Smernica Rady 96/96/ES
z 20. decembra 1996
o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 75,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],
(1) keďže smernica Rady 77/143/EHS z 29. decembra 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kontroly technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel [4] bola niekoľkokrát podstatne zmenená; keďže má byť teraz znovu zmenená a doplnená a z dôvodov zrozumiteľnosti by mala byť zjednotená do jediného znenia;
(2) keďže v rámci spoločnej dopravnej politiky by mala byť niektorá cestná doprava prevádzkovaná v čo najpriaznivejších podmienkach pokiaľ ide o podmienky bezpečnosti a hospodárskej súťaže, ktoré sa uplatňujú voči dopravcom v členských štátoch;
(3) keďže rast cestnej dopravy a výsledné zvýšenie nebezpečenstva a znečisťovania predstavuje pre všetky členské štáty bezpečnostné problémy, ktoré majú podobný charakter a závažnosť;
(4) keďže súčasné normy a metódy kontroly technického stavu sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú a táto situácia má vplyv na rovnocennosť úrovne bezpečnosti a environmentálnych dôsledkov prevádzky vozidiel pôsobiacich v členských štátoch; keďže okrem toho tento stav môže pravdepodobne narušiť podmienky, ktorými sa spravuje hospodárska súťaž medzi dopravnými podnikmi rôznych členských štátov;
(5) keďže z toho dôvodu je potrebné harmonizovať čo možno najúčelnejšie frekvenciu kontrol a povinné položky, ktoré sa majú kontrolovať;
(6) keďže kontrola v priebehu obdobia životnosti vozidla má byť relatívne jednoduchá, rýchla a nenákladná;
(7) keďže minimálne normy a metódy spoločenstva, ktoré sa majú používať pre kontrolu položiek uvedených v prílohe II, by sa mali definovať v samostatných smerniciach;
(8) keďže ako prechodné opatrenie ostávajú v platnosti vnútroštátne normy uplatniteľné na položky, ktoré nie sú predmetom samostatných smerníc;
(9) keďže vzhľadom na technický pokrok je potrebné rýchlo upraviť normy a metódy stanovené v samostatných smerniciach a v záujme vykonávania opatrení potrebných pre tento účel vytvoriť postup zabezpečujúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci výboru na prispôsobenie kontrol technického stavu vozidiel technickému pokroku;
(10) keďže vzhľadom na brzdové systémy by bolo predčasné stanoviť hodnoty nastavenia tlaku vzduchu, doby nastavenia atď., ktoré závisia na rôznom vybavení a metódach v spoločenstve;
(11) keďže sa predpokladá ďalšia zmena tejto smernice tak, aby zahrnula harmonizovanú a zdokonalenú metodológiu kontrol;
(12) keďže do tej doby, kým nebudú existovať harmonizované kontrolné postupy, môžu členské štáty podľa svojho uváženia používať kontrolný postup na posúdenie, či príslušné vozidlo spĺňa požiadavky na brzdy;
(13) keďže každý členský štát musí vo oblasti svojej pôsobnosti zabezpečiť, aby sa kontroly technického stavu vozidla vykonávali metodicky a spĺňali vysoký štandard;
(14) keďže Komisia by mala overiť praktické uplatňovanie tejto smernice a pravidelne podávať správy o výsledkoch Európskemu parlamentu a Rade;
(15) keďže všetci účastníci kontrol vozidiel uznávajú, že metóda kontrol a najmä to, či je testované vozidlo zaťažené, čiastočne zaťažené alebo nezaťažené, môže ovplyvniť stupeň spoľahlivosti pracovníkov pokiaľ ide o spôsobilosť brzdového systému;
(16) keďže predpísané referenčné hodnoty brzdnej sily pre rôzne podmienky zaťaženia pre každý model vozidla by mohli pomôcť obnoviť túto spoľahlivosť; keďže táto smernica umožňuje testovanie v tomto režime ako alternatívu k testovaniu s použitím minimálnych hodnôt účinnosti pre každú kategóriu vozidla;
