považujú za splnené.
Ak sú vznesené námietky, Komisia môže od členských štátov vyžadovať úpravu alebo poskytnutie nových plánov kvality ovzdušia.
KAPITOLA IV
PLÁNY
Článok 23
Plány kvality ovzdušia
1. Ak v daných zónach alebo aglomeráciách prekročia úrovne znečisťujúcich látok v okolitom ovzduší akúkoľvek limitnú hodnotu alebo cieľovú hodnotu vrátane akejkoľvek príslušnej medze tolerancie, zabezpečia členské štáty vypracovanie plánov kvality ovzdušia pre tieto zóny a aglomerácie s cieľom dosiahnuť príslušnú limitnú hodnotu alebo cieľovú hodnotu určenú v prílohách XI a XIV.
V prípade prekročenia týchto limitných hodnôt, pre ktoré už lehota na ich dosiahnutie uplynula, stanovia plány kvality ovzdušia vhodné opatrenia na to, aby sa obdobie, keď sú hodnoty prekročené, čo najviac skrátilo. Plány kvality ovzdušia môžu dodatočne zahrnúť osobitné opatrenia zamerané na ochranu citlivých skupín obyvateľstva vrátane detí.
Uvedené plány kvality ovzdušia obsahujú minimálne informácie uvedené v oddiele A prílohy XV a môžu zahrnúť opatrenia podľa článku 24. Tieto plány sa bezodkladne oznámia Komisii, najneskôr však dva roky po skončení roku, v ktorom sa zistilo prvé prekročenie.
Ak sa plány kvality ovzdušia musia pripraviť alebo vykonávať pre niekoľko znečisťujúcich látok, členské štáty podľa potreby pripravia a vykonávajú integrované plány kvality ovzdušia týkajúce sa všetkých dotknutých znečisťujúcich látok.
2. Členské štáty v najväčšom možnom rozsahu zabezpečia súlad s ostatnými plánmi vyžadovanými podľa smerníc 2001/80/ES, 2001/81/ES alebo 2002/49/ES, aby dosiahli príslušné environmentálne ciele.
Článok 24
Krátkodobé akčné plány
1. Ak v danej zóne alebo aglomerácii existuje riziko, že úrovne znečisťujúcich látok prekročia jeden alebo viac výstražných prahov určených v prílohe XII, členské štáty vypracujú akčné plány určujúce opatrenia, ktoré sa majú prijať v krátkom čase na zníženie rizika vzniku takéhoto prekročenia či na obmedzenie jeho trvania. Ak sa takéto riziko vzťahuje na jednu alebo viacero limitných hodnôt alebo cieľových hodnôt určených v prílohách VII, XI a XIV, členské štáty môžu prípadne vypracovať takéto krátkodobé akčné plány.
Ak však existuje riziko prekročenia výstražného prahu pre ozón určeného v oddiele B prílohy XII, členské štáty vypracujú takéto krátkodobé akčné plány iba v prípade, ak podľa ich názoru existuje po zohľadnení vnútroštátnych zemepisných, meteorologických a hospodárskych podmienok významný potenciál na zníženie rizika vzniku, trvania alebo závažnosti takéhoto prekročenia. Pri vypracúvaní takéhoto krátkodobého akčného plánu členské štáty zohľadnia rozhodnutie 2004/279/ES.
2. Krátkodobé akčné plány uvedené v odseku 1 môžu v závislosti od jednotlivých prípadov ustanovovať účinné opatrenia na kontrolu a v prípade potreby na pozastavenie činností, ktoré prispievajú k riziku prekročenia príslušných limitných hodnôt alebo cieľových hodnôt alebo výstražného prahu. Tieto akčné plány môžu zahŕňať opatrenia vo vzťahu k premávke motorových vozidiel, stavebným prácam, lodiam a prístavom a využívaniu priemyselných závodov alebo výrobkov a vykurovania v domácnostiach. V rámci týchto plánov možno zvážiť aj osobitné akcie na ochranu citlivých skupín obyvateľstva vrátane detí.
