Nariadenie Komisie (ES) č. 1960/2000
z 15. septembra 2000,
ktoré mení a dopĺňa prílohy I a III nariadenia Rady (EHS) č. 2377/90 stanovujúceho postup spoločenstva pri určení maximálnych hraníc rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu
(Text s významom pre EHP)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2377/90 z 26. júna 1990 ustanovujúce postup spoločenstva pre stanovenie maximálnych hraníc rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu [1], naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 1295/2000 [2], a najmä na jeho články 6, 7 a 8,
keďže:
(1) v súlade s nariadením (EHS) č. 2377/90 maximálne hranice rezíduí musia byť stanovené postupne pre všetky farmakologicky účinné látky, ktoré sa používajú v spoločenstve vo veterinárnych liekoch určených pre aplikáciu zvieratám produkujúcim potraviny;
(2) maximálne hranice rezíduí by mali byť stanovené až po tom, ako Výbor pre veterinárne liečivá preverí všetky dostupné informácie týkajúce sa bezpečnosti rezíduí príslušnej látky pre spotrebiteľa potravín živočíšneho pôvodu a vplyvu rezíduí na priemyselné spracovanie potravín;
(3) pri stanovovaní maximálnych hraníc rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu je potrebné určiť druh zvierat, v ktorých môžu byť rezíduá prítomné, hladiny týchto rezíduí v každom príslušnom tkanive mäsa získanom z liečeného zvieraťa (cieľové tkanivo) a charakter rezídua, ktorý je významný pri sledovaní rezíduí (sledované rezíduum);
(4) na kontrolu rezíduí, ako je ustanovené v príslušnej legislatíve spoločenstva, maximálne hranice rezíduí majú byť zvyčajne stanovené pre cieľové tkanivá pečene alebo obličky; keďže však pečeň a oblička sú často odstránené z tiel porážaných zvierat premiestňovaných v medzinárodnom obchode, maximálne hranice rezíduí by mali byť preto tiež vždy stanovené pre sval alebo tukové tkanivá;
(5) u veterinárnych liečiv určených pre použitie u vtákov v znáške, zvierat v laktácii alebo medonosné včely, maximálne hranice rezíduí musia byť tiež stanovené pre vajcia, mlieko alebo med;
(6) spectimomycin, dicyclanil a tylosin majú byť vložené do prílohy I nariadenia (EHS) č. 2377/90;
(7) s cieľom umožniť ukončenie vedeckých štúdií deltamethrin má byť vložený do prílohy III nariadenia (EHS) č. 2377/90;
(8) s cieľom umožniť ukončenie vedeckých štúdií, trvanie platnosti dočasných maximálnych hraníc rezíduí, predtým definovaných v prílohe III nariadenia (EHS) č. 2377/90, má byť predĺžené pre dihydrostreptomycin, gentamicin, neomycin (vrátane framycetinu) a streptomycin;
(9) má byť vymedzené primerané obdobie pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia tak, aby sa umožnilo členským štátom vykonať akúkoľvek úpravu, ktorá môže byť potrebná pre schválenie uvádzania príslušných veterinárnych liečiv na trh, ktoré boli udelené v súlade so smernicou Rady 81/851/EHS [3], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou Komisie 2000/37/ES [4], berúc do úvahy ustanovenia tohto nariadenia;
(10) opatrenia poskytnuté týmto nariadením sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre veterinárne liečivá,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Prílohy I a III nariadenia (EHS) č. 2377/90 sa týmto menia a dopĺňajú tak, ako je ustanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretí deň odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Bude sa uplatňovať od šesťdesiateho dňa odo dňa jeho uverejnenia.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 15. septembra 2000