SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2006/48/ES
zo 14. júna 2006
o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie)
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na prvú a tretiu vetu článku 47 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (2),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
keďže:
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (4) sa niekoľkokrát podstatným spôsobom zmenila a doplnila. S ohľadom na ďalšie nové zmeny a doplnenia uvedenej smernice by sa v záujme jasnosti mala prepracovať.
(2)
Na uľahčenie začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií je potrebné odstrániť najviac prekážajúce rozdiely v právnych predpisoch členských štátov, pokiaľ ide o pravidlá, ktorým tieto inštitúcie podliehajú.
(3)
Táto smernica predstavuje základný nástroj na vytvorenie vnútorného trhu, a to z hľadiska slobody usadiť sa a slobody poskytovať finančné služby v oblasti úverových inštitúcií.
(4)
Oznámenie Komisie z 11. mája 1999 s názvom „Vykonávanie rámca pre finančné trhy: Akčný plán“ obsahovalo niekoľko cieľov, ktoré je potrebné dosiahnuť na dokončenie vnútorného trhu v oblasti finančných služieb. Európska rada na svojom zasadnutí v Lisabone, ktoré sa konalo 23. a 24. marca 2000, stanovila ako cieľ uskutočnenie tohto akčného plánu do konca roku 2005. Prepracovanie ustanovení o vlastných zdrojoch predstavuje významný prvok tohto akčného plánu.
(5)
Opatrenia na koordináciu úverových inštitúcií s cieľom ochraňovať vklady a vytvoriť rovnaké podmienky pre hospodársku súťaž medzi týmito inštitúciami, by mali platiť pre všetky tieto inštitúcie. Mali by sa však náležite zohľadniť objektívne rozdiely v ich stanovách a v ich poslaní v zmysle vnútroštátneho práva.
(6)
Tieto opatrenia by preto mali mať čo najväčší rozsah a mali by sa vzťahovať na všetky inštitúcie, ktorých predmetom podnikania je prijímanie vratných prostriedkov od verejnosti, či už v podobe vkladov alebo iných nástrojov, ako sú priebežné emisie dlhopisov a iných porovnateľných cenných papierov a poskytovanie úverov na vlastný účet. Mali by sa stanoviť výnimky v prípade určitých úverových inštitúcií, na ktoré sa táto smernica nemôže uplatňovať. Ustanovenia tejto smernice by nemali ovplyvniť uplatňovanie vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré ustanovujú osobitné dodatočné povolenia, ktoré úverovým inštitúciám umožňujú vykonávať určité konkrétne činnosti alebo operácie.
(7)
Je vhodné uskutočniť len nevyhnutnú mieru harmonizácie, ktorá je potrebná a dostatočná na zabezpečenie vzájomného uznávania povolení a systémov dohľadu nad obozretným podnikaním, a tým umožniť udeľovanie jednotnej licencie, ktorá bude uznávaná v celom Spoločenstve a uplatňovať zásadu dohľadu nad obozretným podnikaním domovského členského štátu. Požiadavku predkladania programu činnosti preto treba považovať len za faktor, ktorý má príslušným orgánom umožniť rozhodovať sa na základe presnejších informácií za použitia objektívnych kritérií. Pokiaľ ide o požiadavky týkajúce sa právnej formy úverových inštitúcií v súvislosti s ochranou názvov bánk, malo by byť možné ponechať určitú mieru flexibility.
(8)
Keďže ciele tejto smernice, a to stanovenie pravidiel týkajúcich sa začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií a dohľadu nad ich obozretným podnikaním, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov navrhovanej akcie ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(9)
Rovnocenné finančné požiadavky pre úverové inštitúcie sú nevyhnutným predpokladom na zabezpečenie podobných ochranných mechanizmov pre vkladateľov a na vytvorenie spravodlivých podmienok pre hospodársku súťaž medzi porovnateľnými skupinami úverových inštitúcií. Do ďalšej koordinácie by sa mali sformulovať vhodné štrukturálne ukazovatele, ktoré v rámci spolupráce medzi vnútroštátnymi orgánmi umožnia sledovať postavenie porovnateľných druhov úverových inštitúcií pomocou štandardných metód. Tento postup by mal pomôcť v postupnom zbližovaní systémov ukazovateľov, ktoré si členské štáty vytvorili a ktoré uplatňujú. Je však potrebné rozlišovať medzi ukazovateľmi, ktorých cieľom je zabezpečiť zdravé riadenie úverových inštitúcií, a ukazovateľmi vytvorenými na účely hospodárskej a menovej politiky.
(10)
Zásady vzájomného uznávania a dohľadu domovského členského štátu si vyžadujú, aby príslušné orgány členských štátov neudeľovali, resp. aby odňali povolenie v prípade, ak faktory, akými sú predmet činnosti, geografické rozloženie činnosti alebo bežná činnosť, jasne naznačujú, že úverová inštitúcia si právny systém konkrétneho členského štátu vybrala len preto, aby sa vyhla prísnejším pravidlám, ktoré platia v inom členskom štáte, na území ktorého vykonáva alebo zamýšľa vykonávať väčšiu časť svojich činností. Ak toto z daných okolností zrejmé nie je, ale väčšina celkových aktív subjektov bankovej skupiny sa nachádza v inom členskom štáte, ktorého príslušné orgány sú zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe, mala by sa v súvislosti s článkami 125 a 126 zmeniť zodpovednosť za výkon dohľadu na konsolidovanom základe len na základe súhlasu týchto príslušných orgánov. Úverová inštitúcia, ktorá je právnickou osobou, by mala mať povolenie na činnosť od členského štátu, v ktorom má svoje sídlo. Úverová inštitúcia, ktorá nie je právnickou osobou, by mala mať ústredie v členskom štáte, v ktorom jej bolo udelené povolenie na činnosť. Členské štáty by mali okrem toho vyžadovať, aby úverová inštitúcia mala vždy ústredie v domovskom členskom štáte a aby tam skutočne pôsobila.
(11)
Príslušné orgány by nemali udeliť ani predĺžiť povolenie úverovej inštitúcii v prípade, ak by im blízke vzťahy medzi touto inštitúciou a inými fyzickými alebo právnickými osobami znemožnili vykonávať dohľad účinným spôsobom. To platí aj pre úverové inštitúcie, ktorým už bolo povolenie udelené a ktoré by túto skutočnoť mali príslušným orgánom uspokojivo preukázať.
(12)
Odkaz o účinnom výkone dohľadu zo strany orgánov dohľadu zahŕňa aj dohľad na konsolidovanom základe, ktorý by sa mal vykonávať nad úverovou inštitúciou v prípade, že to stanovujú ustanovenia právnych predpisov Spoločenstva. V takých prípadoch by orgány, ktoré boli požiadané o udelenie povolenia, mali mať možnosť zistiť, ktoré orgány sú príslušné vykonávať dohľad na konsolidovanom základe nad takouto úverovou inštitúciou.
(13)
Táto smernica umožňuje členským štátom a/alebo príslušným orgánom uplatniť kapitálové požiadavky na individuálnom a na konsolidovanom základe a v prípade, ak to uznajú za vhodné, neuplatniť ich na individuálnom základe. Individuálny, konsolidovaný a cezhraničný konsolidovaný dohľad sú užitočnými nástrojmi dohľadu nad úverovými inštitúciami. Táto smernica umožňuje príslušným orgánom, aby podporovali cezhraničné inštitúcie napomáhaním ich vzájomnej spolupráce. Príslušné orgány by mali najmä naďalej využívať články 42, 131 a 141 na účely koordinácie svojich činností a žiadostí o informácie.
(14)
Úverovým inštitúciám, ktorým bolo udelené povolenie v ich domovskom členskom štáte, by malo byť umožnené kdekoľvek na území Spoločenstva vykonávať akúkoľvek alebo všetky činnosti uvedené v prílohe I prostredníctvom zakladania pobočiek alebo poskytovania služieb.
(15)
Členské štáty môžu pre úverové inštitúcie, ktorým ich príslušné orgány udelili povolenie, stanoviť tiež prísnejšie pravidlá, než sú pravidlá stanovené v článku 9 ods. 1 prvý pododsek, v článku 9 ods. 2 a v článkoch 12, 19 až 21, 44 až 52, 75 a 120 až 122. Členské štáty môžu tiež vyžadovať, aby sa článok 123 dodržiaval na individuálnom alebo inom základe, a aby bola subkonsolidácia uvedená v článku 73 ods. 2 uplatňovaná na ostatné úrovne v rámci jednej skupiny.
(16)
Vzájomné uznávanie je vhodné rozšíriť na činnosti uvedené v prílohe I v prípade, že ich vykonávajú finančné inštitúcie, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami úverových inštitúcií za predpokladu, že tieto dcérske spoločnosti podliehajú konsolidovanému dohľadu, ktorý sa vzťahuje na ich materské spoločnosti, a že spĺňajú určité prísne podmienky.
(17)
Hostiteľský členský štát by v súvislosti s výkonom práva usadiť sa a právom poskytovať služby mal mať však možnosť vyžadovať od inštitúcií, ktorým v ich domovskom členskom štáte nebolo udelené povolenie ako úverovým inštitúciám, a pri činnostiach, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, vyžadovať splnenie konkrétnych ustanovení jeho vlastných vnútroštátnych právnych predpisov alebo pravidiel za predpokladu, že tieto ustanovenia sú na jednej strane v súlade s právom Spoločenstva a ich účelom je ochrana všeobecného prospechu a že na strane druhej tieto inštitúcie, resp. tieto činnosti nepodliehajú rovnocenným pravidlám podľa takýchto právnych predpisov alebo pravidiel ich domovského členského štátu.
(18)
Členské štáty by mali zabezpečiť, aby neexistovali žiadne prekážky vykonávania činností, na ktoré sa vzťahuje vzájomné uznávanie, rovnakým spôsobom ako v domovskom členskom štáte za predpokladu, že činnosti povolené v domovskom členskom štáte nie sú v rozpore s právnymi ustanoveniami na ochranu všeobecného prospechu v hostiteľskom členskom štáte.
(19)
Pravidlá vzťahujúce sa na pobočky úverových inštitúcií s ústredím mimo Spoločenstva by mali byť vo všetkých členských štátoch podobné. Je dôležité ustanoviť, aby tieto pravidlá neboli výhodnejšie, ako sú pravidlá platné pre pobočky inštitúcií z iných členských štátov. Spoločenstvo by malo mať možnosť uzatvárať dohody s tretími krajinami o uplatňovaní pravidiel, ktoré takýmto pobočkám zabezpečia rovnaké zaobchádzanie na celom jeho území. Pobočky úverových inštitúcií s povolením udeleným v tretích krajinách by nemali požívať slobodu poskytovať služby v zmysle druhého odseku článku 49 zmluvy ani slobodu usadiť sa v členských štátoch iných než tých, v ktorých boli založené.
(20)
Medzi Spoločenstvom a tretími krajinami by sa na základe reciprocity mala dosiahnuť dohoda, ktorá v praxi umožní vykonávanie konsolidovaného dohľadu nad čo najväčším geografickým územím.
(21)
Zodpovednosť za dohľad nad finančným zdravím úverovej inštitúcie, a predovšetkým jej kapitálovou primeranosťou, by mal niesť jej domovský členský štát. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu by mali byť zodpovedné za dohľad nad likviditou pobočiek a menovou politikou. Dohľad nad trhovými rizikami by malo podliehať úzkej spolupráci príslušných orgánov domovského a hostiteľského členského štátu.
(22)
Hladké fungovanie vnútorného bankového trhu si vyžaduje nielen zákonom stanovené pravidlá, ale aj úzku a pravidelnú spoluprácu a podstatne lepšiu konvergenciu postupov regulácie a dohľadu príslušných orgánov členských štátov. Na tento účel by sa vo Výbore európskych bankových dohľadov zriadenom rozhodnutím Komisie 2004/5/ES (5) malo uskutočniť predovšetkým posudzovanie problémov týkajúcich sa jednotlivých úverových inštitúcií, ako aj vzájomná výmena informácií. Postup vzájomného informovania by v žiadnom prípade nemal nahrádzať dvojstrannú spoluprácu. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu by mali mať možnosť v prípade núdze z vlastného podnetu alebo na podnet príslušných orgánov domovského štátu skontrolovať, či činnosť úverovej inštitúcie usadenej na ich území spĺňa príslušné zákony a zásady zdravých administratívnych a účtovných postupov a dostatočnej vnútornej kontroly, a to bez toho, aby boli dotknuté ich vlastné kontrolné právomoci.
(23)
Je vhodné umožniť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo subjektmi, ktoré na základe svojej funkcie pomáhajú upevňovať stabilitu finančného systému. V snahe zachovať dôvernosť poskytovaných informácií by sa mali na zoznam adresátov vzťahovať prísne obmedzenia.
(24)
Určitý druh správania, ako napríklad podvody a zneužívanie interných informácií a postavenia, môže narušiť stabilitu vrátane integrity finančného systému, a to aj v prípade, že sa vyskytne v inštitúciách, ktoré nie sú úverovými inštitúciami. Je nevyhnutné určiť podmienky, za ktorých je v takýchto prípadoch povolená výmena informácií .
(25)
Ak je stanovené, že informácie sa môžu poskytovať len s výslovným súhlasom príslušných orgánov, tieto orgány by v prípade potreby mali mať možnosť podmieniť svoj súhlas splnením presných podmienok.
(26)
Výmena informácií medzi príslušnými orgánmi na jednej strane a centrálnymi bankami a inými subjektmi s podobnou funkciou, zodpovednými za menovú politiku, a v prípade potreby inými štátnymi orgánmi zodpovednými za dohľad nad platobnými systémami na strane druhej by mala tiež podliehať procesu schválenia.
