Smernica Rady 96/49/ES
z 23. júla 1996
o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru železničnou dopravou
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189c zmluvy [3],
(1) keďže sa v minulých rokoch značne zvýšilo množstvo nebezpečného tovaru prepravovaného železničnou dopravou, čím sa zvyšuje riziko nehôd; keďže je potrebné z tohto dôvodu prijať opatrenia, ktoré by zabezpečili čo možno najlepšie podmienky bezpečnosti pri realizácii takej prepravy;
(2) keďže všetky členské štáty sú zmluvnými stranami Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF), ktorý v dodatku B definuje jednotné právne predpisy pre Zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave (CIM), ktorých príloha 1 predstavuje Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (RID); keďže územný rozsah pôsobnosti dohovoru sa rozširuje za hranice spoločenstva;
(3) keďže dohovor sa netýka vnútroštátnej prepravy nebezpečného tovaru po železnici; keďže z tohto dôvodu je potrebné zabezpečiť jednotné uplatňovanie harmonizovaných bezpečnostných pravidiel v celom spoločenstve; keďže najvhodnejšou cestou dosiahnutia tohto cieľa je zjednotiť právne predpisy uplatňované členskými štátmi pri zabezpečení RID;
(4) keďže v súlade s princípom subsidiarity musia byť tieto právne predpisy aproximované tak, aby bola zabezpečená vysoká úroveň bezpečnosti vnútroštátnych a medzinárodných prepravných činností, zaručená eliminácia porúch súťaže pomocou uľahčenia voľného pohybu tovarov a služieb v rámci celého spoločenstva a aby sa zabezpečila konzistencia s inými opatreniami spoločenstva;
(5) keďže ustanovenia tejto smernice sa nedotýkajú záväzkov, ktoré má spoločenstvo a jeho členské štáty v súlade s cieľmi stanovenými podľa Agendy 21, kapitoly 19 na konferencii UNCED v júni 1992 v Rio de Janeiro a ktoré sú zamerané na snahu o budúcu harmonizáciu systémov klasifikácie nebezpečných látok;
(6) keďže žiadne osobitné právne predpisy spoločenstva zatiaľ neupravujú bezpečnostné podmienky, podľa ktorých sa môžu prepravovať biologické činidlá a geneticky modifikované mikroorganizmy regulované podľa smerníc 90/219/EHS [4], 90/220/EHS [5] a 90/676/EHS [6];
(7) keďže ustanovenia tejto smernice sú bez vplyvu na uplatňovanie iných opatrení spoločenstva v oblasti bezpečnosti pracovníkov a ochrany životného prostredia;
(8) keďže členské štáty musia byť schopné uplatňovať špecifické dopravné predpisy pre prepravu nebezpečného tovaru na svojom území;
(9) keďže by sa členským štátom, pokiaľ ide o prepravu nebezpečného tovaru, malo ponechať právo dočasne vykonávať pravidlá v súlade s odporúčaniami Organizácie Spojených národov, týkajúcimi sa multimodálnej prepravy nebezpečného tovaru, kým ešte nie je harmonizovaný RID s týmito predpismi, čím by sa uľahčila intermodálna preprava nebezpečného tovaru;
(10) keďže každý členský štát si musí čisto z dôvodov iných než bezpečnostných ponechať právo regulovať alebo zakázať medzinárodnú prepravu niektorého nebezpečného tovaru železničnou dopravou;
(11) keďže by sa mali brať do úvahy prísnejšie bezpečnostné opatrenia uplatňované v tuneli pod prielivom La Manche vzhľadom na jeho špecifické charakteristiky, najmä pokiaľ ide o jeho trasu a dĺžku; keďže by sa pre členské štáty malo realizovať také opatrenie, ktoré by im umožnilo zaviesť rovnaký druh opatrení v prípadoch, keď vznikne podobná situácia; keďže niektoré členské štáty musia mať možnosť uplatniť prísnejšie normy pre materiál určený na prepravu vzhľadom na teplotu okolia na území týchto štátov;
(12) keďže vzhľadom na objem investícií vyžadovaných v tomto sektore by sa malo určiť prechodné obdobie, ktoré by umožnilo členským štátom ponechať si niektoré špecifické vnútroštátne opatrenia, týkajúce sa konštrukčných požiadaviek alebo používania cisterien, nádrží, obalov alebo núdzových akčných kódov;
