NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 262/2009
z 30. marca 2009,
ktorým sa ustanovujú požiadavky na koordinované prideľovanie a využívanie výzvových kódov pre mód S v jednotnom európskom vzdušnom priestore
(Text s významom pre EHP)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 z 10. marca 2004 o interoperabilite siete manažmentu letovej prevádzky v Európe (nariadenie o interoperabilite) (1), a najmä na jeho článok 3 ods. 5,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 z 10. marca 2004, ktorým sa stanovuje rámec pre vytvorenie jednotného európskeho vzdušného priestoru (ďalej len rámcové nariadenie) (2), a najmä na jeho článok 8 ods. 2,
keďže:
(1)
Mód S (Select) je kooperatívna technika dozoru pre riadenie letovej prevádzky. Umožňuje selektívnu komunikáciu s lietadlom a získavanie letových údajov, prostredníctvom čoho je možné vytvoriť nové funkcie manažmentu letovej prevádzky. Koncepcia systémov podporujúcich komunikáciu s jednotlivými lietadlami prostredníctvom módu S (ďalej len „výzvové systémy módu S“) si vyžaduje používanie výzvových kódov módu S na zisťovanie a dohľad nad lietadlom vybaveným transpondérom pre mód S.
(2)
Na zaistenie bezpečnosti systému dozoru nad letovou prevádzkou je nevyhnutné, aby sa oblasti pokrytia radarom dvoch výzvových systémov módu S, v ktorých sa používa ten istý výzvový kód, neprekrývali, s výnimkou prípadov, keď sú zhromaždené v skupine, alebo ak sa používajú iné príslušné opatrenia zmiernenia prevádzky.
(3)
S cieľom podporiť zavádzanie rastúceho počtu výzvových systémov módu S a vyriešiť problémy spojené s nedostatkom výzvových kódov na komunikáciu s lietadlom je potrebné efektívne koordinovať prideľovanie a využívanie týchto výzvových kódov.
(4)
V súlade s článkom 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 549/2004 bol Eurocontrol poverený vypracovať požiadavky na pridelenie a využívanie výzvových kódov módu S (ďalej len „výzvové kódy“). Toto nariadenie sa zakladá na výslednej správe o poverení z 2. januára 2008.
(5)
Pôvodne sa z technických príčin určili a používali ako výzvové kódy iba výzvové identifikačné kódy (ďalej len „kódy II“) od 0 do 15. Z dôvodu očakávaného počtu výzvových systémov módu S sa potom urobili opatrenia, ktorými sa umožní používanie dodatočných identifikačných kódov dozoru (ďalej len „kódy SI“) od 1 do 63.
(6)
Obyčajne si používanie kódov SI vyžaduje, aby boli na tento účel vybavené všetky ciele módu S v pokrytí výzvových systémov módu S. Eurocontrol však vytvoril pre prevádzku kódov II a kódov SI špecifikácie, ktorými by sa umožnilo používanie kódov SI výzvovými systémami módu S aj v prostredí, kde by neboli všetky ciele módu S vybavené na používanie kódov SI. Od prevádzkovateľov módu S by sa preto malo požadovať, aby zohľadnili túto prevádzku kódov II a SI.
(7)
Na základe právomoci Eurocontrol-u sa zriadila centralizovaná služba prideľovania výzvových kódov, ktorú poskytuje systém prideľovania výzvových kódov. Od členských štátov by sa malo požadovať, aby prijali potrebné opatrenia a zabezpečili, že systém prideľovania výzvových kódov dodá informácie dokazujúce konzistentnosť kľúčových prvkov prideľovania výzvových kódov. Tieto kľúčové prvky je potrebné jasne identifikovať.
(8)
Na zaistenie riadneho zavádzania kľúčových prvkov v rámci prideľovania výzvových kódov by sa mali vymedziť spoločné postupy. Tieto spoločné postupy by mali zohľadňovať príslušné ustanovenia Medzinárodnej organizácie civilného letectva (ďalej len „ICAO“).
