Smernica Rady
zo 14. júna 1988,
ktorou sa stanovujú veterinárne požiadavky pre obchodovanie so zmrazeným semenom domáceho dobytka v spoločenstve a pre jeho dovoz do spoločenstva
(88/407/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže ustanovenia o veterinárnych problémoch pri obchodovaní s hovädzím dobytkom a ošípanými v rámci spoločenstva sú uvedené v smernici 64/432/EHS [4], naposledy zmenenej a doplnenej nariadením (EHS) č. 3768/85 [5]; keďže okrem toho, smernica 72/462/EHS [6], naposledy zmenená a doplnená nariadením (EHS) č. 3768/85 obsahuje ustanovenia o problematike veterinárnej kontroly pri dovoze dobytku a ošípaných z tretích krajín;
keďže, pokiaľ ide o obchodovanie s dobytkom a ošípanými v rámci spoločenstva a ich dovoz z tretích krajín do spoločenstva, uvedené ustanovenia zaistili, že krajina pôvodu zaručí dodržanie podmienok, ktoré sa týkajú zdravia zvierat, čím sa výrazne zníži nebezpečenstvo rozšírenia ochorení zvierat; keďže však pri obchodovaní so semenom ešte určité nebezpečenstvo rozšírenia chorôb existuje;
keďže v rámci politiky spoločenstva o harmonizácii vnútroštátnych právnych predpisov o zdraví zvierat, ktorými sa riadi obchod so zvieratami a živočíšnymi produktmi v rámci spoločenstva, sa musí vytvoriť jednotný systém obchodovania so semenom dobytka v spoločenstve a jeho dovozu do spoločenstva;
keďže pri obchodovaní so semenom dobytka v spoločenstve musí členský štát, v ktorom sa semeno odoberie, zaistiť, aby sa semeno odobralo a spracovalo v schválenej a kontrolovanej inseminačnej stanici, aby sa odobralo zvieratám, ktorých zdravotný stav vylučuje nebezpečenstvo rozšírenia ochorení zvierat, aby sa odobralo, spracovalo, skladovalo a prepravovalo v súlade s normami, ktoré zabezpečujú, že z veterinárneho hľadiska sa zachová jeho stav a aby pri preprave do krajiny určenia bolo k nemu priložené veterinárne osvedčenie, ktoré zaručí dodržanie týchto podmienok;
keďže politika v spoločenstve, pokiaľ ide o vakcináciu proti niektorým chorobám, nie je jednotná, je povolené zachovanie časovo obmedzených výnimiek, ktoré členským štátom pri niektorých ochoreniach umožňujú potrebnú ochranu proti týmto ochoreniam;
keďže, pokiaľ ide o dovoz semena z tretích krajín do spoločenstva, zostaví sa zoznam tretích krajín, so zreteľom na zdravotné normy; keďže bez toho, aby bol dotknutý tento zoznam, by mali členské štáty povoliť dovoz semena len ak pochádza z inseminačných staníc, ktoré dodržujú určité úradne kontrolované normy; keďže pokiaľ ide o krajiny uvedené v zozname, mali by sa podľa okolností stanoviť aj osobitné veterinárne normy; keďže dodržiavanie súladu s týmito normami sa môže overovať kontrolami na mieste;
keďže by sa mal stanoviť postup, ktorým by sa upravovali prípadné spory medzi členskými štátmi, ktoré sa týkajú oprávnenosti schválenia inseminačnej stanice;
keďže členské štáty môžu odmietnuť zásielku semena, ak sa zistí, že nezodpovedá ustanoveniam tejto smernice; keďže sa musí umožniť vrátenie semena, ak tomu nebránia veterinárne dôvody a odosielateľ alebo jeho zástupca to požadujú; keďže odosielateľovi alebo jeho zástupcovi by sa malo odôvodniť, prečo bola zásielka odmietnutá alebo bolo obmedzené jej použitie a mali by mať možnosť vyžiadať si posudok znalca;
keďže kvôli prevencii prenosu nákazlivých chorôb by sa mala bezodkladne po prijatí zásielky semena na územie spoločenstva uskutočniť kontrola, okrem prípadov vonkajšieho tranzitu;
keďže po takejto kontrole, v prípade vnútorného tranzitu, sa musia stanoviť opatrenia, ktoré musia členské štáty prijať;
keďže členské štáty musia mať možnosť prijať nevyhnutné opatrenia, ak v inom členskom štáte alebo v tretej krajine vypukne nákazlivá choroba; keďže posúdenie nebezpečenstva takýchto chorôb a nevyhnutné ochranné opatrenia v celom spoločenstve musia prebiehať jednotne; keďže by sa mal v rámci Stáleho veterinárneho výboru vytvoriť spoločný krízový postup, podľa ktorého by sa prijímali potrebné opatrenia;
keďže prijatie určitých opatrení na vykonávanie tejto smernice by malo byť úlohou Komisie; keďže sa musí stanoviť postup, ktorý umožní úzku a účinnú spoluprácu medzi Komisiou a členskými štátmi v rámci Stáleho veterinárneho výboru;
keďže táto smernica sa nevzťahuje na obchod so semenom, ktorý sa uskutočnil pred dňom, od ktorého členské štáty musia postupovať v súlade s touto smernicou,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
Táto smernica stanovuje veterinárne požiadavky pre obchodovanie so zmrazeným semenom domáceho dobytka v spoločenstve a pre jeho dovoz z tretích krajín.
