SMERNICA KOMISIE 2006/111/ES
zo 16. novembra 2006
o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch
(Text s významom pre EHP)
(kodifikované znenie)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 86 ods. 3,
keďže:
(1)
Smernica Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (1) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (2). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.
(2)
Verejné podniky zohrávajú významnú úlohu v národnom hospodárstve členských štátov.
(3)
Členské štáty niekedy udeľujú určitým podnikom osobitné alebo výlučné práva, prípadne poskytujú náhradu vo forme platby alebo poskytujú iný druh náhrad určitým podnikom, ktoré boli poverené vykonávaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu. Tieto podniky často vstupujú do súťaže s inými podnikmi.
(4)
Článok 295 zmluvy stanovuje, že zmluva v nijakom prípade nebude zasahovať do pravidiel, ktorými sa v členských štátoch riadi systém vlastníctva majetku. Medzi verejnými a súkromnými podnikmi sa nesmie uskutočňovať bezdôvodná diskriminácia pri uplatňovaní pravidiel súťaže. Táto smernica sa má uplatňovať tak vo verejných, ako aj v súkromných podnikoch.
(5)
Zmluva vyžaduje, aby Komisia zaistila, že členské štáty neposkytujú verejným ani súkromným podnikom pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
(6)
Avšak zložitosť finančných vzťahov medzi vnútroštátnymi orgánmi verejnej moci a verejnými podnikmi môže klásť prekážky pri plnení tejto úlohy.
(7)
Spravodlivé a účinné uplatňovanie pravidiel zmluvy, ktoré sa týkajú pomoci verejným a súkromným podnikom, je možné dosiahnuť, iba ak budú tieto finančné vzťahy transparentné.
(8)
Taká transparentnosť uplatnená na verejné podniky by mala umožňovať zreteľné rozlíšenie medzi postavením štátu ako orgánu verejnej moci a štátu ako vlastníka.
(9)
Článok 86 ods. 1 zmluvy ukladá členským štátom povinnosti týkajúce sa verejných podnikov a tých podnikov, ktorým udelili osobitné alebo výlučné práva. Článok 86 ods. 2 zmluvy sa vzťahuje na podniky, ktoré boli poverené vykonávaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu. Článok 86 ods. 3 zmluvy vyžaduje, aby Komisia zabezpečila uplatňovanie ustanovení daného článku a za týmto účelom jej poskytuje nevyhnutné osobitné nástroje. Aby sa zabezpečilo uplatňovanie ustanovení článku 86 zmluvy musí mať Komisia k dispozícii potrebné informácie. Uvedené predpokladá definovanie osobitných podmienok za účelom dosiahnutia podobnej transparetnosti.
(10)
Je potrebné upresniť, čo sa rozumie pod pojmami „orgány verejnej moci“ a „verejné podniky“.
(11)
Členské štáty majú rozdielne administratívne územné štruktúry. Táto smernica sa týka orgánov verejnej moci členských štátov na všetkých úrovniach.
(12)
Orgány verejnej moci môžu uplatňovať dominantný vplyv na správanie verejných podnikov nielen vtedy, ak sú vlastníkom alebo v nich majú väčšinový podiel, ale tiež prostredníctvom právomocí, ktoré majú v ich riadiacich alebo dozorných orgánoch, buď na základe pravidiel, ktoré riadia podnik, alebo spôsobu, ktorým sú rozdelené akcie.
(13)
Poskytovanie verejných prostriedkov verejným podnikom sa môže uskutočňovať priamo alebo nepriamo. Transparentnosť musí byť dosiahnutá bez ohľadu na spôsob, akým sú verejné prostriedky poskytované. Môže byť tiež potrebné zabezpečiť, aby boli k dispozícii náležité informácie vzhľadom na dôvody takéhoto poskytovania verejných zdrojov a ich skutočného použitia.
