NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 1043/2005
z 30. júna 2005,
ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 3448/93 v súvislosti so systémom priznávajúcim vývozné náhrady na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, a kritériami stanovovania výšky týchto náhrad
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 3448/93 zo 6. decembra 1993 stanovujúce obchodné opatrenia uplatňované na niektoré tovary vznikajúce spracovaním poľnohospodárskych výrobkov (1), a najmä na prvý pododsek jeho článku 8 ods. 3,
keďže:
(1)
Nariadenie Komisie (EHS) č. 3615/92 z 15. decembra 1992, ktorým sa stanovujú množstvá poľnohospodárskych výrobkov braných do úvahy pri výpočte vyplácania náhrad v prípade vývozu tovarov uvedených v nariadení Rady (EHS) č. 3035/80 (2), nariadení Komisie (ES) č. 3223/93 z 25. novembra 1993 o štatistických informáciách týkajúcich sa poskytovania vývozných náhrad pri vývoze niektorých poľnohospodárskych výrobkov vyvážaných vo forme tovarov obsiahnutých v nariadení Rady (EHS) č. 3035/80 (3) a nariadení Komisie (ES) č. 1520/2000 z 13. júla 2000, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému prideľovania vývozných náhrad na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, a kritériá pre stanovenie čiastky týchto náhrad (4), všetky súvisia s vývozom určitých poľnohospodárskych výrobkov vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy. Väčšina týchto nariadení sa niekoľkokrát podstatne zmenila a doplnila. Je potrebné zmeniť a doplniť všetky tieto nariadenia a v záujme zrozumiteľnosti, zjednodušenia a administratívnej účinnosti je vhodné, aby sa nahradili jedným nariadením.
(2)
Nariadenia Rady (EHS) č. 2771/75 (5) a (ES) č. 1255/1999 (6), 1260/2001 (7), 1784/2003 (8) a 1785/2003 (9) o spoločnej organizácii trhov s vajciami, mliekom a mliečnymi výrobkami, cukrom, obilninami a ryžou ustanovujú, že do rozsahu potrebného na umožnenie vývozu uvedených poľnohospodárskych výrobkov vo forme určitých spracovaných výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe I zmluvy, na základe cenových ponúk na svetových trhoch alebo cien takýchto výrobkov môže sa rozdiel medzi takýmito cenovými ponukami alebo cenami a cenami v Spoločenstve kompenzovať vývoznou náhradou. Priznanie náhrad na všetky poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje prílohe I zmluvy, by malo podliehať spoločným pravidlám.
(3)
Vývozné náhrady sa vyplatia na tovary, ktoré sa získajú priamo zo základných výrobkov, z výrobkov získaných spracovaním základných výrobkov a z výrobkov asimilovaných na niektorú z týchto kategórií. Mala by sa stanoviť metóda určenia výšky vývoznej náhrady v každom z týchto prípadov.
(4)
V snahe zabezpečiť správne uplatňovanie ustanovení nariadení o spoločnej organizácii trhov súvisiacich s priznávaním vývozných náhrad, takého náhrady by sa nemali priznávať na tovary z tretích krajín použité pri výrobe tovarov, ktoré sa vyvážajú po ich voľnom obehu v Spoločenstve.
(5)
Nariadenie Komisie (ES) č. 800/1999 (10) ustanovilo spoločné pravidlá pre uplatňovanie vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky. Je však potrebné vyjasniť spôsob, akým sa tieto pravidlá uplatňujú na tovary, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy.
(6)
Dodržiavanie medzinárodných záväzkov, ktoré prevzalo Spoločenstvo znamená, že náhrady priznané na vývoz poľnohospodárskych výrobkov, ktoré tvoria súčasť tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, nesmú presiahnuť náhrady, ktoré by boli uplatniteľné na tieto výrobky pri vývoze v nezmenenom stave. Toto by sa malo zohľadniť pri stanovovaní sadzieb náhrad a pri formulácii pravidiel asimilácie.
(7)
Nariadenie Komisie (EHS) č. 2825/93 z 15. októbra 1993 stanovujúce určité podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 1766/92 v súvislosti so stanovením a priznaním upravených náhrad pre obilniny vyvážané vo forme určitých liehovín (11) ustanovuje, že sadzba vývoznej náhrady je tá, ktorá sa uplatňuje v deň, keď sú obilniny umiestnené pod kontrolu pri výrobe liehovín. Preto by sa odovzdanie obilnín do režimu colnej kontroly na výrobu liehovín uvedených v článku 2 nariadenia (EHS) č. 2825/93 malo považovať na účel priznania vývoznej náhrady za ekvivalentné vývozu.
(8)
Liehoviny sa považujú za menej citlivé ako iné tovary na cenu poľnohospodárskych výrobkov používaných pri ich výrobe. Protokol 19 Aktu o pristúpení Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska však stanovuje, že sa musí rozhodnúť o potrebných opatreniach, ktoré by uľahčili využívanie obilnín Spoločenstva pri výrobe liehovín získaných z obilnín.
(9)
Zemiakový škrob by sa mal na účely stanovenia vývozných náhrad asimilovať na kukuričný škrob. Malo by byť však možné určiť konkrétnu sadzbu náhrady za zemiakový škrob v trhových situáciách, keď je jeho cena významne nižšia ako cena kukuričného škrobu.
(10)
Na to, aby vznikol nárok na náhradu, použité poľnohospodárske výrobky a zvlášť tovary vyrobené z takýchto výrobkov sa musia vyviezť. Akákoľvek výnimka z tohto pravidla by sa mala vykladať obmedzujúcim spôsobom. V procese výroby tovarov však môže vzniknúť výrobcom strata surovín, za ktoré sa ale platili ceny Spoločenstva, kým straty, ktoré vznikli výrobcom sídliacim mimo Spoločenstva sa obmedzujú na ceny svetového trhu. Okrem toho v procese výroby určitých tovarov sa získavajú určité vedľajšie produkty, ktorých hodnota sa značne líši od hodnoty hlavných výrobkov; v niektorých prípadoch sa tieto vedľajšie produkty môžu použiť len ako krmivo pre zvieratá. Preto je potrebné stanoviť spoločné pravidlá, aby sa určil pojem množstva výrobkov, ktoré sa skutočne využili v procese výroby vyvážaných tovarov.
(11)
Mnoho tovarov, ktoré podnik vyrobí pri zreteľne stanovených technických podmienkach a so stálymi vlastnosťami a kvalitou, sa riadi obvyklým spôsobom vývozu. V snahe zjednodušiť vývozné formality pre takéto tovary by sa mal prijať zjednodušený postup, pri ktorom výrobca oznámi príslušným orgánom také informácie, aké tieto orgány považujú za potrebné v súvislosti s podmienkami výroby tovarov. V prípade, že sa množstvá skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov pri výrobe vyvážaného tovaru zaregistrujú na príslušnom orgáne, mala by sa prijať úprava pre každoročné potvrdenie takejto registrácie, aby sa znížili riziká spojené s neoznámením zmien týchto množstiev.
(12)
Mnohé poľnohospodárske výrobky podliehajú prirodzenej a sezónnej variabilite. Obsah poľnohospodárskeho výrobku vo vyvážaných tovaroch sa môže z daného dôvodu líšiť. Výška náhrady by sa preto mala určiť na základe množstva poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sa skutočne použijú pri výrobe vyvážaných tovarov. Pre určité tovary, ktorých zloženie je jednoduché a relatívne nemenné, by sa však na uľahčenie administratívy mala určiť výška náhrady na základe pevne stanovených množstiev poľnohospodárskych výrobkov.
(13)
Pri stanovovaní sadzby náhrady na základné alebo asimilované výrobky je vhodné zohľadniť výrobné náhrady, pomoc alebo iné opatrenia, ktoré majú podobný účinok v prípade, že sú uplatniteľné, v súlade s príslušným nariadením o spoločnej organizácii trhu s výrobkom.
(14)
Určité tovary, ktoré majú podobné vlastnosti, sa môžu získať rôznymi technikami z odlišných základných materiálov. Od vývozcov by sa malo žiadať, aby uviedli druh základných materiálov a aby predložili určité vyhlásenia týkajúce sa výrobného procesu, ak sú takého informácie potrebné na určenie nároku na náhradu alebo vhodnej sadzby náhrady, ktorá sa má uplatniť.
(15)
Pri výpočte množstiev poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sa skutočne použili, je vhodné zohľadniť obsah sušiny v prípade škrobov a určitých glukózových a maltodextrínových sirupov.
(16)
V prípadoch, keď to vyžaduje situácia vo svetovom obchode, špecifické požiadavky určitých trhov alebo medzinárodné obchodné dohody, malo by byť možné rozlišovať náhrady na určité tovary podľa miesta určenia.
(17)
Spravovanie výšky náhrad, ktoré sa môžu priznať počas rozpočtového roka na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje prílohe I zmluvy, si môže vyžiadať potrebu stanoviť rozličné sadzby pre vývoz so stanovením sadzby náhrady vopred alebo nie na základe vývoja na trhu Spoločenstva alebo na svetových trhoch.
(18)
Výška náhrady, ktorá sa môže priznať v ktoromkoľvek rozpočtovom roku, sa obmedzí v súlade s medzinárodnými záväzkami prijatými Spoločenstvom. Malo by sa umožniť vyvážať tovary, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, za podmienok, ktoré sú vopred známe. Najmä by malo byť možné získať ubezpečenie, že takéto vývozy majú nárok na náhrady, ktoré sú zlučiteľné so záväzkami Spoločenstva. V prípade, že to už nebude možné, vývozcovia by mali byť informovaní s dostatočným predstihom. Vydanie osvedčení o náhrade umožňuje nadväzovať na žiadosti o náhrady a zaručiť ich držiteľom, že budú môcť mať prospech z náhrad do výšky množstva, na ktoré bolo osvedčenie vydané, za podmienky, že budú spĺňať ostatné podmienky pre náhrady stanovené pravidlami Spoločenstva. Opatrenia pre spravovanie by sa mali stanoviť pre systém osvedčení o náhrade. Predovšetkým by sa malo vytvoriť opatrenie pre redukčný koeficient, ktorý sa má uplatňovať v prípade, že žiadosti o osvedčenia o náhrade prekračujú množstvá, ktoré sú k dispozícii. Za určitých okolností by sa malo vytvoriť opatrenie na vydávanie osvedčení o náhrade, ktoré majú byť pozastavené.
(19)
Osvedčenia o náhrade slúžia na zabezpečenie dodržiavania medzinárodných záväzkov prijatých Spoločenstvom. Umožňujú aj určiť náhradu vopred, ktorú je možné priznať na poľnohospodárske výrobky použité pri výrobe tovarov vyvážaných do tretích krajín. Tento účel sa v istých ohľadoch líši od cieľov vývozných licencií vydaných na základné výrobky vyvážené v nezmenenom stave, ktoré podliehajú medzinárodným záväzkom týkajúcim sa kvantitatívnych obmedzení. Je preto potrebné špecifikovať, ktoré všeobecné ustanovenia uplatniteľné na poľnohospodárske licencie a osvedčenia, ktoré v súčasnosti ukladá nariadenie Komisie (ES) č. 1291/2000 z 9. júna 2000, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a osvedčení s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (12), by sa nemali uplatniť na osvedčenia o náhrade.