(27)
Na účely upevnenia dohľadu nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií a ochrany klientov úverových inštitúcií by mali byť audítori povinní urýchlene oznámiť príslušným orgánom, keď pri plnení svojich povinností zistia určité skutočnosti, ktoré môžu mať vážny dopad na finančnú situáciu alebo administratívnu a účtovnú organizáciu úverovej inštitúcie. Z toho istého dôvodu by členské štáty taktiež mali stanoviť, že táto povinnosť platí za každých okolností, keď audítor takéto skutočnosti zistí pri plnení svojich úloh v podniku, ktorý je úzko prepojený s úverovou inštitúciou. Povinnosť audítorov oznamovať v prípade potreby príslušným orgánom určité skutočnosti a rozhodnutia týkajúce sa úverovej inštitúcie, ktoré zistia pri plnení svojich úloh v nefinančnom podniku, by žiadnym spôsobom nemala meniť povahu ich úloh v tomto podniku ani spôsob, akým by svoje úlohy v tomto podniku mali vykonávať.
(28)
Táto smernica uvádza, že pre určité položky vlastných zdrojov by sa kvalifikačné kritériá mali určiť bez toho, aby bola dotknutá možnosť členských štátov uplatniť prísnejšie kritériá.
(29)
Podľa povahy položiek, ktoré tvoria vlastné zdroje, táto smernica rozlišuje medzi položkami tvoriacimi pôvodné vlastné zdroje a položkami, ktoré predstavujú dodatkové vlastné zdroje.
(30)
Aby sa zohľadnila skutočnosť, že položky tvoriace dodatkové vlastné zdroje nie sú tej istej povahy ako položky tvoriace pôvodné vlastné zdroje, súčet dodatkových položiek zahrnutých do vlastných zdrojov by nemal presiahnuť výšku pôvodných vlastných zdrojov. Okrem toho by výška určitých zahrnutých položiek dodatkových vlastných zdrojov nemala presiahnuť polovicu pôvodných vlastných zdrojov.
(31)
Aby sa predišlo narúšaniu hospodárskej súťaže, verejné úverové inštitúcie by do svojich vlastných zdrojov nemali zahŕňať záruky im poskytnuté členskými štátmi alebo miestnymi orgánmi.
(32)
Ak vznikne kedykoľvek v priebehu výkonu dohľadu potreba určiť výšku konsolidovaných vlastných zdrojov skupiny úverových inštitúcií, tento výpočet by sa mal vykonať v súlade s touto smernicou.
(33)
Presný postup účtovania použitý pri výpočte vlastných zdrojov, ich primeranosti vo vzťahu k riziku, ktorému je úverová inštitúcia vystavená, a pri hodnotení koncentrácie expozícií by mal zohľadňovať ustanovenia smernice Rady 86/635/EHS z 8. decembra 1986 o ročnej účtovnej závierke a konsolidovaných účtoch bánk a iných finančných inštitúcií (6), ktorá zahŕňa niektoré upravené ustanovenia siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach (7) alebo nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných noriem (8) podľa toho, ktorý z týchto aktov riadi účtovníctvo úverovej inštitúcie podľa vnútroštátneho práva.
(34)
Minimálne kapitálové požiadavky zohrávajú ústrednú úlohu pri dohľade nad úverovými inštitúciami a pri vzájomnom uznávaní postupov dohľadu. V tejto súvislosti by mali byť ustanovenia o minimálnych kapitálových požiadavkách posudzované v nadväznosti na ďalšie osobitné nástroje, ktoré tiež harmonizujú základné postupy dohľadu nad úverovými inštitúciami.
(35)
S cieľom zabrániť narúšaniu hospodárskej súťaže a posilniť bankový systém na vnútornom trhu je vhodné stanoviť spoločné minimálne kapitálové požiadavky.
(36)
Na účely zabezpečenia adekvátnej kapitálovej primeranosti je dôležité stanoviť také minimálne kapitálové požiadavky, ktoré vážia aktíva a podsúvahové položky v súlade so stupňom rizika.
(37)
V tejto veci prijal Bazilejský výbor pre bankový dohľad dňa 26. júna 2004 rámcovú dohodu o medzinárodnej konvergencii merania kapitálu a kapitálových požiadaviek. Ustanovenia tejto smernice o minimálnych kapitálových požiadavkách pre úverové inštitúcie, ako aj ustanovenia o minimálnom kapitáli smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES z 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (9), sú rovnocenné ustanoveniam bazilejskej rámcovej dohody.
(38)
Rozmanitosť úverových inštitúcií v Spoločenstve je nevyhnutné zohľadniť prostredníctvom zabezpečenia alternatívnych prístupov k výpočtu minimálnych kapitálových požiadaviek na kreditné riziko, a to zahrnutím rozličných stupňov rizikovej citlivosti a vyžadovaním rôznych stupňov sofistikovanosti. Použitie externých ratingov a vlastných odhadov úverových inštitúcií týkajúcich sa jednotlivých parametrov kreditného rizika predstavuje významné zlepšenie v rizikovej citlivosti a v obozretnosti pravidiel kreditného rizika. Úverovým inštitúciám by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na rizikovo citlivejšie prístupy. Pri vytváraní odhadov potrebných na uplatnenie prístupov tejto smernice týkajúcich sa kreditného rizika, musia úverové inštitúcie prispôsobiť svoje požiadavky na spracovanie údajov oprávneným záujmom svojich klientov týkajúcim sa ochrany údajov v súlade s platnými právnymi predpismi Spoločenstva o ochrane údajov a súčasne zlepšiť svoje postupy merania a riadenia kreditného rizika s cieľom umožniť, aby metódy určenia regulatórnych požiadaviek úverových inštitúcií na vlastné zdroje odrážali sofistikovanosť postupov jednotlivých úverových inštitúcií. Spracovanie údajov by malo prebiehať v súlade s pravidlami o prenose osobných údajov ustanovenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (10). V tejto súvislosti by malo spracovanie údajov pri poskytovaní a riadení expozícií voči klientom zahŕňať rozvoj a validáciu systémov riadenia a merania kreditného rizika. Toto neslúži len na splnenie oprávneného záujmu úverových inštitúcií, ale aj na účely tejto smernice, aby sa používali lepšie metódy merania a riadenia rizika a aby sa tieto metódy využívali i na účely regulácie vlastných zdrojov.
(39)
Pri používaní externých odhadov a vlastných odhadov inštitúcií alebo interných ratingov by sa malo zohľadniť, že v súčasnosti vypracúva subjekt, t.j. samotná finančná inštitúcia, ktorá podlieha procesu udeľovania povolení v Spoločenstve, len interné ratingy. V prípade externých ratingov sa využívajú produkty takzvaných uznaných ratingových agentúr, ktoré v súčasnosti v Spoločenstve nepodliehajú žiadnemu procesu povoľovania. Vzhľadom na význam externých ratingov v súvislosti s výpočtom kapitálových požiadaviek podľa tejto smernice je potrebné preverovať vhodné postupy povoľovania a dohľadu pre ratingové agentúry v budúcnosti.
(40)
Minimálne kapitálové požiadavky by mali byť primerané rizikám, na ktoré sa vzťahujú. Požiadavky by mali odzrkadľovať najmä zníženie miery rizika vyplývajúce z veľkého počtu relatívne malých expozícií.
(41)
Ustanovenia tejto smernice dodržiavajú zásadu proporcionality a prihliadajú najmä na rozdiely vo veľkosti a v rozsahu operácií úverových inštitúcií, a prihliadajú aj na rozsah ich činností. Dodržiavanie zásady proporcionality tiež znamená, že pre retailové expozície sú uznané čo najjednoduchšie ratingové postupy, a to aj pri prístupe interných ratingov (ďalej len „IRB prístup“).
(42)
Evolučný charakter tejto smernice umožňuje úverovým inštitúciám vybrať jeden z troch prístupov, ktoré sa odlišujú z hľadiska ich komplexnosti. Príslušné orgány by mali vykonať ustanovenia článku 89 ods. 1 písm. a) a b) vždy, ak je to vhodné, aby sa najmä malým úverovým inštitúciám umožnil výber IRB prístupu, ktorý je citlivejší na riziko. Uvedené ustanovenia by sa mali vykladať tak, aby triedy expozícií uvedené v článku 86 ods. 1 písm. a) a b) zahŕňali všetky expozície, ktoré sú priamo alebo nepriamo v tejto smernici považované za rovnocenné. Vo všeobecnosti by príslušné orgány nemali diskriminovať medzi troma prístupmi z hľadiska postupu preverenia dohľadom, t.j. úverové inštitúcie fungujúce na základe ustanovení štandardizovaného prístupu by nemali podliehať prísnejšiemu dohľadu len z tohto dôvodu.
(43)
Postupom na zmierňovanie kreditného rizika by sa malo dostať väčšieho uznania v rámci pravidiel, ktoré majú zabezpečiť, aby sa neprípustným uznaním nepoškodila kapitálová primeranosť. Vždy, ako to len bude možné, by sa bankové kolaterály na zmierňovanie kreditných rizík, v súčasnosti obvyklé v členských štátoch, mali uznať v štandardizovanom prístupe, ako aj v iných prístupoch.
(44)
Na zabezpečenie toho, aby sa riziká a účinky znižovania rizika vyplývajúce z aktivít a investícií úverových inštitúcií v sekuritizácii primerane odzrkadlili v minimálnych kapitálových požiadavkách úverových inštitúcií, sú potrebné pravidlá stanovujúce náležité zaobchádzanie s takýmito aktivitami a investíciami, založené na rizikovej citlivosti a obozretnosti.
(45)
Operačné riziko je významné riziko, ktorému sú úverové inštitúcie vystavené a ktoré si vyžaduje krytie vlastnými zdrojmi. Rozmanitosť úverových inštitúcií v Spoločenstve je nevyhnutné zohľadniť prostredmíctvom zabezpečenia alternatívnych prístupov k výpočtu kapitálových požiadaviek na operačné riziko, a to zahrnutím rozličných stupňov rizikovej citlivosti a vyžadovaním rôznych stupňov sofistikovanosti. Úverovým inštitúciám by sa mali poskytnúť vhodné podnety, aby prešli na rizikovo citlivejšie prístupy. Vzhľadom na vyvíjajúcu sa situáciu v oblasti merania a riadenia operačného rizika, pravidlá by sa mali neustále prehodnocovať a podľa potreby aktualizovať, čo platí aj pre kapitálové požiadavky pre rozličné obchodné línie, ako aj uznanie postupov na zmierňovanie rizika. V tejto súvislosti by sa mala venovať osobitná pozornosť zohľadneniu poistenia v jednoduchých prístupoch k výpočtu kapitálových požiadaviek na operačné riziko.
(46)
Na zabezpečenie primeranej kapitálovej primeranosti úverových inštitúcií v rámci skupiny je nevyhnutné, aby sa minimálne kapitálové požiadavky uplatňovali na základe konsolidovanej finančnej situácie skupiny. Na zabezpečenie primeraného rozdelenia vlastných zdrojov v rámci skupiny a v prípade potreby ich dostupnosti na zabezpečenie úspor, by sa minimálne kapitálové požiadavky mali uplatňovať na jednotlivé úverové inštitúcie v rámci skupiny, pokiaľ sa tento cieľ nedá účinne dosiahnuť iným spôsobom.
(47)
Mali by sa harmonizovať základné pravidlá monitorovania veľkej majetkovej angažovanosti úverových inštitúcií. Členské štáty by však mali mať naďalej možnosť prijať ustanovenia, ktoré sú prísnejšie ako ustanovenia uvedené v tejto smernici.
(48)
Monitorovanie a kontrola expozícií úverových inštitúcií by mali byť neoddeliteľnou súčasťou ich dohľadu. Nadmerná koncentrácia expozícií voči jednému klientovi alebo skupine prepojených klientov môže mať preto za následok neprijateľné riziko straty. Takáto situácia sa môže považovať za ohrozenie platobnej schopnosti úverovej inštitúcie.
(49)
Keďže úverové inštitúcie na vnútornom trhu priamo súťažia, na celom území Spoločenstva by mali platiť rovnocenné požiadavky na monitorovanie.
(50)
I keď je vhodné pri definícii expozícií na účely stanovenia limitov veľkej majetkovej angažovanosti vychádzať z definície stanovenej na účely minimálnych požiadaviek vlastných zdrojov na kreditné riziko, nie je vhodné vychádzať z váh, resp. stupňov rizika. Tieto váhy a stupne rizika sú určené na stanovenie všeobecných požiadaviek kapitálovej primeranosti, ktoré majú kryť kreditné riziko úverových inštitúcií. Na obmedzenie maximálnej straty, ktorú môže úverová inštitúcia utrpieť prostredníctvom jedného klienta alebo skupiny prepojených klientov, je potrebné prijať pravidlá na stanovenie veľkej majetkovej angažovanosti, ktoré berú do úvahy nominálnu hodnotu expozície bez toho, aby sa použili váhy alebo stupne rizika.
(51)
Keďže je žiaduce, aby sa do ďalšieho preskúmania ustanovení o veľkej majetkovej angažovanosti povolilo uznanie účinkov zmierňovania kreditného rizika podobným spôsobom ako na účely minimálnych kapitálových požiadaviek s cieľom obmedziť požiadavky na výpočet, pravidlá na zmierňovanie kreditného rizika sa navrhli v kontexte všeobecne diverzifikovaného kreditného rizika vyplývajúceho z expozícií voči veľkému počtu zmluvných strán. Z tohto dôvodu by mali byť účinky takýchto postupov pri určovaní limitov veľkej majetkovej angažovanosti, ktoré majú obmedziť maximálne straty, ktoré môžu vzniknúť prostredníctvom jedného klienta alebo skupiny prepojených klientov, uznané len za obozretných bezpečnostných opatrení.
(52)
Ak má úverová inštitúcia expozíciu voči vlastnej materskej spoločnosti alebo iným dcérskym spoločnostiam svojej materskej spoločnosti, je potrebná osobitná opatrnosť. Riadenie expozícií úverových inštitúcií by malo prebiehať úplne nezávisle a podľa zásady zdravého riadenia bánk, pričom sa nesmie brať ohľad na žiadne iné faktory. V prípade, že vplyv osôb, priamo alebo nepriamo vlastniacich kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii, bude na ujmu zdravého a obozretného riadenia tejto inštitúcie, príslušné orgány by mali prijať potrebné opatrenia na ukončenie tohto stavu. Pokiaľ ide o veľkú majetkovú angažovanosť, mali by sa stanoviť konkrétne štandardy pre expozície úverovej inštitúcie voči jej vlastnej skupine, a to vrátane prísnejších obmedzení. Takéto štandardy sa však nemusia uplatňovať v prípade, ak je materská spoločnosť finančnou holdingovou spoločnosťou alebo úverovou inštitúciou, alebo ak sú iné dcérske spoločnosti úverové alebo finančné inštitúcie, alebo podniky pomocných služieb, a to za predpokladu, že na všetky tieto podniky sa vzťahuje dohľad nad úverovou inštitúciou na konsolidovanom základe.
