Smernica Rady 94/55/ES
z 21. novembra 1994
o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],
(1) keďže v priebehu rokov značne vzrástla vnútroštátna ako aj medzinárodná preprava nebezpečného tovaru po ceste, čím sa zvyšuje nebezpečenstvo v prípade nehody;
(2) keďže všetky členské štáty s výnimkou Írska sú zmluvnými stranami Európskej dohody o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ADR), ktorej územný rozsah pôsobnosti presahuje hranice spoločenstva a ktorá ukladá jednotné pravidlá bezpečnej medzinárodnej cestnej prepravy nebezpečného tovaru; keďže je vzhľadom k tomu žiaduce, aby boli s cieľom harmonizácie podmienok, za ktorých sa prepravuje nebezpečný tovar po ceste, takéto pravidlá rozšírené na vnútroštátnu prepravu v rámci celého spoločenstva;
(3) keďže žiadne právne predpisy spoločenstva neobsahujú úplný rozsah opatrení požadovaných pre zaistenie bezpečnej prepravy nebezpečného tovaru a príslušné vnútroštátne opatrenia sa navzájom medzi členskými štátmi líšia; keďže tieto rozdiely predstavujú prekážku pri voľnom poskytovaní dopravných služieb a okrem toho, prekážku pri voľnom pohybe vozidiel a dopravného vybavenia; keďže v záujme prekonania tejto prekážky by mali byť definované jednotné pravidlá uplatňovateľné na celú dopravu v rámci spoločenstva;
(4) keďže činnosť takého charakteru sa musí vykonať na úrovni spoločenstva, aby sa zabezpečil súlad s ostatnými právnymi predpismi spoločenstva, aby sa zabezpečil uspokojivý stupeň harmonizácie, uľahčil voľný pohyb tovaru a služieb a aby sa zabezpečila vysoká úroveň bezpečnosti vnútroštátnej a medzinárodnej dopravy;
(5) keďže ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na záväzky spoločenstva a jeho členských štátov v súlade s cieľmi stanovenými na základe Agendy 21, kapitoly 19 na konferencii UNCED v júni 1992 v Rio de Janeiro, ktoré sú zamerané na snahu o budúcu harmonizáciu systémov klasifikácie nebezpečných látok;
(6) keďže žiadne osobitné právne predpisy spoločenstva zatiaľ neupravujú bezpečnostné podmienky, podľa ktorých sa môžu prepravovať biologické činidlá a geneticky modifikované mikroorganizmy, regulované podľa smerníc Rady 90/219/EHS [4], 90/220/EHS [5] a 90/679/EHS [6];
(7) keďže táto smernica berie do úvahy iné politiky spoločenstva v oblasti bezpečnosti pracovníkov, konštrukcie vozidiel a ochrany životného prostredia;
(8) keďže členské štáty ponechávajú voľnosť pri riadení akejkoľvek prepravy nebezpečného tovaru vykonávanú v rámci ich územia vozidlom, na ktoré sa neuplatňuje táto smernica, bez ohľadu na to kde je registrované;
(9) keďže členské štáty musia mať možnosť uplatňovať špecifické predpisy o cestnej doprave na prepravu nebezpečného tovaru v rámci ich územia;
(10) keďže členské štáty musia mať možnosť ponechať si požiadavky týkajúce sa riadenia kvality vzhľadom na určité vnútroštátne dopravné operácie, až kým Komisia nepodá Rade správy o týchto záležitostiach;
(11) keďže ustanovenia ADR povoľujú uzavretie dohôd, ktoré umožňujú výnimky a keďže veľký počet dohôd uzavretých bilaterálne medzi členskými štátmi bráni voľnému poskytovaniu služieb prepráv nebezpečného tovaru; keďže vrátane nevyhnutných opatrení v prílohách k tejto smernici, by sa mala prekonať potreba takýchto výnimiek; keďže by sa mali realizovať opatrenia na prechodné obdobie, počas ktorého môžu členské štáty naďalej uplatňovať existujúce vzájomné dohody;
(12) keďže je potrebné preniesť do práva spoločenstva ustanovenia ADR vrátane požiadaviek týkajúcich sa konštrukcie vozidiel prepravujúcich nebezpečný tovar; keďže v tejto súvislosti by sa mali na prechodné obdobie prijať opatrenia, ktoré by umožnili členským štátom ponechať si dočasne špecifické vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa konštrukčných požiadaviek na vozidlá registrované v týchto štátoch;
(13) keďže v záujme zvýšenia transparentnosti pre všetkých ekonomických operátorov, musia sa používať existujúce informačné postupy v oblasti príslušných návrhov vnútroštátnych právnych predpisov;
