Rozhodnutie Rady
z 19. marca 2001
prijímajúce bezpečnostné nariadenia Rady
(2001/264/ES)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 207 ods. 3,
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2000/396/ES, ESUO, Euratom z 5. júna 2000 prijímajúce rokovací poriadok Rady [1], a najmä na jeho článok 24,
keďže:
(1) S cieľom rozvoja aktivít Rady v oblastiach, ktoré vyžadujú určitú mieru dôvernosti, je vhodné ustanoviť jednotný bezpečnostný systém vzťahujúci sa na Radu, jej Generálny sekretariát a členské štáty.
(2) Takýto systém by mal v jednotnom texte spájať tento predmet, na ktorý sa vzťahujú všetky predchádzajúce rozhodnutia a ustanovenia v tej istej oblasti.
(3) V praxi podstatná časť informácií EÚ, ktoré sú utajené ako CONFIDENTIEL UE a vo vyššej kategórii, sa týka Spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky.
(4) S cieľom zaistenia účinnosti takto ustanoveného bezpečnostného systému, členské štáty by sa mali stotožňovať s jeho fungovaním prijímaním národných opatrení, pokiaľ ide o ustanovenia tohto rozhodnutia, ak ich príslušné orgány a zamestnanci pracujú s tajnými informáciami EÚ.
(5) Rada víta úmysel Komisie zaviesť do dátumu uplatňovania tohto rozhodnutia jednotný systém, ktorý je v súlade s prílohami tohto dokumentu, s cieľom zaistenia hladkého fungovania rozhodovacieho procesu v únii.
(6) Rada vyzdvihuje význam stotožnenia sa Európskeho parlamentu a Komisie s pravidlami a normami dôvernosti, ktoré sú potrebné na ochranu záujmov únie a jej členských štátov.
(7) Toto rozhodnutie sa prijíma bez vplyvu na článok 255 zmluvy a nástroje jeho vykonávania.
(8) Toto rozhodnutie sa prijíma bez toho, aby bola dotknutá prax existujúca v členských štátoch, pokiaľ ide o informovanie ich národných parlamentov o aktivitách únie,
ROZHODLA TAKTO:
Článok 1
Týmto sa schvaľujú bezpečnostné nariadenia Rady uvedené v prílohe.
Článok 2
1. Generálny tajomník/vysoký predstaviteľ prijíma vhodné opatrenia na zaistenie rešpektovania nariadení uvedených v článku 1 v rámci Generálneho sekretariátu Rady (ďalej uvádzaný ako GSC) v prípade práce s tajnými informáciami EÚ úradníkmi a inými zamestnancami GSC, externými dodávateľmi GSC a pracovníkmi dočasne pridelenými GSC, ako aj v rámci komplexu budov Rady a decentralizovaných úradov EÚ [2].
2. Členské štáty majú prijímať vhodné opatrenia v súlade s národnými dojednaniami na zaistenie rešpektovania nariadení uvedených v článku 1 v prípade práce s tajnými informáciami EÚ v rámci svojich štátnych služieb a prevádzkových kancelárií:
a) príslušníkmi stálych zastupiteľstiev členských štátov v Európskej únii, ako aj príslušníkmi národných delegácií, ktorí sa zúčastňujú na zasadnutiach Rady alebo jej orgánov alebo zúčastňujú sa na iných aktivitách Rady;
b) inými príslušníkmi národných administratív členských štátov, ktorí pracujú s tajnými informáciami EÚ pri výkone svojej funkcie na území členského štátu alebo v zahraničí a
c) externými dodávateľmi členských štátov a dočasne pridelenými pracovníkmi, ktorí pracujú s tajnými informáciami EÚ.
Členské štáty majú o prijatých opatreniach okamžite informovať GSC.
3. Opatrenia, ktoré sú uvedené v odsekoch 1 a 2, sa majú prijímať do 30. novembra 2001.
Článok 3
S cieľom dodržiavania základných princípov a minimálnych noriem bezpečnosti uvedených v časti 1 prílohy, generálny tajomník/vysoký predstaviteľ môže prijímať opatrenia v súlade s časťou II oddiel I(1) a (2) prílohy.
Článok 4
Toto rozhodnutie od dátumu jeho uplatňovania nahrádza:
a) rozhodnutie Rady 98/319/ES z 27. apríla 1998 týkajúce sa postupov, na základe ktorých môžu mať úradníci a zamestnanci Generálneho sekretariátu Rady prístup k tajným informáciám uchovávaným Radou [3];
b) rozhodnutie generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa z 27. júla 2000 o opatreniach na ochranu tajných informácií uplatniteľných na Generálny sekretariát Rady [4];
c) rozhodnutie 433/97 generálneho tajomníka Rady z 22. mája 1997 o postupe, pokiaľ ide o povolenie mať tajné informácie úradníkov zodpovedných za fungovanie parlamentnej siete.
Článok 5
1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia.
2. Uplatňuje sa od 1. decembra 2001.
V Bruseli 19. marca 2001