(53)
Úverové inštitúcie by mali zabezpečiť, aby mali interný kapitál, ktorý je vzhľadom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené, primeraný, pokiaľ ide o množstvo, kvalitu a rozdelenie. Úverové inštitúcie by preto mali zaviesť politiky a postupy na hodnotenie a udržiavanie primeranosti svojho interného kapitálu.
(54)
Zodpovednosťou príslušných orgánov je ubezpečiť sa, že úverové inštitúcie majú dobrú organizáciu a primerané vlastné zdroje so zreteľom na riziká, ktorým sú alebo môžu byť vystavené.
(55)
Výbor európskych bankových dohľadov by mal v záujme efektívneho fungovania vnútorného bankového trhu prispievať ku konzistentnému uplatňovaniu tejto smernice a ku konvergencii postupov dohľadu v celom Spoločenstve a mal by inštitúciám Spoločenstva každoročne podávať správu o dosiahnutom pokroku.
(56)
Z rovnakého dôvodu a v snahe zabezpečiť, aby úverové inštitúcie Spoločenstva pôsobiace v niekoľkých členských štátoch neboli disproporčne zaťažené v dôsledku pretrvávajúcej zodpovednosti príslušných orgánov jednotlivých členských štátov za udeľovanie povolení a dohľad, je nevyhnutné podstatne posilniť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi. V tejto súvislosti by sa mala posilniť úloha orgánu konsolidovaného dohľadu. Výbor európskych bankových dohľadov by mal takúto spoluprácu podporiť a zlepšiť.
(57)
Dohľad na konsolidovanom základe nad úverovými inštitúciami sa zameriava predovšetkým na ochranu záujmov vkladateľov úverových inštitúcií a na zabezpečenie stability finančného systému.
(58)
Aby dohľad na konsolidovanom základe mohol byť účinný, mal by sa uplatňovať na všetky bankové skupiny vrátane tých, ktorých materské spoločnosti nie sú úverové inštitúcie. Príslušné orgány by mali mať potrebné právne nástroje na vykonávanie takéhoto dohľadu.
(59)
V prípade skupín s diverzifikovanými činnosťami, kde materské spoločnosti kontrolujú najmenej jednu dcérsku spoločnosť, ktorá je úverovou inštitúciou, by príslušné orgány by mali mať možnosť zhodnotiť finančnú situáciu úverovej inštitúcie v tejto skupine. Príslušné orgány by mali mať prinajmenšom prostriedky na získanie informácií od všetkých podnikov v skupine potrebných na výkon svojej funkcie. V prípade skupín podnikov, ktoré vykonávajú celú škálu finančných činností, by sa mala medzi orgánmi zodpovednými za dohľad nad rôznymi finančnými sektormi vytvoriť spolupráca. Až do ďalšej koordinácie by členské štáty mali byť schopné stanoviť vhodné postupy konsolidácie na dosiahnutie cieľa tejto smernice.
(60)
Členské štáty by mali mať možnosť zamietnuť alebo odňať bankové povolenie v prípade určitých skupinových štruktúr, ktoré považujú za nevhodné na výkon bankových činností, najmä ak by nad týmito štruktúrami nemohol byť vykonávaný účinný dohľad. V tejto súvislosti by príslušné orgány mali mať potrebné právomoci na zabezpečenie zdravého a obozretného riadenia úverových inštitúcií.
(61)
Aby vnútorný bankový trh fungoval s rastúcou efektívnosťou a aby sa občanom Spoločenstva poskytla dostatočná miera transparentnosti je nevyhnutné, aby príslušné orgány zverejnili, ako sa smernica vykonáva, a to takým spôsobom, ktorý umožňuje zmysluplné porovnanie.
(62)
V záujme posilnenia trhovej disciplíny a motivácie úverových inštitúcií k zlepšeniu svojich trhových stratégií, kontrol rizika a organizácie vnútorného riadenia by sa mala pre úverové inštitúcie ustanoviť náležitá povinnosť zverejňovať informácie.
(63)
Rozbor problémov spojených s otázkami, ktorými sa zaoberá táto smernica a iné smernice o podnikaní úverových inštitúcií, sa nezaobíde bez spolupráce príslušných orgánov a Komisie, najmä pokiaľ sa takýto rozbor vykonáva na účely užšej koordinácie.
(64)
Opatrenia potrebné na vykonanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (11).
(65)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 5. februára 2002 o vykonávaní právnych predpisov o finančných službách (12) žiadal, aby mali Európsky parlament a Rada rovnaké postavenie pri dohľade nad spôsobom, akým Komisia uplatňuje svoje výkonné právomoci a tak sa zohľadnili legislatívne právomoci Európskeho parlamentu podľa článku 251 zmluvy. Komisia túto požiadavku podporila v slávnostnom vyhlásení, ktoré v ten istý deň predniesol Európskemu parlamentu jej predseda. Komisia dňa 11. decembra 2002 navrhla zmeny a doplnenia rozhodnutia 1999/468/ES a 22. apríla 2004 predložila zmenený a doplnený návrh. Podľa názoru Európskeho parlamentu tento návrh neochraňuje jeho legislatívne výsady. Európsky parlament sa domnieva, že Európsky parlament a Rada by mali mať v určenej lehote možnosť zhodnotiť prenos vykonávacích právomocí Komisii. Preto je vhodné obmedziť lehotu, počas ktorej môže Komisia prijímať vykonávacie opatrenia.
(66)
Európsky parlament by mal mať k dispozícii lehotu troch mesiacov od prvého predloženia pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov a vykonávacích opatrení, aby ich mohol preskúmať a predložiť svoje stanovisko. V naliehavých a riadne odôvodnených prípadoch by však malo byť možné túto lehotu skrátiť. Ak Európsky parlament počas tejto lehoty prijme uznesenie, Komisia by mala opätovne preskúmať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy alebo opatrenia.
(67)
Aby sa predišlo zlyhaniu trhov a zabezpečila sa kontinuita celkovej úrovne vlastných zdrojov, je vhodné stanoviť osobitné prechodné opatrenia.
(68)
Vzhľadom na rizikovú citlivosť pravidiel týkajúcich sa minimálnych kapitálových požiadaviek je žiaduce neustále skúmať, či majú významný vplyv na hospodársky cyklus. Komisia by mala s ohľadom na príspevok Európskej centrálnej banky podávať o týchto aspektoch správy Európskemu parlamentu a Rade.
(69)
Dojednania potrebné na zabezpečenie dohľadu nad rizikom likvidity by sa mali tiež harmonizovať.
(70)
Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie ako všeobecné zásady práva Spoločenstva.
(71)
Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátneho práva by sa mala obmedziť na tie ustanovenia, ktoré predstavujú podstatnú zmenu v porovnaní s predchádzajúcimi smernicami. Povinnosť transponovať ustanovenia, ktoré sa nezmenili, vyplýva z predchádzajúcich smerníc.
(72)
Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa termínov na transpozíciu smerníc stanovených v prílohe XIII časti B do vnútroštátneho práva,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
OBSAH
HLAVA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
HLAVA II
POŽIADAVKY NA PRÍSTUP K ZAČATIU A VÝKONU PODNIKANIA ÚVEROVÝCH INŠTITÚCIÍ
HLAVA III
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA SLOBODY USADIŤ SA A SLOBODY POSKYTOVAŤ SLUŽBY
Oddiel 1
Úverové inštitúcie
Oddiel 2
Finančné inštitúcie
Oddiel 3
Vykonávanie slobody usadiť sa
Oddiel 4
Vykonávanie slobody poskytovať služby
Oddiel 5
Právomoci príslušných orgánov hostiteľského členského štátu
HLAVA IV
VZŤAHY S TRETÍMI KRAJINAMI
Oddiel 1
Ohlasovanie vo vzťahu k podnikom tretích krajín a podmienky vstupu na trhy týchto krajín
Oddiel 2
Spolupráca s príslušnými orgánmi tretích krajín pri dohľade na konsolidovanom základe
HLAVA V
ZÁSADY A TECHNICKÉ NÁSTROJE DOHĽADU NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM A ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ
KAPITOLA 1
ZÁSADY DOHĽADU NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM
Oddiel 1
Právomoci domovského a hostiteľského členského štátu
Oddiel 2
Výmena informácií a povinnosť mlčanlivosti
Oddiel 3
Úloha osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu individuálnych a konsolidovaných účtovných závierok
Oddiel 4
Právomoc ukladať sankcie a právo obrátiť sa na súd
KAPITOLA 2
TECHNICKÉ NÁSTROJE DOHĽADU NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM
Oddiel 1
Vlastné zdroje
Oddiel 2
Ustanovenia proti rizikám
Pododdiel 1
Úroveň uplatňovania
Pododdiel 2
Výpočet požiadaviek
Pododdiel 3
Minimálna výška vlastných zdrojov
Oddiel 3
Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na kreditné riziko
Pododdiel 1
Štandardizovaný prístup
Pododdiel 2
Prístup interných ratingov
Pododdiel 3
Zmierňovanie kreditného rizika
Pododdiel 4
Sekuritizácia
Oddiel 4
Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na operačné riziko
Oddiel 5
Veľká majetková angažovanosť
Oddiel 6
Kvalifikované podiely mimo finančného sektora
KAPITOLA 3
HODNOTIACI PROCES ÚVEROVÝCH INŠTITÚCIÍ
KAPITOLA 4
DOHĽAD A ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ PRÍSLUŠNÝMI ORGÁNMI
Oddiel 1
Dohľad
Oddiel 2
Zverejňovanie informácií príslušnými orgánmi
KAPITOLA 5
ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ ÚVEROVÝMI INŠTITÚCIAMI
HLAVA VI
VYKONÁVACIE PRÁVOMOCI
HLAVA VII
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA 1
PRECHODNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA 2
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
PRÍLOHA I
ZOZNAM ČINNOSTÍ, NA KTORÉ SA VZŤAHUJE VZÁJOMNÉ UZNÁVANIE
PRÍLOHA II
KLASIFIKÁCIA PODSÚVAHOVÝCH POLOŽIEK
PRÍLOHA III
ZAOBCHÁDZANIE S KREDITNÝM RIZIKOM ZMLUVNEJ STRANY V SÚVISLOSTI S DERIVÁTOVÝMI NÁSTROJMI, REPO TRANSAKCIAMI, TRANSAKCIAMI POŽIČIAVANIA ALEBO VYPOŽIČIAVANIA CENNÝCH PAPIEROV ALEBO KOMODÍT, TRANSKACIAMI S DLHOU DOBOU VYSPORIADANIA A TRANSKACIAMI POŽIČIAVANIA S DOZABEZPEČENÍM
Časť 1
Vymedzenie pojmov
Časť 2
Výber metódy
Časť 3
Metóda oceňovania trhovými cenami
Časť 4
Metóda pôvodnej expozície
Časť 5
Štandardizovaná metóda
Časť 6
Metóda interného modelu
Časť 7
Zmluvné vzájomné započítavanie
PRÍLOHA IV
DRUHY DERIVÁTOV
PRÍLOHA V
TECHNICKÉ KRITÉRIÁ PRE ORGANIZÁCIU A ZAOBCHÁDZANIE S RIZIKAMI
PRÍLOHA VI
ŠTANDARDIZOVANÝ PRÍSTUP
Časť 1
Rizikové váhy
Časť 2
Uznávanie ratingových agentúr a priraďovanie ich ratingov
Časť 3
Použitie ratingov ratingových agentúr na určenie rizikových váh
PRÍLOHA VII
PRÍSTUP INTERNÝCH RATINGOV
Časť 1
Hodnota rizikovo vážených expozícií a výška očakávaných strát
Časť 2
PD, LGD a splatnosť
Časť 3Hodnota expozície
Časť 4
Minimálne požiadavky pre IRB prístup
PRÍLOHA VIII
ZMIERŇOVANIE KREDITNÉHO RIZIKA
Časť 1
Prípustnosť
Časť 2
Minimálne požiadavky
Časť 3
Výpočet účinkov zmierňovania kreditného rizika
Časť 4
Nesúlad splatností
Časť 5
Kombinovanie zmierňovania kreditného rizika pri štandardizovanom prístupe
Časť 6
Postupy na zmierňovanie kreditného rizika pre kôš aktív
PRÍLOHA IX
SEKURITIZÁCIA
Časť 1
Vymedzenie pojmov na účely prílohy IX
Časť 2
Minimálne požiadavky pre uznanie presunu významného kreditného rizika a výpočet hodnoty rizikovo vážených expozícií a výšky očakávaných strát pre sekuritizované expozície
Časť 3
Externý rating
Časť 4
Výpočet
PRÍLOHA X
OPERAČNÉ RIZIKO
Časť 1
Prístup základného ukazovateľa
Časť 2
Štandardizovaný prístup
Časť 3
Pokročilé prístupy merania
Časť 4
Kombinované použitie rôznych metodík
Časť 5
Klasifikácia druhov strát
PRÍLOHA XI
TECHNICKÉ KRITÉRIÁ PRE PRESKÚMANIE A HODNOTENIE PRÍSLUŠNÝMI ORGÁNMI
PRÍLOHA XII
TECHNICKÉ KRITÉRIÁ PRE ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ
Časť 1
Všeobecné kritériá
Časť 2
Všeobecné požiadavky
Časť 3
Kvalifikačné požiadavky na použitie osobitných nástrojov alebo metodík
PRÍLOHA XIII Časť A
ZRUŠENÉ SMERNICE SPOLU S ICH NESKORŠÍMI ZMENAMI A DOPLNENIAMI (uvedené v článku 158)
PRÍLOHA XIII Časť B
TERMÍNY NA TRANSPOZÍCIU (uvedené v článku 158)
PRÍLOHA XIV
TABUĽKA ZHODY
HLAVA I
PREDMET ÚPRAVY, ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
1. Táto smernica stanovuje pravidlá týkajúce sa začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií a dohľadu nad ich obozretným podnikaním.