3. Keď členské štáty vypracujú krátkodobý akčný plán, sprístupnia verejnosti a príslušným organizáciám, ako sú environmentálne organizácie, spotrebiteľské organizácie, organizácie zastupujúce záujmy citlivých skupín obyvateľstva, iné príslušné orgány zdravotnej starostlivosti a príslušné priemyselné združenia, výsledky svojich zistení o uskutočniteľnosti a obsahu konkrétnych krátkodobých akčných plánov, ako aj informácie o vykonávaní týchto plánov.
4. Komisia prvýkrát pred 11. júnom 2010 a ďalej v pravidelných intervaloch uverejňuje príklady osvedčených postupov na vypracovanie krátkodobých akčných plánov spolu s príkladmi osvedčených postupov na ochranu citlivých skupín obyvateľstva vrátane detí.
Článok 25
Cezhraničné znečistenie ovzdušia
1. Na miestach, kde z dôvodu významného cezhraničného prenosu látok znečisťujúcich ovzdušie alebo ich prekurzorov došlo k prekročeniu výstražného prahu, limitnej hodnoty alebo cieľovej hodnoty vrátane príslušnej medze tolerancie alebo dlhodobého cieľa, dotknuté členské štáty spolupracujú a podľa potreby vypracujú spoločné činnosti, ako napr. príprava spoločných alebo koordinovaných plánov kvality ovzdušia podľa článku 23 s cieľom odstrániť tieto prekročenia uplatnením vhodných, ale primeraných opatrení.
2. V prípade každej spolupráce uvedenej v odseku 1 sa Komisia prizve, aby sa tejto spolupráce zúčastnila a pomáhala pri nej. Vo vhodných prípadoch Komisia zváži, pri zohľadnení správ vypracovaných podľa článku 9 smernice 2001/81/ES, či by sa na úrovni Spoločenstva nemali prijať ďalšie opatrenia na zníženie emisií prekurzorov spôsobujúcich cezhraničné znečistenie.
3. Členské štáty, ak je to podľa článku 24 vhodné, pripravia a vykonávajú spoločné krátkodobé akčné plány vzťahujúce sa na susediace zóny v iných členských štátoch. Členské štáty zabezpečia, aby susediace zóny v iných členských štátoch, ktoré vypracovali krátkodobé akčné plány, dostali všetky potrebné informácie.
4. Ak došlo k prekročeniu informačného prahu alebo výstražného prahu v zónach alebo aglomeráciách v blízkosti štátnych hraníc, informácie sa čo najskôr poskytujú príslušným orgánom dotknutých susedných členských štátov. Tieto informácie sa takisto sprístupňujú verejnosti.
5. Pri vypracúvaní plánov ustanovených v odsekoch 1 a 3 a pri informovaní verejnosti, ako uvádza odsek 4, sa členské štáty podľa potreby usilujú o spoluprácu s tretími krajinami, najmä kandidátskymi krajinami.
KAPITOLA V
POSKYTOVANIE INFORMÁCIÍ A PODÁVANIE SPRÁV
Článok 26
Informovanie verejnosti
1. Členské štáty zabezpečia primerané a včasné informovanie verejnosti a príslušných organizácií, ako sú environmentálne organizácie, spotrebiteľské organizácie, organizácie zastupujúce záujmy citlivých skupín obyvateľstva, iné príslušné orgány zdravotnej starostlivosti a príslušné priemyselné združenia, o:
a)
kvalite okolitého ovzdušia v súlade s prílohou XVI;
b)
každom rozhodnutí o predĺžení lehôt podľa článku 22 ods. 1;
c)
akýchkoľvek výnimkách podľa článku 22 ods. 2;
d)
plánoch kvality ovzdušia ustanovených v článku 22 ods. 1 a článku 23 a o programoch uvedených v článku 17 ods. 2.
Informácie sa sprístupnia bezplatne prostredníctvom akéhokoľvek ľahko prístupného média vrátane internetu alebo akéhokoľvek iného vhodného telekomunikačného prostriedku, pričom sa zohľadnia ustanovenia smernice 2007/2/ES.
