Rozhodnutie Rady
z 22. júla 2003
o usmerneniach politiky zamestnanosti členských štátov
(2003/578/ES)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 128 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [4],
so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
keďže:
(1) Článok 2 Zmluvy o Európskej únii stanovuje cieľ únie podporovať hospodársky a sociálny pokrok a vysokú úroveň zamestnanosti. Článok 125 Zmluvy zakladajúcej Európske spoločenstvo uvádza, že členské štáty a spoločenstvo budú pracovať na rozvoji koordinovanej stratégie zamestnanosti, a najmä na podpore kvalifikovanej, vyškolenej a adaptabilnej pracovnej sily a trhov prác reagujúcich na hospodárske zmeny.
(2) Po mimoriadnom zasadnutí Európskej rady o zamestnanosti 20. a 21. novembra 1997 v Luxemburgu, rezolúciou Rady z 15. decembra 1997 o usmerneniach zamestnanosti 1998 [5] sa začal proces, ktorý má veľkú viditeľnosť, silné politické odhodlanie a súhlas všetkých zainteresovaných strán.
(3) Európska rada v Lisabone 23. a 24. marca 2000 stanovila nový strategický cieľ, pre Európsku úniu, stať sa najkonkurencieschopnejšou a najdynamickejšou ekonomikou na svete založenou na vedomostiach, schopnou udržať trvalý hospodársky rozvoj s početnejšími a lepšími pracovnými miestami a väčšou sociálnou súdržnosťou. Rada odsúhlasila ciele celkovej zamestnanosti a ciele zamestnanosti pre ženy pre rok 2010, ktoré boli doplnené na Európskej rade v Štokholme 23. a 24. marca 2001 o strednodobé ciele do januára 2005 a nové ciele do roku 2010 odrážajúce demografickú výzvu miery zamestnanosti starších žien a mužov.
(4) Európska rada v Nice 7., 8. a 9. decembra 2000 schválila Európsky sociálny program, ktorý uvádza, že návrat k plnej zamestnanosti predstavuje ambicióznu politiku pokiaľ ide o zvyšovanie miery zamestnanosti, zníženie regionálnych rozdielov, zníženie nerovnosti a zlepšenie kvality pracovných miest.
(5) Európska rada v Barcelone 15. a 16. marca 2002 vyzvala na posilnenie Európskej stratégie zamestnanosti prostredníctvom posilneného, zjednodušeného a lepšie riadeného procesu zosúladeného v časovom rámci do roku 2010, ktorý zahŕňa ciele a zámery lisabonskej stratégie. Európska rada v Barcelone tiež požadovala zefektívniť procesy koordinácie politiky so zosynchronizovanými harmonogramami pre prijatie zásad všeobecnej hospodárskej politiky a usmernení zamestnanosti.
(6) Európska rada v Bruseli 20. a 21. marca 2003 potvrdila, že stratégia zamestnanosti zohráva vedúcu úlohu pri plnení cieľov zamestnanosti a cieľov trhu práce lisabonskej stratégie, že stratégia zamestnanosti a zásady všeobecnej hospodárskej politiky, ktoré zabezpečujú hlavnú koordináciu hospodárskej politiky pre spoločenstvo, by mali pôsobiť konzistentne. Táto Európska rada žiadala, aby sa obmedzil počet usmernení, aby boli orientované na výsledky a aby umožnili členským štátom vytvoriť si vhodné kombinácie akcií, ktoré by boli podporované vhodnými cieľmi. Rok 2003 poskytuje výnimočnú príležitosť využiť podstatné, kľúčové koordinačné nástroje politiky - zásady všeobecnej hospodárskej politiky, usmernenia zamestnanosti a stratégiu vnútorného trhu - a vytvoriť pre ne novú trojročnú perspektívu.
(7) Stratégia zamestnanosti bola dôkladne vyhodnotená, vrátane podrobného strednodobého hodnotenia, ukončeného v roku 2000, a hlavného vyhodnotenia skúseností z prvých piatich rokov ukončeného v roku 2002. Toto hodnotenie poukázalo na nutnosť riešenia kontinuity stratégie pri zostávajúcich štrukturálnych nedostatkov, ako aj nutnosť riešiť nové výzvy očakávajúce rozšírenú Európsku úniu.
(8) Úspešné vykonávanie lisabonskej agendy si vyžaduje, aby politika zamestnanosti členských štátov vyvážene upevnila tri komplementárne a vzájomne sa podporujúce ciele plnej zamestnanosti, kvality a produktivity práce a sociálnej kohézie a inklúzie. Dosiahnutie týchto cieľov si vyžaduje, aby sa ďalšie štrukturálne reformy zamerali na 10 kľúčových vzájomne súvisiacich priorít a mala by sa venovať mimoriadna pozornosť koherentnému riadeniu procesov. Reformy politiky pri realizácii všetkých aktivít si vyžadujú prístup zohľadňujúci rovnosť mužov a žien.
(9) 6. decembra 2001 prijala Rada sériu ukazovateľov na meranie 10-ich dimenzií investovania do kvality práce a vyzvala, aby sa tieto ukazovatele používali pri monitorovaní Európskych usmernení a odporúčaní zamestnanosti.