(14) keďže vzhľadom na vnútroštátnu dopravu, musia si členské štáty zachovať právo uplatňovania pravidiel zhodných s multimodálnymi odporúčaniami Organizácie spojených národov o preprave nebezpečného tovaru, kým nie je ešte ADR harmonizovaná s týmito pravidlami, účelom ktorých je uľahčenie intermodálnej prepravy nebezpečného tovaru;
(15) keďže členské štáty musia mať možnosť riadiť alebo zakázať cestnú prepravu niektorých druhov nebezpečného tovaru na svojom území, ale len z dôvodov iných než je bezpečnosť dopravy; keďže v tejto súvislosti si členské štáty môžu ponechať právo, v prípade niektorých prepráv veľmi nebezpečných látok, nariadiť prepravu železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou, alebo si môžu zachovať techniku balenia veľmi nebezpečných látok;
(16) keďže na účely tejto smernice musia mať členské štáty možnosť uplatňovať prísnejšie alebo miernejšie pravidlá na niektoré dopravné činnosti vykonávané na svojom území vozidlami tam registrovanými;
(17) keďže harmonizácia podmienok by mala brať do úvahy špecifické vnútroštátne okolnosti a preto musí byť táto smernica dostatočne flexibilná tak, aby poskytla členským štátom možnosť udelenia určitých výnimiek; keďže nesmie byť bránené uplatňovaniu nového technologického a priemyselného rozvoja a musia byť preto prijaté opatrenia týkajúce sa dočasných výnimiek;
(18) keďže vozidlá registrované v nečlenských štátoch musia mať možnosť vykonávať medzinárodnú prepravu na územiach členských štátov, ak vyhovujú ADR;
(19) keďže musí byť možné prispôsobiť túto smernicu technickému pokroku, aby sa zohľadnili nové ustanovenia obsiahnuté v ADR a aby sa rozhodlo o uplatňovaní a vykonávaní naliehavých opatrení v prípade nehôd alebo incidentov; keďže na tento účel by mal byť vytvorený výbor a mal by byť stanovený postup pre užšiu spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci výboru;
(20) keďže prílohy k tejto smernici obsahujú opatrenia týkajúce sa odbornej prípravy určitých vodičov vozidiel prepravujúcich nebezpečný tovar po ceste; keďže z toho dôvodu by mala byť zrušená smernica Rady 89/684/EHS z 21. decembra 1989 o odbornej príprave určitých vodičov vozidiel prepravujúcich nebezpečný tovar po ceste [7],
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Rozsah pôsobnosti, definície a všeobecné ustanovenia
Článok 1
1. Táto smernica sa uplatňuje na prepravu nebezpečného tovaru po ceste v rámci členských štátov alebo medzi nimi. Nepoužije sa na prepravu nebezpečného tovaru vozidlami, ktoré patria alebo pod zodpovednosťou ozbrojených síl.
2. Táto smernica však nemá vplyv na právo členských štátov, rešpektujúc právne predpisy spoločenstva, stanovovať požiadavky týkajúce sa:
a) vnútroštátnej a medzinárodnej prepravy nebezpečného tovaru na ich území, vykonávanej vozidlami, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica;
b) osobitných predpisov o cestnej doprave pre vnútroštátnu a medzinárodnú prepravu nebezpečného tovaru;
c) kontroly kvality podnikov v súlade s normami ISO 9001 a 9002, keď tieto vykonávajú vnútroštátnu prepravu zahŕňajúcu:
i) výbušné látky a tovar v triede 1, keď množstvo výbušných látok obsiahnutých v prepravnej jednotke presahuje:
- 1000 kg pre časť 1.1, alebo
- 3000 kg pre časť 1.2, alebo
- 5000 kg pre časti 1.3 a 1.5;
ii) nasledovné veľmi nebezpečné látky v cisternách alebo v cisternových kontajneroch s celkovým objemom presahujúcim 3000 litrov:
- látky triedy 2
plyn klasifikovaný pod | at) |
bt) |
b) |
ct) |
c) |
- hlboko schladené skvapalnené plyny 7° b) a 8° b),
- látky tried 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 a 8
- neuvedené v zozname pod písm. b) alebo c) v týchto triedach, alebo
- uvedené v zozname, ale majú výstražnú značku s troma alebo viacerými dôležitými číslicami (neobsahujú nulu);
iii) nasledovné balenia triedy 7 (rádioaktívne materiály): balenia štiepnych materiálov, balenia typu B (U), balenia typu B (M).
