Rozhodnutie Rady
z 21. marca 1994,
ktoré mení a dopĺňa rozhodnutie 77/270/Euratom a poveruje Komisiu uzatváraním pôžičiek Euratomu s cieľom prispieť na financovanie potrebné na zlepšenie stupňa bezpečnosti a účinnosti jadrových elektrární v určitých nečlenských krajinách
(94/179/Euratom)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej články 1, 2, 172 a 203,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
keďže Európske spoločenstvo pre atómovú energiu bolo vytvorené preto, aby ustanovilo bezpečnostné podmienky nevyhnutné na vylúčenie ohrozenia života a zdravia verejnosti; keďže členské štáty vyjadrili želanie pripojiť sa k práci iných štátov a spolupracovať s medzinárodnými organizáciami, ktorých cieľom je využitie atómovej energie na mierové účely;
keďže spoločenstvo a jeho členské štáty rozhodli, že vynaložia spoločné úsilie na úrovni G-24 na podporu reformného procesu uskutočňovaného krajinami strednej a východnej Európy a Spoločenstva nezávislých štátov (SNŠ) a rozhodli o opatreniach na poskytnutie hospodárskej pomoci týmto krajinám; keďže je žiaduce, s cieľom urobiť toto spoločné úsilie účinnejším, požiadať o spoluprácu ostatné medzinárodné organizácie, ktoré sa angažujú pre tento cieľ, a tak predísť rozptýleniu potrebných pracovných síl a zdrojov;
keďže v súvislosti so zvýšením jadrovej bezpečnosti v strednej a východnej Európe a SNŠ je potrebné prijať dlhodobú konzistentnú stratégiu, ktorá zohľadní technologické faktory, bezpečnostnú "kultúru" a postupy a celkovú energetickú rovnováhu každej zúčastnenej krajiny;
keďže niektoré z týchto krajín majú jadrové zariadenia, ktorých úroveň bezpečnosti je nedostatočná a ktorých fungovanie by mohlo mať dopady na celý kontinent; keďže tieto krajiny sú odhodlané pokračovať vo využívaní jadrovej energie;
keďže jadrová bezpečnosť sa musí chápať ako súčasť celkových energetických možností v strednej a východnej Európe a SNŠ a v tomto kontexte so zreteľom na správu, ktorú v júni 1993 spoločne vypracovali Svetová banka, Medzinárodná agentúra pre energiu a Európska banka pre obnovu a rozvoj;
keďže je vhodné, aby sa u všetkých krajín, ktoré majú jadrové elektrárne, vyžadovala ratifikácia medzinárodných dohovorov o občianskoprávnej zodpovednosti alebo, prechodne, aby sa prijali záväzné opatrenia s rovnocennou účinnosťou;
keďže spoločenstvo je morálne zaviazané vynaložiť potrebné zdroje, ktoré mu umožnia splniť očakávania verejnosti v členských štátoch pokiaľ ide o bezpečnosť a kvalitu životného prostredia; keďže, predovšetkým sa v určitých krajinách strednej a východnej Európy a v niektorých štátoch SNŠ musia podniknúť kroky na úpravu určitých existujúcich jadrových zariadení alebo, ak to bude potrebné, na demontáž iných, u ktorých by splnenie predpísaných požiadaviek nebolo uskutočniteľné;
keďže projekty uskutočňované spoločenstvom podľa programov Phare a Tacis na zlepšenie úrovne bezpečnosti jadrových zariadení zahrnujú, medzi iným, štúdie na určenie slabých stránok a navrhnutie vhodných nápravných opatrení; keďže technická pomoc vyústi v návrhoch programov na úpravu niektorých jadrových zariadení v činnosti alebo vo výstavbe a k zatvoreniu a demontáži iných; keďže je v záujme spoločenstva, aby sa táto práca vykonala;