(10) Aktívne a preventívne politiky majú byť účinné s cieľom dosiahnuť plnú zamestnanosť a sociálnu integráciu v dôsledku čoho nezamestnaní a neaktívni ľudia by boli schopní súťažiť na trhu práce a začleniť sa doň. Tieto politiky by mali byť podporované modernými inštitúciami trhu práce.
(11) Členské štáty by mali podnecovať tvorbu viacerých a lepších pracovných miest podporovaním podnikania a inovácie v priaznivom podnikateľskom prostredí. Členské štáty sa majú zaviazať vykonávať Európsku chartu malých podnikov a zaangažovať do procesu hodnotenia podnikateľskej politiky.
(12) Zabezpečenie správnej rovnováhy medzi pružnosťou a istotou pomôže podporiť konkurencieschopnosť podnikov, zvýšiť kvalitu a produktivitu práce a uľahčiť prispôsobovanie sa podnikov a pracovníkov k hospodárskym zmenám. V tomto kontexte Európska rada v Barcelone a v Bruseli žiadala najmä revíziu právnych predpisov v oblasti zamestnanosti, rešpektujúc úlohu sociálnych partnerov. Úroveň noriem ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci by sa mala zvýšiť v súlade s novou stratégiou spoločenstva na roky 2002-2006. Osobitne treba venovať pozornosť sektorom s vysokou úrazovosťou v oblasti pracovných úrazov. Prístup pracovníkov k odbornej príprave je základným prvkom rovnováhy medzi pružnosťou a istotou a účasť všetkých pracovníkov by sa mala podporovať, zohľadňujúc návratnosť investícií pre pracovníkov, zamestnávateľov, ako aj pre spoločnosť ako celok. Hospodárska reštrukturalizácia predstavuje výzvu pre zamestnanosť tak v súčasných, ako aj v budúcich členských štátoch a vyžaduje pozitívne riadenie zapojením všetkých príslušných aktérov, vrátane sociálnych partnerov.
(13) Európska rada v Barcelone uvítala Akčný plán Komisie o zručnosti a mobilite a rezolúciu Rady o zručnosti a mobilite z 3. júna 2002, vyzvala Komisiu, členské štáty a sociálnych partnerov, aby vykonali požadované opatrenia. Lepšia profesná a geografická mobilita a nachádzanie primeraného zamestnania pomôže zvýšiť zamestnanosť a sociálnu kohéziu, berúc do úvahy pracovné aspekty imigrácie.
(14) Vykonávanie stratégie súvislého a komplexného celoživotného vzdelávania je nevyhnutné pri dosahovaní plnej zamestnanosti, zlepšenej kvality a produktivity práce a lepšej sociálnej kohézie. Európska rada v Barcelone privítala oznámenie Komisie "Vytváranie európskeho priestoru celoživotného vzdelávania", formulujúce základné stavebné kamene pre stratégie celoživotného vzdelávania - partnerstvo, poznanie dopytu po vzdelávaní, primerané zdroje, uľahčený prístup k vzdelávacím príležitostiam, vytváranie kultúry vzdelávania a úsilie o dokonalosť. Pokračujúci proces týkajúci sa konkrétnych budúcich cieľov ohľadom vzdelávacích systémov začatý Európskou radou v Lisabone zohráva dôležitú úlohu vzhľadom na rozvoj ľudského kapitálu a jeho súčinnosti so stratégiou zamestnanosti by mali byť plne využité. 5. - 6. mája 2003 Rada prijala sériu hodnotení (benchmarking) priemerného európskeho výkonu vo vzdelávaní a odbornej príprave, niektoré z nich majú zvláštny význam v kontexte politík zamestnanosti. Európska rada v Lisabone požaduje výrazný nárast investícií do ľudských zdrojov na osobu. Toto vyžaduje dostatočné stimuly pre zamestnávateľov a jednotlivcov a presmerovanie verejných financií smerom k efektívnejšiemu investovaniu do ľudských zdrojov v celom vzdelávacom spektre.
(15) Je potrebná adekvátna ponuka práce, ktorá by zodpovedala demografickej výzve, podporovala hospodársky rast, napomohla plnej zamestnanosti a podporila trvalú udržateľnosť systémov sociálnej ochrany. Spoločná správa Komisie a Rady "Zvyšovanie účasti pracovných síl a podpora aktívneho starnutia" prijatá Radou 7. marca 2002 prišla k záveru, že toto si vyžadujú rozvíjajúce sa komplexné národné stratégie založené na prístupe životných cyklov. Politiky by mali využívať zamestnanecký potenciál všetkých kategórií osôb. Európska rada v Barcelone sa dohodla, aby Európska únia sa snažila do roku 2010 postupne zvýšiť asi o 5 rokov skutočný priemerný vek odchodu do dôchodku. Tento vek sa v roku 2001 odhadoval na 59,9.