Rozsah pôsobnosti vnútroštátnych predpisov týkajúcich sa týchto požiadaviek nesmie byť rozšírený.
Uvedené predpisy sa prestanú uplatňovať vtedy, ak sa stanú záväzné podobné opatrenia podľa ustanovení spoločenstva.
Pred 31. decembrom 1998 predloží Komisia Rade správu hodnotiacu bezpečnostné aspekty podľa tohto ustanovenia, spolu s vhodnými návrhmi na predĺženie jeho platnosti alebo zrušenie.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
- "ADR" znamená Európsku dohodu o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí, uzavretú v Ženeve 30. septembra 1957, vrátane jej zmien a doplnení,
- "vozidlo" znamená akékoľvek motorové vozidlo určené na prevádzku na ceste, kompletné alebo nekompletné, s najmenej štyrmi kolesami a s maximálnou konštrukčnou rýchlosťou nad 25 km/h a jeho príves, s výnimkou vozidiel pohybujúcich sa po koľajniciach a poľnohospodárskych a lesných traktorov a všetkých mobilných strojov,
- "nebezpečný tovar" znamená tie látky a predmety, ktorých preprava po ceste je zakázaná alebo povolená len za určitých okolností podľa príloh A a B k tejto smernici,
- "preprava" znamená každú prepravu po ceste vykonávanú vozidlom úplne alebo čiastočne na verejných cestách na území členského štátu, vrátane činností spojených s nakládkou a vykládkou, ktorá podlieha prílohe A alebo B, bez toho, aby boli dotknuté úpravy stanovené právnymi predpismi členských štátov, týkajúcich sa zodpovednosti za také operácie.
Nezahŕňa prepravu vykonávanú úplne v obvode uzavretej oblasti.
Článok 3
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, nebezpečný tovar, ktorého preprava je zakázaná podľa príloh A a B k tejto prílohe, sa nesmie prepravovať cestnou dopravou.
2. Pokiaľ táto smernica neustanovuje, preprava ostatného nebezpečného tovaru uvedeného v prílohe A sa povolí v prípade zhodnosti s podmienkami stanovenými v prílohách A a B, najmä pokiaľ ide o:
a) balenie a označenie príslušného tovaru; a
b) konštrukciu, vybavenie a primerané ovládanie vozidla prepravujúceho príslušný tovar.
KAPITOLA II
Odchýlky, obmedzenia a výnimky
Článok 4
Výlučne na účely vnútroštátnej dopravy vykonávanej vozidlami registrovanými na svojom území, môže si každý členský štát ponechať ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov o preprave nebezpečného tovaru cestnou dopravou, ktoré sú v súlade s Odporúčaniami Organizácie spojených národov o preprave nebezpečného tovaru dovtedy, kým nebudú revidované prílohy A a B k tejto smernici tak, aby zohľadnili tieto odporúčania. Dotknuté členské štáty o tom informujú Komisiu.
Článok 5
1. Bez toho, aby boli dotknuté na iné právne predpisy spoločenstva najmä tie, ktoré sa týkajú prístupu na trh, ponechá si každý členský štát, výlučne z dôvodov iných než je bezpečnosť počas prepravy, a to napr. národná bezpečnosť alebo ochrana životného prostredia, právo regulovať alebo zakázať prepravu určitého nebezpečného tovaru na svojom území.
2. Akékoľvek pravidlá stanovené členským štátom pre vozidlá vykonávajúce medzinárodnú dopravu cez jeho územie, ktorá je povolená bodom 10 599 prílohy B, musia byť lokálne obmedzené, použiť pre vnútroštátnu ako aj pre medzinárodnú prepravu a nesmie z nich vyplynúť žiadna diskriminácia.
3. a) Členské štáty však môžu uplatniť prísnejšie ustanovenia týkajúce sa prepravy, s výnimkou konštrukčných požiadaviek, vykonávanej vozidlami registrovanými alebo uvedenými do obehu na svojom území.
b) Členské štáty si však môžu ponechať špecifické vnútroštátne opatrenia týkajúce sa ťažiska cisternových vozidiel registrovaných na ich území až do prípadnej zmeny a doplnenia bodu 211 128 prílohy B k tejto smernici, ale v žiadnom prípade nie po 31. decembri 1998.
