Nariadenie Rady (EHS) č. 613/91
zo 4. marca 1991
o prevode lodí z jedného do druhého registra v rámci spoločenstva
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 84 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže ustanovenie a fungovanie vnútorného trhu zahŕňa odstraňovanie technických bariér pri prevode lodí medzi vnútroštátnymi registrami členských štátov; keďže opatrenia na uľahčenie prevodu lodí v rámci spoločenstva by mali oslobodzovať európskych vlastníkov lodí od nákladov a administratívnych postupov spojených so zmenou registra v rámci spoločenstva a taktiež by sa mali zlepšiť prevádzkové podmienky a konkurenčný stav loďstva spoločenstva;
keďže je nevyhnutné súčasne zabezpečiť vysokú úroveň bezpečnosti lodí a ochranu životného prostredia v súlade s medzinárodnými dohovormi;
keďže prevod lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu medzi registrami členských štátov nesmie byť ohrozený technickými bariérami za predpokladu, že lode boli uznané ako zodpovedajúce ustanoveniam týchto medzinárodných dohovorov;
keďže za vydávanie medzinárodných osvedčení o bezpečnosti a ochrane pred znečistením, stanovených Medzinárodným dohovorom o bezpečnosti života na mori (1974 Solas), Medzinárodným dohovorom o nákladovej značke z roku 1966 (LL 1966), Medzinárodným dohovorom o zabránení znečisťovania z lodí z roku 1973, zmeneným a doplneným protokolom z roku 1978 (Marpol 73/78) a príslušnými rezolúciami so záväzným štatútom prijatých IMO, sú zodpovedné štáty; keďže v prípadoch, v ktorých osvedčenia vydávajú súkromné organizácie v mene členského štátu v súlade s uvedenými dohovormi, robia tak na zodpovednosť členského štátu, tak ako je to uvedené v týchto dohovoroch;
keďže interpretácia dôležitých ustanovení medzinárodných dohovorov vedie k nejasnostiam jednotlivých zmluvných štátov; keďže na základe interpretácie dohovorov, vlády členských štátov vydávajú pre všetky lode plaviace sa pod ich vlajkov podliehajúce ustanoveniam týchto dohovorov medzinárodné osvedčenia potvrdzujúce ich súlad s týmito ustanoveniami; keďže členské štáty uvádzajú do platnosti vnútroštátne technické nariadenia, ktorých niektoré ustanovenia obsahujú požiadavky iné, než sú požiadavky medzinárodných dohovorov a pripojených technických noriem; keďže by mali byť ustanovené vhodné postupy, pokiaľ ide o riešenie nezhôd pri interpretácii existujúcich požiadaviek, ktoré môžu byť uložené na prevod lodí a keďže je potrebné brať do úvahy zavedenie nových ustanovení v týchto dohovoroch;
keďže toto nariadenie sa nijakým spôsobom nedotýka prípravy a interpretácie dohovorov IMO;
keďže lode, ktoré majú prospech z ustanovení tohto nariadenia musia byť registrované a byť v aktívnej službe pod vlajkou členského štátu aspoň 6 mesiacov, aby mal tento dostatok času na kontrolu stavu lodí;
keďže by mal byť ustanovený výbor, ktorý by napomáhal Komisii pri zavádzaní a interpretovaní tohto nariadenia, pokiaľ ide o to, aby sa dosiahol cieľ uľahčenia prevodu lodí v rámci spoločenstva pri zabezpečení nezníženej úrovne noriem námornej bezpečnosti a životného prostredia,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Na účely tohto nariadenia:
a) "dohovory" znamenajú Medzinárodný dohovor o bezpečnosti života na mori z roku 1974 (1974 Solas), Medzinárodný dohovor o nákladovej značke z roku 1966 (LL 66) a Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovania z lodí (Marpol 73/78) spoločne s ich zmenami a doplnkami, ktoré boli platné k dátumu prijatia tohto nariadenia a príslušných rezolúcií záväzného charakteru, ktoré prijala Medzinárodná námorná organizácia (IMO);
Bez dosahu na postupy prijímania zmien a doplnkov k uvedeným dohovorom, o uplatňovaní neskorších zmien a doplnkov, ktoré nadobudli účinnosť, sa na účely tohto nariadenia rozhodne v súlade s postupom stanoveným v článku 7.
b) "požiadavky" znamenajú požiadavky na bezpečnosť a ochranu pred znečistením, tak ako je to stanovené v dohovoroch;
c) "osvedčenia" znamenajú osvedčenia vydané členským štátom alebo v jeho mene v súlade s dohovormi, ako aj osvedčenia vydané pre chemické tankery a plynové tankery postavené pred 1. júlom 1986 v súlade s Kódexom hromadných chemických nákladov [IMO rezolúcia A.212 (VII)] alebo Kódexom hromadných prepravcov plynu [IMO rezolúcie A.328 (IX)].
