Smernica 2001/80/ES Európskeho parlamentu a Rady
z 23. októbra 2001
o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 175 ods. 1,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
po konzultácii s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [3] v zmysle spoločného textu schváleného zmierovacím výborom 2. augusta 2001,
keďže:
(1) Smernica Rady 88/609/EHS z 24. novembra 1988 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení [4] prispela k obmedzeniu a kontrole emisií do atmosféry z veľkých spaľovacích zariadení. V záujme väčšej jasnosti by sa mala prepracovať.
(2) Piaty akčný program pre životné prostredie [5] stanovuje ciele, aby kritické zaťaženie a úrovne určitých acidifikačných znečisťujúcich látok, ako sú oxid siričitý (SO2) a oxidy dusíka (NOx) nikdy neboli prekročené a čo sa týka kvality ovzdušia, všetci ľudia by mali byť účinne chránení pred známymi zdravotnými rizikami zo znečistenia ovzdušia.
(3) Všetky členské štáty podpísali Göteborský protokol z 1. decembra 1999 k Dohovoru Európskej hospodárskej komisie Organizácie spojených národov (EHK OSN) o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia presahujúcom hranice štátov na zníženie acidifikácie, eutrofizácie a prízemného ozónu, čo zahŕňa okrem iného aj záväzky na obmedzovanie emisií oxidu siričitého a oxidov dusíka.
(4) Komisia zverejnila oznámenie o stratégii boja proti acidifikácii, v ktorej sa určila revízia smernice 88/609/EHS ako integrálna zložka tejto stratégie s dlhodobým cieľom znižovania emisií oxidu siričitého a oxidov dusíka v miere dostatočnej na pokles usadenín a koncentrácií pod kritickú úroveň a úroveň medzného zaťaženia.
(5) V súlade s princípom subsidiarity, ako je vyložený v článku 5 zmluvy, cieľ znižovania kyslých emisií z veľkých spaľovacích zariadení nemôžu členské štáty účinne dosiahnuť, ak budú konať jednotlivo a nekoordinovaná činnosť nezaručuje dosiahnutie požadovaného cieľa; s ohľadom na potrebu znižovania kyslých emisií v celom spoločenstve je účinnejšie konať na úrovni spoločenstva.
(6) Existujúce veľké spaľovacie zariadenia výrazne prispievajú k emisiám oxidu siričitého a oxidom dusíka v spoločenstve a je potrebné znížiť tieto emisie. Preto je potrebné upraviť prístup k rozličným charakteristikám sektora veľkých spaľovacích zariadení v členských štátoch.
(7) Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia [6] stanovuje integrovaný prístup k prevencii a kontrole znečistenia, v ktorom sa zohľadňujú všetky aspekty environmentálneho správania zariadenia integrovaným spôsobom; spaľovacie zariadenia s nominálnym tepelným vstupom presahujúcim 50 MW sú zahrnuté do pôsobnosti tejto smernice; podľa článku 15 ods. 3 uvedenej smernice má Komisia na základe údajov dodaných členskými štátmi vydať zoznam hlavných emisií a zodpovedných zdrojov každé tri roky. Podľa článku 18 uvedenej smernice stanoví Rada, konajúc na návrh Komisie, limitné hodnoty emisií v súlade s postupmi uloženými v zmluve, pre ktoré sa určila potreba konať v rámci spoločenstva, najmä na základe výmeny informácií podľa článku 16 uvedenej smernice.
(8) Dodržiavanie hodnôt emisných limitov stanovených v tejto smernici by sa malo považovať za nutnú, ale nie dostatočnú podmienku pre súlad s požiadavkami smernice 96/61/ES týkajúcimi sa používania najlepších dostupných techník. Takýto súlad môže obsahovať prísnejšie hodnoty emisných limitov, hodnoty emisných limitov pre iné látky a iné roztoky a ďalšie vhodné podmienky.
(9) Za obdobie 15 rokov sa v priemysle získala skúsenosť z vykonávania techník na zníženie znečisťujúcich emisií z veľkých spaľovacích zariadení.
(10) Protokol o ťažkých kovoch k Dohovoru EHK OSN o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia presahujúcom hranice štátov doporučuje prijatie opatrení na zníženie ťažkých kovov emitovaných určitými zariadeniami. Je známe, že výhody zo znižovania emisií prachu použitím zariadenia na odstraňovanie prachu zabezpečujú aj výhody zo znižovania emisií ťažkých kovov viazaných na častice.
(11) Zariadenia na výrobu elektrickej energie predstavujú významnú časť sektora veľkých spaľovacích zariadení.