4. Ak členský štát usúdi, že bezpečnostné opatrenia vzhľadom k nehode alebo incidentu, sa ukázali nedostatočné na obmedzenie nebezpečenstva obsiahnutého v preprave a ak je naliehavá potreba prijať opatrenie, oboznámi Komisiu, v etape plánovania o opatreniach, ktoré navrhuje prijať. Konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 9, Komisia rozhodne o tom, či má vykonávanie týchto opatrení byť povolené a stanoví čas ich trvania.
5. Členské štáty si môžu ponechať v platnosti akékoľvek vnútroštátne ustanovenia uplatňované k 31. decembru 1996 vzhľadom na:
- prepravu látok triedy 1.1,
- prepravu toxických, nestabilných a/alebo horľavých plynov triedy 2,
- prepravu látok obsahujúcich dioxíny alebo furány,
- prepravu kvapalín tried 3, 4.2, 4.3, 5.1, 6.1 alebo 8 v cisternách alebo cisternových kontajneroch s objemom viac než 3000 litrov, ktoré nie sú uvedené pod písm. b) alebo c) v týchto triedach.
Také opatrenia sa môžu týkať len:
- zákazu takých prepráv po ceste, ak je možné vykonať ich železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou,
- požiadavky dodržania určitých preferovaných trás,
- akýchkoľvek iných ustanovení týkajúcich sa balenia látok obsahujúcich dioxíny alebo furány.
Tieto opatrenia nesmú byť rozšírené alebo sprísnené. Členské štáty oznámia tieto vnútroštátne opatrenia Komisii, ktorá o nich informuje ostatné členské štáty.
Článok 6
1. Každý členský štát môže na svojom území povoliť cestnú prepravu nebezpečného tovaru klasifikovaného, baleného a označeného v súlade s medzinárodnými požiadavkami na námornú alebo leteckú dopravu, kedykoľvek takáto prepravná činnosť zahŕňa cestu na mori alebo vo vzduchu.
2. Akékoľvek ustanovenia v prílohách A a B, týkajúce sa používania jazyka v príslušných označeniach alebo dokumentácii sa nepoužijú na prepravu obmedzenú na územie jedného členského štátu. Členské štáty môžu pre prepravu vykonávanú na svojom území, povoliť používanie jazykov iných než sú jazyky uvedené v prílohách.
3. Na svojom území môže každý členský štát povoliť používanie vozidiel vyrobených pred 1. januárom 1997, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou, ale ktoré boli vyrobené v súlade s ustanoveniami vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1996 za predpokladu, že takéto vozidlá sú udržiavané na požadovanej bezpečnostnej úrovni.
4. Každý členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1996, týkajúcich sa výroby, používania a prepravných podmienok nových nádrží v zmysle bodu 2 212 prílohy A a nových cisterien, ktoré nie sú v súlade s prílohami A a B, pokiaľ nebudú doplnené vprílohách A a B odkazy na normy pre výrobu a používanie cisterien a nádrží s rovnakou záväznosťou ako sú ustanovenia tejto smernice, v každom prípade však najneskôr do 31. decembra 1998. Nádrže a cisterny vyrobené pred 1. januárom 1999 a udržiavané na požadovanej bezpečnostnej úrovni sa môžu naďalej používať podľa pôvodných podmienok.
5. Každý členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov iné než sú tie, ktoré sú uvedené v prílohách A a B a ktoré sa týkajú referenčnej teploty pri preprave skvapalnených plynov alebo zmesí skvapalnených plynov na svojom území, pokiaľ nebudú do Európskych noriem začlenené ustanovenia týkajúce sa vhodných referenčných teplôt pre určené klimatické oblasti a odkazy na tieto normy nebudú doplnené do príloh A a B.
6. Každý členský štát môže na prepravu na svojom území, povoliť používanie obalov vyrábaných ale nie osvedčených v súlade s ADR pred 1. januárom 1997 za predpokladu, že na takých obaloch je uvedený dátum výroby a že sú schopné prejsť testom stanoveným vo vnútroštátnych právnych predpisoch platných k 31. decembru 1996 a za predpokladu, že všetky také obaly sú udržiavané na príslušnej bezpečnostnej úrovni (vrátane testovania a kontroly, ak sa to požaduje), v súlade s nasledovnou schémou: veľké kovové nádoby pre voľne ložený tovar a kovové sudy s objemom presahujúcim 50 litrov do 15-tich rokov po dátume ich výroby; ostatné kovové obaly a všetky plastické obaly do piatich rokov po dátume ich výroby; ale nie po 31. decembri 1998.