(9)
Prevádzkovatelia módu S a poskytovatelia letových prevádzkových služieb by mali prijať príslušné opatrenia na zistenie a zmiernenie vplyvu možných konfliktov medzi výzvovými kódmi.
(10)
Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na vojenské operácie a výcvik uvedené v článku 1 ods. 2 nariadenia (ES) č. 549/2004.
(11)
Obmedzený počet výzvových kódov je vyhradený na výlučné použitie a riadenie zo strany vojenských subjektov vrátane medzivládnych organizácií, najmä Organizácie Severoatlantickej zmluvy. Výzvové systémy módu S, ktoré využívajú tieto kódy, preto nemusia podliehať koordinovanému procesu prideľovania. Od členských štátov by sa však malo vyžadovať, aby prijali potrebné opatrenia a zaistili, že používanie týchto výzvových kódov nebude mať škodlivý vplyv na bezpečnosť všeobecnej letovej prevádzky.
(12)
Organizácia ICAO vyhradila výzvový kód 0 na prevádzku bez prideleného kódu. Výzvové systémy módu S, ktoré využívajú výzvový kód 0 v súlade s normami a odporúčanými postupmi ICAO nemusia podliehať procesu koordinovaného prideľovania.
(13)
Kód II 14 je vyhradený na spoločné používanie testovacími systémami. Detekciu cieľov módu S nie je možné zaručiť, ak súčasne funguje niekoľko testovacích systémov. Prevádzkovatelia testovacích systémov módu S, ktorí musia vykonať dočasné skúšky vyžadujúce si bezkonfliktnú situáciu by preto mali zabezpečiť riadnu dvojstrannú koordináciu s ďalšími prevádzkovateľmi testovacieho systému módu S.
(14)
Centralizovaná služba prideľovania výzvových kódov by mala členským štátom a prevádzkovateľom módu S sprístupniť plán prideľovania výzvových kódov a zabezpečiť jeho požadovanú aktualizáciu, čím by sa zaistilo bezpečné a účinné využitie výzvových kódov. Tento plán prideľovania by mali schváliť členské štáty, na ktoré sa vzťahuje jeho obsah.
(15)
Mal by sa vymedziť mechanizmus riešenia situácií, keď nie je možné včas získať schválenie plánu prideľovania výzvových kódov.
(16)
S cieľom udržať alebo zvýšiť súčasné úrovne bezpečnosti letovej prevádzky by členské štáty mali zabezpečiť, aby príslušné strany uskutočnili posúdenie bezpečnosti vrátane identifikácie nebezpečenstva, posúdenia rizika a postupov ich zmiernenia. Harmonizované zavádzanie týchto procesov do systémov, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, si vyžaduje, aby sa určili osobitné bezpečnostné požiadavky pre všetky požiadavky interoperability a výkonnosti prevádzky.
(17)
V súlade s článkom 3 ods. 3 písm. d) nariadenia (ES) č. 552/2004 by sa vo vykonávacích pravidlách pre interoperabilitu mali popisovať osobitné postupy posudzovania zhody, ktoré sa použijú na posúdenie zhody alebo vhodnosti na používanie základných zložiek, ako aj overovanie systémov.
(18)
Úroveň zrelosti trhu pre komponenty, na ktoré sa uplatňuje toto nariadenie, je taká, že ich zhoda alebo vhodnosť na používanie môžu byť uspokojivo vyhodnotené na základe vnútornej kontroly výroby, ktorá využíva procesy založené na module A rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 768/2008/ES z 9. júla 2008 o spoločnom rámci na uvádzanie výrobkov na trh a o zrušení rozhodnutia 93/465/EHS (3).
(19)
Opatrenia uvedené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre jednotný európsky vzdušný priestor,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet a rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa ustanovujú požiadavky na koordinované prideľovanie a používanie výzvových kódov módu S (ďalej len „výzvové kódy“) na účely bezpečnej a účinnej realizácie dozoru nad letovou prevádzkou a civilnej a vojenskej koordinácie.