2. Článok 39 a hlava V kapitola 4 oddiel 1 platia pre finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou, ktoré majú ústredie v Spoločenstve.
3. S inštitúciami, ktoré sú trvalo vyňaté podľa článku 2, avšak s výnimkou centrálnych bánk členských štátov, sa na účely článku 39 a hlavy V kapitoly 4 oddielu 1 zaobchádza ako s finančnými inštitúciami.
Článok 2
Táto smernica sa nevzťahuje na:
-
centrálne banky členských štátov;
-
inštitúcie poštových poukážok;
-
v Belgicku na „Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut“;
-
v Dánsku na „Dansk Eksportfinansieringsfond“, „Danmarks Skibskreditfond“, „Dansk Landbrugs Realkreditfond“ a „KommuneKredit“;
-
v Nemecku na „Kreditanstalt für Wiederaufbau“, podniky uznané podľa „Wohnungsgemein-nützigkeitsgesetz“ za subjekty štátnej bytovej politiky, ktorých hlavným predmetom činnosti nie sú bankové transakcie, a podniky, ktoré sú v zmysle uvedeného zákona uznané za neziskové bytové podniky;
-
v Grécku na „Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων“ (Tamio Parakatathikon kai Danion);
-
v Španielsku na „Instituto de Crédito Oficial“;
-
vo Francúzsku na „Caisse des dépots et consignations“;
-
v Írsku na „credit unions“ a „friendly societies“;
-
v Taliansku na „Cassa depositi e prestiti“;
-
v Lotyšsku na „krājaizdevu sabiedrības“, t.j. podniky, ktoré sú podľa „krājaizdevu sabiedrību likums“ uznané za družstevné podniky poskytujúce peňažné služby výlučne svojim členom;
-
v Litve na „kredito unijos“ iné než „Centrinė kredito unija“;
-
v Maďarsku na „Magyar Fejlesztési Bank Rt.“ a na „Magyar Export-Import Bank Rt.“;
-
v Holandsku na „Nederlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV“, „NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij“, „NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering“ a „Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV“;
-
v Rakúsku na podniky uznané za verejnoprospešné bytové združenia a na „Österreichische Kontrollbank AG“;
-
v Poľsku na „Spółdzielcze Kasy Oszczędnościowo - Kredytowe“ a na „Bank Gospodarstwa Krajowego“;
-
v Portugalsku na „Caixas Económicas“ existujúce k 1. januáru 1986 s výnimkou tých, ktoré boli založené ako spoločnosti s ručením obmedzeným, a „Caixa Económica Montepio Geral“;
-
vo Fínsku na „Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB“ a „Finnvera Oyj/Finnvera Abp“;
-
vo Švédsku na „Svenska Skeppshypotekskassan“;
-
v Spojenom kráľovstve na „National Savings Bank“, „Commonwealth Development Finance Company Ltd“, „Agricultural Mortgage Corporation Ltd“, „Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd.“, „Crown Agents for overseas governments and administrations“, „credit unions“ a „municipal banks“.
Článok 3
1. Jedna alebo viac úverových inštitúcií, ktoré sa k 15. decembru 1977 nachádzali v tom istom členskom štáte a ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu, ktorý nad nimi vykonáva dohľad a ktorý je zriadený v tom istom členskom štáte, môžu byť oslobodené od požiadaviek stanovených v článku 7 a článku 11 ods. 1, ak ich vnútroštátne právne predpisy najneskôr 15. decembra 1979 stanovovali, že:
a)
záväzky ústredného orgánu a pridružených inštitúcií sú spoločné a nerozdielne, resp. záväzky ich pridružených inštitúcií sú v plnom rozsahu zaručené ústredným orgánom;
b)
kapitálová primeranosť a likvidita ústredného orgánu a všetkých pridružených inštitúcií sa monitoruje ako celok na základe konsolidovaných účtovných závierok; a
c)
vedenie ústredného orgánu je oprávnené dávať pokyny vedeniu pridružených inštitúcií.
Úverové inštitúcie s miestnou pôsobnosťou, ktoré sú po 15. decembri 1977 trvalo pridružené k ústrednému orgánu v zmysle prvého pododseku, môžu využiť podmienky v ňom stanovené za predpokladu, že sú normálnymi rozšíreniami siete tohto ústredného orgánu.
V prípade úverových inštitúcií, ktoré nie sú inštitúciami založenými na území novozískanom z mora ani inštitúciami, ktoré by boli výsledkom rozdelenia, zlúčenia alebo splynutia existujúcich inštitúcií závislých od ústredného orgánu alebo jemu podliehajúcich, môže Komisia podľa postupu uvedeného v článku 151 ods. 2 stanoviť dodatočné pravidlá uplatňovania druhého pododseku vrátane zrušenia výnimiek uvedených v prvom pododseku, ak by podľa jej stanoviska pridruženie nových inštitúcií, ktoré požívajú výhody stanovené v druhom pododseku, mohlo poškodiť hospodársku súťaž.
2. Úverová inštitúcia uvedená v odseku 1 prvý pododsek môže byť tiež vyňatá z pôsobnosti ustanovení článkov 9 a 10, ako aj hlavy V kapitoly 2 oddielov 2, 3, 4, 5 a 6 a kapitoly 3, a to za predpokladu, že bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie týchto ustanovení na ústredný orgán, tento celok pozostávajúci z ústredného orgánu a jeho pridružených inštitúcií podlieha týmto ustanoveniam na konsolidovanom základe.
V prípade takejto výnimky platia články 16, 23, 24, 25, 26 ods. 1 až 3 a články 28 až 37 pre celok pozostávajúci z ústredného orgánu a jeho pridružených inštitúcií.
Článok 4
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
úverová inštitúcia je:
a)
podnik, ktorého podnikateľskou činnosťou je prijímanie vkladov alebo iných návratných zdrojov od verejnosti a poskytovanie úverov na vlastný účet; alebo
b)
inštitúcia elektronického peňažníctva v zmysle smernice 2000/46/ES (13);
2.
povolenie je nástroj, ktorý vydali orgány v akejkoľvek podobe, ktorý inštitúcii udeľuje oprávnenie podnikať ako úverová inštitúcia;
3.
pobočka je miesto podnikania, ktoré tvorí právne závislú časť úverovej inštitúcie a ktoré priamo vykonáva všetky alebo niektoré transakcie, ktoré sú charakteristické pre podnikanie úverových inštitúcií;
4.
príslušné orgány sú vnútroštátne orgány, ktoré sú zákonom alebo iným predpisom poverené vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami;
5.
finančná inštitúcia je podnik, ktorý nie je úverovou inštitúciou a ktorého hlavným predmetom činnosti je nadobúdať podiely alebo vykonávať jednu alebo viac z činností uvedených v prílohe I body 2 až 12 ;
6.
inštitúcie na účely hlavy V kapitoly 2 oddielov 2 a 3 sú inštitúcie ako sú vymedzené v článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2006/49/ES;
7.
domovský členský štát je členský štát, v ktorom bolo úverovej inštitúcii udelené povolenie v súlade s článkami 6 až 9 a 11 až 14;
8.
hostiteľský členský štát je členský štát, na území ktorého má úverová inštitúcia svoju pobočku alebo tam poskytuje služby;
9.
kontrola je vzťah medzi materskou spoločnosťou a dcérskou spoločnosťou v zmysle článku 1 smernice 83/349/EHS alebo iný podobný vzťah medzi akoukoľvek fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom;
10.
účasť na účely článku 57 písm. o) a p), článkov 71 až 73 a hlavy V kapitoly 4 je účasť v zmysle prvej vety článku 17 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností (14) alebo priame či nepriame vlastníctvo aspoň 20 % hlasovacích práv alebo základného imania podniku;
11.
kvalifikovaný podiel je priamy alebo nepriamy podiel v podniku, ktorý predstavuje aspoň 10 % základného imania alebo hlasovacích práv, alebo ktorý umožňuje významným spôsobom ovplyvňovať riadenie tohto podniku;
12.
materská spoločnosť je:
a)
materský podnik ako je vymedzený v článkoch 1 a 2 smernice 83/349/EHS; alebo
b)
na účely hlavy V kapitoly 2 oddielu 5 článkov 71 až 73 a kapitoly 4 materský podnik v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 83/349/EHS a každý podnik, ktorý vykonáva podľa názoru príslušných orgánov účinný dominantný vplyv na iný podnik;
13.
dcérska spoločnosť je:
a)
dcérsky podnik v zmysle článkov 1 a 2 smernice 83/349/EHS; alebo
b)
na účely hlavy V kapitoly 2 oddielu 5 článkov 71 až 73 a kapitoly 4 dcérsky podnik v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 83/349/EHS a každý podnik, na ktorý vykonáva podľa názoru príslušných orgánov účinný dominantný vplyv materská spoločnosť;
všetky dcérske spoločnosti dcérskych spoločností sa tiež považujú za dcérske spoločnosti podniku, ktorý je ich pôvodnou materskou spoločnosťou;
14.
materská úverová inštitúcia v členskom štáte je úverová inštitúcia, ktorej dcérskou spoločnosťou je úverová inštitúcia alebo finančná inštitúcia, alebo ktorá má účasť v takejto inštitúcii a ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, alebo finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte;
15.
materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte je finančná holdingová spoločnosť, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte;
16.
materská úverová inštitúcia v EÚ je materská úverová inštitúcia v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v akomkoľvek členskom štáte, alebo finančnej holdingovej spoločnosti založenej v akomkoľvek členskom štáte;
17.
materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ je materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v akomkoľvek členskom štáte, alebo inej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v akomkoľvek členskom štáte;
18.
subjekty verejného sektora sú neobchodné správne orgány, ktoré podliehajú ústredným vládam štátov, regionálnym vládam alebo miestnym orgánom alebo iným orgánom, ktoré podľa názoru príslušných orgánov plnia rovnaké úlohy ako regionálne a miestne orgány, alebo neobchodné podniky vlastnené ústrednými vládami štátov, ktoré majú výslovné dohody o zárukách, a môžu zahŕňať samosprávne orgány zriadené zo zákona a podliehajúce verejnému dohľadu;
19.
finančná holdingová spoločnosť je finančná inštitúcia, ktorej dcérskymi spoločnosťami sú buď výhradne alebo prevažne úverové inštitúcie alebo finančné inštitúcie, pričom aspoň jedna takáto dcérska spoločnosť je úverovou inštitúciou, a ktorá nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v zmysle článku 2 ods. 15 smernice 2002/87/ES (15);
20.
holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou je materská spoločnosť iná ako finančná holdingová spoločnosť, úverová inštitúcia alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v zmysle článku 2 ods. 15 smernice 2002/87/ES, ktorej aspoň jedna dcérska spoločnosť je úverovou inštitúciou;
21.
podnik pomocných služieb je podnik, ktorého hlavným predmetom činnosti je vlastnenie alebo správa majetku, riadenie služieb spracovania údajov alebo iná podobná činnosť, ktorá je doplnkom hlavnej činnosti jednej alebo viacerých úverových inštitúcií;
22.
operačné riziko je riziko straty vyplývajúce z neprimeraných alebo chybných interných procesov, zo zlyhania ľudského faktora a systémov alebo zapríčinené vonkajšími udalosťami a zahŕňa právne riziko;
23.
centrálne banky zahŕňajú aj Európsku centrálnu banku, pokiaľ nie je uvedené inak;
24.
riziko obchodných pohľadávok je riziko, že sa prostriedky získané z pohľadávky znížia hotovostnými alebo bezhotovostnými úvermi poskytnutými dlžníkovi;
25.
pravdepodobnosť zlyhania je pravdepodobnosť zlyhania zmluvnej strany v priebehu jedného roka;
26.
strata je na účely hlavy V kapitoly 2 oddielu 3 ekonomická strata vrátane významných diskontných účinkov a významných priamych a nepriamych nákladov spojených s vymáhaním nástroja;
27.
strata v prípade zlyhania (LGD) je pomer straty z expozície z dôvodu zlyhania zmluvnej strany k nesplatenej čiastke v momente zlyhania;
28.
konverzný faktor je pomer aktuálne nečerpanej výšky prísľubu, ktorý bude čerpaný a nesplatený v momente zlyhania, k aktuálne nečerpanej výške prísľubu, rozsah prísľubu sa určí prostredníctvom odporúčaného limitu, pokiaľ nie je neodporúčaný limit vyšší;
29.
očakávaná strata (EL) je na účely hlavy V kapitoly 2 oddielu 3 pomer straty očakávanej z expozície z potenciálneho zlyhania zmluvnej strany alebo zhoršenia kvality expozície z iných ako kreditných dôvodov počas obdobia jedného roka, k nesplatenej čiastke v momente zlyhania;
30.
zmierňovanie kreditného rizika je postup používaný úverovou inštitúciou na zníženie kreditného rizika spojeného s expozíciou alebo expozíciami, ktoré úverová inštitúcia naďalej drží;
31.
vecné zabezpečenie je postup zmierňovania kreditného rizika, kde je zníženie kreditného rizika expozície úverovej inštitúcie odvodené z práva úverovej inštitúcie - v prípade zlyhania zmluvnej strany alebo pri výskyte iných bližšie uvedených kreditných udalostí vzťahujúcich sa na zmluvnú stranu - previesť na hotovosť určité aktíva alebo hodnoty, alebo ich získať prevodom alebo pridelením, alebo si ich ponechať, alebo znížiť hodnotu expozície na výšku rozdielu medzi hodnotou expozície a výškou pohľadávky voči úverovej inštitúcii, alebo ju týmto rozdielom nahradiť;
32.