(17) keďže vzhľadom na brzdové systémy sa rozsah pôsobnosti tejto smernice vzťahuje hlavne na vozidlá, ktorým bolo udelené typové schválenie komponentu v súlade so smernicou 71/320/EHS [5], hoci sa uznáva, že niektorým typom vozidiel bolo udelené také schválenie v súlade s vnútroštátnymi normami, ktoré sa môžu líšiť od požiadaviek tejto smernice;
(18) keďže členské štáty môžu rozšíriť rozsah testov brzdenia tak, aby zahŕňali vozidlá alebo kontrolované položky, ktoré nie sú predmetom tejto smernice;
(19) keďže členské štáty môžu sprísniť testy brzdenia alebo zvýšiť frekvenciu kontrol;
(20) keďže táto smernica je určená na udržanie nízkej úrovne emisií počas životnosti vozidla pomocou pravidelných testov výfukových emisií a má zabezpečiť, aby vozidlá, ktoré sú hlavnými znečisťovateľmi, boli stiahnuté z prevádzky až dovtedy, kým nebudú uvedené do príslušného stavu;
(21) keďže zlé naladenie a neadekvátna údržba sú škodlivé nielen pre motor, ale aj pre životné prostredie, pretože spôsobujú zvýšenie znečistenia a spotreby paliva; keďže je dôležité, aby sa rozvíjala doprava priaznivá pre životné prostredie;
(22) keďže v prípade vznetových (dieselových) motorov sa meranie priesvitnosti výfukových plynov považuje za primeraný indikátor úrovne údržby vozidla vzhľadom na emisie;
(23) keďže pre zážihové (benzínové) motory sa meranie emisií oxidu uhoľnatého z výfuku s motorom vo voľnobežných otáčkach považuje za primeraný indikátor úrovne údržby vozidla z hľadiska emisií;
(24) keďže poruchovosť pri emisných kontrolách vozidiel, u ktorých sa nevykonáva pravidelná údržba, môže byť dosť vysoká;
(25) keďže v prípade vozidiel s benzínovými motormi, pre ktoré typovo schvaľovacie normy stanovujú, že musia byť vybavené modernými systémami na reguláciu emisií, ako sú trojcestné katalyzátory riadené lambda-sondou, musia byť normy pravidelných emisných kontrol prísnejšie než v prípade konvenčných vozidiel;
(26) keďže členské štáty môžu, ak je to vhodné, vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice niektoré vozidlá, ktoré považujú za historické; keďže si môžu vytvoriť vlastné kontrolné normy pre takéto vozidlá; keďže však takáto právomoc nesmie viesť k uplatňovaniu prísnejších noriem než sú tie, ktoré mali príslušné vozidlá pôvodne spĺňať;
(27) keďže musí byť z času na čas možné zmeniť a doplniť túto smernicu tak, aby brala na zreteľ vývoj v konštrukcii vozidiel, ktorý uľahčuje prevádzkové kontroly, a v kontrolovacích metódach, ktoré reálnejšie odrážajú skutočné podmienky za ktorých sa vozidlo používa;
(28) keďže smernica Rady 92/6/EHS [6] vyžaduje inštaláciu zariadení obmedzujúcich rýchlosť u niektorých kategórií cestných vozidiel;
(29) keďže v závislosti na vývoji technológií zariadení obmedzujúcich rýchlosť, ktoré uľahčia ich monitorovanie, by niektoré časti takých zariadení sa mohli napriek tomu podrobiť sérii kontrol pri kontrolách technického stavu vozidla tam, kde je to možné;
(30) keďže posúdenie správneho fungovania zariadení obmedzujúcich rýchlosť je v súčasnosti v právomoci členských štátov, ktoré na tento účel využívajú akékoľvek prostriedky, ktoré považujú za primerané; keďže sa uvažuje o harmonizácii metód a noriem kontrol vo vhodnom čase;