2. Toto nariadenie sa vzťahuje na výzvové systémy módu S a súvisiace systémy dozoru, ich základné zložky a súvisiace postupy v rámci podpory koordinovaného prideľovania alebo využívania oprávnených výzvových kódov.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje vymedzenie pojmov v článku 2 nariadenia (ES) č. 549/2004.
Uplatňujú sa aj tieto vymedzenia pojmov:
1.
„výzvový systém módu S“ znamená systém zložený z antény a elektroniky, ktorý podporuje komunikáciu s príslušnými lietadlami prostredníctvom výberu módu, ktorý sa označuje ako mód S;
2.
„výzvový kód“ znamená buď výzvový identifikačný kód alebo identifikačný kód dozoru, ktorý sa používa na viacmiestne blokovanie a prípadne na komunikačné protokoly;
3.
„výzvový identifikačný kód“ (ďalej len „kód II“) znamená výzvový kód módu S s hodnotou v rozsahu od 0 do 15, ktorý sa môže použiť na viacmiestne blokovanie ako aj na komunikačné protokoly;
4.
„identifikačný kód dozoru“ (ďalej len „kód SI“) znamená výzvový kód módu S s hodnotou v rozsahu od 1 do 63, ktorý sa môže použiť na protokoly viacmiestneho blokovania, ale nemôže sa použiť s viacmiestnymi komunikačnými protokolmi;
5.
„viacmiestne blokovanie“ znamená protokol, ktorý umožňuje určenie polohy a zablokovanie cieľov prostredníctvom viacerých výzvových systémov módu S, ktoré majú prekrývajúce sa pokrytie;
6.
„viacmiestne komunikačné protokoly“ znamenajú protokoly používané v oblastiach s prekrývajúcim sa pokrytím výzvových systémov módu S na účely koordinácie riadenia komunikácií realizovaných v rámci viac ako jednej transakcie;
7.
„cieľ módu S“ znamená platformu vybavenú transpondérom módu S;
8.
„blokovanie“ znamená protokol, ktorý umožňuje blokovanie všetkých odpovedí na hromadnú výzvu módu S prichádzajúcich z cieľov módu S, ktorých poloha už bola určená;
9.
„prevádzkovateľ módu S“ znamená osobu, organizáciu alebo podnik, ktoré prevádzkujú alebo poskytujú prevádzku výzvového systému módu S vrátane:
a)
poskytovateľov letových navigačných služieb;
b)
výrobcov výzvových systémov módu S;
c)
prevádzkovateľov letísk;
d)
výskumných ústavov;
e)
ostatných subjektov oprávnených prevádzkovať výzvový systém módu S;
10.
„pridelenie výzvového kódu“ znamená vymedzenie hodnôt pre aspoň všetky kľúčové prvky pridelenia výzvového kódu, ako sú uvedené v prílohe II časti B;
11.
„systém prideľovania výzvového kódu“ znamená systém v rámci siete riadenia letovej prevádzky v Európe a súvisiace postupy, prostredníctvom ktorého členské štáty poskytujú prevádzkovateľom módu S centralizované služby prideľovania výzvových kódov (ďalej len „služba prideľovania výzvových kódov“), zaoberajúce sa spracovaním žiadostí o výzvové kódy a distribúciou návrhu plánu pridelenia výzvových kódov;
12.
„žiadosť o výzvový kód“ znamená žiadosť prevádzkovateľa módu S o pridelenie výzvového kódu;
13.
„návrh plánu pridelenia výzvových kódov“ znamená návrh úplného súboru pridelenia výzvových kódov, ktorý predkladá členským štátom na schválenie služba prideľovania výzvových kódov;
14.
„plán pridelenia výzvových kódov“ znamená najnovší schválený súbor pridelenia výzvových kódov;
15.
