Smernica 2002/95/ES Európskeho parlamentu a Rady
z 27. januára 2003
o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 95,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [3],
konajúc v súlade s postupom ustanovenom v článku 251 zmluvy na základe spoločného textu schváleného Zmierovacím výborom 8. novembra 2002 [4],
Keďže:
(1) rozdiely medzi zákonmi a správnymi opatreniami prijatými členskými štátmi, vzhľadom na obmedzenie používania nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach, by mohli vytvárať obchodné prekážky a porušovanie obchodnej súťaže v spoločenstve a mohli mať tak priamy dopad na vytváranie a fungovanie vnútorného trhu. Preto sa ukazuje ako potrebné aproximovať právne predpisy členských štátov v tejto oblasti a prispieť k ochrane zdravia ľudí a environmentálne vhodného zhodnocovania a zneškodňovania odpadu z elektrických a elektronických zariadení;
(2) Európska Rada na svojom zasadaní v Nice 7., 8. a 9. decembra 2000 podpísala rezolúciu Rady zo 4. decembra 2000 o zásade predbežnej opatrnosti;
(3) správa Komisie z 30. júla 1996 o preskúmaní stratégie spoločenstva pre odpadové hospodárstvo zdôrazňuje potrebu znížiť obsah nebezpečných látok v odpade a poukazuje na možné výhody z predpisov v rámci spoločenstva obmedzujúcich prítomnosť takýchto látok vo výrobkoch a výrobných procesoch;
(4) rezolúcia Rady z 25. januára 1988 o akčnom programe spoločenstva na boj proti znečisteniu životného prostredia kadmiom [5] vyzýva Komisiu, aby pokračovala bezodkladne v zdokonalení osobitných opatrení pre takýto program. Tiež sa musí chrániť zdravie ľudí a mala by sa preto zvoliť celková stratégia, ktorá najmä zakazuje používanie kadmia a podporuje vývoj substitučných výrobkov. Rezolúcia zdôrazňuje, že používanie kadmia by sa malo obmedziť na prípady, keď neexistujú vhodné a bezpečnejšie alternatívy;
(5) dostupné dôkazy uvádzajú, že opatrenia na zber, spracovanie, recykláciu a zneškodňovanie odpadu z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ), ako sú uvedené v smernici 2002/96/ES z 27. januára 2003 Európskeho parlamentu a Rady o odpade z elektrických a elektronických zariadení [6], sú potrebné, aby sa obmedzili problémy odpadového hospodárstva vo vzťahu k príslušným ťažkým kovom a príslušným retardérom horenia. Napriek týmto opatreniam sa však dôležité časti OEEZ budú naďalej nachádzať v súčasných cestách zneškodňovania. Dokonca aj keby sa OEEZ zbieral separovane a dodával do recyklačných procesov, obsah ortuti, kadmia, olova, chrómu VI, PBB a PBDE v ňom by s veľkou pravdepodobnosťou mohol predstavovať riziká pre zdravie a životné prostredie;
(6) pri zohľadnení technických a ekonomických možností najefektívnejším spôsobom na zabezpečenie významného zníženia rizík pre zdravie a životné prostredie vo vzťahu k týmto látkam, ktoré môže dosiahnuť želanú úroveň ochrany v spoločenstve, je náhrada týchto látok v elektrických a elektronických zariadeniach bezpečnými alebo bezpečnejšími materiálmi. Obmedzenie používania týchto nebezpečných látok pravdepodobne zlepší možnosti a hospodársku rentabilitu recyklácie OEEZ a zníži negatívne vplyvy na pracovníkov v recyklačných podnikoch;
(7) látky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, sú vedecky dobre preskúmané a zhodnotené a podliehajú rôznym opatreniam tak ako na úrovni spoločenstva, tak aj na národnej úrovni;
(8) opatrenia ustanovené v tejto smernici zohľadňujú existujúce medzinárodné usmernenia a odporúčania a sú založené na posúdení dostupných vedeckých a technických informácií. Opatrenia sú potrebné na dosiahnutie želanej úrovne ochrany zdravia ľudí a zvierat a ochrany životného prostredia vzhľadom na riziká, ktoré by mohli pri chýbajúcich opatreniach pravdepodobne v spoločenstve vzniknúť. Opatrenia by sa mali revidovať a v prípade potreby prispôsobiť, aby zohľadnili dostupné technické a vedecké informácie;
(9) táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy spoločenstva týkajúce sa požiadaviek na bezpečnosť a ochranu zdravia a bez toho, aby boli dotknuté konkrétne predpisy spoločenstva o odpadovom hospodárstve, najmä smernica Rady 91/157/EHS z 18. marca 1991 o batériách a akumulátoroch obsahujúcich určité nebezpečné látky [7];
