Nariadenie Rady (ES) č. 2991/94
z 5. decembra 1994,
ktorým sa stanovujú normy pre roztierateľné tuky
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže nariadenie Rady (EHS) č. 804/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami [4] stanovuje v článku 6 jednotnú definíciu masla, na ktoré sa vzťahuje intervenčný systém;
keďže články 35a a 36 nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi [5] ustanovuje vypracovanie obchodných štandardov pre všetky produkty v tomto sektore; keďže tieto štandardy, najmä v prípade margarínu, sa môžu týkať hlavne posudzovania kvality, berúc pritom do úvahy požiadavky trhu a osobitné postavenie týchto výrobkov;
keďže rozvoj výrobných technológií a očakávania spotrebiteľov mali za následok rastúcu diverzifikáciu trhu so stuženými tukmi určenými pre ľudskú výživu;
keďže výrobky, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, sa musia považovať za konkurenčné výrobky, porovnateľné z hľadiska určitých vlastností, a to najmä ich vzhľadu a použitia;
keďže stanovenie obchodných štandardov pre príslušné mliečne a nemliečne výrobky s jasnou a jednoznačnou klasifikáciou doplnených pravidlami o označovaní patričným spôsobom zabezpečí stabilitu daných poľnohospodárskych trhov a prispeje k vytvoreniu dobrej životnej úrovne poľnohospodárskej populácie;
keďže hlavným aspektom výrobkov je ich množstvo tuku; keďže výrobky s množstvom tuku najmenej 10 % a menej ako 90 hm. % určené na ľudskú výživu predstavujú veľkú väčšinu výrobkov existujúcich na trhu, a to najmä výrobkov určených pre konečného spotrebiteľa;
keďže riešenie, ktorým sa stanovuje jednotná klasifikácia všetkých výrobkov, uľahčí spotrebiteľovi výber medzi výrobkami, ktoré sú na jednej strane porovnateľné, pokiaľ ide množstvo tuku ako takého, na druhej strane sa však líšia, pokiaľ ide o použitý rastlinný a/alebo živočíšny tuk;
keďže rozsah platnosti nariadenia musí byť rozšírený na všetky konkurenčné výrobky s množstvom tuku najmenej 10 % a menej ako 90 hmotnostných % celkového množstva určené na dodávanie konečnému spotrebiteľovi bez ďalšieho spracovávania;
keďže možnosť výroby výrobkov s rôznymi množstvami tuku musí zostať zachovaná a s cieľom zabrániť mäteniu zákazníka a vzhľadom na skúsenosti nadobudnuté v sektore mlieka, pojmy "maslo" a "margarín" sa musia používať len pre určité kategórie výrobkov s jasne definovaným množstvom tuku;
keďže takýto rámec pravidiel spoločenstva prispeje k rozvoju obchodu pri dodržaní podmienok regulárnej konkurencie;
keďže s cieľom dosiahnuť požadovanú jasnosť sa musia stanoviť označenia všetkých výrobkov, ktorých sa to týka; keďže zníženie množstva tuku musí byť uvedené na označení;
keďže vzhľadom na uvedené je potrebné prijať ustanovenie stanovujúce, že iba výrobky spĺňajúce požiadavky tohto nariadenia môžu byť dodávané na konečnú spotrebu; keďže výrobky, ktoré nespadajú do rozsahu platnosti tohto nariadenia, môžu byť dodávané alebo presúvané ku konečnému zákazníkovi, ale nesmú sa používať vyhradené obchodné označenia;
keďže toto nariadenie sa musí uplatňovať bez toho, aby tým bolo dotknuté nariadenie Rady (EHS) č. 1898/87 z 2. júla 1987 o ochrane označení používaných pri obchodovaní s mliekom a mliečnymi výrobkami [6], čo je aj prípad vzhľadom na legislatívu spoločenstva vo veterinárnom a potravinárskom sektore zameranú na zabezpečenie súladu s hygienickými normami a označovaním potravín;
keďže je potrebné prijať ustanovenia okrem ustanovení uvedených v smernici Rady 79/112/EHS z 18. decembra 1978 o aproximácii práva členských štátov týkajúceho sa označovania, ponuky a reklamy potravín [7]; keďže toto sa týka najmä označenia celkového množstva tuku a určitých komponentov tuku zložených z rôznych rastlinných a živočíšnych tukov;
keďže s cieľom zabezpečiť koherentnosť týchto dohôd, výrobky dovážané z tretích krajín musia podliehať ekvivalentným požiadavkám;
keďže sa musí prijať ustanovenie, na základe ktorého sa bude v členských štátoch vyžadovať stanovenie vhodných kontrol a sankcií v prípade porušení tohto nariadenia.;
keďže normy uvedené v tomto nariadení nemajú žiadny dopad na colnú klasifikáciu daných výrobkov;
keďže musí byť zabezpečená dostatočná lehota, aby sa na jednej strane umožnilo všetkým výrobkom na trhu prispôsobiť sa uvedeným ustanoveniam a na druhej strane zbaviť sa zásob obalov označených v súlade s predtým platnou národnou legislatívou,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Toto nariadenie stanovuje štandardy pre:
a) mliečne tuky spadajúce pod CN kódy 0405 a ex 2106;
b) tuky spadajúce pod CN kód 1517; a
c) tuky zložené z rastlinných a/alebo živočíšnych produktov spadajúce pod CN kódy ex 1517 a ex 2106;
s množstvom tuku najmenej 10 % a menej ako 90 % hmotnosti určené na ľudskú spotrebu.