(12) Účelom smernice 96/92/ES Európskeho parlamentu a Rady z 19. decembra 1996 týkajúcej sa všeobecných pravidiel pre vnútorný trh s elektrickou energiou [7] je okrem iného mať účinok na distribúciu nových výrobných kapacít medzi nové prírastky v sektore.
(13) Spoločenstvo má záväzok redukovať emisie oxidu uhličitého. Kde je to uskutočniteľné, kombinovaná výroba tepla a elektrickej energie predstavuje cennú príležitosť na výrazné zlepšenie celkovej účinnosti využívania palív.
(14) Významné zvýšenie používania zemného plynu pre výrobu elektrickej energie už prebieha a pravdepodobne bude pokračovať, najmä používaním plynových turbín.
(15) Vzhľadom na zvyšovanie produkcie energie z biomasy sú odôvodniteľné špecifické emisné normy pre toto palivo.
(16) Rezolúcia Rady z 24. februára 1997 o stratégii spoločenstva pre odpadové hospodárstvo [8] zdôrazňuje potrebu podpory zhodnocovania odpadov a uvádza, že na prevádzkovanie zariadení, v ktorých sa spaľuje odpad, by sa mali vzťahovať vhodné emisné normy, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany životného prostredia.
(17) Získala sa skúsenosť v priemysle týkajúca sa techník a vybavenia pre meranie hlavných znečisťujúcich látok emitovaných veľkými spaľovacími zariadeniami; Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) sa podujal na vytvorenie rámca, ktorý zabezpečí porovnateľnosť výsledkov meraní v spoločenstve a zaručí vysokú úroveň kvality týchto meraní.
(18) Je potrebné zlepšiť poznatky o emisiách hlavných znečisťujúcich látok z veľkých spaľovacích zariadení. Aby sa pravým spôsobom zobrazila úroveň znečisťovania zariadením, takéto informácie by sa mali spájať s poznatkami o jeho energetickej spotrebe.
(19) Táto smernica je bez vplyvu na časové obmedzenie, v rámci ktorého musia členské štáty transponovať a vykonávať smernicu 88/609/EHS,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica sa vzťahuje na spaľovacie zariadenia, ktorých nominálny tepelný vstup sa rovná alebo je väčší ako 50 MW, bez ohľadu na druh používaného paliva (tuhé, kvapalné alebo plynné).
Článok 2
Na účely tejto smernice:
(1) "emisia" je vypustenie látok zo spaľovacieho zariadenia do ovzdušia;
(2) "odpadové plyny" sú plynné vypustenia obsahujúce tuhé, kvapalné alebo plynné emisie; miera ich objemového prietoku je vyjadrená v kubických metroch za hodinu pri bežnej teplote (273 K) a tlaku (101,3 kPa) po korekcii kvôli obsahu vodných pár, ďalej len (Nm3/h);
(3) "hodnota emisného limitu" je prípustné množstvo látky v odpadových plynoch zo spaľovacieho zariadenia, ktoré môže byť vypustené do ovzdušia za dané obdobie; vypočíta sa ako hmotnosť na objem odpadových plynov, vyjadrená v mg/Nm3, za predpokladu, že obsah kyslíka v objeme odpadového plynu je 3 % v prípade kvapalných a plynných palív, 6 % v prípade tuhých palív a 15 % v prípade plynových turbín;
(4) "miera odsírenia" je množstvo síry, ktoré nie je emitované do vzduchu v sídle zariadenia spaľovne za dané obdobie v pomere k množstvu síry obsiahnutom v palive, ktoré vstupuje do zariadení spaľovne a ktoré sa používa v rovnakom období;
(5) "prevádzkovateľ" je každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá prevádzkuje spaľovacie zariadenie a ktorá má nad ňou rozhodujúcu ekonomickú právomoc, alebo ňou bola poverená;
(6) "palivo" je každý tuhý, kvapalný alebo plynný horľavý materiál, používaný na spaľovanie v spaľovacom zariadení, s výnimkou odpadov, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 89/369/EHS z 8. júna 1989 o prevencii znečistenia ovzdušia z nových spaľovní komunálnych odpadov [9], smernica Rady 89/429/EHS z 21. júna 1989 o znížení znečistenia ovzdušia z existujúcich spaľovní komunálneho odpadu [10] a smernica Rady 94/67/ES zo 16. decembra 1994 o nebezpečnom odpade [11], alebo akýkoľvek následný akt spoločenstva, ktorý zruší a nahradí jednu alebo viaceré z týchto smerníc;
(7) "spaľovacie zariadenie" je každé technické zariadenie, v ktorom sa okysličujú palivá s cieľom využitia takto vzniknutého tepla.