(31) keďže Komisia by mala pri prevádzkových kontrolách zhodnotiť správne fungovanie zariadení obmedzujúcich rýchlosť a mala by predložiť Rade správu; keďže závery tejto správy budú tvoriť východisko pre akékoľvek ďalšie návrhy zmien pravidiel uplatňovateľných na zariadenia obmedzujúce rýchlosť;
(32) keďže technické požiadavky týkajúce sa taxíkov a sanitiek sú podobné ako požiadavky týkajúce sa súkromných automobilov; keďže položky, ktoré sa majú kontrolovať, môžu byť preto podobné, hoci frekvencia kontrol je rôzna;
(33) keďže z hľadiska očakávaného dopadu tejto smernice na príslušný sektor a z hľadiska princípu subsidiarity opatrenia spoločenstva uvedené v tejto smernici sú potrebné na dosiahnutie harmonizácie pravidiel týkajúcich sa kontrol technického stavu vozidla, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže medzi dopravcami cestnej nákladnej dopravy a aby sa zaručilo, že vozidlá sú riadne kontrolované a udržiavané; keďže tieto ciele nemôžu dostatočne dosiahnuť jednotlivé členské štáty konajúce individuálne;
(34) keďže táto smernica nerobí žiadny rozdiel medzi záväzkami členských štátov týkajúcimi sa termínov pre transpozíciu do vnútroštátneho práva a pre vykonávanie smerníc, ktoré boli zrušené,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
1. V každom členskom štáte sa motorové vozidlá registrované v tomto štáte a ich prívesy a návesy podrobia pravidelným kontrolám technického stavu vozidla v súlade s touto smernicou a najmä s jej prílohami I a II.
2. Kategórie vozidiel, ktoré sa majú testovať, frekvencia kontrol technického stavu vozidla a kontrolované položky sú uvedené v prílohách I a II.
Článok 2
Kontroly technického stavu vozidla uvedené v tejto smernici vykoná štátny alebo verejný orgán poverený touto úlohou štátom, orgánmi alebo inštitúciami, ktoré štát určil a ktoré sú pod jeho priamou kontrolou, vrátane riadne autorizovaných súkromných subjektov. Najmä tam, kde prevádzkareň určená ako testovacie stredisko vykonáva tiež opravy vozidiel, členské štáty vyvinú všetko úsilie na to, aby zabezpečili objektívne kontroly vozidla a ich vysokú kvalitu.
Článok 3
1. Členské štáty prijmú také opatrenia, aké považujú za nevyhnutné ako dôkaz, že sa vozidlo podrobilo kontrolám technického stavu vozidla, ktorá vyhovela aspoň ustanoveniam tejto smernice.
Také opatrenia oznámia ostatných členským štátom a Komisii.
2. Každý členský štát tak, ako by ho sám vydal, uzná dôkaz vydaný v inom členskom štáte, ktorý potvrdzuje, že motorové vozidlo registrované na území tohto iného štátu, spolu s prívesom alebo návesom, absolvovalo kontrolu technického stavu, ktorá vyhovela aspoň ustanoveniam tejto smernice.
3. Členské štáty uplatnia vhodné postupy, ktorými sa, pokiaľ je to možné, má zabezpečiť, aby účinnosť bŕzd vozidiel registrovaných na ich území spĺňala požiadavky špecifikované v tejto smernici.
KAPITOLA II
Výnimky a odchýlky
Článok 4
1. Členské štáty majú právo vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice vozidlá patriace ozbrojeným silám, polícii a požiarnej službe.
2. Členské štáty môžu po porade s Komisiou vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice alebo podrobiť osobitným ustanoveniam niektoré vozidlá prevádzkované alebo používané vo výnimočných podmienkach, ktoré nie sú nikdy alebo len s malou pravdepodobnosťou používané na verejných cestách, vrátane vozidiel historických vyrobených pred 1. januárom 1960, alebo vozidlá ktoré, sú dočasne stiahnuté z prevádzky.
3. Členské štáty môžu po porade s Komisiou stanoviť svoje vlastné testovacie normy pre historické vozidlá.
