Smernica Rady
zo 14. júna 1989
o úradnej kontrole potravín
(89/397/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže obchod s potravinami je jeden z najdôležitejších aspektov spoločného trhu; keďže všetky členské štáty sa musia snažiť ochraňovať zdravie a hospodárske záujmy svojich občanov; keďže ochrane zdravia sa musí priradiť bezpodmienečná priorita a keďže sa preto úradná kontrola potravín musí zosúladiť a zefektívniť;
keďže však rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov s ohľadom na typ kontroly sú také, že predstavujú bariéry voľnému pohybu tovaru;
keďže je preto nevyhnutné aproximovať tieto vnútroštátne právne predpisy;
keďže predovšetkým všeobecné princípy, ktoré riadia vykonávanie takýchto kontrol, sa musia harmonizovať;
keďže špecifické ustanovenia, navyše k všeobecným princípom, sa môžu, ak je to nevyhnutné, následne prijať;
keďže predmetom tejto smernice je overenie súladu potravín s vnútroštátnymi právnymi predpismi o potravinách; keďže tieto vnútroštátne právne predpisy obsahujú ustanovenia o zdraví, pravidlách zloženia a pravidlách množstva určeného na ochranu ekonomických záujmov spotrebiteľov, ako aj ustanovení o informovaní spotrebiteľa a čestných komerčných transakciách;
keďže takisto ako potraviny treba v tom istom čase kontrolovať materiály a predmety určené na kontakt s potravinami;
keďže s cieľom doplnenia vnútorného trhu potraviny určené na prekročenie vnútorných hraníc spoločenstva sa musia prehliadnuť s rovnakou starostlivosťou ako tie, ktoré sú určené na obchodovanie v členskom štáte pôvodu;
keďže inšpekcia preto musí byť založená v princípe na ustanoveniach, ktoré platia v členskom štáte pôvodu; keďže však taký princíp sa nemôže uplatňovať, pokiaľ sa ustanovilo, že dotknutý produkt je určený na zásielku do iného členského štátu, a tak je v súlade s ustanoveniami v platnosti v tomto členskom štáte;
keďže sa inšpekcie musia vykonávať pravidelne, aby boli účinné; keďže nesmú byť obmedzené na subjekt, štádium ani moment, v ktorom by sa mali vykonávať, a keďže musia dodržať najvhodnejšiu formu na zabezpečenie svojej účinnosti;
keďže s cieľom zabezpečiť, že sa inšpekčné postupy neobchádzajú, je nevyhnutné zaviesť, aby členské štáty nevynechávali žiaduce inšpekcie výrobkov na základe toho, že sú určené na vývoz zo spoločenstva;
keďže inšpektori musia získať zodpovedajúce právomoci;
keďže taktiež na jednej strane by podniky nemali mať právo brániť sa inšpekciám, na druhej strane sa ich legitímne práva musia zachovať, najmä právo na výrobné tajomstvo a právo na odvolanie;
keďže autority poverené zodpovednosťou za kontrolu potravín sa môžu odlišovať od jedného členského štátu k druhému; keďže je preto žiaduce vydať zoznam príslušných autorít v každom členskom štáte s vyznačením oblastí, pre ktoré sú oprávnené a schválené laboratóriá na analýzy, ktoré sa majú uskutočniť v súvislosti s takouto kontrolou;
keďže úradné kontroly by mali účinne prispieť k predchádzaniu porušovania zákona; keďže s týmto cieľom by sa mali pripraviť programy na základe vhodných podmienok;
keďže hoci je pre členské štáty primárne ustanoviť svoje inšpekčné programy, je nevyhnutné s ohľadom na výkon a prevádzku vnútorného trhu zorganizovať tiež koordinačné programy na úrovni spoločenstva;
keďže simultánna implementácia národných programov a koordinačných programov bude poskytovať skúsenosť, ktorá v súčasnosti veľmi chýba; keďže v svetle takejto skúsenosti sa môže stať, že bude nevyhnutné revidovať túto smernicu na zlepšenie mechanizmu, ktorý zavádza;
keďže členské štáty by mali povoliť určitý stupeň slobody s ohľadom na praktické prostriedky uskutočňovania inšpekcií tak, aby si neprotirečili s hodnotnými vyskúšanými systémami, ktoré sú najvhodnejšie v určitých situáciách v každom členskom štáte,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica poskytuje všeobecné princípy na uskutočňovanie úradných kontrol potravín.