„oprávnený výzvový systém módu S“ znamená výzvový systém módu S, ktorý spĺňa aspoň jednu z týchto podmienok:
a)
výzvový systém sa aspoň sčasti opiera o hromadné výzvy módu S (all call interrogations) a odpovede na účely určenia polohy cieľov módu S, alebo
b)
výzvový systém natrvalo alebo dočasne zablokuje hromadné výzvy módu S v prípade cieľov módu S s určenou polohou, a to v časti alebo celej oblasti svojho pokrytia, alebo
c)
výzvový systém používa viacmiestne komunikačné protokoly pre aplikácie dátového spojenia;
16.
„oprávnený výzvový kód“ znamená každý kód spomedzi kódov II a kódov SI s výnimkou:
a)
kódu II 0;
b)
výzvového kódu (výzvových kódov) vyhradeného (-ných) pre riadenie a prideľovanie vojenskými subjektmi vrátane medzivládnych organizácií, najmä Organizácie Severoatlantickej zmluvy;
17.
„hromadné výzvy módu S“ znamenajú správy, ktoré spravidla používa výzvový systém módu S na určenie polohy cieľov módu S, ktoré vstupujú do ich oblasti pokrytia;
18.
„operačný výzvový kód“ znamená každý oprávnený výzvový kód s výnimkou kódu II 14;
19.
„príslušný členský štát“ znamená:
a)
v prípade poskytovateľa letových navigačných služieb členský štát, ktorý tomuto poskytovateľovi vydal osvedčenie v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 2096/2005 (4);
b)
v ostatných prípadoch členský štát, v ktorého oblasti zodpovednosti prevádzkovateľ módu S prevádzkuje alebo má v úmysle prevádzkovať oprávnený výzvový systém módu S;
20.
„konflikt výzvových kódov“ znamená nekoordinované prekrytie pokrytia dvoch alebo viacerých výzvových systémov módu S, ktoré sú prevádzkované s tým istým výzvovým kódom, čo môže vyústiť do situácie, že minimálne jeden výzvový systém módu S nedetekuje lietadlo;
21.
„monitoring konfliktu výzvových kódov“ znamená zavedenie technických alebo procedurálnych prostriedkov zo strany prevádzkovateľa módu S na účely identifikácie vplyvov konfliktov výzvových kódov s ďalšími výzvovými systémami módu S na údaje z dozoru poskytnuté jeho vlastnými výzvovými systémami módu S;
22.
„postup zavádzania“ znamená časovo viazaný postup zavádzania prideľovania výzvových kódov, ktorý musia prevádzkovatelia módu S dodržiavať, aby zabránili dočasným konfliktom výzvových kódov;
23.
„zodpovedajúci kód II“ znamená kód II, ktorý je vo všetkých hromadných výzvach módu S obsahujúcich kód SI dekódovaný transpondérom módu S, ktorý nepodporuje kódy SI, a ktorý tento transpondér použije na zakódovanie odpovede na hromadnú výzvu;
24.
„mapa blokovania“ je konfiguračný súbor výzvového systému módu S, v ktorom sa určuje kde a ako sa vykoná blokovanie cieľov módu S.
Článok 3
Výkonnostné požiadavky a požiadavky na interoperabilitu
Prevádzkovatelia módu S zabezpečia, aby elektronické prvky radarov ich výzvových systémov módu S, ktoré používajú operačný výzvový kód:
1.
podporovali používanie kódov SI a kódov II v súlade s ustanoveniami Medzinárodnej organizácie pre civilné letectvo podľa bodu 1. prílohy I;
2.
podporovali prevádzku kódov II a kódov SI v súlade s požiadavkami podľa prílohy III.
Článok 4
Súvisiace postupy pre prevádzkovateľov módu S
1. Prevádzkovatelia módu S prevádzkujú oprávnené výzvové systémy módu S s použitím oprávneného výzvového kódu iba vtedy, ak im bol na tieto účely príslušným členským štátom pridelený výzvový kód.