(14)
Komplikovaná situácia rozličných foriem verejných a súkromných podnikov, ktorým boli udelené osobitné alebo výlučné práva, alebo ktorým bolo zverené vykonávanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ako aj celý rozsah činností, ktoré môžu vykonávať jednotlivé podniky, spolu s rozdielnym stupňom liberalizácie trhu v jednotlivých členských štátoch by mohli skomplikovať uplatňovanie pravidiel súťaže a najmä článku 86 zmluvy. Preto je potrebné, aby členské štáty a Komisia mali podrobné údaje o vnútornej finančnej a organizačnej štruktúre takýchto podnikov, a to najmä samostatné a spoľahlivé účtovanie súvisiace s jednotlivými aktivitami, ktoré podniky vykonávajú.
(15)
Účtovanie musí vykazovať rozdiel medzi jednotlivými aktivitami, ako aj výdavky a príjmy súvisiace s každou aktivitou a takisto metódy prideľovania a rozdeľovania výdavkov a príjmov. Tieto samostatné účty musia byť k dispozícii vo vzťahu - na jednej strane - k produktom a službám, kvôli ktorým členské štáty udelili osobitné alebo výlučné práva, alebo k podnikom, ktorým zverili vykonávanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ako aj - na druhej strane - ku každému ďalšiemu produktu alebo službe, ktoré patria medzi aktivity podniku. Povinnosť viesť samostatné účty sa nemá vyžadovať od podnikov, ktorých činnosť je obmedzená na poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu a ktoré nevykonávajú činnosti mimo rámca takýchto služieb všeobecného hospodárskeho záujmu. Zdá sa, že nie je potrebné vyžadovať rozdelenie účtov patriacich do sféry služieb všeobecného hospodárskeho záujmu alebo do sféry osobitných alebo výlučných práv, pokiaľ to nie je potrebné na rozdelenie výdavkov a príjmov medzi tieto služby a produkty a tie, ktoré nepatria medzi služby všeobecného hospodárskeho záujmu alebo osobitné a výlučné práva.
(16)
Vyžadovať od členských štátov, aby zabezpečili, že relevantné podniky budú viesť samostatné účtovanie, je najlepším spôsobom, ako možno dosiahnuť čestné a efektívne uplatňovanie pravidiel súťaže v týchto podnikoch. Komisia prijala v roku 1996 oznámenie o službách všeobecného záujmu v Európe (3), doplnené ďalším oznámením v roku 2001 (4), v ktorom zdôrazňuje ich dôležitosť. Je potrebné zohľadniť dôležitosť sektorov, ktoré zahŕňajú služby všeobecného záujmu, ako aj možnú silnú pozíciu relevantných podnikov na trhu a ohrozenie vznikajúcej súťaže v tých oblastiach, ktoré sa liberalizujú. V súlade so zásadou proporcionality je potrebné a vhodné, aby sa v záujme dosiahnutia základného cieľa - transparentnosti - stanovili pravidlá o vedení samostatných účtov. Táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov realizovaných v súlade s ustanoveniami tretieho odseku článku 5 zmluvy.
(17)
V ustanoveniach o určitých sektoroch, ktoré schválilo Spoločenstvo sa od členských štátov a niektorých podnikov žiada, aby viedli samostatné účtovanie. Je to potrebné na to, aby sa zabezpečil rovnaký prístup ku všetkým ekonomickým aktivitám v celom Spoločenstve a aby sa rozšírilo požadovanie samostatného účtovania vo všetkých porovnateľných situáciách. Táto smernica nemá meniť a dopĺňať špecifické predpisy, ktoré sa na ten istý účel nachádzajú v iných ustanoveniach Spoločenstva, a nemá sa uplatňovať na tie aktivity podnikov, ktoré spadajú pod tieto ustanovenia.
(18)
Niektoré podniky by mali byť vyňaté z uplatňovania tejto smernice na základe výšky ich obratu. Toto sa uplatňuje na verejné podniky, ktorých obchodná činnosť nie je vykonávaná v rozsahu, ktorý by odôvodňoval administratívne bremeno spojené so zabezpečením transparentnosti. Vzhľadom na obmedzený potenciál ovplyvňovania obchodu medzi členskými štátmi nie je v súčasnosti potrebné vyžadovať samostatné účtovanie v súvislosti s poskytovaním určitých kategórií služieb.
