Smernica Rady 92/42/EHS
z 21. mája 1992
o požiadavkách na účinnosť nových teplovodných kotlov na kvapalné alebo plynné palivá
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže rozhodnutie 91/565/EHS [4] predvída v rámci programu SAVE podporu energetickej účinnosti v spoločenstve;
keďže opatrenia na postupné zriaďovanie vnútrozemského trhu sa musia realizovať v priebehu lehoty, ktorá vyprší 31. decembra 1992; keďže vnútrozemský trh je priestor bez vnútorných hraníc, v ktorom je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;
keďže v rezolúcii Rady z 15. januára 1985 o zdokonalení programu úspory energie členských štátov [5] sa od členských štátov vyžaduje, aby pokračovali v úsilí o podporu racionálneho využívania energie rozvinutím integrovanej politiky úspory energie a prípadne jej zosilnením;
keďže v rezolúcii Rady zo 16. septembra 1986 o nových cieľoch politiky energetiky spoločenstva na rok 1995 a o konvergencii politiky členských štátov [6] je zvlášť ako cieľ postavené zvýšenie stupňa účinnosti konečnej spotreby energie aspoň o 20 %;
keďže podľa článku 130r zmluvy má politika spoločenstva pre životné prostredie za cieľ zabezpečiť rozvážne a racionálne využívanie prírodných zdrojov;
keďže v návrhoch na vyrovnanie právnych a správnych predpisov členských štátov v oblasti zdravia, bezpečnosti a ochrany životného prostredia a spotrebiteľa treba vychádzať z vysokej úrovne ochrany;
keďže vo svojom rozhodnutí z 21. júna 1989 [7] Rada prehlásila, "že spoločenstvo má venovať väčšiu pozornosť možným klimatickým zmenám v súvislosti so skleníkovým účinkom"; podľa jej záverov z 29. októbra 1990 sa majú na úrovni spoločenstva stabilizovať emisie CO2 v roku 2000 na úrovni roku 1990;
keďže veľký podiel finálnej spotreby energie v spoločenstve pripadá na hospodársky sektor domácností a služieb;
keďže tento sektor nadobúda ešte na význame v súvislosti s rastúcim rozširovaním ústredného kúrenia a v súvislosti so všeobecným zvyšovaním tepelného pohodlia;
keďže lepší stupeň účinnosti kotla je predmetom záujmu spotrebiteľa; keďže úspora energie znamená menej uhľovodíka a zníženie závislosti spoločenstva na energii sa priaznivo prejaví na obchodnej bilancii;
keďže smernica Rady 78/170/EHS z 13. februára 1978 o výkonnosti tepelných generátorov na priestorové vykurovanie a na prípravu teplej vody v nových alebo existujúcich nepriemyselných budovách a o izolácii tepelných a teplovodných domácich vedení v nových nepriemyselných budovách [8] viedla k tomu, že v jednotlivých členských štátoch boli zistené veľmi rozdielne úrovne stupňa účinnosti;
keďže požiadavka vyššej účinnosti teplovodných vykurovacích kotlov zníži rozsah technických vlastností zariadení umiestnených na trhu, a tým sa uľahčí sériová výroba a postupe vzniknú úspory; keďže chýbajúci predpis, ktorý by stanovil požiadavky na dostatočne vysokej úrovni, môže mať na celom vnútornom trhu za následok citeľné zníženie úrovne účinnosti vykurovacích zariadení, lebo sa môžu na trhu presadiť vykurovacie kotle s nízkou účinnosťou;
keďže v spoločenstve existujú veľké rozdiely so zreteľom na miestne klimatické danosti, ako aj so zreteľom na energetické a obývacie vlastnosti budov; keďže pri určovaní podmienok zavedenia vykurovacieho kotla na trh a do prevádzky podľa tejto smernice musia členské štáty s týmito rozdielmi rátať; keďže za týchto okolností je odôvodnené, aby členské štáty, v ktorých sú k dátumu prijatia tejto smernice veľmi rozšírené spätné kotle (back-boilers), ako aj kotle určené na inštaláciu v obytných priestoroch, v určitých medziach naďalej dovolili obchodovanie s týmito kotlami a ich prevádzkovanie; keďže túto úpravu musí Komisia zvlášť kontrolovať;