Článok 2
Na účely tejto smernice sa môžu v prípade potreby použiť definície uvedené v článku 2 smernice 64/432/EHS a 72/462/EHS.
Okrem toho platia nasledujúce pojmy:
a) "semeno" je ejakulát domáceho dobytka, upravený alebo zriedený;
b) "inseminačná stanica" je zariadenie úradne schválené a kontrolované, ktoré sa nachádza na teritóriu členského štátu alebo v niektorej tretej krajine, v ktorej sa produkuje semeno určené na umelú insemináciu;
c) "úradný veterinár" je veterinár ustanovený príslušným ústredným orgánom členského štátu alebo niektorej tretej krajiny;
d) "veterinár stanice" je veterinár zodpovedný za každodenné dodržiavanie požiadaviek tejto smernice v stanici;
e) "zásielka" je zásielka semena, na ktorú je vystavené jedno osvedčenie;
f) "krajina odberu" je členský štát alebo tretia krajina, kde sa semeno odoberie a odkiaľ sa vyexpeduje do niektorého členského štátu;
g) "schválené laboratórium" je laboratórium na území niektorého členského štátu alebo niektorej tretej krajiny určené príslušným veterinárnym orgánom na vykonávanie vyšetrení stanovených touto smernicou;
h) "odber" je jedna dávka semena odobratá jednorázovo od jedného darcu.
KAPITOLA II
Obchod v rámci spoločenstva
Článok 3
Každý členský štát dohliada na to, aby sa z jeho územia vyexpedovalo na územie iného členského štátu semeno, ktoré zodpovedá všeobecným podmienkam;
a) semeno sa musí odobrať a ošetriť na účely umelej inseminácie v inseminačnej stanici schválenej zo zdravotného hľadiska na účely obchodu v rámci spoločenstva v súlade s článkom 5 (1);
b) semeno sa musí odobrať od domáceho dobytka, ktorého zdravotný stav je v súlade s prílohou B;
c) semeno sa musí odobrať, ošetriť, skladovať a prevážať v súlade s prílohami A a C;
d) semeno musí pri prevoze do krajiny určenia sprevádzať zdravotné osvedčenie, ktoré je v súlade s článkom 6 (1).
Článok 4
1. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, členské štáty povoľujú do 31. decembra 1992 dodávanie semena býkov, ktorí majú negatívny nález pri seroneuralizačnom teste alebo teste ELISA pri vyšetrení na infekčnú rinotracheitídu hovädzieho dobytka (IBR/IPV), alebo majú pozitívny nález po vakcinácii vykonanej v súlade s touto smernicou.
Členské štáty môžu do 31. decembra 1992 povoľovať dodávanie semena od býkov, ktoré majú pozitívny nález pri seroneuralizačnom teste alebo teste ELISA pri vyšetrení na infekčnú rinotracheitidu hovädzieho dobytka (IBR/IPV), ktorí neboli vakcinovaní v súlade s touto smernicou.