(13) keďže sa nesmie brániť zavedeniu nových výsledkov technologického a priemyselného rozvoja; keďže by sa pre tento účel mali zabezpečiť dočasné odchýlky;
(14) keďže ustanovenia RID oprávňujú uzavrieť dohody odchyľujúce sa od RID; keďže väčší počet dohôd uzavretých dvojstranne medzi členskými štátmi bráni voľnému poskytovaniu dopravných služieb týkajúcich sa prepravy nebezpečného tovaru; keďže zahrnutie nevyhnutných opatrení v prílohe k tejto smernici by mohlo prekonať potrebu takých odchýlok; keďže by sa mali prijať opatrenia na prechodné obdobie, počas ktorého môžu členské štáty medzi sebou naďalej uplatňovať existujúce dohody;
(15) keďže preprava nebezpečného tovaru železničnou dopravou do alebo z tretieho štátu je povolená za predpokladu, že sa vykonáva v súlade s požiadavkami RID; keďže však v prípade prepravy do alebo z republík bývalého Sovietskeho zväzu, ktoré nie sú zmluvnými stranami COTIF, členské štáty sú oprávnené prijať vhodné opatrenia vzhľadom na také prepravy; keďže zaručujú úroveň bezpečnosti ekvivalentnú s úrovňou zabezpečovanou RID;
(16) keďže musí byť možné rýchlo prispôsobiť smernicu technickému pokroku, hlavne prijatím nových opatrení stanovených v rámci RID; keďže na tento účel by sa mal vytvoriť výbor a stanoviť postup zabezpečujúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci tohto výboru,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Rozsah pôsobnosti
Článok 1
1. Táto smernica sa uplatňuje na prepravu nebezpečného tovaru železničnou dopravou v rámci členských štátov alebo medzi nimi. Členské štáty však môžu vyňať z pôsobnosti tejto smernice prepravu nebezpečného tovaru vykonávanú dopravnými prostriedkami patriacimi alebo pod zodpovednosťou ozbrojených síl.
2. Táto smernica však nemá vplyv na právo členského štátu, rešpektujúc právom spoločenstva, uložiť osobitné bezpečnostné požiadavky pre vnútroštátnu a medzinárodnú prepravu nebezpečného tovaru železničnou dopravou, pokiaľ sa príloha k tejto smernici nevzťahuje na tieto oblasti, najmä pokiaľ ide okrem iného:
- chod vlakov;
- radenie nákladných vagónov vo vlakoch vo vnútroštátnej doprave;
- prevádzkové predpisy pre činnosti doplnkové k preprave, ako je radenie a odstavovanie;
- výcvik zamestnancova správa infomácií o prepravovanom nebezpečnom tovare;
- zvláštne pravidlá pre prepravu nebezpečného tovaru v osobných vlakoch.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
- "RID" znamená Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru, ktorý je prílohou I k dodatku B Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF), spolu s jeho zmenami a doplnením;
- "CIM" znamená Jednotné právne predpisy pre Zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave, ktorý je dodatkom B Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF), spolu s jeho zmenami a doplnením;
- "nebezpečný tovar" znamená tie látky a výrobky, ktorých preprava železničnou dopravou je zakázaná alebo povolená len za určitých podmienok podľa prílohy k tejto smernici;
- "preprava" znamená akúkoľvek činnosť pri preprave nebezpečného tovaru železničnou dopravou, ktorá sa vykonáva celkom alebo čiastočne na území členského štátu, vrátané nakládky, vykládky a premiestnenia z jedného druhu dopravy na druhý a zastávok vynútených okolnosťami pri preprave, ktoré sú predmetom prílohy k tejto smernici, bez toho, aby boli dotknuté opatrenia stanovené právnymi predpismi členských štátov, týkajúce sa zodpovednosti vzhľadom na takéto činnosti; tento pojem nezahŕňa prepravu, ktorá sa vykonáva výlučne na území podniku.
