Smernica Rady
z 12. júna 1985,
meniaca a dopĺňajúca smernicu 72/461/EHS, pokiaľ ide o niektoré opatrenia súvisiace s klasickým morom ošípaných a africkým morom ošípaných
(85/322/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže smernica 72/461/EHS [4], naposledy zmenená a doplnená smernicou 84/643/EHS [5], stanovuje zdravotné požiadavky, ktoré musia spĺňať zvieratá, ktorých mäso je určené na obchodovanie vo vnútri spoločenstva;
keďže je vzhľadom na vývoj klasického moru ošípaných v určitých častiach územia spoločenstva potrebné posilniť opatrenia týkajúce sa týchto obchodných výmen a spresniť podmienky, za ktorých by mal byť pozmenený štatút oblastí bez výskytu moru ošípaných v prípade výskytu choroby;
keďže africký mor ošípaných, hoci sa objavuje len výnimočne v niektorých častiach územia spoločenstva, predstavuje hrozbu kontaminácie pre chovy ošípaných členských štátov; keďže z tohto dôvodu treba stanoviť pravidlá, podľa ktorých by sa uplatňovali ochranné opatrenia v obchodovaní s čerstvým bravčovým mäsom vo vnútri spoločenstva,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Smernica 72/461/EHS je zmenená nasledovne:
1. Do článku 8 (1) bol pridaný nasledujúci pododsek:
"Ak však ide o africký mor ošípaných, platia ustanovenia článku 8a."
2. Pridáva sa nasledujúci článok:
"Článok 8a
1. Členský štát, na území ktorého bol zaznamenaný výskyt afrického moru ošípaných v predchádzajúcich 12 mesiacoch, nemôže vyviesť čerstvé bravčové mäso na územie iných členských štátov.
V súlade s postupom ustanoveným v článku 9 sa môže rozhodnúť, že ustanovenia prvého pododseku sa nebudú uplatňovať v jednej alebo vo viacerých častiach územia postihnutého členského štátu. Táto výnimka nevylučuje možnosť využitia ustanovení článku 6 v prípade opätovného výskytu jedného či viacerých prípadov afrického moru ošípaných v spomínanej jednej časti, respektíve uvedených viacerých častiach územia.
2. Ak sa africký mor ošípaných objaví na území členského štátu, v ktorom sa choroba nevyskytla aspoň posledných 12 mesiacov, možno v súlade s postupom ustanoveným v článku 9 rozhodnúť, že ustanovenia odseku 1 sa uplatnia výlučne len v jednej časti daného územia. Než dôjde k definitívnemu rozhodnutiu a bez toho, aby boli narušené ustanovenia článku 8, daný členský štát zabezpečí bezodkladný zákaz vývozu čerstvého bravčového mäsa z časti územia, kde sa epizootická choroba vyskytla. Pri určení tejto časti územia sa zvážia kritériá ustanovené v článku 8b (2).
Uplatneniu prvého pododseku nebráni skutočnosť, že časť územia, na ktorom sa vyskytol jeden alebo viac prípadov afrického moru ošípaných, nie je geograficky spojená s hlavnou časťou územia daného členského štátu.
Predpokladané podmienky na uplatnenie ustanovení prvého pododseku sa považujú za splnené, ak sú splnené nasledujúce podmienky:
i) ohnisko alebo ohniská výskytu afrického moru ošípaných v zmysle prvého pododseku je alebo sú eradikované v najkratšej možnej lehote;
ii) nové ohnisko, ktorého výskyt sa stane predmetom novej žiadosti o rozhodnutie v zmysle prvého pododseku, nie je epidemiologicky prepojené s ohniskom, ktorého/ých sa týkal bod i).
3. O zrušení opatrení prijatých v zmysle odseku 2 možno rozhodnúť podľa postupu ustanoveného v článku 9."
3. Vkladá sa nasledujúci článok:
"Článok 8b
1. Pri vymedzení častí územia podľa článku 8a (1) treba vziať do úvahy najmä:
- metódy, ktoré sa používajú pri kontrole a eradikácii afrického moru ošípaných,
- skutočnosť, že sa choroba nevyskytla počas najmenej 12 mesiacov, potvrdenú všetkými spôsobmi zisťovania, vrátane serologického prieskumu,
- rozsah predmetných častí územia a administratívne i geografické hranice,
- ochranné opatrenia, ktoré boli prijaté, aby sa zabránilo kontaminácii alebo opätovnej kontaminácii stád ošípaných,
- kontrolné opatrenia na sledovanie premiestňovania ošípaných.
2. Pri vymedzení častí územia v zmysle ustanovení článku 8a (2) treba vziať do úvahy:
- metódy boja proti chorobe, najmä likvidácie ošípaných v chovoch infikovaných, kontaminovaných, respektíve podozrivých z kontaminácie,
- rozsah častí územia a ich administratívne a geografické hranice,
- výskyt choroby a tendencie jej šírenia,
- opatrenia, ktoré boli prijaté, aby sa zabránilo jej šíreniu,
- opatrenia, ktoré boli prijaté na obmedzenie a kontrolu premiestňovania ošípaných v danej časti územia a mimo nej."
4. Článok 13a (2) sa nahrádza nasledujúcim textom:
"2. Rada, vychádzajúc z návrhu Komisie, zostaví na základe jednomyseľného rozhodnutia do troch mesiacov od doručenia návrhu zoznam členských štátov a častí území, ktoré sú podľa odseku 1 ii) bez výskytu moru ošípaných.
Pri objavení sa moru ošípaných sa ich štatút príslušným členským štátom bezodkladne pozastaví bez toho, aby bolo možno udeliť výnimku v zmysle článku 8, a postihnutý členský štát o tom bezodkladne informuje Komisiu a ostatné členské štáty. Príslušný členský štát zruší pozastavenie buď 30 dní po eradikácii posledného ohniska choroby, ak sa nevykonávalo žiadne očkovanie, alebo 90 dní od likvidácie posledného ohniska choroby, ak sa vykonávalo očkovanie. O konci pozastavenia informuje Komisiu a iné členské štáty. Ak odo dňa zaznamenania prvého ohniska do dňa zaznamenania posledného ohniska uplynuli dva mesiace, príslušný štát o tom bezodkladne informuje Komisiu. V tomto prípade sa zrušenie štatútu uskutoční podľa postupu ustanoveného v článku 9.
V prípade zrušenia možno k opätovnému zaradeniu postihnutej časti územia na zoznam pristúpiť podľa toho istého postupu:
- aspoň tri mesiace po eradikácii posledného ohniska choroby, ak sa nevykonávalo žiadne očkovanie,
- aspoň šesť mesiacov po eradikácii posledného ohniska, ak sa vykonávalo očkovanie.
3. Tento článok možno uplatniť do 31. decembra 1987.
Najneskôr do 1. júla 1987 Komisia predloží Rade správu o vývoji situácie s príslušnými návrhmi, najmä pokiaľ ide obchodné výmeny, spolu s vhodnými návrhmi týkajúcimi sa moru ošípaných.
Rada rozhodne o návrhoch najneskoršie do 31. decembra 1987."
Článok 2
Členské štáty najneskoršie do januára 1986 uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.
Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
Článok 3
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 12. júna 1985