V tomto prípade sa musí každá zásielka semena vyšetriť inokulačným testom na živom zvierati a/alebo izoláciou vírusu.
Táto požiadavka sa nevzťahuje na semeno zvierat, ktoré pred prvou rutinnou vakcináciou na inseminačnej stanici reagovali negatívne pri vyšetrení testami uvedenými v prvom pododseku.
Tieto vyšetrenia sa môžu vykonávať na základe vzájomnej dohody buď v krajine odberu semena, alebo v krajine, kam sa semeno vyváža.
Do 1. januára 1992 Rada skontroluje tento odsek, pričom základom kontroly bude správa Komisie, ku ktorej budú podľa potreby priložené návrhy.
2. Členské štáty môžu, v staniciach ktorých všetky zvieratá majú negatívny nález pri séroneutralizačnom teste alebo teste ELISA, odmietnuť dovoz semena, ktoré pochádza zo staníc, ktoré nemajú rovnaký štatút, na svoje územie.
Podľa postupu uvedeného v článku 19 sa môže rozhodnúť uplatniť tento zákaz iba na časti územia členského štátu v prípade, že na tomto území majú všetky stanice pre odber iba zvieratá negatívne na séroneutralizačný test alebo test ELISA.
3. Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia spoločenstva, členské štáty, v ktorých sa neočkuje proti slintačke a krívačke, nemôžu odmietnuť dovoz semena býkov vakcinovaných v súlade s touto smernicou.
V takom prípade sa môže až 10 % semena z každej inseminačnej stanice, ktoré je určené na predaj (minimálne 5 dávok), podrobiť testu na prítomnosť slintačky a krívačky izoláciou vírusu v laboratóriu členského štátu určenia alebo v laboratóriu určenom týmto členským štátom. Ak je test pozitívny, dovoz semena sa môže zamietnuť.
Článok 5
1. Členský štát, na území ktorého sa nachádza inseminačná stanica, zabezpečí, aby sa povolenie uvedené v článku 3 a) uznalo len vtedy, ak sú splnené ustanovenia prílohy A a ak inseminačná stanica môže v dostatočnej miere plniť ostatné pokyny tejto smernice.
Členský štát tiež zabezpečí, aby úradný veterinár dohliadal na dodržovanie týchto ustanovení a odobral povolenie, ak sa jeden alebo viac ustanovení neplní.
2. Všetky schválené inseminačné stanice sa registrujú a všetky stanice majú svoje registračné veterinárne číslo. Každý členský štát oznámi zoznam inseminačných staníc a ich registračné čísla ostatným členským štátom a Komisii, oznámi tiež každé odobratie povolenia.
Ak podľa členského štátu sa v inseminačnej stanici iného členského štátu neplnia alebo prestali plniť ustanovenia upravujúce povolenie, oznámi to zodpovednému orgánu v príslušnom štáte. Ten potom prijme všetky nevyhnutné opatrenia a oznámi zodpovedným orgánom rozhodnutie a zdôvodní toto rozhodnutie.
Ak sa tento iný členský štát obáva, že sa neprijali nevyhnutné opatrenia, alebo že sú tieto opatrenia nevhodné, oznámi to Komisii, ktorá si vyžiada stanovisko jedného alebo viacerých veterinárnych odborníkov. Na základe tohto stanoviska sú členské štáty, v súlade s postupom uvedeným v článku 19, oprávnené dočasne odmietnuť semeno príslušnej stanice.
Toto povolenie sa v súlade s postupom stanoveným v článku 19 môže zrušiť na základe nového stanoviska jedného alebo viacerých veterinárnych odborníkov.
Veterinárni odborníci musia byť štátnymi príslušníkmi iného členského štátu ako je ten, ktorého sa spor týka.
Všeobecné pravidlá uplatňovania tohto článku sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 18.
Článok 6
1. Členské štáty podmieňujú príjem semena predložením zdravotného osvedčenia vystaveného úradným veterinárom príslušného členského štátu odberu podľa prílohy D.
Toto osvedčenie musí:
a) byť vypracované aspoň v jednom úradnom jazyku členského štátu odberu a v jednom úradnom jazyku členského štátu, ktorý zásielku prijíma;
b) sprevádzať zásielku semena až na miesto určenia v originálnom vyhotovení;
c) byť vystavené iba na jednom papieri;
d) byť určené jednému adresátovi.