Táto smernica sa vzťahuje iba na spaľovacie zariadenia určené na výrobu energie, s výnimkou tých, ktoré priamo využívajú produkty spaľovania vo výrobných procesoch. Táto smernica sa nevzťahuje na tieto spaľovacie zariadenia:
a) zariadenia, v ktorých sa produkty spaľovania používajú na priame vykurovanie, sušenie alebo iné spracovanie predmetov alebo materiálov, napr. na zahriatie pecí, pecí na tepelné spracovanie;
b) prídavné spaľovacie zariadenia, t. j. akékoľvek technické zariadenia určené na čistenie odpadových plynov spaľovaním, ktoré nie je prevádzkované ako samostatné spaľovacie zariadenie;
c) zariadenia na regeneráciu katalyzátorov na katalytické krakovanie;
d) zariadenia na premenu sírovodíka na síru;
e) reaktory používané v chemickom priemysle;
f) pece s koksovými batériami;
g) kaupre;
h) akékoľvek technické zariadenia používané na pohon vozidiel, lodí alebo lietadiel;
i) plynové turbíny používané na morských plošinách;
j) plynové turbíny povolené do 27. novembra 2002 alebo tie, ktoré podľa názoru príslušného orgánu budú predmetom plnej žiadosti o povolenie do 27. novembra 2002, za predpokladu, že zariadenie bude spustené do prevádzky najneskôr 27. novembra 2003 bez vplyvu na článok 7 ods. 1 a prílohu VIII (A) a (B);
Táto smernica nezahrňuje zariadenia poháňané naftovými, benzínovými alebo plynovými motormi.
Kde sa postavia dve alebo viac oddelených nových zariadení takým spôsobom, že ich odpadové plyny môžu byť pri zohľadnení technických a ekonomických faktorov, podľa úsudku príslušných orgánov, vypúšťané spoločným komínom, kombinácia vytvorená takýmito zariadeniami sa bude považovať za jednu jednotku;
(8) "viacpalivová spaľovacia jednotka" je každé spaľovacie zariadenie, ktoré môže spaľovať súčastne alebo striedavo dva alebo viac druhov palív;
(9) "nové zariadenie" je každé spaľovacie zariadenie, ktorému bolo vydané pôvodné stavebné povolenie, alebo kde takýto postup chýba, pôvodné povolenie na prevádzku z 1. júla 1987 alebo neskôr;
(10) "existujúce zariadenie" je každé spaľovacie zariadenie, ktorému bolo vydané pôvodné stavebné povolenie, alebo kde takýto postup chýba, pôvodné povolenie na prevádzku pred 1. júlom 1987;
(11) "biomasa" sú produkty pozostávajúce z akejkoľvek celej rastlinnej hmoty alebo jej časti, pochádzajúcej z poľnohospodárstva alebo lesníctva, ktoré sa môžu použiť ako palivo na účely zhodnotenia ich energetického obsahu a následného odpadu použitého ako palivo:
a) rastlinný odpad z poľnohospodárstva a lesníctva;
b) rastlinný odpad z potravinárskeho priemyslu, ak sa zhodnotí vytvorené teplo;
c) vláknitý rastlinný odpad z výroby buničiny a z výroby papiera z celulózy, ak sa spaľuje na mieste výroby a vytvorené teplo sa zhodnocuje;
d) korkový odpad;
e) drevný odpad s výnimkou drevného odpadu, ktorý môže obsahovať halogenované organické zlúčeniny alebo ťažké kovy následkom ošetrovania konzervátormi na drevo alebo nátermi a ktorý zahŕňa najmä drevný odpad pochádzajúci zo stavieb a demolácií;
(12) "plynová turbína" je každý rotujúci stroj, ktorý premieňa tepelnú energiu na mechanickú prácu, pozostávajúca najmä z kompresora, tepelného zariadenia, v ktorom sa okysličujú palivá na zahrievanie pracovnej kvapaliny a turbíny;
(13) "okrajové regióny" sú francúzske zámorské departementy s ohľadom na Francúzsko, Azory a Madeira s ohľadom na Portugalsko a Kanárske ostrovy s ohľadom na Španielsko.
Článok 3
1. Najneskôr do 1. júla 1990 zostavia členské štáty vhodné programy na postupné zníženie celkových ročných emisií z existujúcich spaľovacích zariadení. Programy stanovia časové rozvrhy a vykonávacie postupy.
2. V súlade s programami uvedenými v odseku 1, budú členské štáty naďalej dodržiavať emisné stropy a zodpovedajúce percentuálne zníženie stanovené pre oxid siričitý v prílohe I, stĺpce 1 až 6 a pre oxidy dusíku v prílohe II, stĺpce 1 až 4 v termínoch uvedených v týchto prílohách, až do vykonávania ustanovení článku 4, ktoré sa vzťahujú na existujúce spaľovacie zariadenia.