Článok 3
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, nebezpečný tovar, ktorého preprava je zakázaná ustanoveniami prílohy, sa nesmie prepravovať železničnou dopravou.
2. Pokiaľ nie je stanovené v tejto smernici inak a bez toho, aby boli dotknuté na pravidlá prístupu na trh pre železničné podniky alebo k pravidlám všeobecne uplatniteľným na prepravu tovaru železničnou dopravou, železničná preprava nebezpečného tovaru sa povolí za predpokladu, že je v súlade s pravidlami stanovenými v prílohe.
KAPITOLA II
Odchýlky, obmedzenia a výnimky
Článok 4
Každý členský štát si môže na účely vnútroštátnej železničnej dopravy na svojom území ponechať ustanovenia svojich vnútroštátnych právnych predpisov, týkajúce sa železničnej prepravy nebezpečného tovaru, ktoré sú v súlade s odporúčaniami Organizácie Spojených národov pre prepravu nebezpečného tovaru, dovtedy, kým príloha k tejto smernici nebude revidovaná tak, aby zohľadnila tieto odporúčania. V takýchto prípadoch dotknuté členské štáty o tom informujú Komisiu.
Článok 5
1. Bez toho, aby boli dotknuté iné právne predpisy spoločenstva, každý členský štát si výlučne z dôvodov iných než bezpečnostných počas prepravy, spojených predovšetkým s národnou bezpečnosťou alebo ochranou životného prostredia, ponechá právo regulovať alebo zakázať prepravu určitého nebezpečného tovaru na svojom území.
2. a) Pre prepravu cez tunel pod prielivom La Manche, Francúzsko a Spojené kráľovstvo môžu uložiť prísnejšie opatrenia, než sú opatrenia stanovené v prílohe. Komisia bude o takých opatreniach informovaná a informuje o nich ostatné členské štáty.
b) Keď členský štát usúdi, že by sa mali uplatňovať prísnejšie opatrenia na prepravu cez tunely na jeho území s charakteristikami podobnými tunelu pod prielivom La Manche, informuje o tom Komisiu. Komisia, konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 9, rozhodne o tom, či príslušný tunel má podobné charakteristiky. Opatrenia prijaté členským štátom sa oznámia Komisii, ktorá o nich informuje ostatné členské štáty.
c) Členský štát, v ktorom je teplota okolia spravidla nižšia než -20 °C, môže uložiť prísnejšie normy vzhľadom na prevádzkovú teplotu materiálov určených na použitie v medzinárodnej železničnej preprave nebezpečného tovaru na svojom území, kým nebudú do prílohy začlenené ustanovenia o vhodných referenčných teplotách pre dané klimatické zóny.
3. Ak v prípade nehody alebo incidentu členský štát usúdi, že uplatňované bezpečnostné opatrenia sa ukázali ako nedostatočné na zníženie nebezpečenstva vyplývajúceho z prepravnej činnosti, a ak je naliehavá potreba podniknúť akciu, tento členský štát v etape plánovania oznámi Komisii opatrenia, ktoré navrhuje prijať. Konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 9, Komisia rozhodne o tom, či má vykonávanie príslušných opatrení byť povolené, a stanoví čas ich trvania.
4. Členské štáty si môžu ponechať v platnosti všetky ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov uplatňované k 31. decembru 1996 na prepravu a balenia látok obsahujúcich dioxíny a furány.
Článok 6
1. Každý členský štát môže na svojom území povoliť železničnú prepravu nebezpečného tovaru klasifikovaného, baleného a označeného v súlade s medzinárodnými požiadavkami pre námornú alebo leteckú dopravu, kedykoľvek preprava zahŕňa cestu na mori alebo vo vzduchu.
Keď vnútroštátna alebo medzinárodná trasa zahŕňa námornú prepravu, členské štáty môžu uplatniť opatrenia dodatočné k tým, ktoré sú uvedené v prílohe tak, aby brali na zreteľ medzinárodné pravidlá riadiace námornú dopravu, vrátane medzinárodných pravidiel upravujúcich prepravu trajektom.