keďže predložená smernica na odstránenie technických prekážok na základe stupňa účinnosti vykurovacích kotlov má sledovať novú koncepciu zakotvenú v rozhodnutí Rady zo 7. mája 1985 [9], ktoré osobitne stanovuje, že zosúladenie právnych predpisov sa obmedzuje na prijatie základných požiadaviek v rámci smerníc podľa článku 100 zmluvy EHS, ktorým musia vyhovovať výrobky zavedené na trhu a že "tieto základné požiadavky treba dostatočne presne formulovať tak, aby predstavovali právne záväzné a vymáhateľné povinnosti a aby certifikačným orgánom umožnili vydávať osvedčenia na výrobky, ktoré sú v súlade s požiadavkami, berúc do úvahy tie požiadavky, na ktoré nie sú normy";
keďže Rada vydala smernicu 83/189/EHS [10], ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov;
keďže Rada vydala rozhodnutie 90/683/EHS [11] o moduloch pre rôzne fázy postupu vyhodnocovania zhody, ktoré sa majú použiť v smerniciach technického zosúladenia;
keďže kotle, ktoré vyhovejú požiadavkám účinnosti, musia mať označenie CE a keď je to vhodné, označenia za účelom ich voľného pohybu na trhu a uvedenia do prevádzky v súlade s účelom ich použitia v spoločenstve;
keďže Rada vydala smernicu 89/106/EHS o priblížení právnych a správnych predpisov členských štátov týkajúcich sa stavebných výrobkov [12];
keďže pre plynové kotle, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, treba určiť požiadavky účinnosti, aby sa podporilo racionálne využívanie energie podľa smernice 90/396/EHS Rady z 29. júna 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa plynových spotrebičov [13],
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica, ktorá vychádza z programu SAVE na podporu úspor energie v spoločenstve, stanovuje požiadavky účinnosti nových teplovodných kotlov na tekuté alebo plynné palivo s menovitým výkonom od 4 kW do 400 kW, ďalej len "kotly".
Článok 2
V zmysle tejto smernice sú:
- kotol: zariadenie na výrobu tepla, skladajúce sa z kotla a horáka, slúžiace na prenos uvoľneného tepla spaľovaním na vodu,
- prístroje:
- kotol, ktorý treba vybaviť horákom,
- horák určený pre vybavenie kotla,
- menovitý výkon v kW: určený výrobcom, ako dodržať sa majúci garantovaný najväčší tepelný výkon pri zohľadnení stupňa účinnosti dodaného výrobcom,
- stupeň účinnosti v %: pomer medzi teplom odovzdaným kotlovej vode a výrobkom zo spodnej výhrevnosti (pri konštantnom tlaku) paliva krát množstvo paliva spotrebované na časovú jednotku,
- čiastočné zaťaženie v %: pomer medzi užitočným výkonom kotla prevádzkovaného prerušovane alebo s výkonom pod menovitý výkon a týmto menovitým výkonom,
- priemerná teplota kotla: stredná teplota vody na vstupe a výstupe z kotla,
- bežný kotol: kotol, u ktorého sa priemerná prevádzková teplota môže obmedziť jeho vyložením,
- spätný kotol: kotol na zásobovanie zariadenia ústredného kúrenia a na inštaláciu v otvorenom komíne (fire-place recess) ako časť zariadenia skladajúceho sa zo spätného kotla (back-boiler) a spaľovania plynu,
- kotol s nízkou teplotou: kotol, ktorý môže fungovať nepretržite so vstupnou teplotou 35-400 C a v ktorom za určitých okolností môže prísť ku kondenzácii. Sem patria aj kotle na tekuté palivo,
- spaľovací kotol: kotol konštruovaný na permanentnú kondenzáciu veľkej časti vodnej pary obsiahnutej v odpadovom plyne,
- kotol na inštaláciu v obytnom priestore: kotol s menovitým výkonom menším ako 37 kW, dimenzovaný na vykurovanie priestoru, v ktorom je inštalovaný; teplo je vyžarované stenami kotla, má otvorenú expanznú nádrž, prítok vody je zabezpečený prirodzenou gravitačnou cirkuláciou; na vonkajšej strane má kotol vytlačený pokyn, že sa musí namontovať v obytnom priestore.