2. Prevádzkovatelia módu S, ktorí prevádzkujú alebo majú v úmysle prevádzkovať oprávnený výzvový systém módu S, pre ktorý nebol pridelený žiadny výzvový kód, predložia príslušnému členskému štátu žiadosť o výzvový kód v súlade s požiadavkami podľa časti A prílohy II.
3. Prevádzkovatelia módu S dodržiavajú kľúčové prvky pridelených výzvových kódov uvedených v časti B prílohy II.
4. Prevádzkovatelia módu S informujú príslušný členský štát aspoň každých 6 mesiacov o zmene plánovania inštalácie alebo prevádzkového stavu oprávnených výzvových systémov módu S vzhľadom na kľúčové prvky pridelených výzvových kódov uvedené v časti B prílohy II.
5. Prevádzkovatelia módu S zabezpečia, aby každý ich výzvový systém módu S používal výlučne svoj pridelený výzvový kód.
Článok 5
Súvisiace postupy pre členské štáty
1. Členské štáty overia platnosť žiadostí prevádzkovateľov módu S o výzvové kódy predtým, ako ich prostredníctvom systému pridelenia výzvových kódov dajú k dispozícii na koordináciu. Kontrola platnosti zahŕňa kľúčové položky uvedené v časti A prílohy II.
2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia a zaistia, že systém prideľovania výzvových kódov:
a)
skontroluje, či žiadosti o výzvové kódy sú v súlade s dohovormi týkajúcimi sa formátu a údajov;
b)
skontroluje, či žiadosti o výzvové kódy sú úplné, presné a podané včas;
c)
v lehote maximálne 6 mesiacov od podania žiadosti:
i)
uskutoční simulácie aktualizácie plánu prideľovania výzvových kódov na základe nevybavených žiadostí;
ii)
pripraví navrhovanú aktualizáciu plánu prideľovania výzvových kódov na schválenie dotknutých členských štátov;
iii)
zaistí, aby navrhovaná aktualizácia plánu prideľovania výzvových kódov v čo najväčšom možnom rozsahu spĺňala prevádzkové požiadavky žiadostí o výzvové kódy, ako je opísané v kľúčových položkách g), h) a i) podľa časti A prílohy II;
iv)
okamžite po schválení aktualizuje plán prideľovania výzvových kódov a oznámi ho členským štátom bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne postupy týkajúce sa oznamovania informácií o výzvových systémoch módu S, ktoré prevádzkuje vojenský sektor.
3. Zmeny plánu prideľovania výzvových kódov podliehajú schváleniu všetkých členských štátov dotknutých aktualizáciou tohto plánu.
4. Ak v prípade zmien uvedených v odseku 3 tohto článku nedôjde k dohode, príslušné členské štáty predložia túto vec Komisii na spracovanie. Komisia koná v súlade s postupom uvedeným v článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 549/2004.
5. Členské štáty uvedené v odseku 3 zaistia, aby ich schválenia plánov prideľovania výzvových kódov oznámili ostatným členským štátom prostredníctvom systému prideľovania výzvových kódov.
6. Členské štáty uvedené v odseku 3 zaistia, aby zmeny v prideľovaní výzvových kódov vyplývajúce z aktualizácie plánu prideľovania výzvových kódov oznámili príslušným prevádzkovateľom módu S nachádzajúcim sa v rámci ich kompetencií do 14 kalendárnych dní od získania aktualizovaného plánu prideľovania.
7. Členské štáty prostredníctvom systému prideľovania výzvových kódov sprístupnia ostatným členským štátom aspoň každých 6 mesiacov aktualizovaný záznam o pridelení a využívaní výzvového kódu zo strany oprávnených prevádzkovateľov módu S v rámci ich oblasti zodpovednosti.