osobné zabezpečenie je postup zmierňovania kreditného rizika, kde je zníženie kreditného rizika expozície úverovej inštitúcie odvodené zo záväzku tretej strany zaplatiť istú hodnotu v prípade zlyhania dlžníka alebo pri výskyte iných bližšie uvedených kreditných udalostí;
33.
repo transakcia je každá transakcia upravená zmluvou, ktorá spadá do vymedzenia pojmu zmluva o spätnej kúpe alebo zmluva o spätnom predaji v zmysle článku 3 ods. 1 písm. m) smernice 2006/49/ES;
34.
transakcia požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít je každá transakcia spadajúca do vymedzenia pojmu požičiavanie cenných papierov alebo komodít alebo vypožičiavanie cenných papierov alebo komodít v zmysle článku 3 ods. 1 písm. n) smernice 2006/49/ES;
35.
nástroj hotovostného typu je vkladový certifikát alebo iný podobný nástroj emitovaný požičiavajúcou úverovou inštitúciou;
36.
sekuritizácia je transakcia alebo schéma, pomocou ktorej je kreditné riziko, ktoré je spojené s expozíciou alebo skupinou expozícií, tranžované a má tieto charakteristické črty:
a)
platby v transakcii alebo schéme závisia od výnosovosti expozície alebo skupiny expozícií; a
b)
podriadenosť tranží určuje rozdelenie strát počas životnosti transakcie alebo schémy;
37.
tradičná sekuritizácia je sekuritizácia zahŕňajúca ekonomický prevod sekuritizovaných expozícií do účelovej jednotky zaoberajúcej sa sekuritizáciou, ktorá emituje cenné papiere. Toto sa uskutoční prevodom vlastníctva sekuritizovaných expozícií z úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom, alebo prostredníctvom spoluúčasti. Emitované cenné papiere nepredstavujú platobné záväzky úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom;
38.
syntetická sekuritizácia je sekuritizácia, pri ktorej sa tranžovanie dosiahne použitím kreditných derivátov alebo záruk, pričom skupina expozícií nie je vyňatá zo súvahy úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom;
39.
tranža je zmluvne stanovený segment kreditného rizika spojeného s jednou alebo viacerými expozíciami, pričom pozícia v segmente so sebou prináša riziko kreditnej straty, väčšej alebo menšej ako pozícia takej istej hodnoty v každom inom takom segmente, bez ohľadu na kreditné zabezpečenie poskytnuté tretími stranami priamo držiteľom pozícií v danom segmente alebo v iných segmentoch;
40.
sekuritizačná pozícia je expozícia voči sekuritizácii;
41.
originátor je:
a)
subjekt, ktorý bol buď samostatne alebo prostredníctvom prepojených subjektov priamo alebo nepriamo zapojený do pôvodnej dohody, ktorou sa vytvorili záväzky alebo potenciálne záväzky dlžníka alebo potenciálneho dlžníka, a z ktorej vznikla sekuritizovaná expozícia; alebo
b)
subjekt, ktorý odkupuje expozície tretej strany do svojej súvahy a potom ich sekuritizuje;
42.
sponzor je iná úverová inštitúcia než úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, ktorá vytvára a riadi program aktívami zaistených krátkodobých obchodovateľných cenných papierov alebo inú sekuritizačnú schému, pri ktorej sa odkupujú expozície tretích strán;
43.
zníženie kreditného rizika je zmluvná dohoda, ktorou sa zlepšuje kreditná kvalita pozície v sekuritizácii oproti stavu, ak by nebolo takéto zníženie poskytnuté, vrátane zníženia poskytnutého podriadenejšími tranžami v sekuritizácii a iného druhu kreditného zabezpečenia;
44.
účelová jednotka zaoberajúca sa sekuritizáciou (SSPE) je zverenecká spoločnosť alebo subjekt, iný než je úverová inštitúcia, zriadený na uskutočňovanie sekuritizácie alebo sekuritizácií, ktorého činnosť je obmedzená len na činnosti potrebné na dosiahnutie tohto cieľa, ktorého štruktúra má zaistiť oddelenie záväzkov SSPE od záväzkov úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom, pričom držitelia podielov v SSPE majú právo založiť alebo vymeniť podiely bez obmedzenia;
45.
skupina prepojených klientov je:
a)
dve alebo viac fyzických alebo právnických osôb, ktoré, pokiaľ nie je uvedené inak, tvoria jedno riziko vzhľadom na to, že jedna z nich priamo alebo nepriamo ovláda druhú, resp. ostatné; alebo
b)
dve alebo viac fyzických alebo právnických osôb, medzi ktorými nie je žiadny vzťah kontroly v zmysle písmena a), ale ktoré sa majú považovať za jedno riziko, pretože sú natoľko prepojené, že ak sa jedna z nich dostane do finančných ťažkostí je pravdepodobné, že sa do ťažkostí so splácaním záväzkov dostane aj druhá, resp. ostatné;
46.
úzke prepojenie je situácia, v ktorej sú dve alebo viac fyzických alebo právnických osôb prepojené jedným z týchto spôsobov :
a)
účasťou vo forme priameho vlastníctva alebo kontroly aspoň 20 % hlasovacích práv alebo základného imania podniku;
b)
kontrolou; alebo
c)
skutočnosťou, že obidve alebo všetky sú trvalo prepojené s jednou a tou istou treťou osobou prostredníctvom vzťahu kontroly;
47.
uznané burzy sú burzy, ktoré sú ako takéto uznané príslušnými orgánmi a ktoré spĺňajú tieto podmienky:
a)
pravidelne fungujú;
b)
majú burzový poriadok vydaný alebo schválený príslušnými orgánmi domovskej krajiny burzy, určujúci podmienky prevádzky burzy, podmienky prístupu na burzu, ako aj podmienky, ktoré sa musia zmluvne upraviť a plniť skôr, ako sa môže na burze účinne obchodovať; a
c)
majú zúčtovací mechanizmus, pričom na zmluvy uvedené v prílohe IV sa vzťahuje požiadavka dennej marže, ktorá podľa názoru príslušných orgánov zabezpečuje dostatočné zabezpečenie.
Článok 5
Členské štáty zakážu osobám alebo podnikom, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, podnikať v oblasti prijímania vkladov a iných vratných prostriedkov od verejnosti.
Prvý odsek sa nevzťahuje na prijímanie vkladov a iných vratných prostriedkov, ak ich prijíma členský štát, jeho regionálne alebo miestne orgány alebo subjekty medzinárodného práva verejného, ktorých členmi je jeden alebo viac členských štátov, ani na prípady, ktoré sú výslovne stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch alebo v právnych predpisoch Spoločenstva, a to za predpokladu, že tieto činnosti podliehajú úprave a kontrolným mechanizmom, ktorých účelom je ochrana vkladateľov a investorov a ktoré sa na tieto prípady vzťahujú.
HLAVA II
POŽIADAVKY NA PRÍSTUP K ZAČATIU A VÝKONU PODNIKANIA ÚVEROVÝCH INŠTITÚCIÍ
Článok 6
Členské štáty požadujú od úverových inštitúcií, aby pred začatím svojej činnosti získali potrebné povolenie. Bez toho, aby boli dotknuté články 7 až 12, stanovia požiadavky na udelenie tohto povolenia a oznámia ich Komisii.
Článok 7
Členské štáty vyžadujú, aby bol k žiadosti o udelenie povolenia priložený aj obchodný plán, v ktorom sú okrem iného uvedené druhy plánovaných podnikateľských činností a organizačná štruktúra úverovej inštitúcie.
Článok 8
Členské štáty nemusia vyžadovať, aby sa žiadosť o udelenie povolenia hodnotila vo vzťahu k ekonomickým potrebám trhu.
Článok 9
1. Bez toho, aby boli dotknuté ostatné všeobecné podmienky ustanovené z vnútroštátnym právom, príslušné orgány neudelia povolenie v prípade, ak úverová inštitúcia nemá samostatné vlastné zdroje alebo ak jej počiatočné imanie je nižšie ako 5 miliónov EUR.
Počiatočné imanie zahŕňa základné imanie a rezervné fondy podľa článku 57 písm. a) a b).
Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že úverové inštitúcie, ktoré nespĺňajú požiadavku samostatných vlastných zdrojov a ktoré existovali k 15. decembru 1979, môžu vo svojej činnosti pokračovať. Tieto úverové inštitúcie môžu oslobodiť od povinnosti spĺňať požiadavku uvedenú v článku 11 ods. 1 prvý pododsek .
2. Členské štáty môžu udeliť povolenie určitým kategóriám úverových inštitúcií, ktorých počiatočné imanie nedosahuje úroveň stanovenú v odseku 1, na základe týchto podmienok:
a)
počiatočné imanie nesmie byť nižšie ako 1 milión EUR;
b)
dotknuté členské štáty oznámia Komisii svoje dôvody, pre ktoré sa rozhodli využiť túto možnosť; a
c)
názov každej úverovej inštitúcie, ktorej počiatočné imanie nedosahuje výšku stanovenú v odseku 1, sa uvedie v zozname uvedenom v článku 14.
Článok 10
1. Vlastné zdroje úverovej inštitúcie nesmú klesnúť pod úroveň počiatočného imania požadovaného v zmysle článku 9 v čase, keď jej bolo udelené povolenie.
2. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že úverové inštitúcie už existujúce k 1. januáru 1993, ktorých vlastné zdroje nedosahujú úroveň počiatočného imania stanovenú v článku 9, môžu naďalej vykonávať svoju činnosť. V takom prípade ich vlastné zdroje nesmú klesnúť pod úroveň najvyššieho dosiahnutého stavu od 22. decembra 1989.
3. Ak nad úverovou inštitúciou patriacou do kategórie uvedenej v odseku 2 získa kontrolu iná fyzická alebo právnická osoba než osoba, ktorá inštitúciu ovládala predtým, vlastné zdroje tejto úverovej inštitúcie musia dosiahnuť minimálne úroveň počiatočného imania stanovenú v článku 9.
4. Za určitých špecifických okolností a so súhlasom príslušných orgánov, ak dôjde k zlúčeniu alebo splynutiu dvoch alebo viacerých úverových inštitúcií patriacich do kategórie uvedenej v odseku 2, nesmú vlastné zdroje úverovej inštitúcie, ktorá je výsledkom splynutia či zlúčenia, klesnúť pod úroveň celkových vlastných zdrojov zlúčených/splynutých úverových inštitúcií v čase splynutia či zlúčenia, až pokiaľ sa nedosiahnu príslušné úrovne stanovené v článku 9.
5. Ak by v prípadoch uvedených v odsekoch 1,2 a 4 malo dôjsť k zníženiu vlastných zdrojov, príslušné orgány môžu za opodstatnených okolností poskytnúť úverovej inštitúcii obmedzenú lehotu, v ktorej má tento stav napraviť alebo svoju činnosť ukončiť.
Článok 11
1. Príslušné orgány udelia úverovej inštitúcii povolenie len vtedy, ak podnikanie úverovej inštitúcie účinne riadia aspoň dve osoby.
Povolenie neudelia vtedy, ak tieto osoby nemajú dostatočne dobrú povesť alebo dostatočné skúsenosti potrebné na výkon týchto úloh.
2. Každý členský štát požaduje, aby:
a)
každá úverová inštitúcia, ktorá je právnickou osobou a ktorá podľa jej vnútroštátneho práva má sídlo, mala svoje ústredie v tom istom členskom štáte, v ktorom má sídlo; a
b)
každá iná úverová inštitúcia mala svoje ústredie v členskom štáte, ktorý jej udelil povolenie a v ktorom naozaj podniká.
Článok 12
1. Príslušné orgány neudelia úverovým inštitúciám povolenie na začatie podnikania, pokiaľ nedostanú informácie o totožnosti vlastníkov podielov alebo členov, priamych alebo nepriamych, fyzických alebo právnických osobách, ktorí vlastnia kvalifikované podiely, ako aj informácie o výške týchto podielov.
Pri určovaní kvalifikovaných podielov v kontexte tohto článku sa berú do úvahy hlasovacie práva uvedené v článku 92 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/34/ES z 28. mája 2001 o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať (16).
2. Príslušné orgány neudelia povolenie, ak po zohľadnení potreby zabezpečiť zdravé a obozretné riadenie úverovej inštitúcie nie sú presvedčené o vhodnosti vlastníkov podielov alebo členov.
3. Ak je úverová inštitúcia úzko prepojená s inými fyzickými alebo právnickými osobami, príslušné orgány udelia povolenie len vtedy, ak tieto prepojenia neprekážajú v účinnom výkone ich dohľadu.
Príslušné orgány neudelia povolenie aj vtedy, ak účinný výkon ich dohľadu znemožňujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia tretej krajiny, ktorými sa riadi jedna alebo viac fyzických alebo právnických osôb, s ktorými je úverová inštitúcia úzko prepojená alebo ak je presadzovanie týchto zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení spojené s ťažkosťami.
Príslušné orgány požadujú od úverových inštitúcií, aby im priebežne predkladali informácie potrebné na monitorovanie dodržiavania podmienok uvedených v tomto odseku.
Článok 13
Každé prijaté rozhodnutie o neudelení povolenia sa odôvodní a žiadateľ bude o tejto skutočnosti upovedomený do šiestich mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia, alebo, ak je žiadosť neúplná, do šiestich mesiacov odo dňa, keď žiadateľ zaslal vyžiadané informácie potrebné na prijatie rozhodnutia. Rozhodnutie sa v každom prípade prijme do 12 mesiacov od doručenia žiadosti o udelenie povolenia.
Článok 14
Komisia je informovaná o každom udelenom povolení.
Názov každej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie, sa zaradí do zoznamu. Komisia tento zoznam uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a priebežne ho aktualizuje.
Článok 15
1. Pred tým, ako príslušný orgán udelí povolenie úverovej inštitúcii, uskutoční v týchto prípadoch s príslušnými orgánmi druhého dotknutého členského štátu konzultácie:
a)
dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte;
b)
dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte; alebo
c)
dotknutú úverovú inštitúciu kontrolujú tie isté fyzické alebo právnické osoby, ktoré kontrolujú úverovú inštitúciu, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
2. Príslušný orgán pred udelením povolenia úverovej inštitúcii uskutoční v týchto prípadoch s príslušným orgánom dotknutého členského štátu, ktorý je zodpovedný za dohľad nad poisťovňami alebo investičnými spoločnosťami, konzultácie:
a)
dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve;
b)
dotknutá úverová inštitúcia je dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve; alebo
c)
dotknutá úverová inštitúcia je kontrolovaná tou istou fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá kontroluje poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve.