Článok 3
1. Táto smernica sa nevzťahuje na:
- teplovodné kotle na rôzne palivo, medzi iným aj na tuhé palivo,
- zariadenia na okamžitú prípravu teplej vody,
- kotle určené na používanie palív, ktorých vlastnosti sa značne odchyľujú od bežne obchodovaných tekutých a plynných palív (zvyškový priemyselný plyn, bioplyn atď.),
- kuchynské sporáky a prístroje určené hlavne na vykurovanie priestorov, v ktorých sú inštalované, ale aj na dodávku teplej vody pre ústredné kúrenie a úžitkové účely,
- prístroje s menovitým výkonom pod 6 kW na zásobovanie akumulačného systému teplej vody s gravitačnou cirkuláciou,
- jednotlivo vyrábané kotle.
2. Pri kotloch s dvojitou funkciou - vykurovanie priestoru a príprava teplej vody - sa požiadavky na stupeň účinnosti podľa článku 5 ods. 1 týkajú iba funkcie vykurovania.
Článok 4
1. Členské štáty nesmú na svojom území zakázať, obmedzovať alebo zabraňovať zavádzaniu na trh a uvádzaniu do prevádzky prístrojov a kotlov zodpovedajúcich požiadavkám tejto smernice, ak nie je v zmluvách alebo v iných smerniciach, alebo v právnych predpisoch spoločenstva uvedené niečo iné.
2. Členské štáty musia urobiť potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby mohli byť prevádzkované len kotle zodpovedajúce požiadavkám na stupeň účinnosti podľa článku 5 ods. 1 a podmienkam na uvedenie do prevádzky, ktoré sa stanovia podľa miestnych klimatických daností ako aj energetických znakov a znakov používania budovy.
3. Členské štáty, kde sa v dobe prijatia tejto smernice značne rozširujú spätné kotly (back-boilers) a/alebo kotle na inštaláciu v obytnom priestore dovolia ich uvádzanie do prevádzky, pokiaľ stupeň účinnosti ako pri menovitom výkone ako aj pri čiastočnom zaťažení 30 % nie je o viac ako 4 % pod požiadavkami stanovenými v článku 5 ods. 1 pre bežné kotle.
4. Účinky ustanovení odsekov 2 a 3 bude Komisia trvale kontrolovať a skúmať v rámci správy, ktorá sa má predkladať podľa článku 10. Na tento účel posielajú členské štáty Komisii potrebné informácie, aby táto mohla predkladať Rade návrhy na zmeny a doplnky predpokladané v článku 10, ktorými sa každopádne zabezpečí v spoločenstve efektívne využívanie energie a voľný obchod s kotlami.
Článok 5
1. Kotle musia zodpovedať určitým požiadavkám stupňa účinnosti:
- pri menovitom výkone, t. j. za prevádzky, pri ktorej menovitý výkon Pn vyjadrený v kW a pri priemernej teplote vody v kotle 70°C
a
- pri čiastočnom zaťažení, t. j. v prevádzke pri 30 % zaťažení a priemernej teplote vody v kotle odlišnej podľa typu kotla.
Nasledujúca tabuľka ukazuje stupeň účinnosti, ktorý treba vždy dodržať.
Typ kotla | Výkonové intervaly | Stupeň účinnosti pri menovitom výkone | Stupeň účinnosti pri čiastočnom zaťažení |
kW | Priemerná teplota vody kotla (v °C) | Vzorec požiadavky stupňa účinnosti (v %) | Priemerná teplota vody kotla (v °C) | Vzorec požiadavky stupňa účinnosti (v %) |
Bežný kotol | 4 - 400 | 70 | ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 50 | ≥ 80 + 3 log Pn |
Kotol s nízkou teplotou | 4 - 400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn |
Spaľovací kotol | 4 - 400 | 70 | ≥ 91 + 1 log Pn | 30 | ≥ 97 + 1 log Pn |
2. V zosúladených normách vypracovaných na objednávku Komisie v súlade so smernicou 83/189/EHS a smernicou 88/182/EHS [16] týkajúcich sa požiadaviek tejto smernice sú zvlášť stanovené skúšobné metódy pre výrobu a meranie. Do požiadaviek stupňa účinnosti sa musia začleniť primerané tolerancie
Článok 6
1. Členské štáty sa môžu rozhodnúť používať špecifický systém značiek podľa postupu článku 7, z ktorého jasne vynikne príslušná efektívnosť energie kotla. Tento systém platí pre kotle s výkonnosťou nad požiadavkami účinnosti uvedenými v článku 5 ods. 1 pre bežné kotle.
Ak je stupeň účinnosti pri menovitom výkone a stupeň účinnosti pri čiastočnom zaťažení rovnaký alebo väčší ako zodpovedajúce hodnoty pre bežné kotle, dostane kotol označenie
+++++ TIFF +++++
podľa vzoru uvedeného v prílohe I oddiel 2.
