Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/28/ES
z 24. októbra 1995
o horľavosti materiálov používaných v konštrukcii interiéru určitých kategórií motorových vozidiel
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189b zmluvy [3],
keďže vnútorný trh zahŕňa oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu; keďže je nevyhnutné prijať opatrenia na tento účel;
keďže technické požiadavky, ktoré musia niektoré kategórie vozidiel spĺňať podľa vnútroštátnych právnych predpisov, sa, medzi iným, týkajú horľavosti materiálov používaných v konštrukcii interiéru určitých kategórií motorových vozidiel;
keďže sa tieto požiadavky navzájom medzi členskými štátmi líšia;
keďže je z toho dôvodu potrebné prijať rovnaké požiadavky, buď ako dodatok k existujúcim predpisom, alebo namiesto nich, aby bolo najmä možné naďalej uplatňovať postup EHS typového schválenia, ktorý je predmetom smernicou Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [4];
keďže táto smernica bude jednou zo samostatných smerníc postupu EHS typového schvaľovania, ktorý bol ustanovený smernicou 70/156/EHS; keďže, následne, ustanovenia smernice 70/156/EHS týkajúce sa vozidlových systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek, sa uplatňujú pre účely tejto smernice;
keďže je vhodné sa odvolať na smernicu Rady 77/649/EHS [5] ktorá obsahuje postup pre stanovenie polohy referenčného bodu sedenia ("bod-R");
keďže z hľadiska zaručenia bezpečnosti cestujúcich a cestnej premávky je dôležité, aby materiály používané v konštrukcii vnútornej časti karosérie autobusov pre miestnu dopravu a diaľkových autobusov, spĺňali minimálne požiadavky, čím by sa zabránilo alebo spomalilo šírenie ohňa tak, aby cestujúci mohli v prípade požiaru opustiť vozidlo;
keďže je žiadúce zaviesť alternatívne spôsoby typového schvaľovania vozidiel ako systémov podľa tejto smernice, t. j. na základe testov horľavosti materiálov interiéru používaných v motorových vozidlách, alebo na základe EHS typového schválenia komponentu pre každý materiál a/alebo vybavenie ako sedadlá, závesy atď., ktoré sa majú zabudovať do konštrukcie interiéru týchto vozidiel, pričom sa musí kontrolovať správna montáž takýchto schválených materiálov a/alebo vybavenia,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Pre účely tejto smernice:
- "vozidlo": znamená akékoľvek vozidlo definované v článku 2 smernice 70/156/EHS,
- "komponent": znamená zariadenie definované v článku 2 smernice 70/156/EHS.
Článok 2
Členské štáty nesmú odmietnuť:
- EHS typové schválenie alebo národné typové schválenie typu vozidla, alebo zamietnuť alebo zakázať predaj, registráciu, uvedenie do prevádzky alebo používanie vozidla z dôvodov týkajúcich sa horľavosti materiálov používaných v konštrukcii interiéru jeho karosérii,
- EHS typové schválenie alebo národné typové schválenie komponentu používaného v konštrukcii interiéru karosérie vozidla, alebo zakázať jeho predaj alebo používanie z dôvodov týkajúcich sa horľavosti materiálov používaných v konštrukcii interiéru karosérie,
ak sú splnené príslušné požiadavky uvedené v prílohách I, IV, V a VI k tejto smernici.
Článok 3
1. Členské štáty do 18 mesiacov od dátumu prijatia tejto smernice, prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Od vyššie uvedeného dátumu, nesmú členské štáty naďalej zakázať uviesť do prevádzky vozidlá, alebo zakázať predaj alebo používanie komponentov, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice.
Tieto ustanovenia uplatnia do 48 mesiacov po prijatí tejto smernice.
2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
Článok 4
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 24. októbra 1995