2. Ustanovenia prílohy, týkajúce sa formátu prepravných dokumentov a používania jazyka pri označovaní alebo v požadovanej dokumentácii, sa nepoužijú pre prepravu obmedzenú na územie jedného členského štátu. Členský štát môže pre prepravu vykonávanú na jeho území povoliť používanie dokumentácie a jazykov iných, než sú uvedené v prílohe.
3. Na svojom území môže členský štát umožniť používanie železničných vagónov vyrobených pred 1. januárom 1997, ktoré nie sú v súlade s ustanoveniami tejto smernice, ale ktoré boli vyrobené podľa ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1996 za predpokladu, že tieto vagóny sú udržiavané na požadovanej bezpečnostnej úrovni.
4. Členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1996, týkajúce sa výroby, používania a prepravných podmienok nových cisterien a nových nádrží, ako je definované v triede 2 prílohy, kým sa v prílohe nedoplnia odkazy na normy výroby a používanie cisterien a nádrží s rovnakou záväznosťou ako jej ustanovenia, no najneskôr do 31. decembra 1998. Nádrže a cisterny vyrobené pred 1. januárom 1999 a udržiavané na požadovanej bezpečnostnej úrovni sa môžu naďalej používať podľa pôvodných podmienok.
5. Členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, iné než sú uvedené v prílohe, ktoré sa týkajú referenčnej teploty pri preprave skvapalnených plynov alebo zmesí skvapalnených plynov na svojom území, kým nebudú do Európskych noriem začlenené ustanovenia týkajúce sa vhodných referenčných teplôt pre určené klimatické oblasti a kým nebudú odkazy doplnené do prílohy.
6. Členský štát môže povoliť na prepravu na svojom území používanie obalov vyrobených, ale nie osvedčených v súlade s RID pred 1. januárom 1997 za predpokladu, že na takom obale je uvedený dátum jeho výroby, je schopný prejsť testami stanovenými vo vnútroštátnych právnych predpisoch platných k 31. decembru 1996 a za predpokladu, že sú udržiavané na príslušnej bezpečnostnej úrovni (vrátane testovania a kontroly, tam kde sa to vyžaduje) v súlade s nasledujúcou schémou: veľké kovové nádoby pre voľne ložený tovar a kovové sudy s objemom presahujúcim 50 litrov sa môžu používať do 15-tich rokov od dátumu ich výroby; ostatné kovové obaly a všetky plastické obaly sa môžu používať do piatich rokov od dátumu ich výroby, ale najdlhšie do 31. decembra 1998.
7. Členský štát môže povoliť na svojom území prepravu určitého nebezpečného tovaru, baleného pred 1. januárom 1997 do 31. decembra 1998 za predpokladu, že je tovar klasifikovaný, balený a označený v súlade s požiadavkami vnútroštátnych právnych predpisov platných pred 1. januárom 1997.
8. Členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia svojich vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sú platné k 31. decembru 1996 a týkajú sa zobrazovania kódu osobitných podmienok namiesto identifikačného čísla nebezpečnosti, uvedeného v prílohe pre vnútroštátnu železničnú prepravu vykonávanú na jeho území.
9. Ktorýkoľvek členský štát môže po porade s Komisiou ponechať v platnosti menej prísne ustanovenia, než sú ustanovenia uvedené v prílohe, ktoré platia pre železničnú prepravu na jeho území, týkajúcu sa malého množstva niektorého nebezpečného tovaru s výnimkou látok so strednou alebo vysokou úrovňou rádioaktivity.
10. Členský štát môže povoliť ad hoc na svojom území prepravu obsahujúcu nebezpečný tovar alebo prepravu, ktorá je zakázaná v prílohe, alebo prepravu vykonávanú za podmienok odlišných od podmienok stanovených v prílohe.
11. S patričným zreteľom na právo spoločenstva táto smernica sa nedotýka práva členského štátu povoľovať, po porade s Komisiou, pravidelné prepravy nebezpečného tovaru na zvlášť určených trasách na svojom území, ktoré sú časťou priemyselného procesu a ktoré sú buď zakázané podľa prílohy, alebo sú vykonávané za podmienok odlišných od podmienok uvedených v prílohe, majú miestny charakter a sú prísne kontrolované podľa jednoznačných špecifikovaných podmienok.