3. Pri uskutočňovaní týchto programov určia členské štáty aj celkové ročné emisie v súlade s prílohou VIII (C).
4. Ak podstatné alebo neočakávané zmeny v energetických nárokoch alebo v dostupnosti určitých palív alebo určitých výrobných prevádzok spôsobia vážne technické ťažkosti pri vykonávaní programu vytvoreného členským štátom podľa odseku 1, Komisia rozhodne na žiadosť toho členského štátu a pri zohľadnení podmienok žiadosti o úprave emisných stropov pre tento členský štát a/alebo termínov stanovených v prílohách I a II a oznámi svoje rozhodnutie Rade a členským štátom. Každý členský štát sa môže do troch mesiacov odvolať vo veci rozhodnutia na Rade. Do troch mesiacov môže Rada na základe kvalifikovanej väčšiny vydať odlišné rozhodnutie.
Článok 4
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 17 prijmú členské štáty vhodné opatrenia na zabezpečenie, aby všetky stavebné povolenia, alebo ak takýto postup chýba, všetky povolenia na prevádzku nových spaľovacích zariadení, ktoré sú podľa príslušného orgánu predmetom plnej žiadosti o povolenie pred 27. novembrom 2002, za predpokladu, že sa zariadenie spustí do prevádzky najneskôr do 27. novembra 2003, obsahovali podmienky týkajúce sa dodržiavania hodnôt emisných limitov stanovených v časti A príloh III až VII týkajúce sa oxidu siričitého, oxidov dusíka a prachu.
2. Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na zabezpečenie, aby všetky stavebné povolenia, alebo ak takýto postup chýba, všetky povolenia na prevádzku nových spaľovacích zariadení, iných ako podľa odseku 1 obsahovali podmienky týkajúce sa dodržiavania hodnôt emisných limitov stanovených v časti B príloh III až VII týkajúcich sa oxidu siričitého, oxidov dusíka a prachu.
3. Bez vplyvu na smernicu 96/61/ES a smernicu Rady 96/62/ES z 27. septembra 1996 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia [12] musia členské štáty dosiahnuť najneskôr do 1. januára 2008 významne zníženie emisií:
a) prijatím vhodných opatrení na zabezpečenie, aby všetky povolenia na prevádzku existujúcich spaľovacích zariadení obsahovali podmienky týkajúce sa dodržiavania hodnôt emisných limitov stanovených pre nové zariadenia, na ktoré odkazuje odsek 1, alebo
b) zabezpečením, aby existujúce zariadenia boli predmetom národného programu znižovania emisií, na ktorý odkazuje odsek 6;
a vo vhodných prípadoch uplatňovaním článkov 5, 7 a 8.
4. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 96/61/ES a 96/62/ES, existujúce zariadenia môžu byť oslobodené od povinnosti dodržiavať hodnoty emisných limitov, na ktoré odkazuje odsek 3 a vyňaté z národného programu znižovania emisií za týchto podmienok:
a) prevádzkovateľ existujúceho zariadenia sa písomným vyhlásením zaslaným príslušnému orgánu do 30. júna 2004 zaviaže, že nebude prevádzkovať zariadenie viac ako 20000 prevádzkových hodín počnúc 1. januárom 2008 a končiac najneskôr 31. decembrom 2015;
b) od prevádzkovateľa sa bude žiadať, aby každoročne zaslal príslušnému orgánu záznam využitého a nevyužitého zvyšného prevádzkového času zariadenia.
5. Členské štáty môžu požadovať prísnejšie dodržiavanie hodnôt emisných limitov a termínov na vykonávanie, ako sú stanovené v odsekoch 1, 2, 3 a 4 a článku 10. Môžu zahrnúť aj iné znečisťujúce látky a môžu uložiť aj dodatočné požiadavky alebo prispôsobenie zariadenia technickému pokroku.
6. Členské štáty môžu, bez vplyvu na túto smernicu a smernicu 96/61/ES a pri zohľadnení výdavkov a ziskov, ako i záväzkov podľa smernice 2001/81/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2001 o národných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie [13] a smernice 96/62/ES, určiť a vykonávať národné programy znižovania emisií pre existujúce prevádzky zohľadňujúc okrem iného aj dodržiavanie stropov uvedených v prílohách I a II.
Národný program znižovania emisií zníži celkové ročné emisie oxidov dusíka (NOx) oxidu siričitého (SO2) a prachu z existujúcich zariadení na úroveň, ktorá by sa dosiahla uplatňovaním hodnôt emisných limitov, na ktoré odkazuje odsek 3, na existujúce zariadenia v prevádzke v roku 2000 (vrátane tých existujúcich zariadení, ktoré v roku 2000 podstúpili príslušným orgánom schválený rehabilitačný program na zníženie emisií požadované vnútroštátnymi právnymi predpismi) na základe každoročného skutočného prevádzkového času, používaného paliva a tepelného vstupu každého zariadenia, podľa priemeru za posledných 5 rokov prevádzky do roku 2000 vrátane.