7. Každý členský štát môže na svojom území povoliť prepravu určitého nebezpečného tovaru baleného pred 1. januárom 1997 do 31. decembra 1998 za predpokladu, že je tovar klasifikovaný, balený a označený v súlade s požiadavkami vnútroštátnych právnych predpisov platných pred 1. januárom 1997.
8. Každý členský štát môže ponechať v platnosti ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov platných k 31. decembru 1996 týkajúcich sa zobrazovania kódu osobitných podmienok namiesto identifikačného čísla nebezpečnosti uvedeného v prílohe B pre prepravy vykonávané v rámci svojho územia vozidlami registrovanými na tomto území.
9. Každý členský štát môže po porade s Komisiou, ponechať v platnosti menej prísne ustanovenia ako sú ustanovenia uvedené v prílohách A a B k tejto smernici, ktoré platia pre prepravu malých množstiev určitého nebezpečného tovaru na jeho území s výnimkou látok so strednou alebo vysokou úrovňou rádioaktivity.
10. Za predpokladu, že nie je ohrozená bezpečnosť, môžu členské štáty udeliť pred zmenou a doplnením týchto príloh, dočasné odchýlky z príloh A a B s cieľom vykonávania skúšok na svojom území potrebných na ich prispôsobenie technologickému a priemyselnému rozvoju. Komisia o tom musí byť informovaná a informuje ostatné členské štáty.
Dočasná odchýlka dohodnutá medzi príslušnými orgánmi členských štátov na základe bodov 2010 a 10602 príloh A a B, má formu multilaterálnej dohody navrhnutej všetkým príslušným orgánom členských štátov orgánom, ktorý inicioval túto dohodu. Komisia bude o tom primerane informovaná.
Akákoľvek odchylka podľa prvého a druhého pododseku sa uplatní bez diskriminácie z dôvodov štátnej príslušnosti alebo miesta usadenia sa odosielateľa, dopravcu alebo príjemcu zásielky; môže trvať maximálne päť rokov a nie je možné ju obnoviť.
11. Každý členský štát môže povoliť jednotlivé prepravy nebezpečného tovaru, ktoré sú buď zakázané prílohami A a B, alebo ich možno vykonať za podmienok odlišných od podmienok stanovených v prílohách A a B.
12. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, môže každý členský štát najneskôr do 31. decembra 1998 uplatňovať existujúce dohody s inými členskými štátmi, ktoré sú v súlade s ADR, bez diskriminácie z dôvodov štátnej príslušnosti alebo miesta usadenia sa odosielateľa, dopravcu alebo príjemcu zásielky. Akákoľvek iná odchylka povolená bodmi 2 010 a 10 602 príloh A a B musí byť v súlade s odsekom 10.
Článok 7
Pokiaľ ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov alebo ustanovenia spoločenstva o prístupe na trh neustanovujú inak, registrované vozidlá alebo vozidlá uvedené do obehu v nečlenských štátoch môžu vykonávať medzinárodnú prepravu nebezpečného tovaru v spoločenstve, ak je takáto preprava v súlade s podmienkami ADR.
KAPITOLA III
Záverečné ustanovenia
Článok 8
Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie príloh A a B vedeckému a technickému pokroku v oblasti, ktorá je predmetom tejto smernice, aby zohľadnili zmeny a doplnenia príloh ADR, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 9.
Článok 9
1. Komisii pomáha výbor pre prepravu nebezpečného tovaru, ďalej len "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor vyjadrí svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijíma väčšinou stanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov majú váhu stanovenú v tomto článku. Predseda nehlasuje.
3. a) Komisia prijme plánované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.
b) Ak plánované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak sa výbor nevyjadrí, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.
Ak Rada nerozhodne v priebehu troch mesiacov od predloženia návrhu, prijme Komisia navrhované opatrenia.
Článok 10
1. Členské štáty do 1. januára 1997 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Keď členské štáty príjmu uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať v prípade ich úradného uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 11
1. Smernica 89/684/EHS sa týmto ruší od dátumu transpozície tejto smernice do vnútroštátnych právnych predpisov.
2. Predbežné osvedčenia vydané členskými štátmi v súlade s článkom 4 ods. 2 tejto smernice len pre vnútroštátnu prepravu, zostávajú platné do 31. decembra 1996. Osvedčenia vydané v súlade s článkom 4 ods. 4 tejto smernice sa môžu naďalej používať do uplynutia ich platnosti, ale najneskôr do 1. júla 1997 pre nebezpečný tovar prepravovaný v cisternách alebo pre výbušniny a najneskôr do 1. januára 2000 pre ostatný nebezpečný tovar.
Článok 12
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 21. novembra 1994