3. Príslušné orgány uvedené v odsekoch 1 a 2 sa navzájom poradia najmä pri hodnotení vhodnosti vlastníkov podielov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov zapojených do riadenia iného subjektu tej istej skupiny. Navzájom si vymieňajú všetky informácie týkajúce sa vhodnosti vlastníkov podielov a dobrej povesti a skúseností riaditeľov, ktoré sú dôležité pre udelenie povolenia, ako aj pri priebežnom hodnotení dodržiavania prevádzkových podmienok.
Článok 16
Hostiteľské členské štáty nesmú požadovať udelenie povolenia ani zloženie prostriedkov v prípade pobočiek úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v iných členských štátoch. Zakladanie a dohľad nad takýmito pobočkami prebieha v súlade s článkami 22, 25, 26 ods. 1 až 3, článkami 29 až 37 a 40.
Článok 17
1. Príslušné orgány môžu odňať povolenie udelené úverovej inštitúcii len v prípade, že táto inštitúcia:
a)
povolenie nevyužije do 12 mesiacov, povolenia sa výslovne vzdá alebo prestane podnikať počas obdobia presahujúceho šesť mesiacov, ak dotknutý členský štát nestanovil, že v takom prípade platnosť povolenia zaniká;
b)
povolenie získala na základe nepravdivých vyhlásení alebo inými neprípustnými prostriedkami;
c)
prestala spĺňať podmienky, za ktorých jej povolenie bolo udelené;
d)
nemá dostatočné vlastné zdroje alebo sa už nedá spoliehať na to, že bude plniť svoje záväzky voči veriteľom, a najmä ak už neposkytuje záruku na aktíva, ktoré sú jej zverené; alebo
e)
nastal jeden z iných prípadov, v ktorých vnútroštátne právne predpisy požadujú odňatie povolenia.
2. Každé odňatie povolenia sa zdôvodní a oznámi osobám, ktorých sa to týka. O takom odňatí povolenia je informovaná aj Komisia.
Článok 18
Na účely výkonu svojich činností môžu úverové inštitúcie, bez ohľadu na akékoľvek ustanovenia v hostiteľskom členskom štáte o použití slov „banka“, „sporiteľňa“ alebo iných bankových názvov, na celom území Spoločenstva používať ten istý názov, aký používajú v členskom štáte, v ktorom majú svoje ústredie. V prípade, že hrozí zámena, hostiteľský členský štát môže z dôvodu jednoznačnosti požadovať, aby boli k názvu pripojené určité objasňujúce prvky.
Článok 19
1. Členské štáty požadujú od každej fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá má záujem priamo alebo nepriamo vlastniť kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii, aby o svojom zámere najskôr informovala príslušné orgány a uviedla im výšku zamýšľaného podielu. Táto osoba informuje príslušné orgány aj vtedy, ak navrhuje svoj kvalifikovaný podiel zvýšiť tak, že by jej podiel na hlasovacích právach, alebo na základnom imaní, ktorý drží, dosiahol alebo prekročil 20 %, 33 % alebo 50 % alebo tak, že by sa úverová inštitúcia stala jej dcérskou spoločnosťou .
Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, príslušné orgány majú maximálne tri mesiace odo dňa oznámenia podaného v zmysle prvého a druhého pododseku na to, aby voči tomuto zámeru vzniesli svoje námietky, ak vzhľadom na potrebu zabezpečiť zdravé a obozretné riadenie úverovej inštitúcie nie sú presvedčené o vhodnosti danej osoby. Ak voči zámeru nevznesú žiadne námietky, môžu stanoviť maximálnu lehotu na jeho realizáciu.
2. Ak je osoba, ktorá chce nadobudnúť podiely uvedené v odseku 1 úverovou inštitúciou, poisťovňou alebo investičnou spoločnosťou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo materskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, poisťovne alebo investičnej spoločnosti, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, alebo fyzickou či právnickou osobou kontrolujúcou úverovú inštitúciu, poisťovňu alebo investičnú spoločnosť, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, a ak by sa v dôsledku tohto nadobudnutia úverová inštitúcia, v ktorej nadobúdateľ zamýšľa vlastniť podiel, stala dcérskou spoločnosťou alebo by podliehala kontrole nadobúdateľa, vyhodnotenie tohto nadobudnutia je predmetom predchádzajúcej konzultácie stanovenej v článku 15.
Článok 20
Členské štáty požadujú od každej fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá chce priamo alebo nepriamo previesť svoj kvalifikovaný podiel v úverovej inštitúcii, aby to najskôr oznámila príslušným orgánom spolu s výškou zamýšľaného podielu. Táto osoba musí príslušné orgány informovať aj v prípade, že chce svoj kvalifikovaný podiel znížiť natoľko, že jej podiel na hlasovacích právach alebo základnom imaní by klesol pod úroveň 20 %, 33 % alebo 50 %, alebo že by následkom tohto zníženia úverová inštitúcia prestala byť jej dcérskou spoločnosťou.
Článok 21
1. Úverové inštitúcie informujú príslušné orgány, hneď ako sa dozvedia o akomkoľvek nadobudnutí alebo prevode podielov na ich základnom imaní, následkom ktorých tieto podiely presiahnu alebo klesnú pod niektorý z prahov uvedených v článku 19 ods. 1 a článku 20.
Okrem toho aspoň raz do roka oznamujú príslušným orgánom mená vlastníkov podielov a členov vlastniacich kvalifikované podiely a výšku takýchto podielov, ako je uvedená napríklad v údajoch získaných na výročných valných zhromaždeniach vlastníkov podielov a členov alebo ktorá je výsledkom dodržiavania predpisov týkajúcich sa obchodných spoločností kótovaných na burzách cenných papierov.
2. Členské štáty požadujú, aby v prípade, že vplyv osôb uvedených v článku 19 ods. 1 môže narušiť obozretné a zdravé riadenie inštitúcie, príslušné orgány prijali vhodné opatrenia na nápravu takejto situácie. Medzi takéto opatrenia patria zákazy, sankcie voči vedeniu a manažmentu alebo pozastavenie výkonu hlasovacích práv spojených s akciami, ktoré vlastnia dotknutí vlastníci podielov alebo členovia.
Podobné opatrenia sa vzťahujú aj na fyzické a právnické osoby, ktoré nesplnia povinnosť vopred poskytnúť informácie v zmysle článku 19 ods. 1.
Ak dôjde k nadobudnutiu podielu napriek nesúhlasu príslušných orgánov, členský štát bez ohľadu na akékoľvek ďalšie uplatnené sankcie zabezpečí pozastavenie výkonu zodpovedajúcich hlasovacích práv alebo neplatnosť odovzdaných hlasov alebo možnosť určenia ich neplatnosti.
3. Pri stanovení kvalifikovaného podielu a ďalších úrovní podielu podľa tohto článku sa berú do úvahy aj hlasovacie práva uvedené v článku 92 smernice 2001/34/ES.
Článok 22
1. Príslušné orgány domovského členského štátu požadujú, aby každá úverová inštitúcia mala dôkladné opatrenia v oblasti riadenia, ktoré zahŕňajú jasnú organizačnú štruktúru s dobre definovanými, transparentnými a konzistentnými líniami zodpovednosti, efektívne postupy na identifikáciu, riadenie, monitorovanie a vykazovanie rizík, ktorým je alebo môže byť vystavená, ako aj primerané mechanizmy vnútornej kontroly, vrátane správnych administratívnych a účtovných postupov.
2. Opatrenia, postupy a mechanizmy uvedené v odseku 1 sú úplné a primerané povahe, rozsahu a zložitosti činností úverovej inštitúcie. Do úvahy sa berú technické kritériá stanovené v prílohe V.
HLAVA III
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA SLOBODY USADIŤ SA A SLOBODY POSKYTOVAŤ SLUŽBY
Oddiel 1
Úverové inštitúcie
Článok 23
Členské štáty stanovia, že činnosti uvedené v prílohe I sa na ich území môžu vykonávať v súlade s článkami 25, 26 ods. 1 až 3, článkom 28 ods. 1 a 2 a článkami 29 až 37 buď prostredníctvom založenia pobočky alebo poskytovaním služieb, a to akoukoľvek úverovou inštitúciou, ktorej bolo udelené povolenie a ktorá podlieha dohľadu príslušných orgánov iného členského štátu za predpokladu, že sa jej povolenie vzťahuje na tieto činnosti.
Oddiel 2
Finančné inštitúcie
Článok 24
1.
a)
materská spoločnosť alebo spoločnosti musia mať povolenie na činnosť ako úverové inštitúcie v členskom štáte, ktorého právom sa finančná inštitúcia riadi;
b)
dotknuté činnosti sa vykonávajú na území toho istého členského štátu;
c)
materská spoločnosť alebo spoločnosti držia najmenej 90 % hlasovacích práv spojených s podielmi na základnom imaní finančnej inštitúcie;
d)
materská spoločnosť alebo spoločnosti presvedčia príslušné orgány o obozretnom riadení finančnej inštitúcie a so súhlasom príslušných orgánov domovského členského štátu musia vyhlásiť, že spoločne a nerozdielne ručia za záväzky, ktoré na seba finančná inštitúcia prevezme; a
e)
finančná inštitúcia je účinne zahrnutá, najmä pokiaľ ide o príslušné činnosti, do dohľadu materskej spoločnosti na konsolidovanom základe, resp. každej z materských spoločností, v súlade s hlavou V kapitolou 4 oddielom 1, najmä na účely požiadaviek na minimálnu výšku vlastných zdrojov stanovených v článku 75 pre kontrolu veľkej majetkovej angažovanosti a na účely obmedzenia podielov v zmysle článkov 120 až 122.
Príslušné orgány domovského členského štátu kontrolujú plnenie týchto podmienok a finančnej inštitúcii vystavia potvrdenie o ich splnení, ktoré je súčasťou oznámenia uvedeného v článkoch 25 a 28.
Príslušné orgány domovského členského štátu zabezpečia dohľad nad finančnou inštitúciou v súlade s článkom 10 ods. 1, článkami 19 až 22, 40, 42 až 52 a 54.
2. Ak finančná inštitúcia podľa prvého pododseku odseku 1 prestane spĺňať niektorú zo stanovených podmienok, domovský členský štát to oznámi príslušným orgánom hostiteľského členského štátu a činnosti, ktoré táto finančná inštitúcia vykonáva v hostiteľskom členskom štáte, sa budú riadiť právnymi predpismi hostiteľského členského štátu.
3. Odseky 1 a 2 sa primerane s potrebnými úpravami uplatnia na dcérske spoločnosti finančnej inštitúcie v zmysle odseku 1 prvý pododsek.
Oddiel 3
Vykonávanie slobody usadiť sa
Článok 25
1. Úverová inštitúcia, ktorá chce založiť pobočku na území iného členského štátu, oznámi svoj zámer príslušným orgánom svojho domovského členského štátu.
2. Členské štáty požadujú od každej úverovej inštitúcie, ktorá chce založiť pobočku na území iného členského štátu, aby v rámci oznámenia podľa odseku 1 poskytla tieto informácie:
a)
označenie členského štátu, na území ktorého chce založiť pobočku;
b)
obchodný plán, v ktorom okrem iného uvedie zamýšľané podnikateľské činnosti a organizačnú štruktúru pobočky;
c)
adresu v hostiteľskom členskom štáte, na ktorej je možné získať dokumenty; a
d)
mená osôb, ktoré majú byť zodpovedné za riadenie pobočky.
3. Ak príslušné orgány domovského členského štátu so zreteľom na zamýšľané činnosti nemajú dôvod pochybovať o primeranosti administratívnej štruktúry a finančnej situácie úverovej inštitúcie, do troch mesiacov od doručenia informácií uvedených v odseku 2 tieto informácie oznámia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu a upovedomia o tom dotknutú úverovú inštitúciu.
Príslušné orgány domovského členského štátu oznamujú aj výšku vlastných zdrojov a výšku kapitálových požiadaviek podľa článku 75 úverovej inštitúcie.
Odchylne od druhého pododseku, v prípade uvedenom v článku 24 oznamujú príslušné orgány domovského členského štátu výšku vlastných zdrojov finančnej inštitúcie a konsolidovaných vlastných zdrojov a konsolidované kapitálové požiadavky podľa článku 75 úverovej inštitúcie, ktorá je jej materskou spoločnosťou.
4. Ak príslušné orgány domovského členského štátu odmietnu oznámiť príslušným orgánom hostiteľského členského štátu informácie uvedené v odseku 2, svoje odmietnutie zdôvodnia dotknutej úverovej inštitúcii do troch mesiacov po doručení všetkých informácií.
Proti tomuto odmietnutiu, resp. neodpovedaniu možno podať opravný prostriedok na súdy v domovskom členskom štáte.
Článok 26
1. Skôr než pobočka úverovej inštitúcie začne vykonávať svoju činnosť, príslušné orgány hostiteľského členského štátu sa do dvoch mesiacov od prijatia informácií uvedených v článku 25 pripravia na výkon dohľadu nad úverovou inštitúciou v súlade s oddielom 5 a v prípade potreby uvedú podmienky, za ktorých bude táto pobočka vo všeobecnom záujme vykonávať na území hostiteľského členského štátu túto činnosť.
2. Po prijatí oznámenia od príslušných orgánov hostiteľského členského štátu alebo ak do uplynutia lehoty stanovenej v odseku 1 takéto oznámenie nedostane, môže byť pobočka založená a môže začať vykonávať svoju činnosť.