Množstvo tuku okrem soli musí činiť najmenej dve tretiny sušiny.
2. Toto nariadenie sa uplatňuje na výrobky, ktoré zostávajú tuhé pri teplote 20 oC a ktoré sú vhodné na použitie ako nátierky.
3. Týmto nariadením nie je dotknuté nariadenie (EHS) č. 1898/87 a ani ustanovenia prijaté vo veterinárnom a potravinárskom sektore, s cieľom zabezpečiť, aby výrobky boli v súlade s hygienickými a zdravotnými požiadavkami a aby chránili zdravie zvierat a ľudí.
Článok 2
1. Výrobky uvedené v článku 1 sa nesmú bez spracovania dodávať ani prepravovať ku konečnému spotrebiteľovi priamo, ani prostredníctvom reštaurácií, nemocníc, závodných jedální alebo podobných zariadení, ak nespĺňajú požiadavky stanovené v prílohe.
2. Obchodné označenia týchto výrobkov budú popisy špecifikované v prílohe, bez toho, aby tým bol dotknutý článok 3 (2) alebo článok 5.
Obchodné označenia v prílohe sú vyhradené pre výrobky definované v nej.
Tento odsek sa nebude uplatňovať na:
- označovanie výrobkov, ktorých presný charakter je jasný z ich tradičného používania a/alebo ak sa označenia jasne používajú na to, aby sa popísala charakteristická vlastnosť výrobku,
- koncentrované výrobky (maslo, margarín, zmesi) s množstvom tuku 90 % alebo vyšším.
Článok 3
1. Okrem pravidiel uvedených v smernici 79/112/EHS musia byť pri označovaní a ponuke výrobkov uvedených v článku 2 (1) vyznačené nasledovné informácie:
a) obchodné označenie definované v prílohe;
b) celkový percentuálny podiel tuku v čase výroby výrobkov uvedených v prílohe;
c) množstvo rastlinného, mliečneho alebo iného živočíšneho tuku v zostupnom poradí podľa hmotnosti, v hmotnostných percentách i v čase výroby v prípade zložených tukov uvedených v prílohe, časť C;
d) percentuálne množstvo soli musí byť uvedené v dobre čitateľnej forme v zozname prísad v prípade výrobkov uvedených v prílohe.
2. Bez ohľadu na odsek 1 a) sa môžu pre výrobky uvedené v prílohe, časť B, bod 3 používať obchodné označenia "minarine" alebo "halvarine".
3. Obchodné označenie uvedené v odseku 1 a) sa môže používať spolu s jedným alebo viacerými výrazmi na definovanie druhu rastlín a/alebo zvierat, z ktorých výrobky pochádzajú, alebo určeného spôsobu používania výrobkov ako aj s inými výrazmi vzťahujúcimi sa na výrobné metódy, ak tieto výrazy nie sú v rozpore s inými ustanoveniami spoločenstva, a to najmä s nariadením Rady (EHS) č. 2082/92 zo 14. júla 1992 o certifikátoch zvláštneho charakteru pre poľnohospodárske výrobky a potraviny [8]. Údaje o geografickom pôvode sa môžu taktiež používať na základe ustanovení nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane geografických údajov a označení pôvodu pre poľnohospodárske výrobky a potraviny [9].
4. Výraz "rastlinný" sa môže používať spolu s obchodným označením v prílohe, časť B, za predpokladu, že výrobok obsahuje iba tuk rastlinného pôvodu s prípustnou toleranciou množstva 2 % v prípade živočíšnych tukov. Táto tolerancia sa bude uplatňovať aj tam, kde je uvedený odkaz na rastlinné druhy.
5. Informácie uvedené k odseku 1, 2 a 3 musia byť ľahko zrozumiteľné a vyznačené na viditeľnom mieste tak, aby boli ľahko viditeľné, jasne čitateľné a nezmazateľné.
6. Pre určité formy propagácie sa môžu zaviesť zvláštne opatrenia týkajúce sa informácií uvedených v odseku 1 a) a b) v súlade s postupom uvedeným v článku 9.