2. Na účely tejto smernice "úradná kontrola potravín" - ďalej len "kontrola" - znamená inšpekciu príslušnými autoritami zhody:
- potravín,
- prídavných látok do potravín, minerálnych solí, markerov a iných prídavných látok určených na predaj ako takých,
- materiálov a predmetov určených na kontakt s potravinami
s ustanoveniami určenými na predchádzanie rizikám ohrozenia zdravia verejnosti, s garantovaním čestných obchodných transakcií alebo záujmov spotrebiteľa vrátane ustanovení na informovanie spotrebiteľa.
3. Táto smernica sa bude uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia prijaté v kontexte viac špecifických pravidiel spoločenstva.
4. Táto smernica sa nevzťahuje na metrologickú kontrolu.
Článok 2
1. Členské štáty zabezpečia všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, že kontrola sa uskutoční v súlade s touto smernicou.
2. Členské štáty zabezpečia, že produkty určené na zásielky do iného členského štátu sa podrobia inšpekcii s rovnakou starostlivosťou ako tie, ktoré sú určené na marketing na vlastnom území.
Článok 3
Členské štáty nevylúčia produkt z primeranej kontroly na základe toho, že je určený na vývoz mimo spoločenstva.
Článok 4
1. Inšpekcie sa majú uskutočniť:
a) pravidelne;
b) tam, kde sa predpokladá nesúlad.
2. Inšpekcie sa budú vykonávať s využitím prostriedkov primeraných sledovanému účelu.
3. Inšpekcia sa zameria na všetky štádiá výroby, zhotovenia, dovozu do spoločenstva, spracovania, skladovania, dopravy, distribúcie a obchodu.
4. Vo všeobecnosti sa inšpekcie uskutočnia bez predchádzajúceho upozornenia.
5. Vo všeobecnosti sa inšpekcie v každom prípade zamerajú na to štádium alebo štádiá, ktoré sú vymenované v odseku 3 a ktoré sa považuje alebo považujú za najvhodnejšie na prehliadky.
Článok 5
Prehliadka bude pozostávať z jednej alebo viacerých nasledujúcich operácií v súlade s podmienkami stanovenými v článku 6 až 9 a v svetle preskúšania sa vykoná:
1. inšpekcia;
2. vzorkovanie a analýzy;
3. inšpekcia hygieny personálu;
4. preskúmanie písomného a dokumentačného materiálu;
5. preskúmanie akýchkoľvek overovacích systémov zriadených podnikom a získaných výsledkov.
Článok 6
1. Inšpekcii bude podliehať toto:
a) stav a aplikácia, ktorá sa urobila v rôznych štádiách vymenovaných v článku 4 ods. 3 na mieste, v areáli, kanceláriách, okolí podniku, prostriedkoch dopravy, strojoch a zariadeniach;
b) prírodné materiály, prídavné látky, technologické prídavky a iné produkty využívané na prípravu produkcie potravín;
c) polotovary;
d hotové tovary;
e) materiály a predmety určené na kontakt s potravinami;
f) čistiace prostriedky a prostriedky na údržbu a spracovanie a pesticídy;
g) procesy použité na zhotovenie alebo spracovanie potravín;
h) označovanie a prezentácia potravín;
i) konzervačné metódy.
2. Operácie vymenované v odseku 1sa môžu, pokiaľ je to nevyhnutné, nahradiť:
- pohovormi s vedúcim podniku, v ktorom sa uskutočňuje inšpekcia, a s osobami, ktoré pre tento podnik pracujú,
- prehliadaním hodnôt zaznamenaných meracími prístrojmi inštalovanými v podniku,
- inšpekciami uskutočnenými príslušným orgánom s jeho vlastnými prístrojmi s meraniami získanými s prístrojmi inštalovanými v podniku.
Článok 7
1. Vzorky výrobkov vymenované v článku 6 ods. 1 písm. b) až f) sa môžu odobrať na účely analýz.
Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, že tie, ktoré sa podrobia inšpekcii, sa môžu použiť na druhé stanovisko.
2. Analýzy sa uskutočnia v úradných laboratóriách.
Členské štáty môžu taktiež splnomocniť iné laboratóriá na vykonanie analýz.