Zatvorenie zariadenia zahrnutého do národného programu znižovania emisií nesmie mať za následok zvýšenie celkových ročných emisií zo zvyšných zariadení zahrnutých do programu.
Národný program znižovania emisií nesmie za žiadnych okolností vylúčiť zariadenie z ustanovení uložených v príslušných právnych predpisoch spoločenstva, vrátane o. i. smernice 96/61/ES.
Na národné programy znižovania emisií sa vzťahujú tieto podmienky:
a) program musí obsahovať dlhodobé ciele a príslušné krátkodobé ciele, opatrenia a časové harmonogramy na ich dosiahnutie a mechanizmus monitoringu;
b) členské štáty oznámia Komisii svoje národné programy znižovania emisií najneskôr do 27. novembra 2003;
c) Komisia vyhodnotí, či program spĺňa požiadavky uvedené v bode b) tohto odseku do šiestich mesiacov od jeho oznámenia. Keď Komisia usúdi, že tomu tak nie je, informuje o tom členský štát a ten do troch nasledujúcich mesiacov oznámi všetky opatrenia, ktoré prijal na zabezpečenie požiadaviek tohto odseku;
d) Komisia vytvorí najneskôr do 27. novembra 2002 usmernenie na pomoc členským štátom pri príprave programov.
7. Najneskôr do 31. decembra 2004 a s ohľadom na pokrok v ochrane ľudského zdravia a dosahovania environmentálnych cieľov spoločenstva pre acidifikáciu a kvalitu ovzdušia podľa smernice 96/62/ES zašle Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej posúdi:
a) potrebu ďalších opatrení;
b) množstvo ťažkých kovov vypúšťaných veľkými spaľovacími zariadeniami;
c) náklady, ich efektívnosť a výhody ďalšieho znižovania emisií v sektore spaľovacích zariadení členských štátov v porovnaní s inými sektormi;
d) technickú a ekonomickú realizovateľnosť takého znižovania emisií;
e) účinky noriem stanovených pre sektor veľkých spaľovacích zariadení vrátane ustanovení pre domáce tuhé palivá a účinky konkurencie na trhu s energiou na životné prostredie a vnútorný trh;
f) všetky národné programy znižovania emisií vytvorené členskými štátmi v súlade s odsekom 6.
Komisia zahrnie do svojej správy vhodný návrh na možné konečné dátumy alebo nižšie limitné hodnoty pre odchýlku uvedenú v 2. poznámke pod čiarou k prílohe VI A.
8. Správu uvedenú v odseku 7 budú vhodne sprevádzať súvisiace návrhy, so zreteľom na smernicu 96/61/ES.
Článok 5
Odchylne od prílohy III majú:
(1) Zariadenia s nominálnym tepelným vstupom rovným alebo väčším ako 400 MW, ktoré nie sú v prevádzke viac ako tento počet hodín ročne (prevádzkový priemer v období piatich rokov):
- do 31. decembra 2015, 2000 hodín,
- od 1. januára 2016, 1500 hodín,
stanovenú limitnú hodnotu pre emisie oxidu siričitého 800 mg/Nm3.
Toto ustanovenie sa nevzťahuje na nové zariadenia, ktorým je povolenie udelené podľa článku 4 ods. 2.
(2) Do 31. decembra 1999 môže Španielske kráľovstvo schváliť nové elektrárne s nominálnym tepelným vstupom rovným alebo väčším ako 500 MW, ktoré spaľujú domáce alebo dovezené tuhé palivá, s povolením do konca roka 2005 a vyhovujúce týmto požiadavkám:
a) v prípade dovezených tuhých palív hodnota emisného limitu oxidu siričitého 800 mg/Nm3;
b) v prípade domácich tuhých palív najmenej 60 % hodnota odsírenia,
za predpokladu, že celková povolená kapacita zariadení, na ktoré sa vzťahuje odchýlka neprekročí:
- 2000 MWe v prípade zariadení spaľujúcich domáce tuhé palivá,
- v prípade zariadení spaľujúcich dovezené tuhé palivá buď 7500 alebo 50 % celej novej kapacity všetkých zariadení spaľujúcich tuhé palivá povolených do 31. decembra 1999, podľa toho, ktoré je nižšie.
Článok 6
V prípade nových prevádzok, ktorým bola licencia udelená podľa článku 4 ods. 2 alebo prevádzok zahrnutých do článku 10 členské štáty zabezpečia, aby sa preskúmala technická a ekonomická realizovateľnosť kombinovanej výroby tepla a energie. Ak sa takáto realizovateľnosť potvrdí so zreteľom na trh a distribučnú situáciu, vytvoria sa podľa toho zariadenia.