12. Za predpokladu, že nie je znížená bezpečnosť, môže členský štát poskytnúť pred zmenou a doplnením tejto prílohy dočasnú odchýlku od jej ustanovení, s cieľom vykonávania skúšok na svojom území potrebných na jej prispôsobenie technologickému a priemyselnému rozvoju. Komisia musí byť o tom primerane informovaná a informuje o tom ostatné členské štáty.
Tieto dočasné odchýlky, dohodnuté medzi príslušnými orgánmi členských štátov na základe prílohy, majú formu multilaterálnej dohody navrhnutej všetkým príslušným orgánom členských štátov orgánom, ktorý inicioval túto dohodu. Komisia musí byť o tom informovaná.
Odchýlky uvedené v prvom a druhom pododseku sa uplatnia bez diskriminácie z dôvodov štátnej príslušnosti alebo miesta usadenia sa odosielateľa, dopravcu alebo príjemcu zásielky; môžu trvať maximálne päť rokov a nie je možné ich obnoviť.
13. Členský štát môže najneskôr do 31. decembra 1998, uplatňovať existujúce dohody s inými členskými štátmi bez diskriminácie z dôvodov štátnej príslušnosti alebo miesta usadenia sa odosielateľa, dopravcu alebo príjemcu zásielky. Akékoľvek budúce odchýlky musia byť v súlade s odsekom 12.
14. V súlade s právom spoločenstva sa táto smernica nedotýka práva členského štátu, po porade s Komisiou, povoliť prepravu nebezpečného tovaru za podmienok menej prísnejších, než sú podmienky uvedené v prílohe k tejto smernici, v prípade miestnej prepravy na krátke vzdialenosti v rámci obvodu prístavov, letísk alebo priemyselných stredísk.
Článok 7
1. Pokiaľ ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov alebo ustanovenia spoločenstva o prístupe na trh neustanovujú inak, železničná preprava nebezpečného tovaru medzi územím spoločenstva a tretími štátmi sa povolí, pokiaľ spĺňa požiadavky RID.
2. Táto smernica sa nedotýka práva členského štátu po tom, čo je informovaná Komisia, prijať v rámci svojho územia predpisy o železničnej preprave nebezpečného tovaru z a do republík bývalého Sovietskeho zväzu, ktoré nie sú zmluvným stranami COTIF. Takéto predpisy sa použijú len na železničnú prepravu nebezpečného tovaru (v obaloch, hromadných substrátov alebo v cisternách) železničnými vagónmi povolenými v štáte, ktorý nie je zmluvnou stranou COTIF. Vhodnými opatreniami a záväzkami dotknutých členských štátov musí byť zaručené zachovanie bezpečnostnej úrovne, ktorá je ekvivalentná úrovni zabezpečenej v RID. V prípade niektorých členských štátov sa použijú ustanovenia uvedené v tomto odseku len pre cisternové vagóny.
KAPITOLA III
Záverečné ustanovenia
Článok 8
Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie prílohy vedeckému a technickému pokroku v oblastiach, ktoré sú predmetom tejto smernice, najmä so zreteľom na zmeny doplnenia RID, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 9.
Článok 9
1. Komisii pomáha Výboru pre prepravu nebezpečného tovaru, ustanovenému na základe článku 9 smernice 94/55/ES [7], ďalej len "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor vyjadrí svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijíma väčšinou stanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore majú váhu stanovenú v tomto článku. Predseda nehlasuje.
3. a) Komisia prijme plánované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak sa výbor nevyjadrí, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak Rada nerozhodne v priebehu troch mesiacov od predloženia návrhu Rade, prijme Komisia navrhované opatrenia.
Článok 10
1. Členské štáty najneskôr do 1. januára 1997 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Keď členské štáty prijmú uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať pri ich úradnom uverejnení. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 11
Táto smernica nadobudne účinnosť na nasledujúci deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 12
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 23. júla 1996