Článok 5
Bez ohľadu na ustanovenia príloh I a II môžu členské štáty:
- stanoviť skorší dátum prvej povinnej kontroly technického stavu vozidla a tam kde je to vhodné, podrobiť vozidlo pred registráciou kontrole,
- skrátiť interval medzi dvoma následnými povinnými kontrolami,
- stanoviť, že voliteľné kontroly vybavenia budú povinné,
- zvýšiť počet kontrolovaných položiek,
- rozšíriť požiadavku pravidelných kontrol na iné kategórie vozidiel,
- predpísať špeciálne doplnkové kontroly,
- vyžadovať pre vozidlá registrované na jeho území vyššie minimálne normy brzdnej účinnosti, než sú normy špecifikované v prílohe II, a môžu vykonať aj kontroly vozidiel s ťažším nákladom za predpokladu, že také požiadavky neprekračujú rámec požiadaviek na pôvodné typové schválenie vozidla.
Článok 6
1. Odchylne od ustanovení príloh I a II a do 1. januára 1993 členské štáty môžu:
- stanoviť neskorší dátum prvej povinnej kontroly technického stavu vozidla,
- zväčšiť interval medzi dvoma za sebou nasledujúcimi povinnými kontrolami,
- znížiť počet kontrolovaných položiek,
- doplniť kategórie vozidiel podliehajúcich kontrolám,
za predpokladu, že všetky ľahké úžitkové vozidlá uvedené v bode 5 prílohy I sa musia podrobiť kontrolám technického stavu vozidla v súlade s touto smernicou, pred uvedeným dátumom.
Avšak v členských štátoch, v ktorých neexistoval žiadny systém pravidelných kontrol technického stavu vozidla, porovnateľný so systémom uvedeným v tejto smernici pre túto kategóriu vozidiel k 28. júlu 1988, odsek 1 platí do 1. januára 1995.
2. Vzhľadom na súkromné automobily uvedené v bode 6 prílohy I platí odsek 1 do 1. januára 1994.
Avšak v členských štátoch, v ktorých neexistoval žiadny systém pravidelných kontrol technického stavu vozidla, porovnateľný so systémom uvedeným v tejto smernici pre túto kategóriu vozidiel k 31. decembru 1991, odsek 1 platí do 1. januára 1998.
KAPITOLA III
Záverečné ustanovenia
Článok 7
1. Rada kvalifikovanou väčšinou na návrhu Komisie, prijme samostatné smernice potrebné pre definovanie minimálnych noriem a metód kontrol položiek uvedených v prílohe II.
2. Akékoľvek doplnky potrebné na prispôsobenie noriem a metód, definovaných v samostatných smerniciach, technickému pokroku, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 8.
Článok 8
1. Komisii pomáha výbor na prispôsobenie smernice o kontrolách technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel technickému pokroku, v ďalšom nazývaný "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.
2. Výbor prijme svoje vlastný rokovací poriadok.
3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predloží svoje stanovisko k návrhu v priebehu lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti prípadu. Stanovisko sa prijme na základe väčšiny uloženej článkom 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sú vážené podľa vyššie uvedeného článku. Predseda nehlasuje.
4. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je predložené žiadne stanovisko, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada o ňom rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak sa v priebehu troch mesiacov od predloženia návrhu Rade Rada nevyjadrí, navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 9
1. Komisia najneskôr do 31. decembra 1998 predloží Rade správu o vykonávaní kontrol technického stavu súkromných automobilov, ku ktorej sa priložia akékoľvek návrhy považované za potrebné, najmä pokiaľ ide o frekvenciu a obsah kontrol.
2. Najneskôr do troch rokov po zavedení pravidelných kontrol zariadení obmedzujúcich rýchlosť Komisia na základe získaných skúseností preverí, či sú kontroly dostatočné na to, aby odhalili vadné alebo zmanipulované zariadenia obmedzujúce rýchlosť, alebo či sa majú pravidlá doplniť.
Článok 10
Smernice uvedené v prílohe III, časti A, sa týmto rušia od dátumu uvedeného v článku 11, bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa konečných termínov transpozície a vykonávania uvedených v prílohe III, časti B.
Odkazy na zrušené smernice sa chápu ako odkaz na túto smernicu v súlade s korelačnými tabuľkami uvedenými v prílohe IV.
Článok 11
1. Členské štáty najneskôr do 9. marca 1998 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
3. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na vykonávanie systému kontrol stanoveného v tejto smernici. Prijaté opatrenia musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 12
Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 13
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 20. decembra 1996