Smernica Rady
zo 16. júna 1975
o zneškodňovaní odpadových olejov
(75/439/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 100 a 235,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže rozdiely medzi ustanoveniami o zneškodňovaní odpadových olejov či už platnými alebo pripravovanými v rôznych členských štátoch by mohli vytvoriť nerovnaké podmienky hospodárskej súťaže a takto priamo ovplyvniť fungovanie spoločného trhu; keďže je preto potrebné aproximovať právne predpisy platné v tejto oblasti tak, ako stanovuje článok 100 zmluvy;
keďže sa zdá, že je potrebné, aby táto aproximácia právnych predpisov bola sprevádzaná aktivitou spoločenstva tak, aby mohol byť prostredníctvom širších opatrení dosiahnutý jeden z cieľov spoločenstva v oblasti ochrany životného prostredia; keďže by sa na tento účel mali stanoviť určité špecifické opatrenia; keďže zmluva nestanovuje na tento účel zvláštne oprávnenie, mal by sa použiť jej článok 235;
keďže všetky právne normy, ktoré sa vzťahujú na zneškodňovanie odpadových olejov, by mali stanoviť i ochranu životného prostredia pred škodlivým účinkom vyplývajúcim z ich vypúšťania, uskladnenia alebo úpravy za jeden zo svojich základných cieľov;
keďže recyklácia odpadových olejov môže pozitívne prispievať k palivovej politike;
keďže akčný program Európskych spoločenstiev pre životné prostredie [3] podčiarkuje význam problému zneškodňovania odpadových olejov bez škodlivého účinku na životné prostredie;
keďže množstvá odpadových olejov a najmä emulzií v spoločenstve vzrastajú;
keďže na všetky takéto výrobky, dokonca i na tie, ktoré sú olejmi tvorené iba sčasti, by sa mal použiť účinný a kompaktný systém nakladania s odpadovými olejmi, ktorý v rámci spoločenstva nevytvorí prekážky v obchode a neovplyvní voľnú súťaž a zabezpečí ich bezpečné nakladanie za ekonomicky uspokojivých podmienok;
keďže takýto systém by mal regulovať nakladanie, vypúšťanie, uloženie a zber odpadových olejov a stanoviť systém povolení pre podniky, ktoré s takýmito olejmi nakladajú, ďalej určiť v istých prípadoch povinný zber a/alebo zneškodňovanie takýchto olejov a stanoviť vhodné postupy inšpekcie;
keďže v prípadoch, keď sú určité podniky povinné zabezpečiť zber a/alebo zneškodnenie odpadových olejov, mala by sa umožniť kompenzácia formou náhrady tej časti nákladov, ktorá sa vzťahuje na túto činnosť a nie je pokrytá tržbami a vzhľadom na to, že táto náhrada sa môže financovať medzi iným i formou zvýšenia cien nových alebo regenerovaných olejov,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Na účely tejto smernice sa za "odpadové oleje" považujú všetky polotekuté alebo tekuté použité produkty, ktoré úplne alebo čiastočne pozostávajú z minerálnych lebo syntetických olejov,zahŕňajúc zostatky olejov z nádrží, olejovo-vodné zmesi a emulzie.
Článok 2
Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na to, aby zaistili bezpečný zber a zneškodňovanie odpadových olejov.
Článok 3
Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na to, aby zaistili, že pokiaľ je to možné, zneškodnenie olejov sa uskutoční recykláciou (regeneráciou a/alebo spaľovaním inak ako zničením).
Článok 4
Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na to, aby zabezpečili zákaz:
1. akéhokoľvek vypúšťania odpadových olejov do vnútrozemských povrchových vôd, podzemných vôd, pobrežných vôd a do kanalizácie;
2. akéhokoľvek uskladnenia a/alebo vypúšťania škodlivých odpadových olejov do pôdy a akéhokoľvek vypúšťania zostatkov po spracovaní odpadových olejov;
3. akéhokoľvek spracovania odpadových olejov spôsobujúcich znečistenie ovzdušia nad mieru stanovenú existujúcimi predpismi.
Článok 5
Ak nie je možné dosiahnuť ciele definované v článkoch 2, 3 a 4 inak, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na to, aby zabezpečili, že jeden alebo viac podnikov vykonáva zber a/alebo zneškodnenie odpadových olejov, ktoré im ponúkli držitelia na území, ktoré im pridelili príšlušné orgány.