8. Ak existuje prekrytie medzi pokrytím výzvového systému módu S nachádzajúceho sa v rámci oblasti zodpovednosti členského štátu a pokrytím výzvového systému módu S nachádzajúceho sa v rámci oblasti zodpovednosti tretej krajiny príslušný členský štát:
a)
zaistí, aby tretia krajina dostala informácie o bezpečnostných požiadavkách týkajúcich sa prideľovania a využívania výzvových kódov;
b)
prijme potrebné opatrenia na koordináciu využívania výzvových kódov s treťou krajinou.
Článok 6
Súvisiace postupy pre poskytovateľov letových prevádzkových služieb
Poskytovatelia letových prevádzkových služieb nepoužívajú údaje z výzvových systémov módu S v rámci zodpovednosti tretej krajiny, ak nedošlo ku koordinácii pri prideľovaní výzvových kódov.
Článok 7
Požiadavky v prípade nepredvídaných udalostí
1. Poskytovatelia letových prevádzkových služieb posúdia možný vplyv konfliktov výzvových kódov na služby letovej prevádzky a zodpovedajúcu potenciálnu stratu údajov dozoru nad cieľmi módu S z dotknutých výzvových systémov módu S, pričom zohľadnia ich prevádzkové požiadavky a dostupnú redundanciu.
2. S výnimkou prípadov, keď z posúdenia vyplýva, že potenciálna strata údajov dozoru nad cieľmi módu S nie je z hľadiska bezpečnosti významná, prevádzkovatelia módu S:
a)
zavedú monitorovacie prostriedky na zistenie konfliktov výzvových kódov spôsobených inými výzvovými systémami módu S, ktoré majú vplyv na oprávnené výzvové systémy módu S, ktoré prevádzkujú s operačným výzvovým kódom;
b)
zaistia, aby zavedené monitorovacie prostriedky odhalili konflikt výzvových kódov v čase a v rámci pokrytia, ktoré spĺňa ich bezpečnostné požiadavky;
c)
primeraným spôsobom identifikujú a zavedú havarijný režim prevádzky s cieľom zmierniť možné nebezpečenstvo konfliktu výzvových kódov zistené v posúdení podľa odseku 1, pokiaľ ide o prevádzkové kódy;
d)
zaistia, aby zavedený havarijný režim prevádzky nespôsobil konflikt výzvových kódov s ďalšími výzvovými systémami módu S uvedenými v pláne prideľovania výzvových kódov.
3. Prevádzkovatelia módu S informujú príslušný členský štát o každom identifikovanom konflikte výzvových kódov, ktorý sa týka nimi prevádzkovaného oprávneného výzvového systému módu S s operačným výzvovým kódom a prostredníctvom systému prideľovania výzvových kódov sprístupnia príslušné informácie ostatným prevádzkovateľom módu S.
Článok 8
Koordinácia medzi civilnými a vojenskými službami
1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zaistili, že vojenské jednotky prevádzkujúce oprávnené výzvové systémy módu S s ktorýmkoľvek iným výzvovým kódom, ako je kód II 0 a s ostatnými kódmi vyhradenými na vojenské riadenie, spĺňajú požiadavky článkov 3 až 7 a článku 12.
2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že vojenské jednotky prevádzkujúce oprávnené výzvové systémy módu S s ktorýmkoľvek iným výzvovým kódom, ako je kód II 0 a s ostatnými kódmi vyhradenými na vojenské riadenie, monitorujú používanie týchto výzvových kódov s cieľom zabrániť nekoordinovanému používaniu oprávnených výzvových kódov.
3. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zaistili, že prideľovanie a používanie výzvových kódov zo strany vojenských jednotiek nebude mať škodlivý vplyv na bezpečnosť všeobecnej letovej prevádzky.
Článok 9
Bezpečnostné požiadavky
1. Prevádzkovatelia módu S zabezpečia, aby potenciálne nebezpečenstvo konfliktu výzvových kódov, ktoré ovplyvňujú ich výzvové systémy módu S, bolo riadne posúdené a zmiernené.