Článok 7
1. Členské štáty zabezpečia, že do licencií alebo povolení uvedených v článku 4 sa vložia ustanovenia pre postupy týkajúce sa poruchy alebo výpadku na odlučovacom zariadení. V prípade výpadku bude príslušný orgán požadovať od prevádzkovateľa najmä zníženie alebo zastavenie prevádzky, ak sa do 24 hodín nedosiahne náprava, alebo prevádzkovanie zariadenia použitím palív z malým znečisťovaním. V každom prípade bude príslušný orgán upovedomený do 48 hodín. Za žiadnych okolností nesmie kumulatívne trvanie prevádzky bez odlučovacieho zariadenia v akomkoľvek dvanásťmesačnom období presiahnuť 120 hodín. Príslušný orgán môže povoliť výnimky pre horeuvedený 24 a 120 hodinový limit v prípadoch, kedy usúdi, že:
a) prevažuje potreba udržať dodávky energie;
b) spaľovňa s výpadkom by bola po obmedzenú dobu nahradená inou spaľovňou, ktorá by spôsobila celkové zvýšenie emisií.
2. Príslušný orgán môže pozastaviť najviac na šesť mesiacov povinnosť dodržiavať hodnoty emisných limitov uloženú článkom 4 pre oxid siričitý v prípade spaľovne, ktorá normálne používa palivo z nízkym obsahom síry, v prípadoch, kedy prevádzkovateľ nemôže dodržiavať tieto limitné hodnoty kvôli prerušeniu dodávky paliva z nízkym obsahom síry vyplývajúceho z vážneho nedostatku. Komisia bude o takýchto prípadoch bezodkladne informovaná.
3. Príslušný orgán môže povoliť odchýlku povinnosti dodržiavať hodnoty emisných limitov uvedených v článku 4 v prípadoch, kedy sa spaľovňa, ktorá bežne používa len plynné palivo a ktorá by inak musela byť vybavená zariadením na čistenie odpadových plynov, musí výnimočne uchýliť v období nepresahujúcom 10 dní, s výnimkou prevažujúcej potreby udržiavať dodávky energie, k používaniu iných palív z dôvodu náhleho prerušenia dodávky plynu. Príslušný orgán bude okamžite informovaný o výskyte každého konkrétneho prípadu. Členské štáty okamžite informujú Komisiu o prípadoch uvedených v tomto odseku.
Článok 8
V prípade zariadení s viacpalivovou spaľovacou jednotkou, ktorá súčasne používa dve alebo viac palív, príslušný orgán pri udeľovaní povolenia podľa článkov 4 ods. 1 alebo 4 ods. 2 a v prípade zariadení uvedených v článku 4 ods. 3 alebo 10 stanoví hodnoty emisných limitov nasledovne:
a) po prvé, vezme hodnotu emisného limitu relevantnú pre každé jednotlivé palivo a znečisťujúcu látku zodpovedajúcu nominálnemu tepelnému vstupu spaľovacieho zariadenia, ako je uvedené v prílohách III až VII;
b) po druhé, určí palivovo hmotnostné hodnoty emisných limitov, ktoré sa získajú vynásobením vyššie uvedených jednotlivých hodnôt emisných limitov nominálnym tepelným vstupom dodaným každým palivom a výsledok násobenia vydelí súčtom tepelných vstupov dodaných všetkými palivami;
c) po tretie, zostaví súhrn palivovo hmotnostných limitných hodnôt.
2. Pri viacpalivových spaľovacích jednotkách, ktoré používajú destilované rezíduá alebo rezíduá premenené z rafinácie ropy pre vlastnú spotrebu, samotné alebo s inými palivami, sa použijú ustanovenia pre palivá s najvyššou hodnotou emisných limitov (určujúce palivo), bez ohľadu na odsek 1 vyššie, ak je počas prevádzky spaľovacieho zariadenia podiel tohto paliva na celkovom termálnom vstupe dodanom všetkými palivami aspoň 50 %.