Ak je stupeň účinnosti pri menovitom výkone a stupeň účinnosti pri čiastočnom zaťažení o tri alebo o viac bodov nad príslušnými hodnotami určenými pre bežný kotol, dostane tento kotol označenie
+++++ TIFF +++++
.
Pri každom ďalšom prekročení o tri body pri menovitom výkone a pri čiastočnom zaťažení možno pridať ďalšie označenie
+++++ TIFF +++++
podľa vyobrazenia v prílohe II.
2. Členské štáty nesmú povoliť žiadne iné označenie, ktoré by sa mohlo zameniť s označením uvedeným v odseku 1.
Článok 7
1. Členské štáty vychádzajú z toho, že kotle spĺňajú základné požiadavky stupňa účinnosti podľa článku 5 ods. 1, keď zodpovedajú zosúladeným normám, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a pre ktoré členské štáty uverejnili referenčné čísla svojich noriem. Tieto kotle musia byť vybavené označením CE podľa prílohy I oddiel 1 a prehlásením ES o zhode.
2. Zhoda sériovo vyrobených kotlov sa osvedčí nasledovne:
- skúškou stupňa účinnosti vzorového kotla podľa modulu B uvedeného v prílohe III,
- prehlásením o zhode so schváleným typom podľa modulov C, D alebo E podľa prílohy IV.
Pri plynových kotloch zodpovedajú postupy vyhodnocovania zhody stupňa účinnosti postupom vyhodnocovania zhody s požiadavkami na bezpečnosť v rámci smernice 90/396/EHS v súlade so zákonmi členských štátov.
3. Pred zavedením na trh sa musia samostatne označené prístroje opatriť značkou CE a prehlásením ES o zhode, v ktorom sú stanovené parametre, ktoré po ich zmontovaní umožňujú dosiahnuť stupeň účinnosti stanovený v článku 5 ods. 1.
4. Označenie CE na potvrdenie zhody s požiadavkami tejto smernice a ostatnými ustanoveniami pre udelenie označenia CE, ako aj nápisy podľa prílohy I sa majú na kotloch a prístrojoch urobiť viditeľne, čitateľne a nezmazateľne. Na týchto prístrojoch sa nesmú urobiť žiadne iné značky, znaky alebo údaje, ktorých význam alebo grafická úprava by sa dali zameniť s označením CE.
Článok 8
1. Každý členský štát oznámi Komisii a iným členským štátom miesta, ktoré určil na vykonanie úloh v rámci postupu článku 7 (ďalej len "vymenované miesta").
Komisia pridelí týmto miestam poznávacie číslo a upovedomí o tom členské štáty.
Zoznamy vymenovaných miest uverejní Rada v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a budú sa priebežne dopĺňať.
2. Členské štáty používajú pri vymenovaní miest minimálne kritériá stanovené v prílohe V. Miesta, ktoré spĺňajú kritériá v príslušných zosúladených normách, spĺňajú aj kritériá tejto prílohy.
3. Členský štát, ktorý vymenoval jedno miesto, musí vziať vymenovanie späť, keď zistí, že toto miesto už nezodpovedá kritériám uvedeným v odseku 2. Okamžite o tom upovedomí ostatné členské štáty a Komisiu a vymenovanie vezme späť.
Článok 9
1. Členské štáty prijmú a uverejnia potrebné predpisy k 1. januáru 1993, aby urobili zadosť tejto smernici. Ihneď o tom upovedomia Komisiu.
Tieto predpisy budú používať od 1. januára 1994.
Keď členské štáty vydajú predpisy podľa odseku 1, odvolajú sa na túto smernicu v samotných predpisoch alebo urobia odkaz na túto smernicu pri ich úradnom uverejnení. Spôsob odkazu stanovia členské štáty samy.
2. Členské štáty do 31. decembra 1997 dovolia, aby boli uvedené na trh a do prevádzky prístroje, ktoré zodpovedajú predpisom a normám na ich území platným v dobe prijatia tejto smernice.
Článok 10
Tri roky po nadobudnutí platnosti tejto smernice predloží Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o dosiahnutých výsledkoch. K správe sa pripoja návrhy na zmeny tejto smernice, ktoré treba vykonať na základe týchto výsledkov a dosiahnutého technického pokroku.
Článok 11
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 21. mája 1992