(20)
Ďalej je potrebné špecifikovať, ako by sa mali uplatniť určité ustanovenia nariadenia (ES) č. 1291/2000 súvisiace s osvedčeniami, ktoré vopred stanovujú vývoznú náhradu v súvislosti s vyhlásením verejného ponukového konania v tretej krajine dovozu na osvedčenia o náhrade. Obvykle sa majú sadzby náhrad stanoviť alebo meniť vo štvrtok. Aby sa znížilo riziko podávania žiadostí o stanovenie vývozných náhrad vopred pre výrobky zo špekulatívnych dôvodov, malo by sa ustanoviť, že v prípade, keď bola žiadosť o stanovenie vopred podaná vo štvrtok, bude sa žiadosť považovať za podanú v nasledujúci pracovný deň.
(21)
Mali by sa ustanoviť podmienky uvoľnenia záruky zodpovedajúcej osvedčeniu podľa nariadenia Komisie (EHS) č. 2220/85 z 22. júla 1985, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému záruk pre poľnohospodárske výrobky (13). Záväzky, ktoré sú považované za prvoradé požiadavky, a proti ktorým sa skladá záruka, by sa mali špecifikovať spolu s dôkazmi, ktoré sa majú predkladať pri plnení záväzkov a pri ktorých je možné uvoľniť príslušnú záruku.
(22)
Je veľmi pravdepodobné, že sa predložia žiadosti o osvedčenia na vyššie sumy, ako je možné priznať. Preto by sa mal rozpočtový rok rozdeliť do období, aby sa mohli dať osvedčenia k dispozícii takým prevádzkovateľom, ktorí vyvážajú koncom rozpočtového roka, ako aj tým, ktorí vyvážajú na začiatku rozpočtového roka. Tam, kde je to vhodné, mal by sa uplatniť redukčný koeficient na všetky sumy požadované počas určitého obdobia.
(23)
Určité typy vývozu nepodliehajú obmedzeniam výplaty náhrad, čo je výsledkom medzinárodných záväzkov prijatých Spoločenstvom. Tieto vývozy by mali byť oslobodené od povinnosti predložiť osvedčenie o náhrade.
(24)
Väčšina vývozcov dostáva v náhradách menej ako 75 000 EUR ročne. Spolu predstavujú tieto vývozy len malú časť celkovej sumy náhrad priznaných na poľnohospodárske výrobky, ktoré boli vyvezené vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy. Malo by byť možné oslobodiť tieto vývozy od požiadavky predkladať osvedčenie. Avšak, aby sa predišlo zneužívaniu, je dôležité obmedziť uplatňovanie tejto výnimky na členský štát, v ktorom je vývozca usadený.
(25)
Malo by sa zaviesť monitorovanie založené na zásade, že vývozca by mal príslušným orgánom oznamovať pri každom vývoze tovarov množstvá výrobkov použitých na výrobu vyvážaného tovaru. Príslušné orgány by mali podniknúť všetky opatrenia, ktoré považujú za potrebné na overenie presnosti takýchto vyhlásení.
(26)
Orgány, ktoré zodpovedajú za kontrolu hlásení vývozcov nemusia mať k dispozícii dostatočné dôkazy, ktoré by im umožnili prijať hlásenie použitých množstiev, aj keď sa budú zakladať na chemickom rozbore. Takéto situácie môžu s veľkou pravdepodobnosťou nastať vtedy, keď sa tovar určený na vývoz vyrobil v inom členskom štáte ako vyvážajúci členský štát. Preto príslušné orgány vyvážajúceho členského štátu by mali mať možnosť v prípade potreby získať priamo od príslušných orgánov ostatných členských štátov všetky informácie, ktoré sú tieto orgány schopné získať v súvislosti s podmienkami, za akých sa tovar vyrobil.
(27)
Po porade s príslušnými orgánmi členského štátu, v ktorom sa tovary vyrobili, by mali mať prevádzkovatelia možnosť predložiť zjednodušené hlásenie použitých výrobkov vo forme súhrnných množstiev týchto výrobkov, ak si budú viesť podrobný záznam o použitých výrobkoch a dajú ho k dispozícii uvedeným orgánom.
(28)
Vývozca nie vždy môže poznať presné množstvá použitých poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré môže žiadať náhradu, osobitne ak nie je výrobcom. Preto vývozca nie vždy môže tieto množstvá nahlásiť. Je preto potrebné poskytnúť alternatívnu metódu výpočtu náhrady, o ktorú môže dotknutá osoba požiadať, a ktorá sa obmedzí na určité druhy tovarov na základe chemickej analýzy týchto tovarov a s použitím tabuľky vypracovanej na tento účel.
(29)
Nariadenie Komisie (ES) č. 2571/97 z 15. decembra 1997 o predaji masla za znížené ceny a o poskytovaní podpôr na smotanu, maslo a koncentrované maslo používané pri výrobe pekárenských výrobkov, zmrzliny a iných potravín (14) ustanovuje, že maslo a smotana môžu byť prístupné za znížené ceny pre odvetvia, ktoré vyrábajú určité tovary. Toto by sa malo vziať do úvahy, keď sa náhrady vypočítavajú na základe chemickej analýzy.
(30)
V článku 21 nariadenia (ES) č. 800/1999 sa ustanovuje, že na výrobky, ktoré nie sú primeranej a prijateľnej kvality ku dňu prijatia vývozného vyhlásenia, sa neposkytuje žiadna náhrada. Aby sa zaručilo, že toto pravidlo sa bude jednotne uplatňovať, malo by sa ujasniť, že pre náhradu, ktorá sa má poskytnúť pre výrobky uvedené v článku 1 smernice Rady 92/46/EHS zo 16. júna 1992, ktorou sa stanovujú hygienické predpisy pre výrobu surového mlieka, tepelne ošetreného mlieka a mliečnych výrobkov a ich uvádzanie na trh (15), alebo v článku 1 smernice Rady 89/437/EHS z 20. júna 1989 o hygienických a zdravotných otázkach, ktoré ovplyvňujú výrobu vaječných výrobkov a ich umiestňovanie na trh (16), a ktoré sa vyskytujú v prílohe II k tomuto nariadeniu, sa dotknuté výrobky musia pripraviť s súlade s požiadavkami týchto smerníc a majú mať požadované označenie zdravotnej nezávadnosti.
(31)
Ak sa článok 31 ods. 10 nariadenia (ES) č. 1255/1999 uvádza v spojitosti s jeho s článkom 31 ods. 12, obmedzuje požiadavku, aby mliečne výrobky, na ktoré sa platí vývozná náhrada, mali pôvod v Spoločenstve na určité výrobky s vysokým obsahom mlieka. Mali by sa preto zaviesť opatrenia na implementáciu a monitorovanie tejto požiadavky.
(32)
Článok 28 nariadenia (ES) č. 800/1999 obmedzuje dobu, počas ktorej sa na základné poľnohospodárske výrobky alebo tovary môže na neuplynutú časť lehoty vývozného povolenia naďalej vzťahovať predfinancovanie podľa úprav o náhradách. Osvedčenia o náhrade, ktoré sú vydávané ku koncu rozpočtového obdobia, majú však kratšie obdobie platnosti, ktoré kvôli medzinárodným záväzkom Spoločenstva nemožno predĺžiť po 30. septembri. Aby sa zabezpečila dostatočná flexibilita tak, aby mohli vývozcovia naplno využívať toto krátke obdobie platnosti osvedčení o náhrade, je vhodné prijať špecifické opatrenia týkajúce sa týchto osvedčení, pretože obmedzujú obdobie, počas ktorého sa na základné poľnohospodárske výrobky alebo tovary vzťahuje predfinancovanie podľa úprav o náhradách na neuplynutú lehotu vývozného povolenia.
(33)
Je vhodné zabezpečiť jednotné uplatňovanie ustanovení o náhradách na tovary, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy v celom Spoločenstve. S týmto cieľom by mal každý členský štát informovať ostatné členské štáty prostredníctvom Komisie o monitorovaní rôznych typov vyvážaného tovaru uplatnenom na jeho území.
(34)
Zásadný význam má umožnenie Komisii, aby dostatočne monitorovala opatrenia prijaté v súvislosti s priznanými vývoznými náhradami. Preto by mala mať Komisia k dispozícii určité štatistické informácie, ktoré by jej poskytovali príslušné orgány členských štátov. Mal by sa špecifikovať formát a rozsah týchto informácií.
(35)
Na prechod z administratívnych úprav osvedčení o náhrade podľa nariadenia (ES) č. 1520/2000 na administratívne úpravy ustanovené týmto nariadením by sa mal poskytnúť primeraný čas. Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať na žiadosti predkladané od 8. júla 2005 pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. októbra 2005.
(36)
Opatrenia ustanovené týmto nariadením sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre horizontálne otázky, ktoré sa týkajú obchodu so spracovanými poľnohospodárskymi výrobkami neuvedenými v prílohe I zmluvy,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
1. Toto nariadenie stanovuje pravidlá vykonávania nariadenia (ES) č. 3448/93 v súvislosti so systémom priznávania vývozných náhrad ustanoveným v zmysle nariadenia (EHS) č. 2771/75, nariadenia (ES) č. 1255/1999, nariadenia (ES) č. 1260/2001, nariadenia (ES) č. 1784/2003 a nariadenia (ES) č. 1785/2003.
Uplatňuje sa na vývozy základných výrobkov vymenovaných v prílohe I k tomuto nariadeniu, ďalej len „základné výrobky“, výrobkov získaných z ich spracovania alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3 tohto nariadenia, keď sa tieto výrobky vyvážajú vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, ale uvedených v niektorej a nasledujúcich príloh:
a)
Príloha I k nariadeniu (EHS) č. 2771/75;
b)
Príloha II k nariadeniu (ES) č. 1255/1999;
c)
Príloha V k nariadeniu (ES) č. 1260/2001;
d)
Príloha III k nariadeniu (ES) č. 1784/2003;
e)
Príloha IV k nariadeniu (ES) č. 1785/2003.
Takéto tovary, ďalej „tovary“, sú uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu.
2. Vývozná náhrada uvedená v odseku 1 sa neprizná na tovary uvedené do voľného obehu v súlade s článkom 24 zmluvy a na tovary, ktoré sa znovu vyvezú.
Na takéto tovary sa neprizná náhrada, keď sa vyvážajú po spracovaní, alebo ak sú súčasťou iných tovarov.
3. Okrem obilnín sa neprizná náhrada na výrobky použité pri výrobe alkoholu, ktorý obsahujú liehové nápoje uvedené v prílohe II a ktoré patria pod kód KN 2208.
Článok 2
1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú nasledovné definície:
1.
„rozpočtové obdobie“ znamená obdobie od 1. októbra jedného roka do 30. septembra nasledujúceho roka;
2.