2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zaistili, že všetkým zmenám týkajúcim sa existujúcich systémov a súvisiacich postupov uvedených v článku 1 ods. 2 alebo zavedeniu takýchto nových systémov predchádzalo posúdenie bezpečnosti vrátane identifikácie nebezpečenstva, posúdenia a zmierňovania rizika, vykonané dotknutými stranami.
3. Na účely posúdenia bezpečnosti uvedeného v odseku 2 sa ako minimálne bezpečnostné požiadavky zohľadňujú aj požiadavky uvedené v článkoch 4 až 8 a v článku 12.
Článok 10
Posudzovanie zhody
Pred vydaním vyhlásenia Európskeho spoločenstva o zhode alebo vhodnosti používania uvedeného v článku 5 nariadenia (ES) č. 552/2004 výrobcovia prvkov systémov uvedených v článku 1 ods. 2 tohto nariadenia alebo ich oprávnení zástupcovia usadení v Spoločenstve posúdia zhodu alebo vhodnosť používania týchto prvkov v súlade s požiadavkami uvedenými v časti A prílohy IV k tomuto nariadeniu.
Článok 11
Overovanie systémov
1. Poskytovatelia leteckých navigačných služieb, ktorí môžu preukázať alebo preukázali, že spĺňajú podmienky ustanovené v prílohe V, vykonajú overenie systémov uvedených v článku 1 ods. 2 v súlade s požiadavkami stanovenými v časti A prílohy VI.
2. Poskytovatelia leteckých navigačných služieb, ktorí nemôžu preukázať, že spĺňajú podmienky stanovené v prílohe IV, prostredníctvom čiastkovej zmluvy poveria notifikovaný orgán overením systémov uvedených v článku 1 ods. 2. Toto overenie sa vykoná v súlade s požiadavkami uvedenými v časti B prílohy VI.
Článok 12
Dodatočné požiadavky
1. Prevádzkovatelia módu S zabezpečia, aby ich personál zodpovedný za zavádzanie pridelenia výzvových kódov bol riadne informovaný o príslušných ustanoveniach tohto nariadenia a náležite odborne pripravený na svoje pracovné funkcie.
2. Prevádzkovatelia módu S:
a)
vypracujú a udržiavajú prevádzkovú príručku pre mód S vrátane potrebných inštrukcií a informácií, aby umožnili svojim zamestnancom zodpovedným za zavádzanie pridelení výzvových kódov uplatňovať ustanovenia tohto nariadenia;
b)
zabezpečia, aby boli príručky uvedené v písmene a) dostupné a aktualizované a aby ich aktualizácia a distribúcia podliehala náležitému riadeniu kvality a usporiadania dokumentácie;
c)
zabezpečia, aby pracovné metódy a prevádzkové postupy potrebné na zavedenie pridelení výzvových kódov boli v súlade s príslušnými ustanoveniami uvedenými v tomto nariadení.
3. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že personál poskytujúci služby pridelenia výzvových kódov bude riadne informovaný o príslušných ustanoveniach tohto nariadenia a náležite odborne pripravený na svoje pracovné funkcie.
4. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia a zaistia, že centralizovaná služba prideľovania výzvových kódov:
a)
vypracuje a aktualizuje prevádzkové príručky obsahujúce potrebné pokyny a informácie, ktoré umožnia jej personálu uplatňovať ustanovenia tohto nariadenia;
b)
zaistí, že príručky uvedené v písmene a) sú dostupné a aktualizované a že ich aktualizácia a distribúcia podlieha náležitému riadeniu kvality a usporiadania dokumentácie;
c)
zaistí, že pracovné metódy a prevádzkové postupy sú v súlade s príslušnými ustanoveniami uvedenými v tomto nariadení.
Článok 13
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 3 sa uplatňuje od 1. januára 2011.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 30. marca 2009