(19)
Táto smernica neovplyvňuje uplatňovanie iných ustanovení zmluvy, a to najmä jej článku 86 ods. 2, článkov 88 a 296, ako ani iných pravidiel, ktoré upravujú oznamovanie informácií členských štátov Komisii.
(20)
V prípade, že sa náhrada poskytovania služieb všeobecného hospodárskeho záujmu viaže na určité obdobie na základe otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu, nejaví sa, že by bolo potrebné vyžadovať od podnikov, aby viedli samostatné účtovanie.
(21)
Predmetné podniky sa zúčastňujú hospodárskej súťaže s ostatnými podnikmi, mali by byť získané informácie predmetom služobného tajomstva.
(22)
Systém vykazovania, založený na ex post facto, kontrolujúci finančné toky medzi orgánmi verejnej moci a verejnými podnikmi, ktoré pôsobia vo výrobnom sektore, umožní Komisii plniť si svoje záväzky. Tento systém kontroly musí obsahovať špecifické finančné informácie.
(23)
Aby sa obmedzilo administratívne bremeno členských štátov, systém vykazovania by mal využívať verejne dostupné údaje a informácie pre väčšinu akcionárov. Prezentácia konsolidovaných správ je dovolená. Nekompatibilná pomoc najdôležitejším podnikom vo výrobnom sektore bude mať vplyv na narušenie súťaže na spoločnom trhu. Takéto vykazovanie sa v súčasnosti môže obmedziť na podniky s ročným obratom vyšším ako 250 miliónov EUR.
(24)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Členské štáty zabezpečia, aby finančné vzťahy medzi orgánmi verejnej moci a verejnými podnikmi boli transparentné, ako to stanovuje táto smernica, z čoho jasne vyplýva, že:
a)
verejné fondy sú prostredníctvom orgánov verejnej moci priamo dostupné pre zainteresované verejné podniky;
b)
orgány verejnej moci poskytujú verejné fondy prostredníctvom verejných podnikov alebo finančných inštitúcií;
c)
verejné fondy sa využívajú skutočne na ten účel, na ktorý boli určené.
2. Bez toho, aby sa zasahovalo do osobitných ustanovení Spoločenstva, členské štáty zabezpečia, aby finančná a organizačná štruktúra všetkých podnikov, od ktorých sa vyžaduje zavedenie samostatného účtovania, sa presne odrážala v samostatnom účtovaní, aby boli jasne viditeľné:
a)
výdavky a príjmy súvisiace s jednotlivými aktivitami;
b)
všetky podrobnosti súvisiace s postupom pri rozdeľovaní a prideľovaní výdavkov a príjmov na jednotlivé aktivity.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
a)
„orgány verejnej moci“ označujú všetky verejné orgány vrátane štátnych a regionálnych, miestnych a všetkých ostatných územných orgánov;
b)
„verejné podniky“ označujú všetky podniky, na ktoré môžu mať orgány verejnej moci, a to priamo alebo nepriamo, dominantný vplyv prostredníctvom ich vlastnenia, finančnej účasti alebo predpisov, ktorými sa riadia.