2. Členské štáty sprístupnia verejnosti výročné správy týkajúce sa všetkých znečisťujúcich látok, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.
Uvedené správy poskytujú stručný prehľad o úrovniach prekračujúcich limitné hodnoty, cieľové hodnoty, dlhodobé ciele, informačné prahy a výstražné prahy za príslušné priemerované obdobia. K týmto informáciám sa pripojí stručné hodnotenie účinkov týchto prekročení. Správy môžu vo vhodných prípadoch obsahovať aj ďalšie informácie a hodnotenia ochrany lesov, ako aj informácie o ďalších znečisťujúcich látkach, pre ktoré sú v tejto smernici uvedené ustanovenia o monitorovaní, ako sú okrem iného napr. vybrané neregulované prekurzory ozónu uvedené v oddiele B prílohy X.
3. Členské štáty informujú verejnosť o príslušných orgánoch alebo subjektoch určených na plnenie úloh uvedených v článku 3.
Článok 27
Odovzdávanie informácií a podávanie správ
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie o kvalite okolitého ovzdušia sprístupňovali Komisii v požadovaných lehotách, ako sú určené vykonávacími opatreniami uvedenými v článku 28 ods. 2.
2. V každom prípade sa na špecifické účely hodnotenia dodržiavania limitných hodnôt a kritických úrovní, ako aj dosiahnutia cieľových hodnôt, takéto informácie poskytnú Komisii najneskôr deväť mesiacov po skončení každého roka, pričom obsahujú:
a)
zmeny v zozname a zmeny vymedzenia zón a aglomerácií ustanovených podľa článku 4, ktoré sa uskutočnili v príslušnom roku;
b)
zoznam zón a aglomerácií, v ktorých sú v príslušných prípadoch úrovne jednej alebo viacerých znečisťujúcich látok vyššie ako limitné hodnoty a príslušná medza tolerancie alebo vyššie ako cieľové hodnoty alebo kritické úrovne; a pre tieto zóny a aglomerácie:
i)
vyhodnotené úrovne a v prípade potreby i dátumy a obdobia, kedy sa takéto úrovne zistili;
ii)
prípadne hodnotenie príspevkov z prírodných zdrojov a z opätovného rozptylu častíc po zimnom posype alebo solení ciest k vyhodnoteným úrovniam, ako sa poskytuje Komisii podľa článkov 20 a 21.
3. Odseky 1 a 2 sa vzťahujú na informácie zozbierané od začiatku druhého kalendárneho roku po nadobudnutí účinnosti vykonávacích opatrení uvedených v článku 28 ods. 2.
Článok 28
Vykonávacie opatrenia
1. Opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice, a to príloh I až VI, príloh VIII až X a prílohy XV, sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 29 ods. 3.
Zmeny však nesmú priamo alebo nepriamo meniť čokoľvek z nasledujúceho:
a)
limitné hodnoty, ciele zníženia expozície, kritické úrovne, cieľové hodnoty, informačné alebo výstražné prahy či dlhodobé ciele určené v prílohe VII a v prílohách XI až XIV;
b)
termíny na dosiahnutie súladu s ktorýmkoľvek z parametrov uvedených v písmene a).
2. Komisia v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 29 ods. 2 určí dodatočné informácie, ktoré majú členské štáty sprístupniť podľa článku 27, ako aj lehoty, v ktorých sa majú tieto informácie poskytnúť.
Komisia takisto určí spôsoby zefektívnenia spôsobu oznamovania údajov, ako aj vzájomnej výmeny informácií a údajov zo sietí a samostatných staníc merajúcich znečistenie okolitého ovzdušia v rámci členských štátov v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 29 ods. 2.
3. Komisia vypracuje usmernenia k dohodám o zriaďovaní spoločných meracích staníc uvedených v článku 6 ods. 5.
4. Komisia uverejní pokyn o preukazovaní rovnocennosti uvedenej v oddiele B prílohy VI.
KAPITOLA VI
VÝBOR, PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 29
Výbor
1. Komisii pomáha Výbor pre kvalitu okolitého ovzdušia.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na jeho článok 8.
Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
3. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na jeho článok 8.
Článok 30
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá pre sankcie uplatniteľné za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 31
Zrušujúce a prechodné ustanovenia
1. Smernice 96/62/ES, 1999/30/ES, 2000/69/ES a 2002/3/ES sa zrušujú od 11. júna 2010 bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu alebo uplatňovanie týchto smerníc.
Od 11. júna 2008 sa však uplatňuje nasledujúce:
a)
v smernici 96/62/ES sa článok 12 ods. 1 nahrádza takto:
„1. Prijmú sa podrobné ustanovenia na poskytovanie informácií podľa článku 11 v súlade s postupom uvedeným v odseku 3.“;
b)
v smernici 1999/30/ES sa článok 7 ods. 7, poznámka pod čiarou 1 v bode I prílohy VIII a bod VI prílohy IX vypúšťajú;
c)
v smernici 2000/69/ES sa článok 5 ods. 7 a bod III prílohy VII vypúšťajú;
d)
v smernici 2002/3/ES sa článok 9 ods. 5 a bod II prílohy VIII vypúšťajú.
2. Bez ohľadu na odsek 1 prvý pododsek zostávajú v účinnosti tieto články:
a)
článok 5 smernice 96/62/ES do 31. decembra 2010;
b)
článok 11 ods. 1 smernice 96/62/ES a článok 10 ods. 1, 2 a 3 smernice 2002/3/ES do konca druhého kalendárneho roka po nadobudnutí účinnosti vykonávacích opatrení uvedených v článku 28 ods. 2 tejto smernice;
c)
článok 9 ods. 3 a 4 smernice 1999/30/ES do 31. decembra 2009.
3. Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a mali by znieť v súlade s tabuľkou zhody v prílohe XVII.
4. Rozhodnutie 97/101/ES sa zrušuje s účinnosťou od konca druhého kalendárneho roka po nadobudnutí účinnosti vykonávacích opatrení uvedených v článku 28 ods. 2 tejto smernice.
Tretia, štvrtá a piata zarážka článku 7 rozhodnutia 97/101/ES sa vypúšťajú s účinnosťou od 11. júna 2008.
Článok 32
Preskúmanie
1. V roku 2013 Komisia preskúma ustanovenia týkajúce sa PM2,5 a prípadne iných znečisťujúcich látok a predloží návrh Európskemu parlamentu a Rade.
Pokiaľ ide o PM2,5, preskúmanie sa uskutoční s cieľom ustanoviť právne záväznú povinnosť zníženia národnej expozície, aby sa nahradil národný cieľ zníženia expozície a preskúmal sa záväzok zníženia koncentrácie expozície ustanovený v článku 15, pričom sa zohľadnia okrem iného tieto prvky:
-
najnovšie vedecké informácie Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) a iných príslušných organizácií,
-
stav kvality ovzdušia a možnosti zníženia v členských štátoch,
-
revízia smernice 2001/81/ES,
-
pokrok vo vykonávaní opatrení Spoločenstva na zníženie látok znečisťujúcich ovzdušie.
2. Komisia zohľadní uskutočniteľnosť prijatia ambicióznejšej limitnej hodnoty pre PM2,5, preskúma orientačnú limitnú hodnotu v druhom štádiu pre PM2,5 a posúdi potvrdenie alebo zmenu tejto hodnoty.
3. Komisia pripraví v rámci preskúmania správu o skúsenostiach s monitorovaním PM10 a PM2,5 a o potrebe tohto monitorovania, pričom zohľadní technický pokrok v automatických meracích technikách. V prípade potreby sa navrhnú nové referenčné metódy na meranie PM10 a PM2,5.
Článok 33
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 11. júna 2010. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty však zabezpečia, aby sa najneskôr do 1. januára 2009 zriadil dostatočný počet staníc na meranie PM2,5 v mestských pozaďových miestach, ktoré sú potrebné na výpočet indikátora priemernej expozície, v súlade s oddielom B prílohy V, s cieľom dodržať časový rámec a podmienky uvedené v oddiele A prílohy XIV.
3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 34
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 35
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 21. mája 2008