2. a) Členský štát určenia môže zakázať prijatie zásielky semena, ak sa pri kontrole dokladov zistí, že neboli dodržané ustanovenia článku 3.
b) Členský štát určenia môže prijať potrebné opatrenia vrátane karantény, aby sa s istotou zistilo, či je v podozrivých prípadoch semeno infikované alebo kontaminované patogénnymi mikroorganizmami.
c) Rozhodnutia prijaté na základe odsekov a) alebo b) musia, na žiadosť odosielateľa alebo jeho zástupcu, umožniť vrátenie semena, pokiaľ to nie je v rozpore s veterinárnymi predpismi.
3. Pokiaľ sa príjem semena zakázal v dôsledku niektorého z dôvodov uvedených v odseku 2 a) a b) a keď členský štát, v ktorom sa semeno odobralo, nepovolí do 30 dní vrátenie zásielky, môže kompetentný veterinárny orgán členského štátu určenia nariadiť, aby bolo semeno zničené.
4. Rozhodnutia prijaté príslušným veterinárnym orgánom na základe odseku 2 a 3 sa musia oznámiť odosielateľovi alebo jeho zástupcovi s uvedením dôvodov.
Článok 7
1. Spôsoby odvolania platné podľa právnych predpisov členských štátov, ktoré sa môžu uplatniť proti rozhodnutiu vydanému zodpovedným orgánom v súlade s touto smernicou, nesmú byť dotknuté touto smernicou.
Tieto odôvodnené rozhodnutia sa musia na žiadosť zasielateľa alebo jeho zástupcu bezodkladne písomne oznámiť, pričom sa uvedie spôsob odvolania podľa príslušných právnych predpisov, forma a lehoty, v rámci ktorých sa proces musí začať. Tieto rozhodnutia sa tiež oznámia príslušnému veterinárnemu orgánu členského štátu odberu a štátu zaslania.
2. Každý členský štát udelí odosielateľom zásielok semena, na ktorých sa vzťahujú opatrenia článku 6 (2), právo na posudok veterinára pred ďalšími opatreniami príslušných orgánov, ktorý posúdi, či sa konalo v súlade s ustanoveniami článku 6 (2).
Veterinár musí byť štátnym príslušníkom členského štátu, nesmie však byť štátnym príslušníkom krajiny odberu alebo krajiny určenia.
Na návrh členských štátov zostaví Komisia zoznam veterinárov, ktorí môžu byť poverení vypracovaním takéhoto znaleckého posudku. Všeobecné pravidlá na uplatnenie tohto článku a najmä postup, ktorý sa má pri zostavení posudku dodržať, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 18.
KAPITOLA III
Dovoz z tretích krajín
Článok 8
1. Členský štát môže povoliť dovoz semena, ktoré pochádza iba z tretích krajín uvedených v zozname zostavenom v súlade s postupom stanoveným v článku 19. Tento zoznam sa môže doplniť alebo upraviť podľa postupu stanoveného v článku 18.
2. Pri rozhodovaní, či niektorá tretia krajina môže byť na zozname uvedenom v odseku 1, sa musí posúdiť najmä:
a) zdravotný stav dobytka, ostatných domácich aj voľne žijúcich zvierat v tretej krajine, predovšetkým pokiaľ ide o exotické ochorenia zvierat a zdravotnú úroveň prostredia týchto krajín, ktoré by mohli narušiť zdravotný stav dobytka v členských štátoch;
b) pravidelnosť a rýchlosť informácií z tejto krajiny, ktoré sa týkajú výskytu prenosných ochorení zvierat na jej území, najmä tých, ktoré sú uvedené v zozname A a B Medzinárodného úradu pre nákazy zvierat;
c) úroveň predpisov príslušnej krajiny, ktoré sa týkajú prevencie a boja proti ochoreniam zvierat;
d) štruktúru veterinárnych služieb tejto krajiny a právomoci, ktorými tieto služby disponujú;
e) organizáciu a implementáciu opatrení na prevenciu a boj proti ochoreniam zvierat;
f) záruky, ktoré môže poskytnúť tretia krajina na dodržanie ustanovení tejto smernice.