Dominantný vplyv orgánov verejnej moci sa predpokladá vtedy, keď tieto orgány priamo alebo nepriamo vo vzťahu k podniku:
i)
vlastnia väčšiu časť upísaného kapitálu podniku alebo
ii)
kontrolujú väčšinu hlasov pridelených k akciám, ktoré podniky vydali, alebo
iii)
môžu dosadiť viac ako polovicu členov do správnych, riadiacich a dozorných orgánov;
c)
„verejné podniky, ktoré pôsobia vo výrobnom sektore“ označujú všetky podniky, v ktorých výroba ako základná oblasť činnosti predstavuje najmenej 50 % ročného obratu; ide o tie podniky, ktorých prevádzka spadá do oddielu D - Výroba, pododdiel DA až po pododdiel DN vrátane klasifikácie NACE (Rev. 1) (5);
d)
„podnik, od ktorého sa vyžaduje viesť oddelené účty“, je akýkoľvek podnik, ktorý požíva osobitné alebo výhradné právo priznané členským štátom podľa článku 86 ods. 1 zmluvy alebo je poverený poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu podľa článku 86 ods. 2 zmluvy, ktorý prijíma náhradu za služby vo verejnom záujme v akejkoľvek forme vo vzťahu k takýmto službám a ktorý prevádzkuje ďalšie činnosti;
e)
„iné činnosti“ označujú na jednej strane všetky produkty alebo služby, v súvislosti s ktorými boli podniku udelené osobitné alebo výlučné práva, alebo všetky služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorými bol podnik poverený, a na druhej strane každý ďalší osobitný produkt, v súvislosti s ktorým podnik vykonáva určité činnosti;
f)
„výlučné práva“ označujú tie práva, ktoré členský štát udeľuje jednému podniku prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho, regulačného alebo administratívneho právneho úkonu, ktorým sa preň rezervuje právo poskytovať služby alebo vykonávať aktivity v medziach daného geografického územia;
g)
„osobitné práva“ označujú práva, ktoré členský štát udelil obmedzenému počtu podnikov prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho, regulačného alebo administratívneho právneho úkonu, ktorým sa v medziach daného geografického územia:
i)
obmedzuje počet podnikov, ktoré môžu poskytovať služby alebo vykonávať určité činnosti ináč ako podľa objektívnych, proporcionálnych a nediskriminačných kritérií na dva alebo viaceré alebo
ii)
určuje ináč ako na základe takýchto kritérií niekoľko konkurujúcich si podnikov ako oprávnených poskytovať služby alebo vykonávať určité činnosti alebo
iii)
udeľuje podnikom alebo podniku, a to ináč ako na základe spomínaných kritérií, právne alebo regulačné zvýhodnenie, ktoré podstatne ovplyvní schopnosť ktoréhokoľvek podniku poskytovať rovnaké služby alebo vykonávať rovnaké činnosti na tom istom geografickom území za rovnakých podmienok.
Článok 3
Transparentnosť uvedená v článku 1 ods. 1 sa uplatňuje najmä na tieto aspekty finančných vzťahov medzi orgánmi verejnej moci a verejnými podnikmi:
a)
náhrada prevádzkových strát;
b)
poskytovanie kapitálu;
c)
nenávratné príspevky alebo pôžičky za zvýhodnených podmienok;
d)
poskytovanie finančných výhod v podobe zrieknutia sa zisku alebo nevymáhania pohľadávok;
e)
vzdanie sa obvyklého výnosu z použitých verejných prostriedkov;
f)
náhrada za finančné bremená uložené orgánmi verejnej moci.
Článok 4
1. S cieľom zabezpečiť transparentnosť na základe článku 1 ods. 2 urobia členské štáty opatrenia potrebné na to, aby každý podnik viedol samostatné účtovanie tak, že:
a)
vnútorné účty zodpovedajúce jednotlivým činnostiam sú samostatné;
b)
všetky výdavky a príjmy sa správne rozdeľujú na základe rovnako uplatňovaných a objektívne odôvodnených zásad účtovania nákladov;
c)
zásady účtovania nákladov, podľa ktorých sa vedú samostatné účty, sú jasne stanovené.
2. Odsek 1 platí iba pre tie aktivity, ktoré nespadajú pod osobitné ustanovenia Spoločenstva, a nedotýka sa žiadnych záväzkov členských štátov alebo podnikov vyplývajúcich zo zmluvy alebo podobných špecifických ustanovení.
Článok 5
1. Pokiaľ ide o transparentnosť stanovenú článkom 1 ods. 1, táto smernica sa nevzťahuje na finančné vzťahy medzi orgánmi verejnej moci a
a)
verejnými podnikmi, pokiaľ ide o služby, ktorých poskytovanie pravdepodobne neovplyvní obchod medzi členskými štátmi vo väčšom rozsahu;
b)
centrálnymi bankami;
c)
štátnymi úverovými inštitúciami, pokiaľ ide o depozit štátnych fondov, vložených orgánmi verejnej moci za bežných obchodných podmienok;
d)
verejnými podnikmi, ktorých celkový čistý ročný obrat v období dvoch finančných rokov, ktoré predchádzajú tomu roku, v ktorom sa poskytnú alebo využijú fondy podľa článku 1 ods. 1, bol menej ako 40 miliónov EUR. Avšak pre štátne úverové inštitúcie je zodpovedajúcim limitom konečná bilancia 800 miliónov EUR.