„rozpočtový rok“ znamená obdobie od 16. októbra jedného roka do 15. októbra nasledujúceho roka;
3.
„potravinová pomoc“ znamená operácie potravinovej pomoci, ktoré spĺňajú podmienky stanovené článkom 10 ods. 4 Dohody o poľnohospodárstve uzavretej počas Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní, ďalej len „dohoda“;
4.
„zvyšky“ znamenajú produkty príslušného výrobného procesu, ktorých zloženie je výrazne odlišné od skutočne vyvážaného tovaru, a s ktorými nie je možné obchodovať;
5.
„vedľajšie produkty“ znamenajú výrobky alebo tovary získané v priebehu príslušného výrobného procesu, ktorých zloženie alebo vlastnosti sa odlišujú od skutočne vyvážaných tovarov a s ktorými je možné obchodovať;
6.
„straty“ znamenajú množstvá výrobkov alebo tovaru, ktoré sú výsledkom príslušného výrobného procesu od fázy, keď sa použijú pri výrobe nespracované poľnohospodárske výrobky iné ako sú množstvá tovarov, ktoré sa skutočne vyvážajú, iné ako zvyšky a vedľajšie produkty a s ktorými nie je možné obchodovať.
2. Na účely bodov 4, 5 a 6 odseku 1 výrobky získané v priebehu príslušného výrobného procesu, ktorých zloženie sa líši od zloženia skutočne vyvážaného tovaru, predávané za úhradu, ktorá predstavuje výlučne náklady vynaložené na ich likvidáciu, sa nepovažujú za predmet obchodovania.
Na účely bodu 6 odseku 1 výrobky alebo tovary, ktoré sú výsledkom príslušného výrobného procesu a ktoré je možné zlikvidovať, či už za úhradu alebo bez nej len ako krmivo, sa asimilujú ako straty.
Článok 3
1. Zemiakový škrob, ktorý patrí pod kód KN 1108 13 00 priamo vyrobený zo zemiakov s vylúčením druhotných výrobkov, sa asimiluje na výrobok získaný zo spracovania kukurice.
2. Nekoncentrovaná, zmrazená alebo nezmrazená srvátka, ktorá patrí pod kódy KN 0404 10 48 až 0404 10 62, sa asimiluje na srvátku v prášku uvedenú v prílohe I, ďalej len „skupina výrobkov 1“.
3. Nasledujúce výrobky sa asimilujú na mlieko v prášku s obsahom tuku, ktorý nepresahuje 1,5 %, ako je uvedené v prílohe I, ďalej len „skupina výrobkov 2“:
a)
nekoncentrované mlieko a mliečne výrobky, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, zmrazené alebo nezmrazené s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý nepresahuje 0,1 %, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 11, 0403 90 51 a 0404 90 21;
b)
mlieko a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 11, 0403 90 11 a 0404 90 21 v prášku, zrnách alebo v inej pevnej forme, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom tuku, ktorý nepresahuje 1,5 %.
4. Nasledujúce výrobky sa asimilujú na mlieko v prášku s obsahom tuku 26 %, ako je uvedené v prílohe I, ďalej len „skupina výrobkov 3“:
a)
mlieko, smotana a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 a 0404 90 23, nekoncentrované, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, zmrazené alebo nezmrazené s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 0,1 %, ale nepresahuje 6 %;
b)
mlieko, smotana a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 a 0404 90 29 v prášku, zrnách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 1,5 %, ale nižším ako 45 %.
Ak to však strana vyžaduje, výrobky uvedené pod písmenami a) a b) prvého pododseku sa môžu so súhlasom príslušného orgánu asimilovať do:
a)
skupiny výrobkov 2, pokiaľ ide o odtučnenú zložku obsahu sušiny vo výrobku;
b)
masla uvedeného v prílohe I, ďalej len „skupina výrobkov 6“, pokiaľ ide o zložku mliečneho tuku výrobku.
5. Do skupiny výrobkov 6 sa asimilujú tieto výrobky:
a)
mlieko, smotana a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 a 0404 90 29, nekoncentrované, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 6 %;
b)
mlieko, smotana a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 19, 0403 90 19 a 0404 90 29, v prášku, zrnách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, nie menej ako 45 %;
c)
maslo a iné mliečne tuky s hmotnostným obsahom mliečneho tuku iným ako 82 %, ale nie menej ako 62 %, ktoré patria pod kódy KN 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10, 0405 90 90.
6. Mlieko, smotana a mliečne výrobky, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 11 až 0403 10 19, 0403 90 51 až 0403 90 59 a 0404 90 21 až 0404 90 29, koncentrované, iné ako v prášku, granulách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, sa asimilujú, pokiaľ ide o odtučnenú zložku obsahu sušiny v takom výrobku, do skupiny výrobkov 2. Pokiaľ ide o zložku mliečneho tuku takého výrobku, asimiluje sa do skupiny výrobkov 6.
Prvý pododsek sa uplatňuje aj na syr a tvaroh.
7. Lúpaná ryža patriaca pod kód KN 1006 20 a polobielená ryža, ktorá patrí pod kódy KN 1006 30 21 až 1006 30 48, sa asimiluje na bielenú ryžu, ktorá patrí pod kódy KN 1006 30 61 až 1006 30 98.
8. Ak nasledujúce výrobky spĺňajú podmienky na získanie náhrady, ktoré ukladá nariadenie (ES) č. 1260/2001 a nariadenie Komisie (ES) č. 2135/95 (17) a vyvážajú sa nespracované, asimilujú sa na biely cukor, ktorý patrí pod kód KN 1701 99 10:
a)
repný alebo trstinový cukor, ktoré patria pod kód KN 1701 11 90 alebo KN 1701 12 90 a v suchom stave obsahujú sacharózu rovnajúcu sa minimálne 92 % hmotnosti určenej polarimetrickou metódou;
b)
cukor, ktorý patrí pod kódy KN 1701 91 00 alebo 1701 99 90;
c)
výrobky uvedené v článku 1 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 1260/2001 okrem zmesí získaných čiastočným použitím výrobkov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 1784/2003;
d)
výrobky uvedené v článku 1 ods. 1 písmená f) a g) nariadenia (ES) č. 1260/2001 okrem zmesí získaných čiastočným použitím výrobkov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 1784/2003.
Článok 4
Nariadenie (ES) č. 800/1999 platí podporne vo vzťahu k ustanoveniam tohto nariadenia.
KAPITOLA II
VÝVOZNÉ NÁHRADY
ODDIEL 1
Metóda výpočtu
Článok 5
1. Čiastka náhrady poskytnutej na množstvo určené v súlade s oddielom 2 každého zo základných výrobkov vo forme rovnakého typu tovaru sa získa vynásobením tohto množstva sadzbou náhrady na základný výrobok počítanej na jednotku hmotnosti v súlade s oddielom 3.
2. Ak sú podľa článku 15 ods. 2 stanovené rôzne sadzby náhrady pre určitý základný výrobok, vypočíta sa osobitná výška pre každé množstvo základného výrobku, pre ktorý existuje odlišná sadzba náhrady.
3. Ak sa tovar používa pri výrobe vyvážaného tovaru, sadzba náhrady, ktorá sa má použiť pri výpočte čiastky uplatňovanej na každý zo základných výrobkov, na výrobky pochádzajúce z ich spracovania alebo na výrobky asimilované do jednej z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, ktoré boli použité pri výrobe vyvážaného tovaru, je sadzba, ktorá sa uplatňuje keď sa tovar použitý pri výrobe vyváža nespracovaný.
ODDIEL 2
Referenčné množstvo
Článok 6
V súvislosti s tovarmi, množstvo každého zo základných výrobkov, ktoré slúži ako základ pre výpočet výšky náhrady, ďalej len „referenčné množstvo“, sa určí v súlade s článkami 7, 8 a 9 okrem prípadného odkazu na prílohu III, alebo ak sa uplatňuje druhý odsek článku 51.
Článok 7
V prípade použitia nespracovaného základného výrobku alebo asimilovaného výrobku je referenčným množstvom množstvo, ktoré sa skutočne použije pri výrobe vyvážaných tovarov, pričom sa zohľadnia prevodné koeficienty stanovené v prílohe VII.
Článok 8
V prípade použitia výrobku zahrnutého do článku 1 nariadenia (ES) č. 1784/2003 alebo nariadenia (ES) č. 1785/2003 je referenčným množstvom množstvo, ktoré sa skutočne použije pri výrobe vyvážaných tovarov prispôsobené množstvu základného výrobku za použitia koeficientov stanovených v prílohe V k tomuto nariadeniu, ak pre príslušný výrobok platí jeden z týchto bodov:
a)
výrobok je výsledkom spracovania základného výrobku alebo výrobku asimilovaného na tento základný výrobok;
b)
výrobok je asimilovaný na výrobok, ktorý je výsledkom spracovania základného výrobku;
c)
výrobok je výsledkom spracovania výrobku asimilovaného na výrobok, ktorý je výsledkom spracovania základného výrobku.
Pre alkohol z obilnín obsiahnutý v liehových nápojoch, ktoré patria pod kód KN 2208, je však referenčné množstvo 3,4 kg jačmeňa na % obj. alkoholu odvodeného z obilnín na hektoliter vyvážaného liehového nápoja.
Článok 9
V prípade použitia niektorého z nasledujúcich výrobkov sa referenčné množstvo pre každý príslušný základný výrobok rovná množstvu stanovenému príslušnými orgánmi v súlade s článkom 49, s výhradou článku 11:
a)
výrobok, na ktorý sa nevzťahuje príloha I zmluvy, ktorý je odvodený zo spracovania výrobku uvedeného v článkoch 7 alebo 8 tohto nariadenia;
b)
výrobok odvodený zo zmesi alebo spracovania niekoľkých výrobkov uvedených v článkoch 7 alebo 8 alebo výrobkov uvedených pod písmenom a) tohto odseku.
Referenčné množstvo sa určí na základe množstva výrobku, ktorý sa skutočne použije pri výrobe vyvážaného tovaru. Na účely výpočtu tohto množstva sa uplatnia prevodné koeficienty uvedené v prílohe VII, prípadne osobitné pravidlá o výpočte, ekvivalenčných pomeroch a koeficientoch uvedených v článku 8.
Avšak pre liehové nápoje vyrobené z obilnín obsiahnuté v liehových nápojoch, ktoré patria pod kód KN 2208, je referenčným množstvom 3,4 kg jačmeňa na % obj. alkoholu odvodeného z obilnín na hektoliter vyvážaného liehového nápoja.
Článok 10
Na účely článkov 6 až 9 sa nespracované výrobky použité pri výrobe vyvážaného tovaru považujú za skutočne použité. Ak sa počas niektorej fázy výroby takýchto tovarov spracuje sám základný výrobok do iného prepracovanejšieho základného výrobku použitého v neskoršej fáze, za skutočne použitý sa považuje len tento druhý základný výrobok.
Pre každý vyvážaný tovar sa určia množstvá skutočne použitých výrobkov v zmysle prvého odseku.