3. Zoznam krajín uvedený v odseku 1 a všetky zmeny a doplnky v tomto zozname sa uverejňujú v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 9
1. V súlade s postupom uvedeným v článku 19 sa zostaví zoznam inseminačných staníc, z ktorých môžu členské štáty povoliť dovoz semena z tretích krajín. Tento zoznam sa môže meniť a dopĺňať podľa rovnakého postupu.
2. Pri rozhodovaní, či niektorá inseminačná stanica v tretej krajine môže byť na zozname uvedenom v odseku 1, sa posudzuje najmä veterinárna kontrola spôsobu produkcie semena v tretej krajine, právomoci veterinárnych služieb a kontroly týchto inseminačných staníc.
3. Inseminačná stanica môže byť zapísaná do zoznamu uvedeného v odseku 1, iba ak:
a) sa nachádza v krajine, ktorá je na zozname podľa článku 8 (1);
b) spĺňa požiadavky uvedené v kapitole I a II prílohy A;
c) má úradne povolenie na vývoz do spoločenstva od veterinárnych služieb príslušnej tretej krajiny;
d) je pod dohľadom veterinára stanice príslušnej tretej krajiny a
e) je pravidelne kontrolovaná, aspoň dvakrát za rok, úradným veterinárom príslušnej tretej krajiny.
Článok 10
1. Semeno musí pochádzať zo zvierat, ktoré bezprostredne pred odberom semena žili aspoň šesť mesiacov na území tretej krajiny uvedenej v zozname zostavenom podľa článku 8 (1).
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 (1) a odsek 1 tohto článku, členské štáty nepovolia dovoz semena tretej krajiny uvedenej na zozname, ak semeno nespĺňa veterinárne požiadavky stanovené v súlade s postupom uvedeným v článku 18 pre dovoz semena z tejto krajiny.
Pri stanovovaní požiadaviek uvedených v predchádzajúcom pododseku sa musí posúdiť:
a) zdravotná úroveň v oblasti okolo inseminačnej stanice, najmä pokiaľ ide o ochorenia uvedené v zozname A Medzinárodného úradu pre nákazy zvierat;
b) zdravotný stav stáda v inseminačnej stanici a požiadavky na vyšetrenia;
c) zdravotný stav darcov semena a požiadavky na vyšetrenia;
d) požiadavky na vyšetrenia semena.
3. Pokiaľ ide o stanovenie veterinárnych podmienok v súlade s odsekom 2 pre tuberkulózu a brucelózu, používajú sa normy stanovené v prílohe A smernice 64/432/EHS. V súlade s postupom stanoveným v článku 18 sa v niektorých prípadoch môžu udeliť výnimky z týchto ustanovení, ak príslušná tretia krajina poskytne podobné zdravotné záruky; v tomto prípade zdravotné podmienky, ktoré sú aspoň také, ako podmienky uvedené v prílohe A uvedenej smernice, sa stanovujú podľa uvedeného postupu, čo umožní prijatie požadovaných zvierat do inseminačných staníc.
4. Článok 4 sa uplatní mutatis mutandis.
Článok 11
1. Členské krajiny povolia dovoz semena iba po predložení zdravotného osvedčenia vystaveného a podpísaného úradným veterinárom tretej krajiny, kde bolo semeno odobraté.
Toto osvedčenie musí:
a) byť vystavené najmenej v jednom z úradných jazykov členskej krajiny, kam je zásielka semena určená a v jednom z úradných jazykov členskej krajiny, kde bude vykonaná kontrola dovozu uvedená v článku 12;
b) sprevádzať zásielku semena v originálnom exemplári;
c) byť vyhotovené iba na jednom liste;
d) byť určené iba pre jedného adresáta.
2. Zdravotné osvedčenie musí zodpovedať vzoru vyhotovenému podľa postupu stanoveného v článku 19.
Článok 12
1. Členské štáty zabezpečia, aby každá zásielka semena bola pri vstupe na colné územie spoločenstva podrobená kontrole pred tým, ako bude prepustená do voľného obehu alebo preradená do colného režimu, a zakážu vstup semena do spoločenstva, ak sa pri dovoznej kontrole zistí, že:
- semeno nepochádza z územia tretej krajiny uvedenej v zozname podľa článku 8 (1),
- semeno nepochádza z inseminačnej stanice, ktorá je uvedená v zozname podľa článku 9 (1),
- semeno pochádza z územia tretej krajiny, z ktorej je dovoz zakázaný podľa článku 15 (2),
- zdravotné osvedčenie, ktoré sprevádza semeno, nezodpovedá podmienkam uvedeným v článku 11 a stanoveným na uplatnenie tohto článku.
