Nariadenie Komisie (EHS) č. 2713/94
z 8. novembra 1994,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2053/89 ustanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania systému minimálnych dovozných cien pre určité spracované čerešne
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 426/86 z 24. februára 1986 o spoločnej organizácii trhu s výrobkami z ovocia a zeleniny [1], naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1490/84 [2], najmä na jeho článok 9 ods. 6,
keďže článok 2 ods. 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 2053/89 [3], naposledy zmeneného a doplneného nariadením (EHS) č. 3821/92 [4], ustanovuje podmienky, za ktorých sa vážený priemer cien z ďalšieho predaja určitých spracovaných čerešní považuje za dovoznú cenu; keďže s cieľom predchádzania akémukoľvek umelému ochrannému znižovaniu ochrany by malo byť vypracované ustanovenie, aby colné dovozné poplatky zodpovedajúce vstupným a nepriamym daniam skutočne plateným pri dovoze boli odpočítané od zaznamenaných cien z ďalšieho predaja; keďže článok 2 ods. 6 uvedeného nariadenia určuje "konečného používateľa"; keďže výrobcov, ktorí umiestňujú výrobok do prvotného obalu, nie je možné vystihnúť touto podmienkou, keďže aj keby takéto balenie a obchodná úprava viedli k zmene číselného znaku KN, nie je to možné považovať za spracovanie na účely tohto nariadenia;
keďže článok 6 nariadenia (EHS) č. 2053/89 ustanovuje postup zvláštnej kontroly; keďže skúsenosti ukazujú, že tam, kde sa tento postup uplatňuje, uvoľňovanie tovaru do režimu voľného obehu by malo byť autorizované iba vtedy, ak bola zložená záruka ustanovená v článku 248 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993 určujúceho ustanovenia na vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 ustanovujúceho Colný kódex spoločenstva [5], naposledy zmeneného a doplneného nariadením 2193/94 [6]; keďže táto záruka by sa mala požadovať, ak majú colné úrady pochybnosti o tom, či je dovozná cena skutočná, a to aj pred kontrolami ustanovenými v uvedenom článku 248; keďže v prípade následných kontrol by malo byť jasne uvedené, či sa podnikajú kroky na vymáhanie ciel dlžných podľa článku 220 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992 ustanovujúceho Colný kódex spoločenstva [7]; keďže by navyše malo byť jasne uvedené, že z ciel dlžných na základe všetkých kontrolných postupov sú splatné úroky;
keďže článok 7 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2053/89 ustanovuje podmienky, za ktorých možno považovať minimálnu dovoznú cenu za dodržanú; keďže skúsenosti ukazujú, že na vyhnutie sa skresľovaniu sa musia zohľadňovať skutočne zaplatené dovozné colné poplatky a náklady na každé spracovanie, ktorému podlieha dovezený výrobok po dovoze a pred predajom koncovému používateľovi;
keďže opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre výrobky z ovocia a zeleniny,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (EHS) č. 2053/89 sa mení a dopĺňa takto:
1. Článok 2 sa mení a dopĺňa takto:
a) odsek 3 sa nahrádza takto:
"3. Ak sa zistí, že ceny pri opätovnom predaji priamo alebo prostredníctvom obchodných sprostredkovateľov sú po odpočítaní skutočne zaplatených dovozných ciel nižšie než minimálna cena pre viac ako 15 % ľubovoľnej dovezenej zásielky, vážený priemer týchto upravených cien sa považuje za dovoznú cenu.";
b) odsek 6 sa nahrádza takto:
"6. Na účely tohto nariadenia je konečný používateľ buď výrobca, ktorý používa príslušný výrobok s cieľom jeho spracovania iným než jeho zabalenie do výrobku, ktorý patrí pod iný číselný znak KN, než je uvedený v deklarácii na uvoľnenie do režimu voľného obehu, alebo maloobchodník, ktorý predáva výhradne spotrebiteľom.";
2. Článok 6 sa nahrádza takto:
"Článok 6
1. Ak majú colné orgány odôvodnené pochybnosti, či cena uvedená v deklarácii pre uvoľnenie do režimu voľného obehu odráža skutočnú dovoznú cenu, dovolia uvoľnenie do režimu voľného obehu iba potom, ako dovozca zložil záruku uvedenú v článku 248 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2454/93 plus úrok za šesťmesačné obdobie uvedené v druhom pododseku. Výška príslušného úroku je sadzba platná podľa vnútroštátnych právnych predpisov na vymáhanie dlžných čiastok.
Dovozcovia majú šesť mesiacov na dokázanie, že výrobok bol predaný za podmienok, ktoré zaručujú dodržanie minimálnej dovoznej ceny. Nesplnenie časovej lehoty znamená stratu záruky bez ohľadu na odsek 2.
2. Na základe riadne odôvodnenej žiadosti dovozcu a za predpokladu, že záruka je primerane upravená, môžu príslušné orgány predĺžiť lehotu ustanovenú v odseku 1 až o tri mesiace."
3. Článok 7 ods. 1 sa nahrádza takto:
"1. Minimálna dovozná cena sa považuje za dodržanú, ak dovozca predloží dôkaz na najmenej 95 % dovezenej zásielky, že vo všetkých stupňoch obchodu, vrátane predaja konečným používateľom, bol výrobok predávaný za cenu prinajmenšom rovnú minimálnej dovoznej cene po odpočítaní skutočne zaplatených dovozných colných poplatkov. Ak výrobok po svojom uvoľnení do režimu voľného obehu a pred svojím predajom konečnému spotrebiteľovi podlieha spracovaniu, náklady tohto spracovania sa odrazia v predajnej cene konečnému spotrebiteľovi."
4. Článok 10 sa nahrádza takto:
"Článok 10
Ak príslušné orgány v priebehu kontroly zistia, že minimálna dovozná cena nebola dodržaná, vyrubia clo dlžné podľa článku 220 nariadenia (EHS) č. 2913/92. Pri určovaní výšky ciel, ktoré majú byť vymáhané alebo ktoré ostáva vymáhať, zohľadnia úrok vzniknutý odo dňa uvoľnenia tovaru do režimu voľného obehu až do dňa vyrovnania. Uplatňovaná výška úroku je sadzba platná podľa vnútroštátnych právnych predpisov na vymáhanie dlžných čiastok."
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť v tretí deň odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 8. novembra 1994