Avšak v prípade pravidelného vývozu tovarov vyrobených konkrétnym podnikom za jasne definovaných technických podmienok a s nemennými vlastnosťami a kvalitou, je možné dohodou s príslušnými orgánmi určiť množstvá buď podľa výrobného vzorca pre príslušné tovary, alebo z priemerných množstiev výrobku používaného počas určeného obdobia vo výrobe daného množstva týchto tovarov. Takto určené množstvá výrobkov sa stanú základom pre výpočet, ak nedôjde k zmene podmienok, za ktorých sa príslušné tovary vyrábajú.
S výnimkou prípadu titulárneho povolenia vydaného príslušným orgánom sa takto určené množstvá výrobkov potvrdia aspoň raz za rok.
Článok 11
V súvislosti s tovarmi uvedenými v prílohe III je referenčné množstvo základného tovaru vyjadrené v kilogramoch na 100 kg tovaru pri každom z týchto tovarov v tejto prílohe.
V prípade čerstvých cestovín sa však množstvá základného výrobku uvedené v prílohe III znížia na ekvivalentné množstvo suchej cestoviny vynásobením týchto množstiev percentom suchého extraktu cestoviny delené 88.
V prípade, že boli predmetné tovary čiastočne vyrobené z výrobkov, pre ktoré je platba vývoznej náhrady zahrnutá v nariadeniach uvedených v článku 1 ods. 1 a čiastočne z iných výrobkov, referenčné množstvo pre výrobky z uvedených nariadení sa určí v súlade s článkami 6 až 10.
Článok 12
1. Pri určovaní množstiev skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov sa uplatnia odseky 2 a 3.
2. Všetky poľnohospodárske výrobky použité v zmysle článku 10, na ktoré vzniká nárok na náhradu, ktoré sa stratia v priebehu normálneho výrobného procesu v takej forme ako je para alebo dym, alebo premenou na neobnoviteľný prášok či popol, majú nárok na túto náhradu v súvislosti so všetkými použitými množstvami.
3. Akékoľvek množstvo tovaru, ktoré sa skutočne nevyvezie, nemá nárok na náhrady spojené s množstvami poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sú skutočne použité bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 13 ods. 1.
Ak majú takéto tovary rovnaké zloženie ako skutočne vyvezené tovary, môžu sa uplatniť pomerné zníženia množstiev poľnohospodárskych výrobkov, ktoré boli skutočne použité pri ich výrobe.
Článok 13
1. Odchylne od článku 12 ods. 3 sa nemusia vziať do úvahy straty vo výške 2 % hmotnosti alebo menej, ktoré vzniknú pri výrobe tovarov.
Prahová hodnota 2 % sa vypočíta ako časť hmotnosti sušiny akejkoľvek použitej suroviny po odrátaní množstiev uvedených v článku 12 ods. 2 vo vzťahu k hmotnosti sušiny skutočne vyvezených tovarov alebo použitím akejkoľvek inej metódy výpočtu vhodnej pri podmienkach výroby tovarov.
2. Ak straty spojené s výrobou prekročia 2 %, prekročená strata nemá nárok na náhrady v súvislosti s množstvami skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov. Príslušné orgány členských štátov však môžu prijať opodstatnené vyššie straty. Členské štáty oznámia Komisii prípady, v ktorých orgány prijali vyššie straty, ako aj príčiny ich prijatia.
3. Skutočne použité množstvá poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sú súčasťou zvyškov, sa pri priznávaní náhrad zohľadnia.
4. V prípade vzniku vedľajších produktov sa množstvá skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov pripíšu zodpovedajúcim vyvážaným výrobkom a vedľajším produktom.
ODDIEL 3
Sadzby náhrad
Článok 14
Určenie sadzby náhrady, ako ustanovuje článok 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1784/2003 a zodpovedajúce ustanovenia ostatných nariadení uvedených v článku 1 ods. 1 tohto nariadenia, sa vykoná každý mesiac na 100 kg základných výrobkov.
Sadzba náhrady na hydinové vajcia v škrupine, čerstvé alebo konzervované a vajcia bez škrupiny a vaječné žĺtky vhodné pre ľudskú spotrebu, čerstvé, sušené alebo inak konzervované, nesladené, sa stanovia na rovnakú dobu ako je doba pre náhrady na tieto výrobky vyvážané nespracované.
Článok 15
1. Sadzba náhrady sa určí s osobitným zreteľom na:
a)
priemerné náklady, ktoré vzniknú spracovateľským odvetviam pri získavaní dodávok základných výrobkov na trhu Spoločenstva a prevládajúce ceny na svetovom trhu;
b)
úroveň náhrady na vývoz spracovaných poľnohospodárskych výrobkov zahrnutých v prílohe I zmluvy, ktoré sa vyrábajú v podobných podmienkach;
c)
potrebu zabezpečiť rovnaké podmienky súťaže medzi odvetviami, ktoré využívajú výrobky Spoločenstva a odvetviami, ktoré využívajú výrobky z tretích krajín vo vnútorných spracovateľských podmienkach;
d)
trend vo výdavkoch na jednej strane a trend cien v Spoločenstve a na svetovom trhu na druhej strane;
e)
plnenie hraničných hodnôt vyplývajúcich z dohôd uzavretých v súlade s článkom 300 zmluvy.
2. Pri určovaní sadzieb náhrady sa zohľadnia, v prípadoch kde je to uplatniteľné, výrobné náhrady, pomoc a iné opatrenia s rovnakým účinkom uplatniteľné vo všetkých členských štátoch v súlade s nariadením o spoločnej organizácii trhu s príslušným výrobkom, u základných výrobkov alebo asimilovaných výrobkov.
3. Na vývoz tovarov, ktoré patria pod kód KN 3505 10 50, sa uplatní znížená sadzba, ak je uplatniteľná výrobná náhrada na základný výrobok použitý počas predpokladanej doby výroby tovarov v zmysle nariadenia (EHS) č. 1722/93 (18). Znížená sadzba sa stanoví v súlade s článkom 14 tohto nariadenia.
Článok 16
V prípade zemiakového škrobu, ktorý patrí pod kód KN 1108 13 00, sa sadzba náhrady určí osobitne v ekvivalente kukurice v súlade s postupom, ktorý ustanovuje článok 25 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1784/2003 uplatnením kritérií uvedených v článku 15 ods. 1 tohto nariadenia. Použité množstvá zemiakového škrobu sa konvertujú na ekvivalentné množstvá kukurice v súlade s článkom 8 tohto nariadenia.
V prípade zmesí D-glucitolu (sorbitolu) patriacich pod kódy KN 2905 44 a 3824 60, ak dotknutá strana nevyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 49 uvádzajúce informácie požadované podľa článku 52 ods. 1 písm. d), alebo ak neposkytne dostatočnú dokumentáciu na potvrdenie svojho vyhlásenia, sadzba náhrady na tieto zmesi bude taká ako u základného výrobku, na ktorý sa uplatňuje najnižšia sadzba náhrady.
Článok 17
Náhrada na škroby, ktoré patria pod kódy KN 1108 11 00 až 1108 19 90, alebo na výrobky uvedené v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 1784/2003, ktoré sú výsledkom spracovania takýchto škrobov, sa prizná len pri predložení vyhlásenia od dodávateľa týchto výrobkov, ktoré potvrdí, že boli priamo vyrobené z obilnín, zemiakov alebo ryže s vylúčením použitia všetkých vedľajších produktov získaných pri výrobe iných poľnohospodárskych výrobkov alebo tovarov.
Vyhlásenie platí až do odvolania na všetky dodávky od toho istého výrobcu. Overuje sa v súlade s článkom 49.
Článok 18
1. Ak sa obsah suchého extraktu zemiakového škrobu asimilovaného na kukuričný škrob v zmysle článku 3 ods. 1 rovná 80 % alebo je vyšší, sadzba vývoznej náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu nižší ako 80 %, sadzba náhrady sa určí v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou osemdesiatinou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
Pre všetky ostatné škroby s obsahom suchého extraktu 87 % a viac sa stanoví sadzba vývoznej náhrady v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu nižší ako 87 %, sadzba náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou osemdesiat sedminou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
Ak je obsah suchého extraktu glukózových alebo maltodextrínových sirupov, ktoré patria pod kódy KN 1702 30 59, 1702 30 99, 1702 40 90, 1702 90 50 alebo 2106 90 55 78 % a viac, sadzba vývoznej náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu týchto sirupov nižší ako 78 %, sadzba náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou sedemdesiatosminou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
2. Na účely odseku 1 sa určí obsah suchého extraktu škrobov použitím metódy uvedenej v prílohe IV k nariadeniu Komisie (ES) č. 824/2000 (19) a obsah sušiny v glukózových alebo maltodextrínových sirupoch sa určí použitím metódy 2 uvedenej v prílohe II k smernici Komisie 79/796/EHS (20) alebo akejkoľvek vhodnej analytickej metódy, ktorá poskytuje rovnaké záruky.
3. Ak sa vyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 49, žiadateľ nahlási obsah suchého extraktu použitých škrobov alebo glukózových alebo maltodextrínových sirupov.
Článok 19
1. Ak si to vyžaduje situácia vo svetovom obchode s kazeínom, ktorý patrí pod kód KN 3501 10, s kazeinátom, ktorý patrí pod kód KN 3501 90 90 alebo s ovalbumínom, ktorý patrí pod kódy KN 3502 11 90 a 3502 19 90, alebo špecifické požiadavky určitých trhov, môže sa náhrada na tieto tovary líšiť podľa miesta určenia.
2. Sadzba náhrady na tovary, ktoré patria pod kódy KN 1902 11 00, 1902 19 a 1902 40 10 sa môže líšiť podľa miesta určenia.
3. Náhrada sa môže meniť podľa toho, či bola stanovená vopred alebo nie v súlade s článkom 29.
Článok 20
1. Sadzba náhrady je tá, ktorá sa uplatňuje v deň vývozu tovarov, okrem nasledujúcich prípadov:
a)
žiadosť bola vypracovaná v súlade s článkom 29 pre sadzbu náhrady, ktorá sa má stanoviť vopred;
b)
žiadosť bola vypracovaná v súlade s článkom 41 ods. 2 a sadzba náhrady bola stanovená vopred v deň, keď bola podaná žiadosť o osvedčenie o náhrade.
2. Ak sa uplatní systém stanovenia sadzby náhrady vopred, sadzba platná v deň podania žiadosti o stanovenie vopred sa uplatní na tovary vyvezené neskôr počas doby platnosti osvedčenia o náhrade v zmysle druhého pododseku článku 39 ods. 2. Žiadosti o stanovenie vopred podané vo štvrtok sa však budú považovať za podané na nasledujúci pracovný deň.
Sadzba náhrady sa upraví použitím rovnakých pravidiel, aké sa uplatňujú na predbežné stanovenie náhrad na základné výrobky, ktoré sa vyvážajú nespracované, ale s použitím prevodných koeficientov stanovených v prílohe V pre spracované obilninové a ryžové výrobky.