keďže investícia potrebná na to, aby jadrové zariadenia v niektorých krajinách strednej a východnej Európy a v niektorých štátoch SNŠ spĺňali predpísané požiadavky, je takého rozsahu, že tieto krajiny ju nedokážu uskutočniť, i keď problémy vyžadujú naliehavé riešenia;
keďže by sa mal zmobilizovať podstatný podiel dostupných finančných zdrojov; keďže na tento účel by sa malo zmeniť a doplniť rozhodnutie 77/270/Euratom [3], ktoré splnomocňuje Komisiu uzatvárať zmluvy na pôžičky z Euratomom na financovanie investícii v sektore jadrovej energie, aby sa rozšírila pôsobnosť rozhodnutia tak, aby zahrnovalo niektoré krajiny zapojené do programu Phare a niektoré členské štáty SNŠ, aby sa mohla zlepšiť bezpečnosť a účinnosť ich jadrových elektrární a tým aj ochrana ľudí a životného prostredia;
keďže rozhodnutie 77/271/Euratom [4] stanovilo maximálnu výšku pre pôžičky z Euratomom v čiastke ECU 4000 miliónov a keďže 31. decembra 1991 bolo realizovaných ECU 2876 miliónov z tohto limitu; keďže, v dôsledku spomalenia v sektore jadrovej energie a zmien v politike jadrovej energie zo strany niektorých členských štátov už nebude silný dopyt po zostávajúcich finančných prostriedkoch na projekty jadrovej energie v spoločenstve na obdobie niekoľkých budúcich rokov;
keďže prijímajúce krajiny budú konať ako ručitelia za pôžičky poskytnuté podľa tohto rozhodnutia a keďže, vždy keď to bude vhodné, bude sa tiež počítať s inými prvotriednymi zárukami;
keďže otázka poskytovania finančných prostriedkov na bezpečnosť je neoddeliteľná od konzistentnej stratégie energetických možností;
keďže krátkodobé opatrenia musia byť doplnené stredne- a dlhodobými pôžičkami v súlade s konzistentnou stratégiou stanovujúcou predovšetkým nahradenie a demontáž najmenej spoľahlivých jadrových elektrární,
ROZHODLA TAKTO:
Jediný článok
Článok 1 rozhodnutia 77/270/Euratom sa nahrádza takto:
"Článok 1
Komisia sa týmto splnomocňuje uzatvárať zmluvy o pôžičkách v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Euratom) a v limitoch stanovených Radou, ktorých čiastky sa budú prideľovať vo forme pôžičiek na financovanie investičných projektov týkajúcich sa priemyselnej výroby elektriny v jadrových elektrárňach a priemyselných zariadeniach palivového cyklu v spoločenstve.
Komisia sa tiež splnomocňuje uzatvárať, v tých istých limitoch, zmluvy o pôžičkách, ktorých čiastky sa budú prideľovať vo forme pôžičiek na financovanie projektov na zvýšenie bezpečnosti a účinnosti jadrových elektrární nečlenských krajín uvedených v prílohe. Aby tieto projekty spĺňali podmienky, musia:
- sa týkať jadrových elektrární alebo zriadení v palivovom cykle, ktoré sú v činnosti alebo vo výstavbe alebo demontáže zariadení, tam kde zmenu nie je možné odôvodniť z hľadiska technického ani hospodárskeho,
- mať všetky potrebné povolenia na národnej úrovni a najmä súhlas bezpečnostných úradov,
- získať priaznivé stanovisko Komisie z hľadiska technického a ekonomického.
Komisia môže vypožičiavať iba v medziach pôžičiek, ktoré sa od nej vyžadujú.
Transakcie spojené s vypožičiavaním a zodpovedajúce transakcie spojené s požičiavaním, musia byť denominované v rovnakej menovej jednotke a vykonané za rovnakých podmienok, čo sa týka splácania istiny a splácania úroku. Náklady, ktoré vzniknú spoločenstvu pri uzavretí a vykonaní každej transakcie musia znášať príslušné podniky príjemcovia."
V Bruseli 21. marca 1994