2. Pokiaľ ide o transparentnosť stanovenú článkom 1 ods. 2, táto smernica sa nevzťahuje na:
a)
podniky poskytujúce služby, ktoré pravdepodobne vo väčšom rozsahu neovplyvnia obchod medzi členskými štátmi;
b)
podniky, ktorých celkový čistý ročný obrat počas dvoch finančných rokov predchádzajúcich ktorémukoľvek takému roku, v ktorom využívajú osobitné alebo výlučné práva udelené členským štátom na základe článku 86 ods. 1 zmluvy, alebo počas ktorého boli poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu na základe článku 86 ods. 2 zmluvy, nedosiahol 40 miliónov EUR, avšak pre štátne úverové inštitúcie je zodpovedajúcim limitom konečná bilancia 800 miliónov EUR;
c)
na podniky, ktoré boli poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu na základe článku 86 ods. 2 zmluvy, ak náhrady v akejkoľvek forme, ktoré získajú, boli viazané na určité obdobie na základe otvoreného, transparentného a nediskriminačného postupu.
Článok 6
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie o finančných vzťahoch podľa článku 1 ods. 1 uchovávali a boli Komisii k dispozícii počas piatich rokov od konca finančného roku, v ktorom boli štátne fondy k dispozícii zainteresovaným verejným podnikom. Ak sa však tieto fondy využijú počas neskoršieho finančného roku, potom začína päťročný časový limit plynúť od konca tohto finančného roku.
2. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie o finančnej a organizačnej štruktúre podnikov, na ktoré sa vzťahuje článok 1 ods. 2 uchovávali a aby boli Komisii k dispozícii počas piatich rokov od konca finančného roku, na ktorý sa informácia vzťahuje.
3. Členské štáty poskytnú Komisii na požiadanie, ak to Komisia považuje za potrebné, informácie vzťahujúce sa na odseky 1 a 2, a to aj s podkladmi o splnení cieľov.
Článok 7
Komisia nezverejní také informácie, ktoré jej boli poskytnuté podľa článku 6 ods. 3, ktoré sú podľa ich povahy predmetom služobného tajomstva.
Prvý odsek nebráni uverejňovaniu všeobecných informácií alebo prehľadov, ktoré neobsahujú informácie týkajúce sa jednotlivých verejných podnikov, na ktoré sa uplatňuje táto smernica.
Článok 8
1. Členské štáty, ktorých verejné podniky vyrábajú vo výrobnom sektore, musia dodať Komisii finančné informácie, ako je to uvedené v odsekoch 2 a 3, na ročnej báze a v lehotách uvedených v odseku 5.
2. Finančné informácie vyžadované od každého výrobného podniku prevádzkovaného vo výrobnom sektore v súlade s odsekom 4 majú byť ročná správa a ročné účty v súlade s definíciou smernice Rady 78/660/EHS (6). Ročné účty a ročná správa obsahujú súvahu a vysvetľujúce poznámky k výsledovke spolu s účtovnými praktikami, vyjadreniami riaditeľov, čiastočné správy a správy aktivít. Okrem toho majú byť dodané vyhlásenia zo stretnutí akcionárov a všetky ostatné príslušné informácie.
Správy sú dodávané za každý jednotlivý verejný podnik zvlášť, ako aj za holdingovú alebo subholdingovú spoločnosť, ktorá konsoliduje viaceré verejné podniky, pokiaľ konsolidovaný predaj holdingovej alebo subholdingovej spoločnosti vedie k tomu, že sú klasifikované ako „výrobné“.