3. Výpisy z osvedčení o náhrade v zmysle nariadenia (ES) č. 1291/2000 nie sú predmetom stanovenia náhrad vopred nezávisle od osvedčení, z ktorých boli vyhotovené.
Článok 21
Ak sú vyvážané tovary uvedené v článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2571/97, sadzba náhrady na mliečne výrobky sa rovná tej, ktorá je uplatniteľná na použitie mliečnych výrobkov za znížené ceny, ak vývozca nepredloží dôkaz, že tovar neobsahuje mliečne výrobky za znížené ceny.
KAPITOLA III
OSVEDČENIA O NÁHRADE
ODDIEL 1
Všeobecné ustanovenia
Článok 22
1. Členské štáty vydávajú akémukoľvek žiadateľovi, bez ohľadu na jeho miesto usadenia v Spoločenstve, osvedčenia o náhrade platné v celom Spoločenstve.
Osvedčenia o náhrade zaručujú platbu náhrady pod podmienkou, že boli splnené podmienky stanovené v kapitole V. Môžu zahŕňať aj predbežné stanovenie sadzieb náhrad. Osvedčenia sú platné len počas jedného rozpočtového obdobia.
2. Priznanie náhrady na vývozy základných výrobkov vo forme tovarov uvedených v prílohe II alebo na obilniny, ktoré sú umiestnené pod colnú kontrolu kvôli výrobe liehovín uvedených v článku 2 nariadenia (EHS) č. 2825/93, je podmienené predložením osvedčenia o náhrade vydanom v súlade s článkom 24 tohto nariadenia.
Prvý pododsek sa neuplatňuje na dodávky uvedené v tretej zarážke článku 4 ods. 1 a v článkoch 36 ods. 1, 40 ods. 1, 44 ods. 1 a 46 ods. 1 nariadenia (ES) č. 800/1999, alebo na vývozy uvedené v kapitole IV tohto nariadenia.
3. Priznanie náhrady pri systéme stanovenia sadzby náhrady vopred, ktorý ustanovuje článok 20 ods. 2, je podmienené vydaním osvedčenia o náhrade s uvedením vopred stanovených sadzieb náhrad.
Článok 23
1. Nariadenie (ES) č. 1291/2000 sa uplatňuje na osvedčenia o náhrade uvedené v tomto nariadení.
2. Ustanovenia nariadenia (ES) č. 1291/2000 o právach a povinnostiach vyplývajúcich z osvedčení o náhrade vyjadrených v množstvách sa uplatňujú mutatis mutandis na práva a povinnosti, ktoré vyplývajú z osvedčení o náhrade uvedených v tomto nariadení pre množstvá vyjadrené v euro, pričom sa zohľadnia ustanovenia prílohy VI k tomuto nariadeniu.
3. Odchylne od odseku 1 a odseku 2 tohto článku, článok 8 ods. 2 a ods. 4, články 9, 12 a 14, článok 18 ods. 1, články 21, 24, 32, 33 a 35, článok 36 ods. 5 a články 42, 46, 47 a 50 nariadenia (ES) č. 1291/2000 sa neuplatňujú na osvedčenia o náhrade uvedené v tomto nariadení.
4. Na účely článkov 40 a 41 nariadenia (ES) č. 1291/2000, osvedčenia platné do 30. septembra sa nesmú predĺžiť. V takých prípadoch sa musí osvedčenie zrušiť na každé množstvo, ktoré sa neuplatnilo kvôli vyššej moci, a príslušná záruka sa musí uvoľniť.
Článok 24
1. Žiadosť o osvedčenie o náhrade a samotné osvedčenie o náhrade sú založené na formulári stanovenom v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 1291/2000 a majú vyznačenú sumu v euro.
Tieto dokumenty sa vyplnia v súlade s pokynmi stanovenými v prílohe VI k tomuto nariadeniu.
2. Ak nie je žiadateľovým úmyslom vyvážať z iného členského štátu ako z toho, kde žiada o osvedčenie o náhrade, príslušný orgán môže evidovať z toho vyplývajúce osvedčenie o náhrade najmä vo forme počítačového súboru. V takomto prípade príslušný orgán informuje žiadateľa, že jeho osvedčenie o náhrade bolo zaregistrované a poskytne mu informácie, ktoré sú vysvetlené na kópii držiteľa osvedčenia o náhrade, ďalej len „kópia č. 1“. Kópia osvedčenia o náhrade vydávajúcich orgánov, ďalej len „kópia č. 2“, sa nevydá.
Príslušný orgán zaznamená všetky informácie z osvedčenia o náhrade, ktoré uvádzajú oddiely III a IV prílohy VI a sumy žiadané podľa tohto osvedčenia.
Článok 25
Priznanie náhrady na obilniny, ktoré sú umiestnené pod colnú kontrolu kvôli výrobe liehovín uvedených v článku 2 nariadenia (EHS) č. 2825/93, je podmienené predložením osvedčenia o náhrade vydanom v súlade s článkom 24 tohto nariadenia.
Pre uplatnenie článku 22 sa takéto obilniny považujú za vyvážané.
Článok 26
Bez toho, aby bol dotknutý článok 27, osvedčenie o náhrade je neprenosné.
Článok 27
1. Povinnosti, ktoré vyplývajú z osvedčení o náhrade, sú neprenosné.
Práva vyplývajúce z osvedčení môže prenášať ich titulárny držiteľ počas doby ich platnosti za predpokladu, že práva vyplývajúce z každého osvedčenia alebo jeho výpisu sú prenesené len na jednu osobu a ak sa meno a adresa osoby, na ktorú sa osvedčenie prenesie, zapíše do kolónky 20 formulára žiadosti o osvedčenie o náhrade, ako sa uvádza v článku 24 najneskôr v čase podania žiadosti. Takýto prenos sa vzťahuje na sumy, ktoré ešte neboli pridelené osvedčeniu alebo výpisu.
Pred vydaním osvedčenia sa do kolónky 22 zaznamená nasledujúci text a vyplní sa v súlade s podrobnosťami žiadosti: „Práva je možné preniesť na.... (meno a adresa nadobúdateľa práv).“
Ak sa meno a adresa osoby, na ktorú sa prenášajú práva neuvedie v žiadosti o osvedčenie, kolónka 6 sa vyčiarkne.
2. Odchylne od odseku 1 sa v prípade osvedčení o náhrade vydaných na použitie od 1. júna na tovary, ktoré sa majú vyviezť pred 1. októbrom neuplatní požiadavka, aby sa uviedlo meno a adresa nadobúdateľa do kolónky 20. Kolónka 6 sa z týchto osvedčení o náhrade nevyčiarkne.
3. Nadobúdatelia práv nemôžu ďalej svoje práva prenášať, ale môžu ich preniesť späť na ich titulárneho držiteľa.
V takých prípadoch vykoná vydávajúci orgán v kolónke 6 osvedčenia jeden zo zápisov uvedených v prílohe VIII.
Článok 28
1. V prípade žiadosti o prenos zo strany titulárneho držiteľa alebo v prípade spätného prenosu na titulárneho držiteľa vpíše vydávajúci orgán alebo agentúra alebo agentúry určené každým členským štátom do osvedčenia alebo, ak sa to hodí, do výpisu z neho:
a)
meno a adresu osoby, na ktorú bolo osvedčenie prenesené v súlade s článkom 27 ods. 1, alebo zápis uvedený v článku 27 ods. 3;
b)
dátum prenosu alebo spätného prenosu na titulárneho držiteľa potvrdený pečiatkou orgánu alebo agentúry.
2. Prenos alebo spätný prenos na titulárneho držiteľa nadobudne účinnosť odo dňa zápisu uvedeného v odseku 1 písm. b).
Článok 29
Žiadosti o stanovenie sadzieb náhrad vopred sa týkajú všetkých uplatniteľných sadzieb náhrad.
Žiadosť o stanovenie vopred sa môže predložiť buď v čase žiadosti o osvedčenie o náhrade alebo kedykoľvek odo dňa priznania osvedčenia o náhrade.
Žiadosti o stanovenie vopred sa vyhotovia v súlade s oddielom II prílohy VI použitím formulára uvedeného v prílohe I nariadenia (ES) č. 1291/2000. Stanovenie vopred sa neuplatní na vývozy, ktoré sa uskutočnia pred dátumom predloženia žiadosti.
Žiadosti o stanovenie vopred predložené vo štvrtok sa považujú za predložené v nasledujúci pracovný deň.
Článok 30
Držiteľ osvedčenia o náhrade môže požiadať o výpis z osvedčenia vo forme stanovenej v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 1291/2000. Žiadosť musí obsahovať informácie uvedené v bode 3 oddielu II prílohy VI k tomuto nariadeniu.
Suma, na ktorú sa žiada výpis, sa zaznamená v pôvodnom osvedčení.
Článok 31
1. Vydanie osvedčenia o náhrade zaväzuje držiteľa, aby požiadal o náhradu sumy, na ktorú bol vydané osvedčenie na tovary vyvezené počas doby platnosti osvedčenia o náhrade. Na zaručenie splnenia tejto povinnosti sa zloží záruka uvedená v článku 43.
2. Povinnosti uvedené v odseku 1 sú primárnymi požiadavkami v zmysle článku 20 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 2220/85.
Primárna požiadavka sa považuje za splnenú, ak vývozca doručil špecifickú žiadosť, ktorá sa vzťahuje na tovar vyvezený počas doby platnosti osvedčenia o náhrade v súlade s podmienkami, ktoré ukladá článok 32 tohto nariadenia a oddiel V prílohy VI.
V prípade, že špecifická žiadosť nie je vývozné vyhlásenie, musí sa predložiť do troch mesiacov odo dňa uplynutia platnosti osvedčenia o náhrade s číslom, ktoré bolo zapísané na špecifickej žiadosti, s výnimkou prípadov vyššej moci.
Ak sa nesplní termín troch mesiacov uvedený v treťom pododseku, povinnosť uvedená v prvej vete odseku 1 sa nemôže považovať za splnenú. Záruka stanovená v článku 43 v súvislosti s príslušnou sumou takto prepadne.
3. Dôkaz, že bola primárna požiadavka splnená sa poskytne tak, že sa príslušnému orgánu predloží kópia č. 1 osvedčenia o náhrade, riadne zaznamenaného v súlade s článkom 32 ods. 2. Tento dôkaz sa predloží do konca deviateho mesiaca po skončení doby platnosti osvedčenia o náhrade. Záruka stanovená v článku 43 prepadne pomerne k sume, na ktorú sa neposkytol požadovaný dôkaz v danej lehote.
Článok 32
1. Každý vývozca musí vyplniť špecifickú žiadosť o platbu v zmysle článku 49 ods. 1 nariadenia (ES) č. 800/1999. Predloží sa orgánu, ktorý je zodpovedný za platbu, a priložia sa zodpovedajúce osvedčenia s výnimkou prípadu, ak došlo k registrácii osvedčení v zmysle článku 24 ods. 2 tohto nariadenia.
Príslušný orgán nemusí špecifickú žiadosť považovať za platobné doklady uvedené v článku 49 ods. 2 nariadenia (ES) č. 800/1999.