Článok 8
Osoby, ktoré prídu v rozsahu svojej činnosti do priameho alebo nepriameho kontaktu s materiálmi a výrobkami uvedenými v článku 6 ods. 1 písm. b) až f), sa podrobia hygienickej prehliadke uvedenej v článku 5 ods. 3.
Účelom tejto inšpekcie je zistiť, či zdravotné štandardy týkajúce sa čistoty a odevu personálu sú splnené. Toto sa uskutoční bez toho, aby boli dotknuté postupy lekárskych prehliadok.
Článok 9
1. Inšpektori si môžu urobiť poznámky z písomných dokladov a dokumentačných materiálov, ktoré majú fyzické a právnické osoby v rôznych štádiách vymenovaných v článku 4 ods. 3.
2. Inšpektori môžu tiež skopírovať alebo urobiť extrakty písomných dokladov a dokumentačných materiálov predložených na preskúmanie.
Článok 10
Pokiaľ inšpektori zistia alebo očakávajú nejaké nezrovnalosti, prijmú potrebné opatrenia.
Článok 11
1. Členské štáty zabezpečia, aby inšpektori mali právo vykonávať operácie uvedené v článku 6 až 10.
2. Členské štáty stanovia, že dotknuté fyzické a právnické osoby sú zaviazané povoliť akékoľvek inšpekcie uskutočnené v súlade s touto smernicou a pomáhať inšpektorom pri plnení svojich povinností.
Článok 12
1. Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že fyzické a právnické osoby, ktorých sa týkala kontrola, majú právo odvolať sa proti opatreniam prijatým príslušným orgánom na účely inšpekcie.
2. Stanovia, že inšpektori budú viazaní služobným tajomstvom.
Článok 13
S cieľom zabezpečiť, že uplatňovanie tejto smernice je jednotné v členských štátoch, Komisia do jedného roka od prijatia vypracuje správu pre Európsky parlament a Radu o:
a) súčasnej úrovni zaistenia školenia inšpektorov potravín v členských štátoch;
b) možnosti zavedenia ustanovení spoločenstva, na ktorých pozostáva základné a ďalšie školenie inšpektorov;
c) možnosti ustanovenia štandardov kvality spoločenstva pre všetky laboratóriá zahrnuté do inšpekcie a vzorkovania podľa tejto smernice;
d) možnosti ustanoviť inšpekčnú službu spoločenstva vrátane možností pre všetky inštitúcie a osoby zainteresované v týchto inšpekciách vymieňať si informácie.
Článok 14
1. Príslušný orgán alebo orgány členských štátov vypracujú ústretové programy s tým, že stanovia povahu a frekvenciu inšpekcií vykonávaných pravidelne v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. a) počas špecifického obdobia.
2. Od 1. mája každého roka členské štáty zašlú Komisii nevyhnutné informácie o uplatňovaní programov uvedených v odseku 1 za predchádzajúci rok s uvedením:
- podmienok uplatňovaných v týchto programoch,
- počtu a typu vykonaných inšpekcií,
- počtu a typu narušení ustanovení.
3. Do 16. októbra každého roka a prvýkrát v roku 1991 Komisia prevedie na členské štáty po porade v rámci Stáleho výboru pre potraviny odporúčania týkajúce sa koordinačného programu inšpekcií na nasledujúci rok. Tieto odporúčania môžu byť následne prispôsobené ako požiadavky počas zapracovania koordinačného programu.
Koordinačný program stanovený najmä v kritériách priority sa bude uplatňovať vo svojom uplatňovaní.
Informácie uvedené v odseku 2 budú obsahovať špeciálne oddelené sekcie na uplatňovanie koordinačného programu.
4. Päť rokov po vyhlásení tejto smernice Komisia pošle Rade správu o uplatňovaní tohto článku, sprevádzanú, ak je to nevyhnutné, akýmikoľvek vhodnými návrhmi.
Článok 15
Každý členský štát odošle Komisii názvy:
- príslušných orgánov a okrem toho ich teritoriálnu pôsobnosť a funkcie,
- úradných laboratórií alebo laboratórií poverených príslušnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za vykonanie analýz v spojení s kontrolou.
Tieto zoznamy sa uverejnia v sérii C Úradného vestníka Európskych spoločenstiev.
Článok 16
Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 12 mesiacov po vyhlásení tejto smernice zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr však do 24 mesiacov od jej vyhlásenia [4]. Okamžite o tom informujú Komisiu.
Článok 17
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 4. júna 1989