Článok 2
Toto nariadenie sa použije pre nákladné lode brutto registrovanej tonáže 500 ton a vyššie, ktoré:
a) boli postavené 25. marca 1980 alebo neskôr, alebo
boli postavené pred týmto dátumom, ale:
- ktorých zhoda s predpismi pre nové lode, ktoré definuje Dohovor Solas z roku 1974 a
- v prípade chemických tankerov a dopravcov plynu zhoda so štandardnými kódexmi uvedenými v článku 1 písm. c) pre lode postavené 25. mája 1980 a neskôr
je potvrdená členským štátom alebo v jeho mene
a
b) plávajú pod vlajku členského štátu a sú v tomto členskom štáte registrované a aktívne slúžia pod touto vlajkou po dobu minimálne 6 mesiacov
a
c) majú pri sebe platné osvedčenia.
Článok 3
1. Členské štáty kvôli technickým dôvodom, ktoré vyplývajú z dohovorov, neodmietnu registráciu nákladnej lode registrovanej v inom členskom štáte, ak vyhovuje požiadavkám, má pri sebe platné osvedčenia a jej zariadenia a vybavenie je schválené štátu pôvodu lode alebo ide o schválený typ štátu pôvodu lode.
K dátum nadobudnutia účinnosti tohto nariadenie sú členské štáty viazané regionálnymi dohodami o ochrane námorného prostredia. Členské štáty môžu uložiť ďalšie pravidlá, ktoré sú v súlade s požiadavkami fakultatívnych príloh k dohovorom.
2. Po prevode lode vydá prijímajúci vlajkový členský štát osvedčenie za tých istých podmienok, za akých bola vlajka predtým používaná.
3. Ak sú osvedčenia vydávané organizáciou v mene členského štátu musí tento zabezpečiť, aby kvalifikácia, technická skúsenosť a personálne obsadenie uvedenej organizácie umožnili pri uplatňovaní dohovorov vydávať osvedčenia garantujúce vysokú úroveň bezpečnosti.
Organizácia musí byť schopná rozvíjať a aktualizovať pravidlá a predpisy, ktoré majú kvalitu prijatých technických noriem a musí pracovať s kvalifikovanými a skúsenými inšpektormi, aby bol stav lode primerane posúdený.
4. Napriek tomu pri prevode môže byť loď podrobená inšpekcii zo strany prijímajúceho vlajkového členského štátu, aby sa potvrdilo, že skutočný stav lode a jej vybavenie zodpovedá jeho osvedčeniam a ustanoveniam o zhode uvedeným v článku 2 písm. a).
Článok 4
Pokiaľ nebudú zmenené požiadavky pre existujúce lode v čase obnovy, rozšírenia alebo revízie osvedčení vydaných podľa článku 3, prijímajúce vlajkové členské štáty nesmú stanoviť iné požiadavky než tie, ktoré boli pôvodne predpísané pre kompletné osvedčenia.
Článok 5
1. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii akékoľvek odmietnutie vydať nové osvedčenia z dôvodov založených na rozdieloch v interpretácii požiadaviek alebo na rozdieloch ustanovení, podľa ktorých dohovory umožňujú vlastné rozhodnutie strán.
Pokiaľ Komisia nebude informovaná o dohode medzi príslušnými členskými štátmi v priebehu jedného mesiaca, začne konanie, aby sa prijalo rozhodnutie v súlade s postupom, ktorý ukladá článok 7.
2. Ak členský štát usúdi, že loď nemôže byť zaregistrovaná podľa článku 3 z dôvodov vážneho nebezpečenstva pre bezpečnosť a ohrozenie prostredia presahujúcich pôsobnosť osvedčenia, registrácia môže byť pozastavená na obdobie nepresahujúce 3 mesiace a členský štát bez zbytočného odkladu predloží záležitosť pred Komisiu s udaním dôvodov. Pozastavenie sa potvrdí alebo odmietne v súlade s postupom, ktorý ukladá článok 7.
Článok 6
Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorého predsedom je zástupca Komisie.
Článok 7
V prípadoch, keď sa postupuje podľa tohto článku, zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré treba prijať. Výbor predloží svoje stanovisko k návrhu v priebehu lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa predloží na základe väčšiny stanovenej v článku 148 ods. 2 Zmluvy o EHS v prípade tých rozhodnutí, u ktorých sa vyžaduje, aby ich výbor prijal na návrh Komisie. Hlasy predstaviteľov členských štátov vo výbore sa vážia podľa uvedeného článku. Predseda nehlasuje.
Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo ak stanovisko nie je predložené, Komisia bez zbytočného odkladu predloží výboru návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak po uplynutí ôsmich týždňov od dátumu predloženia Rade táto nekonala, navrhované opatrenia prijme Komisia.
Článok 8
Komisia môže konzultovať tiež s výborom akúkoľvek záležitosť, ktorá sa týka vykonávania a interpretácie tohto nariadenia, a to najmä preto, aby neboli znížené normy námornej bezpečnosti a ochrany prostredia.
Výbor vypracuje vlastný rokovací poriadok.
Článok 9
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 1992.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 4. marca 1991