NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 2255/2004
z 27. decembra 2004
o preukazovaní splnenia colných formalít pre dovoz cukru v tretích štátoch ustanovenom v článku 16 nariadenia (ES) č. 800/1999
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnej organizácii trhu v sektore cukru (1), a najmä na jeho článok 27 ods. 11 prvý pododsek druhú zarážku druhú vetu,
keďže:
(1)
Článok 27 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1260/2001 ustanovuje, že náhrada za vývoz produktov patriacich do sektora cukru sa môže líšiť v závislosti od krajiny určenia v prípadoch, keď si to situácia na svetovom trhu alebo osobitná povaha niektorých trhov vyžaduje.
(2)
Článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1327/2004 z 19. júla 2004, ktoré sa vzťahuje na stále ponukové konanie na určenie preddavkov a/alebo náhrad za vývoz bieleho cukru pre hospodársky rok 2004/2005 (2) upravuje túto diferenciáciu vylúčením niektorých krajín určenia. Rovnako aj dvojtýždenné prípadne mesačné stanovovanie náhrady za vývoz bieleho cukru, surového cukru bez ďalšieho spracovania a niektorých ďalších produktov zo sektoru cukru ustanovené v článkoch 28 a 30 nariadenia (ES) č. 1260/2001 vylučuje niektoré krajiny určenia.
(3)
Článok 27 ods. 11 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1260/2001 ustanovuje, že náhrada sa vypláca po predložení dôkazu o tom, že výrobky boli vyvezené mimo Spoločenstva a v prípade diferencovanej náhrady aj o tom, že dosiahli miesto určenia uvedené na licencii alebo iné miesto, pre ktoré bola stanovená náhrada.
(4)
Článok 16 nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky (3) určuje rôzne typy dokladov, ktoré môžu slúžiť ako dôkaz o splnení colných formalít pre dovoz v tretích štátoch v prípade diferenciácie výšky náhrady podľa krajiny určenia. Podľa tohto ustanovenia môže Komisia v niektorých osobitných prípadoch, ktoré budú určené, uznať za náležitý doklad aj predloženie iného dokumentu alebo inú formu dokladu.
(5)
V sektore cukru sa vývozné operácie zvyčajne riadia zmluvami FOB na londýnskom trhu termínovaných obchodov. Kupujúci tak v tejto fáze FOB preberajú všetky zmluvné záväzky vrátane predloženia dokladu o splnení colných formalít bez toho, aby boli priamymi príjemcami náhrady, na ktorú tento doklad zakladá právo. V niektorých krajinách môžu byť so získaním tohto dokladu pre všetky vyvezené množstvá spojené značné administratívne ťažkosti, čo môže vyplatenie náhrady za všetky skutočne vyvezené množstvá značne oddialiť alebo mu zabrániť.
(6)
S cieľom obmedziť vplyvy na rovnováhu trhu s cukrom nariadenie Komisie (ES) č. 40/2004 z 9. januára 2004 o preukazovaní úplnosti colných formalít pre dovoz cukru do tretích štátov ako je stanovené v článku 16 nariadenia (ES) č. 800/1999 (4) stanovilo alternatívne doklady, ktoré poskytujú záruky dostatočné na to, aby bolo možné považovať výrobok za dovezený do tretej krajiny.
(7)
Vzhľadom na to, že s blížiacim sa dátumom ukončenia platnosti nariadenia (ES) č. 40/2004 31. decembra 2004 stále pretrvávajú administratívne ťažkosti, ktoré ovplyvňujú trh, je potrebné nanovo stanoviť alternatívne dôkazy o mieste určenia pre vývozy uskutočnené od 1. januára 2005.
(8)
Vzhľadom na to, že ide o výnimku, je potrebné obmedziť obdobie jej uplatňovania.
(9)
Opatrenia uvedené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre cukor,
PRIJALA TOTO NARIADENIE
Článok 1
1. V prípade vývozov uskutočnených v súlade s článkom 27 nariadenia (ES) č. 1260/2001, pre ktoré vývozca nedokáže predložiť doklady uvedené v článku 16 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 800/1999, sa výrobky, odchylne od uvedeného článku 16, považujú za dovezené do tretej krajiny po predložení týchto troch dokladov:
a)
kópia prepravného dokladu;
b)
potvrdenie, že výrobok bol vyložený, vystavené buď štátnym orgánom dotknutej tretej krajiny alebo štátnymi orgánmi jedného z členských štátov so sídlom v krajine určenia, alebo medzinárodnou dozornou agentúrou schválenou v súlade s článkami 16a a 16f nariadenia (ES) č. 800/1999 potvrdzujúce, že uvedený výrobok opustil miesto vykládky alebo aspoň to, že podľa vedomia orgánov alebo agentúr vydávajúcich potvrdenie nebol výrobok následne znovu naložený s cieľom opätovného vývozu;
c)
bankový doklad vydaný schválenými sprostredkovateľmi so sídlom v Spoločenstve, ktorý potvrdzuje, že platba zodpovedajúca predmetnému vývozu bola pripísaná na účet vývozcu otvorený u nich, alebo doklad o úhrade.
2. Pri uplatňovaní článku 20 nariadenia (ES) č. 800/1999 členské štáty berú do úvahy ustanovenia odseku 1 tohto článku.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 2005.
Uplatňuje sa do 31. decembra 2005.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 27. decembra 2004