(10) mal by sa zohľadniť technický vývoj elektrických a elektronických zariadení bez ťažkých kovov, PBDE a PBB. Len čo budú dostupné vedecké dôkazy a pri zohľadnení zásady predbežnej opatrnosti, by sa mal preveriť zákaz iných nebezpečných látok a ich nahradenie environmentálne vhodnejšími alternatívami, ktoré zabezpečia prinajmenšom rovnakú úroveň ochrany spotrebiteľov;
(11) výnimky z požiadavky na nahradenie by sa mohli povoliť, ak z vedeckého a technického hľadiska nie je možné nahradenie alebo ak by mohli negatívne vplyvy na životné prostredie a zdravie spôsobené nahradením prevážiť nad výhodami nahradenia pre ľudí a životné prostredie. Nahradenie nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach by sa malo tiež vykonať takým spôsobom, ktorý je kompatibilný s ochranou zdravia a bezpečnosti užívateľov elektrických a elektronických zariadení (EEZ);
(12) je prospešné opätovné použitie výrobku, pre renováciu a predĺženie životnosti je potrebné, aby boli dostupné náhradné diely;
(13) prispôsobenie vedeckému a technickému pokroku výnimiek z požiadaviek týkajúcich sa postupného ukončenia a zákazu používania nebezpečných látok by mala Komisia uskutočňovať podľa postupu výboru;
(14) opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovuje postup na uplatňovanie vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu [8],
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Ciele
Cieľom tejto smernice je aproximovať právne predpisy členských štátov týkajúce sa obmedzenia používania nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach a prispieť k ochrane zdravia ľudí a environmentálne vhodnému zhodnocovaniu a zneškodňovaniu odpadu z elektrických a elektronických zariadení.
Článok 2
Pôsobnosť
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, sa táto smernica uplatňuje na elektrické a elektronické zariadenia spadajúce do kategórií 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 a 10 uvedených v prílohe IA k smernici č. 2002/96/ES (OEEZ) a na elektrické žiarovky a svietidlá v domácnostiach.
2. Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy spoločenstva týkajúce sa požiadaviek na bezpečnosť a ochranu zdravia a osobitné právne predpisy spoločenstva o odpadovom hospodárstve.
3. Táto smernica sa neuplatňuje na náhradné diely určené na opravu alebo na opätovné použitie elektrických a elektronických zariadení uvedených na trh pred 1. júlom 2006.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa použijú tieto pojmy:
a) "elektrické a elektronické zariadenia" alebo "EEZ" znamenajú zariadenia, ktoré na svoju riadnu činnosť potrebujú elektrické prúdy alebo elektromagnetické polia a zariadenia na výrobu, prenos a meranie takýchto prúdov a polí, ktoré spadajú do kategórií uvedených v prílohe IA k smernici 2002/96/ES (OEEZ) a ktoré sú navrhnuté na použitie pri hodnote napätia najviac 1000 voltov pre striedavý prúd a 1500 voltov pre jednosmerný prúd.
b) "výrobca" znamená akúkoľvek osobu bez ohľadu na používané techniky predaja vrátane predaja prostriedkami diaľkovej komunikácie v súlade so smernicou 97/7/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľov pri uzatváraní zmlúv na diaľku [9]:
i) vyrába a predáva elektrické a elektronické zariadenia pod svojou značkou;
ii) ďalej predáva pod svojou značkou zariadenia vyrobené inými dodávateľmi; predajca, ktorý ďalej predáva, sa nepovažuje za "výrobcu", ak sa na zariadení nachádza značka výrobcu, ako je ustanovené v pododseku i); alebo
iii) profesionálne dováža alebo vyváža elektrické a elektronické zariadenia do členského štátu.
Ktokoľvek, kto poskytuje výlučne financovanie na základe zmluvy o financovaní sa nepovažuje za "výrobcu", pokiaľ nevystupuje aj ako výrobca v zmysle bodov i) až iii).
Článok 4
Prevencia
1. Členské štáty zabezpečia, aby od 1. júla 2006 nové elektrické a elektronické zariadenia uvedené na trh neobsahovali olovo, ortuť, kadmium, šesťmocný chróm, polybromované bifenyly (PBB) alebo polybromované difenylétery (PBDE). Vnútroštátne právne predpisy obmedzujúce alebo zakazujúce použitie týchto látok v elektrických a elektronických zariadeniach, ktoré boli prijaté v súlade s právnymi predpismi spoločenstva pred prijatím tejto smernice, sa môžu zachovať do 1. júla 2006.