3. Nasledovné detaily okrem informácií uvedených v odseku 2, pokiaľ nie sú uvedené v ročnej správe alebo ročných účtoch každého verejného podniku, majú byť dodané:
a)
poskytnutie akéhokoľvek podielu kapitálu alebo akoby-kapitálových fondov, podobných vo svojej podstate vlastnému imaniu, so špecifikáciou ich poskytnutia (obyčajné, preferenčné, s odloženými dividendami alebo prevoditeľnými akciami, úrokové sadzby, dividendy alebo prevoditeľné práva s nimi spojené);
b)
nenávratné granty alebo granty, ktoré sú návratné za určitých okolností;
c)
poskytnutie akýchkoľvek úverov podniku, vrátanie prečerpaní a splátok kapitálových injekcií, s uvedením úrokových sadzieb a podmienok poskytnutia úveru a jeho záruky, ak nejaká bola, veriteľovi zo strany podniku, ktorý dostal úver;
d)
záruky poskytnuté podniku zo strany orgánov verejnej moci týkajúcich sa financovania úveru (špecifikovať podmienky a poplatky, ktoré podnik zaplatil za tieto záruky);
e)
vyplatené dividendy a nerozdelené zisky;
f)
rôzne iné formy štátnej intervencie, najmä odpustenie čiastok, ktoré verejný podnik dlhuje štátu, vrátane splátok úveru, grantov, platenia dane právnických osôb, platenia sociálnych dávok alebo akýchkoľvek iných poplatkov.
Akciový kapitál uvádzaný v písmene a) má obsahovať akciový kapitál, ktorým prispel štát priamo a všetky ostatné získané akciové kapitály, ktorými prispela štátna holdingová spoločnosť alebo iný verejný podnik, vrátane finančných inštitúcií, či už vnútri alebo mimo skupiny, danému verejnému podniku. Vzťah medzi poskytovateľom financií a prijímateľom musí byť vždy špecifikovaný.
4. Informácie požadované v odsekoch 2 a 3 by mali poskytovať všetky verejné podniky, ktorých obrat za posledný finančný rok bol vyšší ako 250 miliónov EUR.
Vyššie požadované informácie by mali byť predkladané za každý verejný podnik jednotlivo vrátane tých, ktoré sú v členských štátoch, a mali by obsahovať, tam kde je to vhodné, detaily o všetkých vnútorných a medziskupinových transakciách medzi rôznymi verejnými podnikmi, ako aj transakcie vykonané priamo medzi verejnými podnikmi a štátom.
Určité verejné podniky rozdeľujú svoje aktivity do viacerých právne rozličných podnikov. U takýchto podnikov je Komisia ochotná akceptovať konsolidovaná správa. Konsolidácia by mala obsahovať ekonomickú realitu skupiny podnikov, ktoré prevádzajú svoje aktivity v rovnakom alebo blízkom sektore. Konsolidované správy od rôznych holdingov, a čisto finančné, nebudú považované za postačujúce.
5. Informácie, požadované na základe odsekov 2 a 3, sa musia predkladať Komisii každoročne.
Informácie majú byť poskytnuté do 15 pracovných dní odo dňa uverejnenia ročnej správy daného podniku. V každom prípade, a špecificky pre podniky, ktoré neuverejňujú ročné správy, požadované informácie majú byť dodané najneskôr deväť mesiacov od ukončenia finančného roka daného podniku.
6. Aby bolo možné vyhodnotiť množstvo podnikov, ktoré spadajú do tohto vykazovacieho systému, členské štáty musia Komisii dodať zoznam podnikov, ktoré spadajú pod tento článok a ich obrat. Zoznam sa aktualizuje každý rok k 31. marcu.
7. Členské štáty musia poskytnúť Komisii všetky dodatočné informácie, ktoré považujú za potrebné pre vypracovanie úplného vyhodnotenia predložených údajov.
Článok 9
Komisia pravidelne informuje členské štáty o výsledkoch uplatňovania tejto smernice.
Článok 10
Smernica 80/723/EHS, zmenená a doplnená smernicami uvedenými v prílohe I časti A, sa zrušuje bez vplyvu na povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
Článok 11
Táto smernica nadobúda účinnosť 20. decembra 2006.
Článok 12
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 16. novembra 2006