Tento odsek sa nevzťahuje na zásielky semena, ktoré prekročia colné územie spoločenstva a sú pre odoslanie na miesto určenia, ktoré sa nachádza mimo územia spoločenstva, umiestnené do tranzitného colného režimu.
Tento odsek sa však vzťahuje na prípady, ak sa zamietne colný tranzit počas prepravy cez územie spoločenstva.
2. Členský štát určenia môže uskutočniť nevyhnutné opatrenia vrátane stanovenia karantény, aby získal rozhodujúce dôkazy v prípadoch podozrenia z nákazy patogénnymi zárodkami.
3. Ak je prijatie semena zakázané z akéhokoľvek dôvodu uvedeného v odseku 1 a 2 a vyvážajúca tretia krajina nepovolí do 30 dní jeho spätný vývoz, príslušný veterinárny orgán členského štátu môže nariadiť zničenie semena.
Článok 13
Každá zásielka semena, ktorej prijatie na územie spoločenstva bolo povolené členským štátom na základe kontroly uvedenej v článku 12 (1), musí byť pri preprave ne územie iného členského štátu sprevádzaná originálom osvedčenia alebo jeho overenou kópiou a tieto musia byť potvrdené príslušným orgánom, ktorý bol zodpovedný za kontrolu uskutočnenú podľa článku 12.
Článok 14
Ak sa podľa článku 12 (3) rozhodlo o zničení semena, všetky náklady, ktoré takto vzniknú, idú na účet odosielateľa, príjemcu alebo jeho splnomocnenca, pričom štát neposkytne žiadnu náhradu.
KAPITOLA IV
Ochranné a kontrolné opatrenia
Článok 15
1. Členský štát môže uskutočniť v prípade, že použitím semena z iného členského štátu na jeho území hrozí rozšírenie choroby zvierat, nasledovné opatrenia:
a) v prípade vypuknutia nákazlivej choroby v inom členskom štáte môže dočasne zakázať alebo obmedziť dovoz semena z oblastí tohto štátu, kde sa choroba vyskytla;
b) ak sa nákazlivá choroba rozšíri, alebo vypukne ďalšia nákazlivá vážna choroba, môže dočasne zakázať alebo obmedziť dovoz semena z celého územia tohto členského štátu.
Každý členský štát oznámi bezodkladne ostatným členským štátom a Komisii výskyt každej choroby v zmysle pododseku 1 na svojom území a oznámi opatrenia, ktoré urobil pre obmedzenie tejto choroby. Ďalej bezodkladne oznámi, keď choroba pominula.
2. Ak sa v tretej krajine vyskytne alebo rozšíri nákazlivá choroba zvierat, ktorá môže byť prenesená semenom a môže ohroziť zdravie dobytka v jednom členskom štáte, alebo ak si to vyžaduje iný veterinárny dôvod, zakáže členský štát určenia, bez toho, aby boli dotknuté články 8, 9 a 10, priamy dovoz tohoto semena alebo jeho nepriamy dovoz cez iný členský štát buď z celého územia, alebo časti územia tejto tretej krajiny.
3. Opatrenia, ktoré prijali členské štáty podľa odseku 1 a 2 a zrušenie týchto opatrení sa musí bezodkladne s uvedením dôvodov oznámiť ostatným členským štátom a Komisii.
Podľa postupu stanoveného v článku 18 sa môže rozhodnúť, že tieto opatrenia, najmä z hľadiska na ich koordináciu s opatreniami iných členských štátov, sa musia zmeniť alebo zrušiť.
4. Ak nastane stav popísaný v odsekoch 1 a 2 a keď je potrebné, aby aj iné členské štáty použili opatrenia prijaté podľa odsekov 1 a 2, prípadne zmenené a doplnené podľa odseku 3, potom je potrebné, aby boli prijaté vhodné opatrenia podľa postupu stanoveného v článku 18.