Príslušný orgán môže považovať špecifickú žiadosť za vývozné vyhlásenie v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 800/1999. V tom prípade dátum, keď orgán zodpovedný za platbu uvedenú v odseku 2 tohto článku dostane špecifickú žiadosť, bude dňom, kedy tento orgán získal vývozné vyhlásenie. V ostatných prípadoch musí špecifická žiadosť obsahovať podrobnosti vývozného vyhlásenia.
2. Orgán zodpovedný za platbu určí žiadanú sumu na základe informácií, ktoré obsahuje špecifická žiadosť, pričom sa za základ zoberie len množstvo a povaha základného výrobku/výrobkov, ktoré sa vyvážajú a uplatniteľná sadzba/sadzby náhrady. Tieto údaje sa jasne vyznačia alebo uvedú vo vývoznom vyhlásení.
Orgán zodpovedný za platbu zaznamená túto sumu do osvedčenia o náhrade tri mesiace po prijatí špecifickej žiadosti.
Osvedčenia sa zapíšu na zadnú stranu kópie č. 1. Kolónky 28, 29 a 30 obsahujú sumu v eurách namiesto množstva.
Tretí pododsek sa uplatní mutatis mutandis na osvedčenia uložené v elektronickej forme.
3. Ak sa po potvrdení osvedčenie o náhrade nezaregistruje, vráti sa kópia č.1 držiteľovi alebo ju na žiadosť vývozcu uloží náhradu vyplácajúci orgán.
4. Záruku zadržanú v súvislosti s množstvom, na ktoré bolo udelené osvedčenie pre vyvážané tovary, možno vrátiť alebo preniesť na zaručenie predbežne vyplatenej náhrady v súlade s kapitolou 2 nariadenia (ES) č. 800/1999.
Článok 33
Osvedčenia o náhrade vydané pre jedno rozpočtové obdobie je možné uplatniť oddelene v šiestich tranžách. Žiadosti o osvedčenia sa môžu predkladať najneskôr do:
a)
7. septembra pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. októbra;
b)
7. novembra pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. decembra;
c)
7. januára pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. februára;
d)
7. marca pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. apríla;
e)
7. mája pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. júna;
f)
7. júla pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. augusta.
Prevádzkovatelia môžu predložiť žiadosť o osvedčenie o náhrade len v súvislosti s tranžou, ktorá zodpovedá prvému uzatváraciemu termínu, ktorý nasleduje po dátume predloženia, ako to stanovujú písmená a) až f) prvého odseku.
Článok 34
Konečné termíny pre oznámenie žiadostí o osvedčenia od členských štátov Komisii sú nasledujúce:
a)
14. september pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. a);
b)
14. november pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. b);
c)
14. január pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. c);
d)
14. marec pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. d);
e)
14. máj pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. e);
f)
14. júl pre osvedčenia uvedené v článku 33 písm. f).
Článok 35
1. Celková suma, v súvislosti s ktorou je možné vydať osvedčenia o náhrade pre každé rozpočtové obdobie, sa určí v súlade s odsekom 2.
2. Z čísla, ktoré predstavuje maximálnu sumu náhrad určenú v súlade s článkom 9 ods. 2 dohody, sa odrátajú nasledujúce prvky:
a)
suma, ktorá presahuje maximálnu sumu, a ktorá bola nesprávne priznaná počas predchádzajúceho rozpočtového roka;
b)
suma rezervovaná na pokrytie vývozov uvedených v kapitole IV tohto nariadenia;
c)
sumy, v súvislosti s ktorými boli osvedčenia o náhrade platné počas rozpočtového obdobia vydané.
Suma, v súvislosti s ktorou sa vrátili vydané osvedčenia v zmysle článku 45, sa pridá k číslu získanému v súlade s prvým pododsekom tohto odseku.
Výsledná suma sa primerane zvýši, ak bola suma rezervovaná na pokrytie vývozu uvedeného v kapitole IV nevyužitá.
Ak existuje neistota v súvislosti s niektorou zo súm uvedených pod písmenami a), b) a c) prvého pododseku, zohľadní sa pri určovaní konečnej sumy.
Článok 36
Celková suma, v súvislosti s ktorou sa môžu vydať osvedčenia pre každú z tranží uvedených v článku 33 je:
a)
30 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. septembra v prípade tranže uvedenej v písm. a) prvého odseku článku 33;
b)
27 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. novembra v prípade tranže uvedenej v písm. b) prvého odseku článku 33;
c)
32 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. januára v prípade tranže uvedenej v písm. c) prvého odseku článku 33;
d)
44 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. marca v prípade tranže uvedenej v písm. d) prvého odseku článku 33;
e)
67 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. mája v prípade tranže uvedenej v písm. e) prvého odseku článku 33;
f)
100 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 35 tak, ako sa určilo 14. júla v prípade tranže uvedenej v písm. f) prvého odseku článku 33.
Článok 37
1. Ak celková suma predstavovaná doručenými žiadosťami v súvislosti s každým z príslušných období presiahne maximum uvedené v článku 35, Komisia stanoví redukčný koeficient, ktorý sa uplatní na všetky predložené žiadosti pred zodpovedajúcim termínom uvedeným v článku 33, aby sa maximum uvedené v článku 35 dodržalo.
Komisia uverejní koeficient v Úradnom vestníku Európskej únie do piatich pracovných dní odo dňa uvedeného v článku 34.
2. Ak Komisia stanoví redukčný koeficient, osvedčenia vydané na požadovanú sumu sa násobia 1 mínus redukčný koeficient ustanovený v odseku 1 tohto článku alebo článku 38 ods. 3 písm. a).
V súvislosti s tranžou uvedenou v písm. f) prvého odseku článku 33 však žiadatelia môžu stiahnuť svoje žiadosti do piatich pracovných dní od uverejnenia koeficientu v Úradnom vestníku Európskej únie.
3. Členské štáty do 1. augusta oboznámia Komisiu so sumami, ktoré predstavujú žiadosti o osvedčenia o náhrade stiahnuté v zmysle druhého pododseku odseku 2.
Článok 38
1. Ak sumy určené v súlade s článkom 35 zostanú k dispozícii, Komisia môže uverejnením v Úradnom vestníku Európskej únie najneskôr do 10. augusta povoliť predloženie žiadostí o osvedčenia o náhrade od pondelka, ktorý bude nasledovať, v súvislosti s tovarom, ktorý sa má vyviezť do 1. októbra.
Ak dôjde k takémuto uverejneniu, uplatnia sa ustanovenia odseku 2 a odseku 3.
2. Žiadosti podané v priebehu každého týždňa členské štáty oznámia Komisii v nasledujúci utorok. Príslušné osvedčenia sa môžu vydávať od pondelka, ktorý bude nasledovať po oznámení, ak Komisia nevydá opačné pokyny.
3. Ak celkové množstvo prijatých žiadosti, predovšetkým v príslušnom týždni vyhradenom pre žiadosti, presiahne zostávajúce množstvo, ktoré je k dispozícii podľa odseku 1, Komisia prijme jedno alebo viacero nasledujúcich opatrení:
a)
stanoví redukčný koeficient na žiadosti o osvedčenia o náhrade podané v tomto príslušnom týždni vyhradenom pre žiadosti, ktoré boli oznámené Komisii a na ktoré ešte neboli vydané osvedčenia o náhrade;
b)
usmerní členské štáty, aby odmietali žiadosti podané v tomto príslušnom týždni vyhradenom pre žiadosti, ktoré sa majú ešte len oznámiť Komisii;
c)
pozastaviť podávanie žiadostí o osvedčenia o náhrade.
4. Každé nariadenie prijaté podľa odseku 3 sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie do štyroch dní od oznámenia podaných žiadostí v súlade s odsekom 2.
Článok 39
1. Osvedčenia o náhrade sú platné odo dňa vydania tak, ako sa stanovuje v článku 23 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1291/2000.
2. Osvedčenia o náhrade sú platné do posledného dňa piateho mesiaca, ktorý nasleduje za mesiacom podania žiadosti o osvedčenie alebo do posledného dňa rozpočtového obdobia, podľa toho, ktoré je skôr. Osvedčenia o náhrade uvedené v článku 40 sú však platné do posledného dňa piateho mesiaca, ktorý nasleduje po mesiaci podania žiadosti o osvedčenie.
Ak sa sadzby náhrad stanovia vopred v súlade s článkom 29, tieto sadzby zostanú v platnosti do posledného dňa piateho mesiaca, ktorý nasleduje po mesiaci, keď bola podaná žiadosť o stanovenie vopred alebo do posledného dňa doby platnosti osvedčenia, podľa toho, čo nastane skôr.
Článok 40
Nariadenie Komisie (ES) č. 2298/2001 (21) sa uplatňuje na žiadosti o osvedčenia o náhrade a osvedčenia o náhrade vydané na vývoz tovarov, ktoré sú súčasťou operácie potravinovej pomoci v zmysle článku 10 ods. 4 dohody.
Článok 41
1. Na účely článku 49 nariadenia (ES) č. 1291/2000 sa uplatnia ustanovenia odsekov 2 až 11 tohto článku.
2. Od 1. októbra každého rozpočtového obdobia sa môžu podávať žiadosti o osvedčenia v spojitosti s vyhlásením verejného ponukového konania v dovážajúcej tretej krajine, stanovujúc vopred sadzbu náhrady za vývoz v deň, keď bola podaná žiadosť, v súlade s týmto článkom mimo období stanovených v článkoch 33 a 38, keď súčet súm zodpovedajúcich jednému vyhláseniu verejného ponukového konania, na ktoré bolo podaných jedna alebo viac žiadostí o osvedčenie o náhrade jedným alebo viacerými vývozcami, a pre ktoré nebolo zatiaľ vydané žiadne osvedčenie, nepresahuje sumu 2 milióny eur.
Ale táto hraničná hodnota sa môže zvýšiť na 4 milióny eur, ak nijaký z redukčných koeficientov uverejnených od začiatku rozpočtového obdobia, ktoré sa uvádzajú v článku 37 ods. 1, nepresiahne 50 %.
3. Suma, v súvislosti s ktorou sa žiada osvedčenie alebo osvedčenia, nesmie prekročiť množstvo uvedené vo vyhlásení verejného ponukového konania vynásobené príslušnou sadzbou/sadzbami náhrady, stanovenej vopred v deň podania žiadosti. Tolerancie alebo možnosti, ktoré poskytuje vyhlásenie verejného ponukového konania, sa nezohľadňujú.
4. Okrem informácií uvedených v článku 49 ods. 10 nariadenia (ES) č. 1291/2000 musia členské štáty bezodkladne informovať Komisiu o sumách, ktoré sa požadujú v súvislosti s každým osvedčením, a dátume a čase podania každej žiadosti.