(16) Rozdiely na trhu práce, čo sa týka pohlavia, by sa mali postupne odstrániť, ak má Európska únia dosiahnuť plnú zamestnanosť, zvýšiť kvalitu práce a podporovať sociálnu inklúziu a kohéziu. Toto si vyžaduje prístup zohľadňujúci rovnosť pohlaví, ako aj osobitné politické aktivity na vytváranie podmienok pre ženy a mužov na vstup, opätovný vstup a zotrvanie na trhu práce. Európska rada v Barcelone súhlasila, aby členské štáty zabezpečili do roku 2010 starostlivosť o deti pre najmenej 90 % detí vo veku od troch rokov do veku povinnej školskej dochádzky a aspoň pre 33 % detí mladších ako 3 roky. Mali by sa riešiť základné faktory rozdielov v pohlaví v súvislosti s nezamestnanosťou a v odmeňovaní a mali by sa takto dosiahnuť stanovené zníženia takýchto rozdielov bez toho, aby sa spochybnil princíp mzdovej diferenciácie podľa produktivity a situácie na trhu práce.
(17) Efektívne začlenenie znevýhodnených ľudí do trhu práce prinesie zvýšenú sociálnu inklúziu, vyššie miery zamestnanosti a zlepší trvalú udržateľnosť systémov sociálnej ochrany. Reakcie politiky musia riešiť diskrimináciu, zabezpečiť zosobnený prístup k potrebám jednotlivca a vytvárať vhodné pracovné príležitosti zabezpečovaním stimulovania zamestnávateľov pre prijímanie pracovníkov. Rozhodnutie Rady 2001/903/ES [6] z 3. decembra 2001 určilo rok 2003 za "Európsky rok ľudí so zdravotným postihnutím". Prístup na trh práce je hlavnou prioritou, pokiaľ ide o ľudí so zdravotným postihnutím, ktorí podľa odhadu predstavujú asi 37 miliónov osôb v Európskej únii, z ktorých mnohí majú schopnosti aj túžbu pracovať.
(18) Na zlepšenie vyhliadok na plnú zamestnanosť a sociálnu kohéziu mala by byť rovnováha medzi pracovným príjmom a príjmom v nezamestnanosti alebo v neaktivite taká, aby povzbudzovala ľudí vstúpiť, znova vstúpiť a zotrvať na trhu práce a podporovala tvorbu pracovných miest.
(19) Pod nedeklarovanou prácou sa rozumie "každá platená činnosť, ktorá je zákonná pokiaľ ide o jej charakter, ale ktorá nie je prihlásená verejným orgánom". Štúdie odhadujú veľkosť neformálneho hospodárstva v priemere na 7 % až 16 % HDP EÚ. Toto je potrebné premeniť na riadnu prácu tak, aby sa zlepšilo celkové podnikateľské prostredie, kvalita práce tých, ktorých sa to týka, sociálna kohézia a trvalá udržateľnosť verejných financií a systémov sociálnej ochrany. Malo by sa podporiť zlepšenie informovanosti o rozsahu nedeklarovanej práce v členských štátoch a v Európskej únii.
(20) Rozdiely medzi regiónmi v Európskej únii v zamestnanosti a nezamestnanosti zostávajú veľké a po rozšírení sa zväčšia. Mali by sa riešiť prostredníctvom širšieho prístupu zapojením aktérov na všetkých úrovniach, aby sa podporila hospodárska a sociálna kohézia, využívajúc štrukturálne fondy spoločenstva.
(21) Hodnotenie prvých piatich rokov stratégie zamestnanosti zvýraznilo kľúčový význam lepšieho riadenia pre budúcu účinnosť stratégie. Úspešné vykonávanie politík zamestnanosti závisí od partnerstiev na všetkých úrovniach, zapojenia mnohých prevádzkových služieb a primeraného finančného zabezpečenia na podporu vykonávania usmernení zamestnanosti. Členské štáty nesú zodpovednosť za účinné vykonávanie usmernení zamestnanosti, vrátane zabezpečenia rovnovážneho postúpenia na regionálnu a miestnu úroveň.
(22) Efektívne vykonávania usmernení zamestnanosti vyžaduje aktívnu účasť sociálnych partnerov na všetkých stupňoch, počnúc tvorbou politík až po ich realizáciu. Na Sociálnom summite 13. decembra 2001 vyjadrili sociálni partneri potrebu rozvíjať a zlepšovať koordináciu tripartitných konzultácií. Dohodlo sa tiež, že sa bude uskutočňovať tripartitný sociálny summit o raste a zamestnanosti pred každým jarným zasadnutím Európskej rady.
(23) Okrem týchto usmernení zamestnanosti by mali členské štáty plne realizovať zásady všeobecnej hospodárskej politiky a zabezpečiť, aby boli ich kroky plne v súlade s udržaním zdravých verejných financií a makroekonomickej stability,
ROZHODLA TAKTO:
Jediný článok
Týmto sa prijímajú usmernenia pre politiky zamestnanosti členských štátov ("usmernenia zamestnanosti") tak, ako sú uvedené v prílohe. Členské štáty ich zohľadnia vo svojich politikách zamestnanosti.
V Bruseli 22. júla 2003