5. Obnovenie dovozu z tretej krajiny sa povolí podľa postupu stanoveného v článku 18.
Článok 16
1. Veterinárni experti z Komisie môžu v spolupráci s príslušnými orgánmi členských krajín a tretích krajín uskutočniť kontroly na mieste v rozsahu, ktorý je nevyhnutný v záujme jednotného uplatňovania tejto smernice.
Krajiny odberu, na území ktorých sa vykonáva kontrola, poskytnú expertom nevyhnutnú pomoc k splneniu ich poslania. Komisia informuje členskú krajinu alebo príslušnú krajinu odberu o výsledku vykonaných kontrol.
Príslušná krajina odberu prijme všetky nevyhnutné opatrenia, aby zohľadnila výsledky tejto kontroly. Ak by krajina odberu neprijala uvedené opatrenia, Komisia sa môže, po prešetrení situácie v Stálom veterinárnom výbore, odvolať na ustanovenia štvrtého pododseku článku 5 (2) a článku 9 (1).
2. Všeobecné ustanovenia na vykonávanie tohto článku, najmä vo vzťahu k frekvenciám a spôsobu vykonávania kontrol uvedených v prvom pododseku odseku 1, sa stanovia v súlade s postupom uvedeným v článku 19.
KAPITOLA V
Záverečné ustanovenia
Článok 17
O zmenách a doplnkoch k prílohám tejto smernice, najmä na účely ich prispôsobenia technologickému vývoju, rozhoduje Rada na základe kvalifikovanej väčšiny na návrh Komisie.
Článok 18
1. Ak je odkaz na postup definovaný v tomto článku, predseda bezodkladne predloží vec buď z jeho vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť niektorého členského štátu Stálemu veterinárnemu výboru (ďalej len "výbor"), ktorý bol zriadený rozhodnutím Rady z 15. októbra 1968.
2. Hlasy členských štátov vo výbore sú upravené tak, ako stanovuje článok 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor poskytne svoje stanovisko k návrhu do 2 dní. Stanovisko sa schvaľuje väčšinou 54 hlasov.
4. Komisia prijme opatrenia a bezodkladne ich uplatní, ak zodpovedajú stanovisku výboru. Ak opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo sa k ním výbor nevyjadrí, Komisia predloží čo najskôr Rade návrh opatrení, ktoré treba prijať. Rada prijme opatrenia kvalifikovanou väčšinou.
Pokiaľ Rada po uplynutí lehoty troch mesiacov po predložení návrhu neprijala žiadne opatrenia, Komisia prijme navrhované opatrenia a bezodkladne ich uvedie do platnosti, napriek tomu, že Rada rozhodla proti uvedeným opatreniam jednoduchou väčšinou.
Článok 19
1. Pokiaľ je odkaz na postup stanovený v tomto článku, predseda bezodkladne predloží vec výboru buď z jeho vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť niektorého členského štátu.
2. Hlasy členských štátov vo výbore sa upravujú podľa článku 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh príslušných opatrení. Výbor poskytne svoje stanovisko k návrhu v rámci lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti veci. Stanovisko sa prijme väčšinou 54 hlasov.
4. Komisia prijme a okamžite uplatňuje opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru. Ak nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo nebolo poskytnuté žiadne stanovisko, predloží čo najskôr Rade návrh opatrení, ktoré treba prijať.
Ak Rada neprijala žiadne opatrenia do 15 dní od dátumu, keď jej bola záležitosť odovzdaná, Komisia prijme navrhnuté opatrenia a uvedie ich ihneď do platnosti, aj napriek tomu, že Rada hlasovala proti uvedeným opatreniam jednoduchou väčšinou.
Článok 20
1. Táto smernica nie je uplatniteľná na semená odobrané a ošetrené v členskom štáte pred 1. januárom 1990.
2. Až do dátumu nadobudnutia účinnosti rozhodnutia prijatého podľa článkov 8, 9 a 10, členské štáty neuplatňujú na dovozy semena pochádzajúceho z tretích krajín výhodnejšie podmienky než tie, ktoré vyplývajú z kapitoly II.
Článok 21
Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1990. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
Článok 22
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 14. júna 1988