5. V prípade, keď sumy oznámené podľa odseku 4 po pripočítaní k sumám, o ktoré boli podané žiadosti o jedno alebo viac osvedčení ako súčasť toho istého vyhlásenia verejného ponukového konania, presiahnu uplatniteľnú hranicu uvedenú v odseku 2, Komisia informuje členské štáty do dvoch pracovných dní od prijatia dodatočných informácií, ktoré sa uvádzajú v odseku 4, o tom, že osvedčenie o náhrade sa nevydá prevádzkovateľovi.
6. Komisia môže pozastaviť uplatňovanie odseku 2, ak kumulatívny súčet súm osvedčení o náhrade, ktoré možno vydať v súlade s článkom 49 nariadenia (ES) č. 1291/2000, prekročí sumu 4 milióny eur v rozpočtovom období. Rozhodnutia o pozastavení sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie.
7. Formou výnimky z článkov 39 ods. 1 a ods. 2 z tohto nariadenia osvedčenia o náhrade vydané v súlade s článkom 49 nariadenia (ES) č. 1291/2000 sú platné odo dňa, keď boli vydané v zmysle článku 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1291/2000. Osvedčenia o náhrade sú platné do konca ôsmeho mesiaca, ktorý nasleduje po mesiaci jeho vydania alebo do 30. septembra, podľa toho, čo nastane skôr. Sadzby stanovené vopred platia do posledného dňa platnosti osvedčenia.
8. Ak sa príslušný orgán ubezpečí v súlade s článkom 49 ods. 9 písm. a) nariadenia (ES) č. 1291/2000, že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie zrušila zmluvu z dôvodov, ktoré sa netýkajú úspešného účastníka a nepredstavujú prípad vyššej moci, uvoľní záruku v prípadoch, v ktorých je sadzba náhrady stanovená vopred v súvislosti so základným výrobkom, ktorá zodpovedá najväčšej náhrade v porovnaní s ostatnými použitými základnými výrobkami, vyššia alebo sa rovná sadzbe náhrady, ktorá platí v posledný deň platnosti osvedčenia.
9. Ak sa príslušný orgán ubezpečí v súlade s článkom 49 ods. 9 písm. b) nariadenia (ES) č. 1291/2000, že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie zaviazala úspešného účastníka akceptovať zmeny zmluvy z dôvodov, ktoré sa ho netýkajú, a ktoré nepredstavujú prípad vyššej moci, môže predĺžiť platnosť osvedčenia a lehotu platnosti sadzby náhrady stanovenej vopred až do 30. septembra.
10. Ak úspešný účastník verejného ponukového konania poskytne dôkaz v súlade s článkom 49 ods. 9 písm. c) nariadenia (ES) č. 1291/2000, že vyhlásenie verejného ponukového konania alebo zmluva uzavretá po udelení, predpokladajú zostupnú toleranciu alebo opciu presahujúcu 5 %, a že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie sa dovoláva príslušného ustanovenia, povinnosť vyviezť sa bude považovať za splnenú, ak vyvezené množstvo nebude nižšie viac ako o 10 % než množstvo, ktoré zodpovedá sume, na ktorú bolo vydané osvedčenie.
Prvý odsek platí za podmienky, že sadzba náhrady stanovená vopred v súvislosti so základným výrobkom zodpovedajúcim najväčšej náhrade v porovnaní s inými použitými základnými výrobkami je vyššia alebo sa rovná sadzbe náhrady platnej v posledný deň platnosti osvedčenia. V takých prípadoch sadzbu 95 % uvedenú v článku 44 ods. 4 tohto nariadenia nahradí 90 %.
11. Na účely tohto článku lehota 21 dní uvedená v článku 49 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1291/2000 je 44 dní.
Článok 42
Bez toho, aby bol dotknutý článok 10 nariadenia (ES) č. 1291/2000, je možné vyhotovovať výpisy platné v celom Spoločenstve zo zaregistrovaných osvedčení platných v jednom členskom štáte.
ODDIEL 2
Záruky
Článok 43
Žiadosti o osvedčenia o náhrade s výnimkou tých, ktoré sa týkajú operácií potravinovej pomoci uvedených v článku 40, platia len ak sa zloží záruka, ktorá sa rovná 25 % žiadanej sumy v súlade s podmienkami stanovenými v článku 15 nariadenia (ES) č. 1291/2000.
Záruka sa vráti v súlade s podmienkami stanovenými v článku 44 tohto nariadenia.
Článok 44
1. Ak sa uplatní redukčný koeficient v zmysle článku 37 ods. 2 alebo článku 38 ods. 3 písm. a), časť záruky, ktorá sa rovná zloženej sume násobenej redukčným koeficientom, sa vráti ihneď.
2. Ak žiadateľ stiahne svoju žiadosť o osvedčenie v súlade s článkom 37 ods. 2, vráti sa 80 % pôvodnej záruky.
3. Záruka sa vráti v plnej výške, ak držiteľ osvedčenia požiadal o náhrady, ktoré sa rovnajú 95 % sumy, v súvislosti s ktorou sa osvedčenie vydalo. Pri žiadosti zo strany titulárneho držiteľa môžu členské štáty vrátiť záruku v splátkach pomerne k sumám, v súvislosti s ktorými boli splnené podmienky uvedené v článku 31 ods. 2 a ods. 3, za predpokladu, že sa poskytli dôkazy, že sa požiadalo o sumu, ktorá sa rovná aspoň 5 % sumy vyznačenej na osvedčení.
4. Ak sa požiadalo o náhrady na menej ako 95 % sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie, časť záruky, ktorá sa rovná 25 % rozdielu medzi 95 % sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie a sumou skutočne využitých náhrad, prepadne.
Ak je však suma, v súvislosti s ktorou boli splnené podmienky uvedené v článku 31 ods. 2 a ods. 3, nižšia ako 5 % sumy vyznačenej na osvedčení, prepadne celá záruka.
Ak celková suma záruky, ktorá má prepadnúť, dosiahne 100 eur alebo menej na danom osvedčení, príslušný členský štát vráti celú záruku.
Článok 45
1. V prípade, že sa osvedčenie alebo výpis z osvedčenia vrátia orgánu, ktorý ich vydal v rámci doby zodpovedajúcej počiatočným dvom tretinám doby platnosti, zodpovedajúca suma záruky, ktorá má prepadnúť, sa zníži o 40 % a na tento účel sa bude akákoľvek časť dňa počítať ako celý deň.
Ak sa osvedčenie alebo výpis z osvedčenia vrátia orgánu, ktorý ich vydal v rámci doby zodpovedajúcej poslednej tretine jeho doby platnosti alebo počas mesiaca, ktorý nasleduje po dátume uplynutia platnosti, príslušná suma záruky, ktorá má prepadnúť, sa zníži o 25 %.
2. Odsek 1 sa uplatňuje len na osvedčenia a výpisy z osvedčení vrátené orgánu, ktorý ich vydal, počas rozpočtového obdobia, v súvislosti s ktorým boli osvedčenia vydané, ak sa vrátili najneskôr do 30. júna toho obdobia.
KAPITOLA IV
VÝVOZY, KTORÉ NIE SÚ KRYTÉ OSVEDČENIAMI
Článok 46
Pre každé rozpočtové obdobie od 1. októbra 2004 majú vývozy, ktoré nie sú kryté osvedčením, nárok na platbu náhrady v rámci celkovej rezervy 40 miliónov eur pre každý rozpočtový rok.
Článok 47
1. Článok 46 sa neuplatňuje na vývozy, ktoré sú súčasťou medzinárodnej operácie potravinovej pomoci v zmysle článku 10 ods. 4 dohody, ani na dodávky uvedené v tretej zarážke druhého pododseku článku 4 ods. 1 a článkoch 36 ods. 1, 40 ods. 1, 44 ods. 1 a 46 ods. 1 nariadenia (ES) č. 800/1999.
2. Článok 46 sa uplatňuje na vývozy prevádzkovateľov, ktorí neboli držiteľmi osvedčení od začiatku príslušného rozpočtového obdobia a nevlastnia také osvedčenie ku dňu vývozu. Žiadosti podané prevádzkovateľom za podmienok stanovených v článku 32 ods. 1 počas rozpočtového roka, vrátane podania žiadosti o príslušný vývoz, nevedú k platbe, ktorá je vyššia ako 75 000 eur.
Ak príslušný orgán posúdi špecifickú žiadosť ako colné vyhlásenie v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 800/1999, dátum žiadosti sa môže, ak s tým súhlasí príslušný orgán, stať dátumom, keď colný orgán prijme príslušné vývozné vyhlásenie.
3. Článok 46 sa uplatňuje len v členskom štáte, v ktorom sídli prevádzkovateľ.
Článok 48
Členské štáty oboznámia Komisiu najneskôr do piateho dňa každého mesiaca so sumami náhrad priznanými v zmysle článku 46 od šestnásteho dňa do konca predchádzajúceho mesiaca a najneskôr do dvadsiateho dňa každého mesiaca so sumami náhrad priznanými v zmysle článku 46 od prvého do pätnásteho dňa bežného mesiaca. V prípade potreby členské štáty informujú Komisiu, že medzi relevantnými dňami sa nepriznali nijaké sumy.
Ak súčet súm oznámených členskými štátmi dosiahne 30 miliónov eur, môže Komisia, berúc do úvahy medzinárodné záväzky Spoločenstva, prerušiť na najviac 20 pracovných dní uplatňovanie článku 46 na vývozy, ktoré nie sú kryté osvedčením o náhrade.
Na základe tých istých podmienok môže Komisia v súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 3448/93 prerušiť na obdobie presahujúce 20 pracovných dní uplatňovanie článku 46 na vývozy, ktoré nie sú kryté osvedčením o náhrade.
KAPITOLA V
POVINNOSTI VÝVOZCU
Článok 49
1. Pri vývoze tovarov dotknutá strana nahlási množstvá základných výrobkov, výrobkov odvodených z ich spracovania alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, ktoré boli skutočne použité v zmysle článku 10 pri výrobe týchto tovarov, na ktoré sa bude žiadať náhrada alebo inak sa bude odvolávať na to zloženie, ak sa určilo v súlade s tretím odsekom článku 10.
2. Ak boli tovary použité pri výrobe tovarov, ktoré sa budú vyvážať, vyhlásenie dotknutej strany zahŕňa množstvá tovarov, ktoré sa skutočne použili, povahu a množstvo každého zo základných výrobkov, výrobkov odvodených z ich spracovania a/alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, z ktorej sú dotknuté tovary odvodené.
Dotknutá strana na podporu svojho vyhlásenia predloží príslušným orgánom všetky doklady a informácie, ktoré orgán pokladá za relevantné.
Príslušné orgány overia presnosť predložených vyhlásení akýmikoľvek vhodnými prostriedkami.
3. Ak o to požiadajú príslušné orgány členského štátu, na ktorého území prebiehajú colné vývozné formality, príslušné orgány iných členských štátov im priamo oznámia informácie, ktoré sú schopné získať, aby dotknutá strana mohla overiť vyhlásenie, ktoré jej bolo predložené.