3. V prípade zmeny akýchkoľvek údajov oznámených podľa článku 25 ods. 2 písm. b), c) alebo d), úverová inštitúcia túto zmenu písomne oznámi príslušným orgánom domovského a hostiteľského členského štátu najneskôr jeden mesiac pred uskutočnením takejto zmeny, aby príslušným orgánom domovského členského štátu umožnila prijať rozhodnutie v zmysle článku 25 a príslušným orgánom hostiteľského členského štátu umožnila prijať rozhodnutie o zmene v zmysle odseku 1 tohto článku.
4. Pobočky, ktoré svoju činnosť začali vykonávať v súlade s ustanoveniami platnými v ich hostiteľských členských štátoch pred 1. januárom 1993, sa považujú za pobočky, na ktoré sa vzťahuje postup stanovený v článku 25 a v odsekoch 1 a 2 tohto článku. Od 1. januára 1993 sa riadia ustanoveniami odseku 3 tohto článku a ustanoveniami článkov 23 a 43, ako aj oddielmi 2 a 5.
Článok 27
Akýkoľvek počet miest podnikania, ktoré v tom istom členskom štáte zriadi úverová inštitúcia s ústredím v inom členskom štáte, sa spolu považuje za jednu pobočku.
Oddiel 4
Vykonávanie slobody poskytovať služby
Článok 28
1. Každá úverová inštitúcia, ktorá chce po prvý raz uplatniť svoju slobodu poskytovať služby vykonávaním svojej činnosti na území iného členského štátu, oznámi príslušným orgánom domovského členského štátu činnosti zo zoznamu v prílohe I, ktoré mieni vykonávať.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu do jedného mesiaca od prijatia oznámenia stanoveného v odseku 1, pošlú toto oznámenie príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
3. Týmto článkom nie sú dotknuté existujúce práva úverových inštitúcií, ktoré svoje služby poskytovali pred 1. januárom 1993.
Oddiel 5
Právomoci príslušných orgánov hostiteľského členského štátu
Článok 29
Hostiteľské členské štáty môžu na štatistické účely vyžadovať, aby všetky úverové inštitúcie, ktoré majú pobočky na ich území, podávali pravidelné správy o svojej činnosti v týchto hostiteľských členských štátoch príslušným orgánom týchto hostiteľských členských štátov.
Pri plnení povinností, ktoré im ukladá článok 41, môžu hostiteľské členské štáty požadovať, aby pobočky úverových inštitúcií z iných členských štátov predkladali rovnaké informácie, aké na tento účel požadujú od domácich úverových inštitúcií.
Článok 30
1. Ak príslušné orgány hostiteľského členského štátu zistia, že úverová inštitúcia, ktorá má pobočku alebo poskytuje služby na jeho území, nedodržiava právne predpisy, ktoré tento štát prijal v súlade s ustanoveniami tejto smernice o právomociach príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, tieto orgány dotknutej úverovej inštitúcii nariadia túto situáciu napraviť.
2. Ak dotknutá úverová inštitúcia neprijme potrebné opatrenia, príslušné orgány hostiteľského členského štátu oznámia túto skutočnosť príslušným orgánom domovského členského štátu.
Príslušné orgány domovského členského štátu pri najbližšej príležitosti prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby dotknutá úverová inštitúcia tento stav napravila. Charakter týchto opatrení sa oznámi príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.
3. Ak úverová inštitúcia naďalej porušuje predpisy uvedené v odseku 1, platné v hostiteľskom členskom štáte, a to napriek opatreniam domovského členského štátu alebo z toho dôvodu, že tieto opatrenia nie sú primerané alebo v danom členskom štáte nie sú k dispozícii, hostiteľský členský štát môže po podaní oznámenia príslušným orgánom domovského členského štátu prijať vhodné opatrenia, ktoré majú zabrániť porušovaniu predpisov alebo potrestať porušovanie predpisov, a v prípade potreby, zabrániť úverovej inštitúcii v uskutočňovaní ďalších transakcií na jeho území. Členské štáty zabezpečia, aby na ich území bolo možné doručovať právne dokumenty potrebné pri uplatňovaní týchto opatrení na úverové inštitúcie.
Článok 31
Články 29 a 30 sa nedotýkajú právomoci hostiteľských členských štátov prijať vhodné opatrenia na predchádzanie či potrestanie porušovaní predpisov na ich území, ktoré sú v rozpore s právnymi predpismi prijatými vo všeobecnom záujme. Medzi takéto opatrenia patrí aj možnosť zabrániť úverovým inštitúciám porušujúcim predpisy v uskutočňovaní ďalších transakcií na ich území.
Článok 32
Akékoľvek opatrenie prijaté v súlade s článkom 30 ods. 2 a 3 alebo článkom 31, zahŕňajúce sankcie alebo obmedzenia výkonu slobody poskytovať služby, sa riadne odôvodní a oznámi sa dotknutej úverovej inštitúcii. Voči každému takémuto opatreniu možno podať opravný prostriedok na súdy v členskom štáte, kde bolo prijaté.
Článok 33
Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu v prípade núdze, skôr ako začnú postupovať podľa článku 30, zaviesť akékoľvek preventívne opatrenia potrebné na ochranu záujmov vkladateľov, investorov a iných osôb, ktorým sa služby poskytujú. Komisia a príslušné orgány iných dotknutých členských štátov sú o takýchto opatreniach informované čo najskôr.
Komisia môže po porade s príslušnými orgánmi dotknutých členských štátov rozhodnúť o tom, že dotknutý členský štát má takéto opatrenia zmeniť alebo zrušiť.
Článok 34
Hostiteľské členské štáty môžu právomoci, ktoré na ne táto smernica preniesla, vykonávať tak, že prijmú vhodné opatrenia na predchádzanie alebo potrestanie porušovania predpisov, ku ktorým došlo na ich území. Znamená to aj možnosť zabrániť úverovým inštitúciám porušujúcim predpisy v uskutočňovaní ďalších transakcií na ich území.
Článok 35
V prípade odňatia povolenia sú príslušné orgány hostiteľského členského štátu o tejto skutočnosti informované a prijmú vhodné opatrenia, aby danej úverovej inštitúcii zabránili v uskutočňovaní ďalších transakcií na jeho území a aby ochránili záujmy vkladateľov.
Článok 36
Členské štáty informujú Komisiu o počte a druhu prípadov, v ktorých došlo k zamietnutiu v zmysle článkov 25 a 26 ods. 1 až 3, alebo v ktorých boli prijaté opatrenia v súlade s článkom 30 ods. 3.
Článok 37
Tento oddiel nebráni úverovým inštitúciám, ktorých ústredie sa nachádza v iných členských štátoch, propagovať ich služby pomocou všetkých dostupných oznamovacích prostriedkov na území hostiteľského členského štátu, podliehajúc pravidlám o forme a obsahu takejto reklamy, prijatým vo všeobecnom záujme.
HLAVA IV
VZŤAHY S TRETÍMI KRAJINAMI
Oddiel 1
Ohlasovanie vo vzťahu k podnikom z tretích krajín a podmienky vstupu na trhy týchto krajín
Článok 38
1. Členské štáty neuplatňujú na pobočky úverových inštitúcií, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva, pri začatí ani pri výkone ich podnikania ustanovenia, ktoré by im poskytovali lepšie podmienky ako pobočkám úverových inštitúcií s ústredím v Spoločenstve.
2. Príslušné orgány informujú Komisiu a Európsky výbor pre bankovníctvo o všetkých povoleniach pre otvorenie pobočiek udelených úverovým inštitúciám, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva.
3. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 1, sa môže Spoločenstvo prostredníctvom dohôd uzatvorených s jednou alebo viacerými tretími krajinami zaviazať, že bude uplatňovať ustanovenia, ktoré pobočkám úverových inštitúcií, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva, zabezpečia rovnaké zaobchádzanie na celom území Spoločenstva.
Oddiel 2
Spolupráca s príslušnými orgánmi tretích krajín pri dohľade na konsolidovanom základe
Článok 39
1. Komisia môže na žiadosť niektorého členského štátu alebo z vlastného podnetu predložiť Rade návrh na rokovanie o dohodách s jednou alebo viacerými tretími krajinami, ktorých predmetom je spôsob výkonu dohľadu na konsolidovanom základe nad:
a)
úverovými inštitúciami, ktorých materské spoločnosti majú ústredie v tretej krajine; alebo
b)
úverovými inštitúciami nachádzajúcimi sa v tretích krajinách, ktorých materské spoločnosti, či už úverové inštitúcie alebo finančné holdingové spoločnosti, majú ústredie na území Spoločenstva.
2. Dohody uvedené v odseku 1 by mali najmä zabezpečiť, aby:
a)
príslušné orgány členských štátov mali možnosť získať informácie potrebné na dohľad na základe konsolidovanej finančnej situácie nad úverovými inštitúciami alebo finančnými holdingovými spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú na území Spoločenstva a ktoré majú dcérske spoločnosti, ktoré sú úverovými inštitúciami alebo finančnými inštitúciami nachádzajúcimi sa mimo územia Spoločenstva, alebo majú v takýchto inštitúciách podiel; a
b)
príslušné orgány tretích krajín mali možnosť získať informácie potrebné na dohľad nad materskými spoločnosťami, ktorých ústredia sa nachádzajú na ich územiach, a ktoré majú dcérske spoločnosti, ktoré sú úverovými inštitúciami alebo finančnými inštitúciami nachádzajúcimi sa v jednom alebo viacerých členských štátoch, alebo majú v takýchto inštitúciách podiel.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 300 ods. 1 a 2 zmluvy, Komisia s pomocou Európskeho výboru pre bankovníctvo posúdi výsledky rokovaní uvedených v odseku 1, ako aj výslednú situáciu.
HLAVA V
ZÁSADY A TECHNICKÉ NÁSTROJE DOHĽADU NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM A ZVEREJŇOVANIE INFORMÁCIÍ
KAPITOLA 1
Zásady dohľadu nad obozretným podnikaním
Oddiel 1
Právomoci domovského a hostiteľského členského štátu
Článok 40
1. Za vykonávanie dohľadu nad obozretným podnikaním úverovej inštitúcie, vrátane dohľadu nad činnosťami, ktoré vykonáva v súlade s článkami 23 a 24, sú zodpovedné príslušné orgány domovského členského štátu bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia tejto smernice, ktoré zakladajú zodpovednosť príslušných orgánov hostiteľského členského štátu.
2. Odsek 1 nebráni vykonávaniu dohľadu na konsolidovanom základe podľa tejto smernice.
Článok 41
Až do ďalšej koordinácie sú hostiteľské členské štáty, v spolupráci s príslušnými orgánmi domovského členského štátu, zodpovedné za dohľad nad likviditou pobočiek úverových inštitúcií.
Bez toho, aby boli dotknuté opatrenia potrebné na posilnenie Európskeho menového systému, hostiteľské členské štáty sú plne zodpovedné za opatrenia, ktoré sú výsledkom uskutočňovania ich menovej politiky.
Takéto opatrenia nesmú spôsobovať diskrimináciu ani reštriktívne zaobchádzanie so žiadnou úverovou inštitúciou z toho dôvodu, že jej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.
Článok 42
Príslušné orgány dotknutých členských štátov úzko spolupracujú s cieľom vykonávať dohľad nad činnosťou úverových inštitúcií, ktoré pôsobia, najmä prostredníctvom pobočky, na území jedného alebo viacerých členských štátov, v ktorých nemajú svoje ústredie. Navzájom si poskytujú všetky informácie o riadení a vlastníckej štruktúre takýchto úverových inštitúcií, ktoré im umožnia riadny výkon dohľadu a hodnotenie dodržiavania podmienok na udelenie povolenia, ako aj všetky informácie, ktoré im môžu pomôcť pri monitorovaní takýchto inštitúcií, najmä ich likvidity, kapitálovej primeranosti, ochrany vkladov, obmedzovania veľkej majetkovej angažovanosti, administratívnych a účtovných postupov a vnútorných kontrolných mechanizmov.
Článok 43
1. Hostiteľské členské štáty stanovia, že ak úverová inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, vykonáva svoju činnosť prostredníctvom pobočky, potom môžu príslušné orgány domovského členského štátu po informovaní príslušných orgánov hostiteľského členského štátu samy alebo prostredníctvom osôb, ktoré nimi boli na tento účel poverené, vykonať overenie informácií uvedených v článku 42 priamo na mieste.
2. Príslušné orgány domovského členského štátu môžu okrem toho na účely kontroly pobočiek využiť jeden z ďalších postupov stanovených v článku 141 .
3. Odsekmi 1 a 2 nie je dotknuté právo príslušných orgánov hostiteľského členského štátu pri plnení ich povinností vyplývajúcich z tejto smernice vykonať kontrolu na mieste v pobočkách založených na ich území.
Oddiel 2
Výmena informácií a povinnosť mlčanlivosti
Článok 44
1. Členské štáty stanovia, že všetky osoby v súčasnosti alebo v minulosti pracujúce pre príslušné orgány, ako aj audítori a znalci konajúci v mene príslušných orgánov, sú viazaní povinnosťou mlčanlivosti.
Žiadne dôverné informácie získané pri výkone ich úloh nesmú poskytnúť žiadnej osobe ani orgánu, s výnimkou informácií poskytovaných v súhrnnej alebo hromadnej podobe, pri ktorých nie je možné identifikovať jednotlivé úverové inštitúcie; týmto nie sú dotknuté prípady, na ktoré sa vzťahuje trestné právo.
Ak je na úverovú inštitúciu vyhlásený konkurz alebo začatá nútená likvidácia, dôverné informácie, ktoré sa netýkajú tretích osôb zapojených do pokusov o záchranu predmetnej úverovej inštitúcie, môžu byť napriek predchádzajúcim ustanoveniam poskytnuté v občianskoprávnom konaní.
2. Odsek 1 nebráni príslušným orgánom rôznych členských štátov v tom, aby si vymieňali informácie v súlade s touto smernicou a inými smernicami, ktoré sa vzťahujú na úverové inštitúcie. Na tieto informácie sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v odseku 1.