Kde je podiel určujúceho paliva menší ako 50 %, hodnota emisného limitu sa určí na pomernom základe tepelného vstupu dodaného jednotlivými palivami vo vzťahu k súčtu tepelných vstupov dodaných všetkými palivami takto:
a) po prvé, vezme sa hodnota emisných limitov pre každé jednotlivé palivo a znečisťujúcu látku, zodpovedajúca nominálnemu tepelnému vstupu spaľovacieho zariadenia, ako je stanovené v prílohách III až VII;
b) po druhé, vypočíta sa hodnota emisného limitu určujúceho paliva (palivo s najvyššou hodnotou emisného limitu podľa príloh III až VII a v prípade dvoch palív s rovnakou hodnotou emisného limitu, palivo s vyšším tepelným vstupom); táto hodnota sa získa násobením hodnoty emisného limitu, stanovenej v prílohách III až VII pre toto palivo, koeficientom dva a odčítaním hodnoty emisného limitu paliva s najnižšou hodnotou emisného limitu od výsledku;
c) po tretie, určia sa palivovo-hmotnostné hodnoty emisných limitov, ktoré sa získajú vynásobením vypočítanej hodnoty emisných limitov paliva tepelným vstupom určujúceho paliva a ďalších jednotlivých hodnôt emisných limitov tepelným vstupom dodaným každým palivom, výsledok násobenia sa vydelí súčtom tepelných vstupov dodaných všetkými palivami;
d) po štvrté, zostavením súhrnu palivovo-hmotnostných hodnôt emisných limitov.
3. Ako alternatíva k odseku 2 sa môžu použiť tieto priemerné hodnoty emisných limitov pre oxid siričitý (bez ohľadu na používanú kombináciu palív):
a) pre zariadenia uvedené v článku 4 ods. 1 a 3: 1000 mg/Nm3, priemerom na všetky takéto zariadenia v rafinérii;
b) pre nové zariadenia uvedené v článku 4 ods. 2: 600 mg/Nm3, priemerom na všetky takéto zariadenia v rafinérii, s výnimkou plynových turbín.
Príslušné orgány zabezpečia, aby uplatňovanie tohto ustanovenia neviedlo k zvýšeniu emisií z existujúcich zariadení.
4. V prípade zariadení s viacpalivovou jednotkou, ktorá striedavo používa dve alebo viac palív, sa pri udeľovaní povolenia podľa článku 4 ods. 1 a 2 a v prípade, že sú takéto zariadenia zahrnuté do článkov 4 ods. 3 alebo 10, sa uplatnia hodnoty emisných limitov stanovených v prílohách III až VII, zodpovedajúce každému palivu.
Článok 9
Odpadové plyny so spaľovacích zariadení sa kontrolovaným spôsobom vypúšťajú komínom. Povolenie uvedené v článku 4 a povolenia na spaľovacie zariadenia podľa článku 10 uložia podmienky vypúšťania. Príslušný orgán najmä zabezpečí, aby sa výška komína vypočítala spôsobom, ktorý zaistí bezpečnosť zdravia a životného prostredia.
Článok 10
Ak sa spaľovňa rozšíri najmenej o 50 MW, na novú časť zariadenia sa budú vzťahovať hodnoty emisných limitov podľa časti B príloh III až VII a bude stanovená vo vzťahu k tepelnej kapacite celého zariadenia. Toto ustanovenie sa nevzťahuje na prípady uvedené v článku 8 ods. 2 a 3.
Ak prevádzkovateľ spaľovacieho zariadenia uvažuje o zmene podľa článkov 2 ods. 10 písm. b) a 12 ods. 2 smernice 96/61/ES, uplatňujú sa hodnoty emisných limitov uvedené v časti B príloh III až VII, čo sa týka oxidu siričitého, oxidov dusíka a prachu.
Článok 11
V prípade výstavby spaľovacích zariadení, ktoré budú mať pravdepodobne závažné účinky na životné prostredie iného členského štátu, zabezpečia členské štáty uskutočnenie všetkých náležitých konzultácií a poskytnú všetky dôležité informácie v súlade s článkom 7 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie [14].
Článok 12
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie monitorovania emisií zo spaľovacích zariadení zahrnutých do tejto smernice a všetkých ďalších hodnôt požadovaných na vykonávanie tejto smernice v súlade s prílohou VIII (A). Členské štáty môžu vyžadovať, aby sa toto monitorovanie vykonávalo na náklady prevádzkovateľa.
Článok 13
Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na zabezpečenie, aby prevádzkovateľ informoval príslušné orgány v primeranej časovej dobe o výsledkoch nepretržitých meraní, kontrole meracieho vybavenia, jednotlivých meraní a všetkých iných meraní vykonaných s cieľom posúdenia súladu s touto smernicou.
Článok 14
1. V prípade nepretržitých meraní sa budú hodnoty emisných limitov uvedených v časti A príloh III až VII považovať za dodržané, ak vyhodnotenie výsledkov prevádzkových hodín v kalendárnom roku ukáže, že:
a) žiadna zo stredných mesačných hodnôt neprekročí hodnotu emisného limitu a
b) v prípade:
i) oxidu siričitého a prachu: 97 % všetkých 48 hodinových stredných hodnôt neprekročí 110 % hodnôt emisných limitov,
ii) oxidov dusíka: 95 % všetkých 48 hodinových stredných hodnôt neprekročí 110 % hodnôt emisných limitov.