Článok 50
Odchylne od článku 49 a po konzultácii s príslušnými orgánmi, je možné nahradiť nahlásenie použitých výrobkov alebo tovarov agregovaným nahlásením množstiev použitých výrobkov alebo odvolaním sa na nahlásenie týchto množstiev, ak už boli určené v zmysle tretieho odseku článku 10 a za podmienky, že výrobca poskytne orgánom k dispozícii všetky informácie potrebné na overenie hlásenia.
Článok 51
Ak vývozca nevyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 49, alebo neposkytne uspokojivé informácie, ktoré podporia toto vyhlásenie, stráca nárok na náhradu.
Ale ak sú dotknuté tovary vymenované v stĺpcoch 1 a 2 prílohy IV, dotknutá strana môže získať náhradu, ak o to vyslovene požiada. Povaha a množstvo základných výrobkov, ktoré sa zoberú do úvahy pri výpočte takejto náhrady, sa určia z analýzy tovarov, ktoré sa majú vyviezť, a v súlade s tabuľkou v prílohe IV. Príslušný orgán rozhodne o podmienkach, za ktorých sa vykoná analýza, a o tom, aké informácie bude potrebné dodať na podporu požiadavky.
Náklady na takúto analýzu znáša vývozca.
Článok 52
1. Článok 49 sa neuplatní na množstvá poľnohospodárskych výrobkov určené v súlade s prílohou III s výnimkou:
a)
množstiev výrobkov, ktoré sa uvádzajú v článku 49 ods. 1 vyvezených vo forme tovarov čiastočne získaných z výrobkov, na ktoré je vyplácanie vývoznej náhrady zahrnuté v nariadeniach uvedených v článku 1 ods. 1, a čiastočne z iných výrobkov v súlade s podmienkami, ktoré ukladá tretí odsek článku 11;
b)
množstiev vajec alebo vaječných výrobkov vyvážaných vo forme cestoviny, ktoré patria pod kód KN 1902 11 00;
c)
množstiev sušiny, ktorá sa nachádza v čerstvej cestovine, ako uvádza druhý odsek článku 11;
d)
povahy základných výrobkov, ktoré sa skutočne použili pri výrobe D-glucitolu (sorbitolu), ktorý patrí pod kódy KN 2905 44 a 3824 60, a v prípade potreby, podielov D-glucitolu (sorbitolu) získaných zo škrobových výrobkov a sacharózy;
e)
množstiev kazeínu vyvážaného vo forme tovarov, ktoré patria pod kód KN 3501 90 90;
f)
stupňa piva vyrobeného zo sladu označeného kódom KN 2202 90 10;
g)
množstiev nesladového jačmeňa prijatých príslušnými orgánmi.
Opis tovarov uvedený vo vývoznom vyhlásení a v žiadosti o náhradu na tovary vymenované v prílohe III musí zohľadňovať nomenklatúru uvedenú v tejto prílohe.
2. Pri analýze tovarov na účely článkov 49, 50, 51 alebo odsekov 1 alebo 3 tohto článku sú metódy analýzy tie, ktoré uvádza nariadenie Komisie (ES) č. 4056/87 (22), alebo ak také metódy chýbajú, sú to metódy uplatniteľné pre klasifikáciu podobných tovarov podľa klasifikácie uvedenej v Spoločnom colnom sadzobníku, ktoré sa dovážajú do Spoločenstva.
3. Množstvá vyvážaných tovarov a množstvá výrobkov, ktoré uvádza článok 49 ods. 1 alebo zloženie určené v súlade s tretím odsekom článku 10 sa zapíšu do dokladu, ktorý potvrdzuje vývoz. Ale ak sa uplatní druhý odsek článku 51, množstvá výrobkov sa nahradia množstvami základných výrobkov, ktoré sú uvedené v stĺpci 4 prílohy IV zodpovedajúce výsledkom analýzy vyvážaných tovarov.
4. Na priznanie náhrady na tovary, ktoré patria pod kódy KN 0403 10 51 až 0403 10 99, 0403 90 71 až 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, a 2105 00 99, tovary spĺňajú požiadavky smernice 92/46/EHS, osobitne požiadavku, aby boli pripravené v schválenom zariadení a pri dodržaní požiadaviek na zdravotné označovanie, ktoré uvádza bod A kapitoly IV prílohy C k tejto smernici.
Na priznanie náhrady na tovary, ktorý patria pod kódy KN 3502 11 90 a 3502 19 90, tovary spĺňajú ustanovenia kapitoly XI prílohy k smernici 89/437/EHS.
5. Na účely článkov 49 a 50 musí každý členský štát informovať Komisiu o vykonaných kontrolách na svojom území rôznych druhov tovaru, ktoré vyváža. Komisia musí podľa toho informovať ostatné členské štáty.
Článok 53
1. V zmysle článkov 49 a 50 pre tovary, ktoré patria pod kódy KN 0405 20 10, 0405 20 30, 1806 90 60 až 1806 90 90, 1901 alebo 2106 90 98, ktoré obsahujú vysoký percentuálny podiel mliečnych výrobkov a patria pod kódy KN 0402 10 19, 0402 21 19, 0405 alebo 0406, dotknutá strana podá vyhlásenie, že žiaden z mliečnych výrobkov nebol dovezený z tretích krajín alebo špecifikáciu množstiev mliečnych výrobkov dovážaných z tretích krajín.
2. Na účely odseku 1 výraz „ktoré obsahujú vysoký percentuálny podiel“ znamená obsah 51 kilogramov alebo viac mliečnych výrobkov uvedených v odseku 1 použitých na 100 kg vyvážaných tovarov.
3. Ak vznikne požiadavka, aby sa určili množstvá v súlade s tretím odsekom článku 10, príslušný orgán môže prijať potvrdenie od dotknutej strany, že mliečne výrobky uvedené v odseku 1, ktoré boli dovezené z tretích krajín, sa nepoužijú.
4. Vyhlásenie uskutočnené v súlade s odsekom 1 alebo potvrdenie v zmysle odseku 3 môže prijať príslušný orgán, ak sa ubezpečí, že cena zaplatená za mliečny výrobok uvedený v odseku 1, ktorý je súčasťou vyváženého tovaru, je taká ako cena rovnocenného výrobku, ktorá prevláda na trhu Spoločenstva, alebo sa k nej blíži. Pri porovnávaní cien sa zohľadní dátum nákupu mliečneho výrobku.
KAPITOLA VI
VYPLÁCANIE NÁHRADY
Článok 54
1. V prípade vývozu uskutočneného medzi 1. októbrom a 15. októbrom každého roka sa náhrady nevyplatia pred 16. októbrom.
Pokiaľ ide o vývozy, ktoré sa uskutočnili s predložením osvedčenia o náhrade v súvislosti s rozpočtovým obdobím a v prípade, že Komisia dospeje k záveru, že hrozí nebezpečenstvo, že Spoločenstvo nesplní svoje medzinárodné záväzky, platby náhrad naplánované po konci tohto obdobia sa neuskutočnia pred 16. októbrom. V tomto prípade sa termín uvedený v článku 49 ods. 8 nariadenia (ES) č. 800/1999 môže dočasne predĺžiť na tri mesiace a 15 dní formou nariadenia uverejneného pred 20. septembrom v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Odchylne od článku 28 ods. 6 nariadenia (ES) č. 800/1999, v prípade osvedčení o náhrade vydaných pre použitie od 1. júna v súvislosti s tovarmi, ktoré sa majú vyviezť do 1. októbra, základné výrobky, ako sú uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu môžu zostať pod colným dozorom s cieľom ich spracovania počas troch mesiacov od dátumu prijatia platobného vyhlásenia.
Odchylne od článku 29 ods. 5 nariadenia (ES) č. 800/1999 v prípade osvedčení o náhrade vydaných pre použitie od 1. júna v súvislosti s tovarmi, ktoré sa majú vyviezť pred 1. októbrom, môžu tovary zostať v colných skladoch alebo v slobodnom colnom pásme tri mesiace od dátumu prijatia platobného vyhlásenia.
KAPITOLA VII
OZNAMOVACIA POVINNOSŤ
Článok 55
1. Členské štáty oznámia do 10. dňa každého mesiaca Komisii nasledujúce:
a)
sumy, v súvislosti s ktorými sa vrátili osvedčenia o náhrade v priebehu predchádzajúceho mesiaca v súlade s článkom 45 ods. 1;
b)
sumy na osvedčeniach o náhrade, ktoré boli splatné predchádzajúci mesiac, za ktoré sa záväzky uvedené v článku 31 ods.1 nesplnili v súlade s článkom 31 ods. 2 alebo ods. 3;
c)
osvedčenia o náhrade vydané počas predchádzajúceho mesiaca, ako uvádza článok 40;
d)
osvedčenia o náhrade vydané počas predchádzajúceho mesiaca v súlade s článkom 49 nariadenia (ES) č. 1291/2000.
Sumy uvedené v písmene b) prvého pododseku sa rozlišujú s odvolaním sa na rozpočtové obdobie osvedčenia o náhrade, ku ktorému sa vzťahujú.
2. Pred 1. novembrom každého roku členské štáty oznámia Komisii celkové sumy pridelené pred 1. októbrom daného roka na osvedčenia o náhrade, ktoré boli vydané v rozpočtovom období, ktoré sa končí 30. septembra predchádzajúceho kalendárneho roku.
Článok 56
1. Členské štáty musia najneskôr do konca mesiaca, ktorý nasleduje po každom mesiaci kalendárneho roka oznámiť Komisii prostredníctvom zabezpečeného internetového Systému výmeny dát známeho ako DEX štatistické informácie o tovaroch, ktoré sú zahrnuté do tohto nariadenia, v súvislosti s ktorými boli priznané vývozné náhrady v predchádzajúcom mesiaci a klasifikované podľa osemmiestnych kódov KN a uvedú:
a)
množstvá takýchto tovarov vyjadrené v tonách alebo iných uvádzaných merných jednotkách;
b)
sumu vyjadrenú v eurách alebo národnej mene vývozných náhrad, ktoré boli priznané v predchádzajúcom mesiaci v súvislosti s každým dotknutým poľnohospodárskym výrobkom;
c)
množstvá vyjadrené v tonách každého zo základných poľnohospodárskych výrobkov, v súvislosti s ktorými boli priznané náhrady.
2. Členské štáty oznámia Komisii pred 1. januárom každého roka celkové sumy náhrad, ktoré boli skutočne priznané do 30. septembra predchádzajúceho roka, na tovary vyvezené v predchádzajúcich rozpočtových obdobiach, ktoré sa predtým neoznámili, pričom uvedú príslušné rozpočtové obdobia.
3. Na účely odsekov 1 a 2 priznané náhrady zahŕňajú preddavky. Vrátenie nesprávne vyplatených náhrad sa oznámi osobitne.
KAPITOLA VIII
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 57
Nariadenia (EHS) č. 3615/92, (ES) č. 3223/93 a (ES) č. 1520/2000 sa zrušujú.
Odkazy na zrušené nariadenia sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s korelačnou tabuľkou uvedenou v prílohe IX.
Článok 58
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretí deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa na žiadosti predložené od 8. júla 2005 o osvedčenia na použitie od 1. októbra 2005.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 30. júna 2005