2. Odsek 1 sa neuplatňuje na účely použitia uvedené v prílohe.
3. Na základe návrhu Komisie rozhodne Európsky parlament a Rada, len čo budú dostupné vedecké dôkazy a v súlade so zásadami politiky týkajúcej sa chemikálií, ako je ustanovené v Šiestom environmentálnom akčnom programe Európskeho spoločenstva o zákaze iných nebezpečných látok a ich nahradení environmentálne vhodnejšími alternatívami, ktoré zabezpečia prinajmenšom rovnakú úroveň ochrany pre spotrebiteľov.
Článok 5
Prispôsobenie vedeckému a technickému pokroku
1. Všetky zmeny a doplnenia, ktoré sú potrebné na prispôsobenie prílohy vedeckému a technickému pokroku, sa na nasledujúce ciele prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 7 ods. 2:
a) stanovenie, ak to bude potrebné, maximálnych prípustných hodnôt koncentrácie, pokiaľ sa bude tolerovať prítomnosť látok uvedených v článku 4 ods. 1 v špecifických materiáloch a komponentoch elektrických a elektronických zariadení;
b) vyňatie materiálov a komponentov elektrických a elektronických zariadení z článku 4 ods. 1, ak ich odstránenie alebo nahradenie prostredníctvom zmien v konštrukcii alebo zmien materiálov a komponentov, ktoré nevyžadujú žiadne materiály alebo látky uvedené v tomto článku, je technicky alebo vedecky neuskutočniteľné alebo kde by mohli negatívne vplyvy na životné prostredie a zdravie spôsobené nahradením prevážiť nad výhodami z nahradenia pre životné prostredie a ľudí a/alebo nad výhodami vzhľadom na bezpečnosť spotrebiteľa.
c) preskúmanie každej výnimky v prílohe aspoň každé štyri roky alebo štyri roky po pridaní položky do zoznamu, s cieľom posúdiť vypustenie materiálov a komponentov elektrických a elektronických zariadení z prílohy, ak ich odstránenie alebo nahradenie prostredníctvom zmien v konštrukcii alebo zmien materiálov a komponentov, ktoré nevyžadujú žiadne materiály alebo látky uvedené v článku 4 ods. 1, je technicky alebo vedecky uskutočniteľné za predpokladu, že záporné vplyvy na životné prostredie a zdravie spôsobené nahradením neprevážia nad výhodami z nahradenia pre životné prostredie a ľudí a/alebo nad výhodami vzhľadom na bezpečnosť spotrebiteľa.
2. Predtým ako sa príloha zmení a doplní podľa odseku 1, sa Komisia okrem iného poradí s výrobcami elektrických a elektronických zariadení, prevádzkovateľmi recyklačných a spracovateľských zariadení a environmentálnymi organizáciami a zamestnaneckými a spotrebiteľskými zväzmi. Pripomienky sa pošlú výboru uvedenému v článku 7 ods. 1. Komisia predloží správu o obdržaných informáciách.
Článok 6
Preskúmanie
Pred 13. februárom 2005 preskúma Komisia opatrenia ustanovené v tejto smernici, aby v prípade potreby zohľadnila nové vedecké dôkazy.
Do tohto dátumu Komisia predloží najmä návrhy na zahrnutie zariadenií do pôsobnosti tejto smernice, ktoré patria do kategórií 8 a 9, ktoré sú uvedené v prílohe IA k smernici 2002/96/ES (OEEZ).
Komisia tiež preštuduje potrebu prispôsobiť zoznam látok uvedených článku 4 ods. 1 na základe vedeckých faktov a pri zohľadnení zásady predbežnej opatrnosti a v prípade potreby predloží Európskemu parlamentu a Rade návrhy takýchto úprav.
Počas preskúmania sa musí venovať osobitná pozornosť vplyvu iných nebezpečných látok a materiálov používaných v elektrických a elektronických zariadeniach na životné prostredie a na zdravie ľudí. Komisia preverí možnosť nahradenia takýchto látok a materiálov a Európskemu parlamentu a Rade predloží návrhy, aby sa v prípade potreby rozšírila pôsobnosť článku 4.
Článok 7
Výbor
1. Komisii bude pomáhať výbor zriadený na základe článku 18 smernice Rady 75/442/EHS [10].
2. V prípade odkazu na tento odsek sa budú uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanovuje na tri mesiace.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 8
Tresty
Členské štáty stanovia tresty, ktoré sa budú uplatňovať pri porušení vnútroštátnych ustanovení prijatých v súlade s touto smernicou. Stanovené tresty musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Článok 9
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 13. augusta 2004. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 10
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 11
Adresáti
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 27. januára 2003