Obdobia uvedené v článku 7 ako aj obdobia začiatku a uzatvorenia sa neberú do úvahy.
2. V prípadoch, kedy sa nevyžadujú nepretržité merania, alebo kde sa vyžadujú iné vhodné postupy na určovanie, sa budú hodnoty emisných limitov stanovené v prílohách III až VII považovať za dodržané, ak výsledky každej série meraní alebo každého iného postupu definovaného alebo určeného podľa pravidiel stanovených príslušnými orgánmi neprekročia hodnoty emisných limitov.
3. V prípadoch podľa článku 5 ods. 2 sa bude miera odsírenia považovať za dodržanú, ak vyhodnotenie meraní vykonaných v súlade s prílohou VIII, bod A.3, ukáže, že všetky stredné hodnoty kalendárneho mesiaca alebo všetky stredné hodnoty prevádzkového mesiaca dosiahli požadovanú mieru odsírenia.
Obdobia uvedené v článku 7 ako aj obdobia začiatku a uzatvorenia sa neberú do úvahy.
4. V nových zariadeniach, ktorým je udelené povolenie v súlade s článkom 4 ods. 2 sa budú hodnoty emisných limitov pre prevádzkové hodiny v kalendárnom roku považovať za dodržané, ak:
a) žiadna potvrdená priemerná denná hodnota neprekročí príslušné čísla uvedené v časti B príloh III až VII a
b) 95 % všetkých potvrdených hodinových priemerných hodnôt za rok neprekročí 200 % príslušných hodnôt uvedených v časti B príloh III až VII.
"Potvrdené priemerné hodnoty" sa určia podľa bodu A.6 prílohy VIII.
Obdobia uvedené v článku 7 ako aj obdobia začiatku a uzatvorenia sa neberú do úvahy.
Článok 15
1. Členské štáty informujú Komisiu najneskôr do 31. decembra 1990 o programoch zostavených v súlade s článkom 3 ods. 1.
Najneskôr rok po ukončení rozličných fáz pre zníženie emisií z existujúcich zariadení zašlú členské štáty súhrnnú správu o výsledkoch vykonávania programov.
Takisto sa požaduje čiastočná správa v strede každej fázy.
2. Správy podľa odseku 1 poskytnú celkový prehľad o:
a) všetkých spaľovacích zariadeniach zahrnutých v tejto smernici;
b) emisie oxidu siričitého a oxidov dusíku vyjadrené v tonách za rok a koncentrácie týchto látok v odpadových plynoch;
c) prijatých alebo zamýšľaných opatreniach s úmyslom znižovania emisií a o zmenách vo výbere používaného paliva;
d) vykonaných alebo zamýšľaných zmenách v spôsobe prevádzky;
e) platných alebo zamýšľaných definitívnych uzavretiach spaľovacích zariadení a
f) hodnotách emisných limitov uložených programami s ohľadom na existujúce zariadenia, tam, kde je to vhodné.
Pri určovaní ročných emisií a koncentrácií znečisťujúcich látok v odpadových plynoch vezmú členské štáty do úvahy články 12, 13 a 14.
3. Členské štáty uplatňujúce článok 5 alebo ustanovenia poznámok v prílohe III alebo poznámky pod čiarou v prílohe VI. A o tom podajú každoročne správu Komisii.
Článok 16
Členské štáty určia sankcie za porušenie vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 17
1. Smernica 88/609/EHS sa ruší s účinnosťou od 27. novembra 2002 bez vplyvu na odsek 2 alebo záväzky členských štátov týkajúce sa termínov transpozície a uplatňovanie tej smernice, ako sú uvedené v prílohe IX tejto smernice.
2. V prípade nových zariadení povolených pred 27. novembrom 2002 zostávajú článok 4 ods. 1 tejto smernice, článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 2, článok 6, článok 15 ods. 3, prílohy III, VI, VIII a bod A.2 prílohy IX smernice 88/609/EHS, ako bola zmenená a doplnená smernicou 94/66/ES v platnosti do 1. januára 2008, potom budú zrušené.
3. Odkazy na smernicu 88/609/EHS sa chápu ako odkazy na túto smernicu a interpretujú sa v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe X tejto smernice.
Článok 18
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou pred 27. novembrom 2002. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Pre existujúce zariadenia a pre nové zariadenia, ktorým je udelené povolenie podľa článku 4 ods. 1 sa ustanovenia bodu A.2 prílohy VIII vzťahujú od 27. novembra 2004.
3. Členské štáty oznámia Komisii znenia ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 19
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 20
Táto smernica je určená členským štátom.
V Luxemburgu 23. októbra 2001