Článok 4
Výraz "tradičné" sa môže používať spolu s názvom "maslo" uvedené v prílohe, časť A (1), pričom tento výrobok sa získava priamo z mlieka alebo zo smotany.
Na účely tohto článku sa po pojmom "smotana" rozumie výrobok získaný z mlieka vo forme emulzie typu olej vo vode s množstvom mliečneho tuku najmenej 10 %.
Článok 5
1. Výrazy pre výrobky uvedené v prílohe, ktoré uvádzajú, implikujú alebo z ktorých vyplýva iné množstvo tuku, ako je uvedený v danej prílohe, sú zakázané.
2. Derogáciou odseku 1 a okrem toho:
a) výraz "so zníženým obsahom tuku" sa môže používať pre výrobky uvedené v prílohe s obsahom tuku vyšším ako 41 %, ale nie vyšším ako 62 %.
b) výrazy "s nízkym obsahom tuku" alebo "light" sa môžu používať pre výrobky uvedené v prílohe s obsahom tuku 41 % alebo nižším.
Výraz "so zníženým množstvom tuku" a "s nízkym množstvom tuku" alebo "light" môžu však nahradiť výrazy "s trojštvrtinovým obsahom tuku" alebo s "polovičným obsahom tuku", používané v prílohe.
Do piatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia Rada skontroluje uplatňovanie tohto odseku na základe správy vypracovanej Komisiou.
3. Derogáciou odseku 1 a na prechodné obdobie piatich rokov po uverejnení tohto nariadenia sa môžu výrazy uvedené v odseku 1 naďalej uvádzať na výrobkoch, na ktorých boli uvedené už 31. decembra 1993 a s ktorými sa legálne obchoduje na trhu členského štátu.
Článok 6
1. Podľa ustanovení tohto nariadenia môžu členské štáty prijať alebo zachovať vnútroštátne nariadenia, ktorými sa stanovujú rôzne úrovne kvality. Takéto nariadenia musia umožniť stanovenie týchto úrovní kvality na základe kritérií týkajúcich sa najmä používaných surovín, organoleptických vlastností výrobkov a ich fyzikálnej a mikrobiologickej stability.
Členské štáty, ktoré využijú túto možnosť, musia zabezpečiť, aby na výrobkoch ostatných členských štátov, ktoré sú v súlade s kritériami stanovenými týmito nariadeniami, sa mohli za nediskriminačných podmienok používať výrazy, ktoré na základe týchto nariadení potvrdzujú, že tieto kritériá boli splnené.
2. Obchodné označenia uvedené v článku 3 (1) a) môžu byť doplnené odkazom na úroveň kvality príznačnú pre príslušný výrobok.
3. Členské štáty vykonajú opatrenia potrebné na zabezpečenie vykonávania kontrol uplatňovania všetkých kritérií uvedených v druhom pododseku odseku 1 pre stanovenie úrovne kvality. Pravidelné a časté kontroly sa musia rozšíriť aj na konečný výrobok a musí ich vykonávať jeden alebo viacero orgánov, ktoré sa riadia verejným právom a ktoré boli určené členským štátom, alebo schválený orgán pod dozorom uvedených orgánov. Členské štáty poskytnú Komisii zoznam orgánov, ktoré určili.
Článok 7
Výrobky dovážené do spoločenstva musia byť v súlade s týmto nariadením v prípadoch uvedených v článku 2 (1).
Článok 8
Podrobné pravidlá uplatňovania tohto nariadenia sa musia prijať v súlade s postupom uvedeným v článku 9 a musia zahŕňať najmä:
- zoznam výrobkov uvedených v článku 2 (2), tretí pododsek, prvá zarážka, na základe zoznamov zaslaných Komisii členskými štátmi,
- analytické metódy potrebné na vykonávanie kontroly zloženia a výrobných charakteristík výrobkov uvedených v článku 1,
- podrobné pravidlá na odber vzoriek,
- podrobné pravidlá na získavanie štatistických informácií o trhoch s výrobkami uvedenými v článku 1.
Článok 9
V prípadoch, keď je uvedený odkaz na tento článok, predmetné opatrenia budú prijaté v súlade s postupom uvedeným v článku 30 nariadenia (EHS) č. 804/68 a článku 38 nariadenia č. 136/66/EHS.
Článok 10
Členské štáty musia stanoviť účinné pokuty, ktoré treba vyrúbiť v prípade porušenia ustanovení tohto nariadenia a ak to pripadá do úvahy, vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú relevantné z hľadiska ich vymožiteľnosti. Členské štáty budú informovať Komisiu o pokutách do 1. januára 1997.
Článok 11
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 1996.
2. Výrobky nachádzajúce sa na trhu členského štátu k 31. decembru 1995, ktoré nespĺňajú požiadavky špecifikované v prílohe, sa môžu bez ohľadu na článok 2 (1) dodávať alebo prepravovať do 31. decembra 1997.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 5. decembra 1994