Článok 6
Na dosiahnutie súladu s prijatými opatreniami podľa článku 4 každý podnik, ktorý zneškodňuje odpadové oleje, musí získať povolenie.
Ak to je potrebné, povolenie udelia príslušné orgány až po kontrole zariadenia. Tieto orgány stanovia podmienky, ktoré sa vyžadujú podľa stavu technického rozvoja.
Článok 7
Osoba, ktorá je držiteľom odpadových olejov, ich musí, ak nie je schopná dosiahnuť súlad s opatreniami prijatými podľa článku 4, dať k dispozícii podniku alebo podnikom uvedenému/uvedeným v článku 5.
Článok 8
Držitelia určitého množstva odpadových olejov, v ktorých obsah nečistôt presahuje určité percentá, musia tieto oleje spracovávať a skladovať oddelene.
Príslušné orgány stanovia množstvo a percentá, ktoré sa môžu odlišovať podľa kategórie výrobku uvedenej v prvom pododseku.
Článok 9
Podniky, ktoré zbierajú a/alebo zneškodňujú odpadové oleje, musia uskutočňovať tieto činnosti tak, aby nedošlo k nepredvídanému riziku znečistenia vody, ovzdušia a pôdy.
Článok 10
Každý závod, ktorý vyrába a/alebo zneškodňuje väčšie množstvo odpadových olejov za rok, ako je množstvo, ktoré má stanoviť každý členský štát, ale ktoré nepresahuje 500 litrov, musí:
- viesť záznamy o množstve, kvalite, pôvode, mieste uskladnenia týchto olejov a o ich odoslaní a prevzatí, zahŕňajúc dátumy ich odoslania a prevzatia, a/alebo
- oznámiť takýto údaj na požiadanie príslušným orgánom.
Členské štáty sú oprávnené stanoviť množstvo odpadových olejov v súlade s prvým pododsekom, pokiaľ ide o zodpovedajúce množstvo nového oleja vypočítané podľa vhodného konverzného koeficientu.
Článok 11
Každý podnik, ktorý zneškodňuje odpadové oleje, musí na požiadanie príslušným orgánom podať všetky informácie o zneškodňovaní alebo uskladňovaní týchto olejov a ich zostatkov.
Článok 12
Príslušné orgány pravidelne kontrolujú podniky uvedené v článku 6, najmä čo sa týka súladu s podmienkami ich povolení.
Článok 13
Podnikom na zber alebo zneškodňovanie sa ako vzájomné úľavy môžu poskytnúť náhrady za poskytované služby a za povinnosti uložené členskými štátmi podľa článku 5. Takéto náhrady nesmú presiahnuť ročné nepokryté náklady skutočne zaznamenané podnikom, berúc do úvahy primeraný zisk.
Výška týchto náhrad musí byť taká, aby nespôsobila žiadne významnejšie narušenie hospodárskej súťaže alebo nenarušila prirodzený chod obchodu s týmito produktmi.
Článok 14
Náhrady sa môžu financovať, medzi inými metódami, aj formou zvýšenia cien za výrobky, ktoré sa po použití transformujú do odpadových olejov alebo na odpadové oleje.
Financovanie náhrad sa musí byť v súlade s princípom "znečisťovateľ platí".
Článok 15
Každý členský štát pravidelne zašle Komisii údaje týkajúce sa jeho technických posudkov a získaných skúseností a výsledkov, ktoré dosiahol pri uplatňovaní opatrení prijatých podľa tejto smernice.
Komisia zašle členským štátom celkový prehľad týchto údajov.
Článok 16
Členské štáty vypracujú každé tri roky situačnú správu o zneškodňovaní odpadových olejov na svojom území a zašlú ju Komisii.
Článok 17
Členské štáty vykonajú opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 24 mesiacov od jej oznámenia a bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Článok 18
Opatrenia, ktoré prijali členské štáty na základe tejto smernice, sa môžu postupne uplatňovať v podnikoch uvedených v článku 6, ktoré už existujú v čase oznámenia tejto smernice, a to v priebehu štyroch rokov od tohto oznámenia.
Článok 19
Členské štáty oznámia Komisii texty hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijali v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 20
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 16. júna 1975