Článok 45
Príslušné orgány prijímajúce dôverné informácie v zmysle článku 44 ich môžu použiť len pri výkone svojich povinností a len na tieto účely:
a)
pri kontrole dodržiavania podmienok týkajúcich sa začatia podnikania úverových inštitúcií, a aby umožnili monitorovanie ich podnikania na nekonsolidovanom alebo konsolidovanom základe, najmä pokiaľ ide o monitorovanie ich likvidity, kapitálovej primeranosti, veľkej majetkovej angažovanosti, administratívnych a účtovných postupov a mechanizmov vnútornej kontroly;
b)
pri uplatnení sankcií;
c)
v rámci správneho konania o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu príslušného orgánu; alebo
d)
v rámci súdneho konania začatého v súlade s článkom 55 alebo osobitnými ustanoveniami uvedenými v tejto a iných smerniciach, ktoré boli prijaté v oblasti úverových inštitúcií.
Článok 46
Členské štáty môžu uzatvárať dohody o spolupráci umožňujúce výmenu informácií s príslušnými orgánmi tretích krajín alebo s orgánmi a subjektmi z tretích krajín, ako je uvedené v článkoch 47 a 48 ods. 1 len pod podmienkou, že na takto poskytnuté informácie sa vzťahujú záruky povinnosti mlčanlivosti, ktoré sú prinajmenšom na úrovni tých, ktoré sú uvedené v článku 44 ods. 1. Účelom takejto výmeny informácií je plnenie úloh uvedených orgánov a subjektov v oblasti dohľadu.
Ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, možno ich zverejniť iba s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré ich poskytli, a v prípade potreby len na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
Článok 47
Článok 44 ods. 1 a článok 45 nebránia výmene informácií v rámci členského štátu v prípade, že v tom istom členskom štáte sú dva alebo viaceré príslušné orgány, ani medzi členskými štátmi, ani medzi príslušnými orgánmi a medzi:
a)
orgánmi poverenými verejnou úlohou dohľadu nad inými finančnými organizáciami a poisťovňami a orgánmi zodpovednými za dohľad nad finančnými trhmi;
b)
subjektmi zapojenými do likvidácie a konkurzu úverových inštitúcií a do iných konaní podobného druhu; a
c)
osobami zodpovednými za výkon zákonného auditu účtovníctva úverových inštitúcií a iných finančných inštitúcií;
v rámci plnenia ich úloh v oblasti dohľadu.
Článok 44 ods. 1 a článok 45 nebránia zverejňovaniu informácií subjektom, ktoré spravujú systémy ochrany vkladov, ktoré potrebujú na riadne plnenie svojej funkcie.
V oboch prípadoch sa na prijaté informácie vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v článku 44 ods. 1.
Článok 48
1. Bez ohľadu na články 44 až 46 môžu členské štáty povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a medzi :
a)
orgánmi zodpovednými za dohľad nad subjektmi zapojenými do likvidácie a konkurzu úverových inštitúcií a iných konaní podobného druhu; a
b)
orgánmi zodpovednými za dohľad nad osobami poverenými vykonávaním zákonného auditu účtovníctva poisťovní, úverových inštitúcií, investičných spoločností a iných finančných inštitúcií.
V týchto prípadoch členské štáty požadujú splnenie aspoň týchto podmienok:
a)
účelom týchto informácií je plnenie úloh dohľadu uvedených v prvom pododseku;
b)
na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v článku 44 ods. 1; a
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, nie je možné ich zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich poskytli, a prípadne len na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov, ktoré sú oprávnené prijímať informácie podľa tohto odseku.
2. Bez ohľadu na články 44 až 46 môžu členské štáty na účely posilnenia stability a integrity finančného systému povoliť výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi a orgánmi alebo subjektmi, ktoré sú zo zákona zodpovedné za odhaľovanie a vyšetrovanie porušení práva obchodných spoločností.
V týchto prípadoch členské štáty požadujú splnenie aspoň týchto podmienok:
a)
účelom poskytnutia týchto informácií je plnenie úlohy uvedenej v prvom pododseku;
b)
na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v článku 44 ods. 1; a
c)
ak informácie pochádzajú z iného členského štátu, nie je možné ich zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich poskytli, a prípadne len na účely, na ktoré tieto orgány udelili svoj súhlas.
Ak v niektorom členskom štáte orgány alebo subjekty uvedené v prvom pododseku plnia svoje úlohy pri odhaľovaní a vyšetrovaní, vzhľadom na ich osobitné schopnosti, s pomocou osôb poverených na tento účel, ktoré nie sú zamestnané vo verejnom sektore, možnosť výmeny informácií stanovená v prvom pododseku sa môže rozšíriť aj na tieto osoby, a to za podmienok stanovených v druhom pododseku.
Na účely vykonania tretieho pododseku oznámia orgány alebo subjekty uvedené v prvom pododseku príslušným orgánom, ktoré informácie zverejnili, mená a presné vymedzenie zodpovednosti osôb, ktorým sa informácie majú poslať.
Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy orgánov alebo subjektov, ktoré sú oprávnené prijímať informácie v zmysle tohto článku.
Komisia vypracuje správu o uplatňovaní ustanovení tohto článku.
Článok 49
Tento oddiel nebráni príslušnému orgánu v tom, aby poskytol informácie týmto subjektom na účely plnenia ich úloh:
a)
centrálnym bankám a iným subjektom s podobnou funkciou v ich postavení menových orgánov; a
b)
prípadne iným verejnoprávnym orgánom zodpovedným za dohľad nad platobnými systémami.
Tento oddiel nebráni týmto orgánom alebo subjektom ani v tom, aby oznamovali príslušným orgánom informácie, ktoré môžu potrebovať na účely článku 45.
Na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v článku 44 ods. 1.
Článok 50
Bez ohľadu na článok 44 ods. 1 a článok 45 môžu členské štáty na základe zákona povoliť zverejňovanie určitých informácií iným orgánom ústrednej správy štátu, ktoré sú zodpovedné za legislatívu v oblasti dohľadu nad úverovými inštitúciami, finančnými inštitúciami, investičnými službami a poisťovňami, a inšpektorom, ktorí konajú v ich mene.
Takéto zverejňovanie informácií je však povolené len vtedy, ak je potrebné pre obozretnú kontrolu.
Článok 51
Členské štáty stanovia, že informácie prijaté podľa článku 44 ods. 2 a článku 47 a informácie získané v rámci kontroly na mieste uvedenej v článku 43 ods. 1 a 2 sa v prípadoch uvedených v článku 50 nesmú zverejniť bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré informácie poskytli, alebo príslušných orgánov členského štátu, na území ktorého bola kontrola na mieste vykonaná.
Článok 52
Tento oddiel nebráni príslušným orgánom členského štátu oznamovať informácie uvedené v článkoch 44 až 46 zúčtovacím centrám a iným podobným subjektom, ktoré vnútroštátne právne predpisy uznali za subjekty poskytujúce služby zúčtovania alebo vysporiadania pre jeden z vnútroštátnych trhov, ak usúdia, že oznámenie takýchto informácií je nevyhnutné na zabezpečenie riadneho fungovania týchto subjektov vzhľadom na zlyhanie alebo možné zlyhanie účastníkov trhu. Na informácie prijaté v tejto súvislosti sa vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v článku 44 ods. 1.
Členské štáty však zabezpečia, aby informácie prijaté podľa článku 44 ods. 2 neboli zverejňované za okolností uvedených v tomto článku bez výslovného súhlasu príslušných orgánov, ktoré ich poskytli.
Oddiel 3
Úloha osôb zodpovedných za zákonom stanovenú kontrolu individuálnych a konsolidovaných účtovnych závierok
Článok 53
1. Členské štáty prinajmenšom stanovia, že každá osoba oprávnená v zmysle smernice 84/253/EHS (17), ktorá v úverovej inštitúcii vykonáva úlohu opísanú v článku 51 smernice 78/660/EHS, v článku 37 smernice 83/349/EHS alebo v článku 31 smernice 85/611/EHS (18), alebo inú úlohu vyplývajúcu zo zákona, je povinná príslušným orgánom bezodkladne oznámiť akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie týkajúce sa tejto úverovej inštitúcie, ktoré sa dozvedela počas výkonu tejto úlohy a ktoré môže:
a)
predstavovať závažné porušenie zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, ktoré stanovujú podmienky udeľovania povolení, alebo ktoré konkrétne riadia spôsob podnikania úverových inštitúcií;
b)
ovplyvniť nepretržité fungovanie úverovej inštitúcie; alebo
c)
viesť k odmietnutiu potvrdiť účtovné závierky alebo k vyjadreniu výhrad.
Členské štáty prinajmenšom stanovia, že táto osoba má tiež povinnosť oznámiť akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie, o ktorých sa dozvie počas plnenia svojej úlohy opísanej v prvom pododseku v podniku, ktorý je v dôsledku vzťahu kontroly úzko prepojený s úverovou inštitúciou, v ktorej túto úlohu vykonáva.
2. Ak osoba oprávnená v zmysle smernice 84/253/EHS oznámi príslušným orgánom v dobrej viere akúkoľvek skutočnosť alebo rozhodnutie uvedené v odseku 1, nepredstavuje to porušenie žiadneho obmedzenia zverejňovania informácií, vyplývajúce zo zmluvy alebo akéhokoľvek zákona, iného právneho predpisu alebo správneho opatrenia, a v dôsledku toho tejto osobe nevzniká žiadna zodpovednosť akéhokoľvek druhu.
Oddiel 4
Právomoc ukladať sankcie a právo obrátiť sa na súd
Článok 54
Bez toho, aby boli dotknuté postupy odnímania povolení a ustanovenia trestného práva, členské štáty stanovia, že ich príslušné orgány môžu voči úverovým inštitúciám, resp. voči osobám, ktoré v skutočnosti kontrolujú podnikanie úverových inštitúcií, ktoré porušujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia týkajúce sa dohľadu alebo výkonu ich činnosti, prijať opatrenia alebo uložiť sankcie, ktorých účelom je odstrániť zistené porušenia alebo ich príčiny.
Článok 55
Členské štáty zabezpečia, aby bolo možné napadnúť rozhodnutia prijaté v súvislosti s úverovými inštitúciami v dôsledku uplatňovania zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, prijatých v súlade s touto smernicou, opravným prostriedkom na súde. To isté platí aj v prípade, že do šiestich mesiacov od podania žiadosti o udelenie povolenia, ktorá obsahuje všetky informácie požadované podľa platných predpisov, nie je prijaté žiadne rozhodnutie.
KAPITOLA 2
Technické nástroje dohľadu nad obozretným podnikaním
Oddiel 1
Vlastné zdroje
Článok 56
Vždy, keď členský štát v rámci vykonávania právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa dohľadu nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením prijme ustanovenie, ktoré používa pojem alebo sa odvoláva na koncept vlastných zdrojov, tento pojem, resp. koncept zosúladí s vymedzením pojmov uvedeným v článkoch 57 až 61 a článkoch 63 až 66.
Článok 57
Pokiaľ v článku 66 nie je ustanovené inak, nekonsolidované vlastné zdroje úverových inštitúcií pozostávajú z týchto položiek:
a)
základné imanie v zmysle článku 22 smernice 86/635/EHS v splatenej výške plus účet emisného ážia, ale bez kumulatívnych prioritných akcií;
b)
rezervné fondy v zmysle článku 23 smernice 86/635/EHS a nerozdelené zisky a straty prenesené po použití konečného zisku, resp. straty;
c)
fond pre všeobecné bankové riziká v zmysle článku 38 smernice 86/635/EHS;
d)
rezervné fondy na nové ocenenie v zmysle článku 33 smernice 78/660/EHS;
e)
úpravy ocenenia v zmysle článku 37 ods. 2 smernice 86/635/EHS;
f)
iné položky v zmysle článku 63;
g)
záväzky členov úverových inštitúcií zriadených formou družstiev a spoločné a nerozdielne záväzky dlžníkov určitých inštitúcií zriadených formou fondov, ako je uvedené v článku 64 ods. 1; a
h)
kumulatívne prioritné akcie s pevne stanovenou dobou platnosti a kapitál z podriadeného úveru v zmysle článku 64 ods. 3.
Nasledujúce položky sa v súlade s článkom 66 odpočítavajú:
i)
vlastné akcie v držbe úverovej inštitúcie v účtovnej hodnote;
j)
nehmotné aktíva v zmysle článku 4 ods. 9 („Aktíva“) smernice 86/635/EHS;
k)
významné straty bežného finančného roku;
l)
podiely v iných úverových a finančných inštitúciách vo výške viac ako 10 % ich základného imania;
m)
podriadené pohľadávky a nástroje uvedené v článku 63 a článku 64 ods. 3, ktoré úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k úverovým a finančným inštitúciám, v ktorých má v každom prípade podiel prevyšujúci 10 % základného imania;
n)
podiely v iných úverových a finančných inštitúciách do 10 % ich základného imania, podriadené pohľadávky a nástroje uvedené v článku 63 a článku 64 ods. 3, ktoré úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k iným úverovým a finančným inštitúciám ako inštitúciám uvedeným v písm. l) a m), vo vzťahu k úhrnnej sume týchto podielov, podriadených pohľadávok a nástrojov, ktorá prevyšuje 10 % vlastných zdrojov tejto úverovej inštitúcie, vypočítaných pred odpočítaním položiek v písmenách l) až p);
o)
účasti v zmysle článku 4 ods. 10, ktoré úverová inštitúcia vlastní v:
(i)
poisťovniach v zmysle článku 6 smernice 73/239/EHS (19), článku 4 smernice 2002/83/ES (20) alebo článku 1 písm. b) smernice 98/78/ES (21);
(ii)
zaisťovniach v zmysle článku 1 písm. c) smernice 98/78/ES; alebo
(iii)
holdingových poisťovniach v zmysle článku 1 písm. i) smernice 98/78/ES;
p)
každú z nasledujúcich položiek, ktorú úverová inštitúcia vlastní vo vzťahu k subjektom vymedzeným v písm. o), v ktorých vlastní účasť:
(i)
nástroje uvedené v článku 16 ods. 3 smernice 73/239/EHS; a
(ii)
nástroje uvedené v článku 27 ods. 3 smernice 2002/83/ES;
q)
pre úverové inštitúcie, ktoré počítajú hodnoty rizikovo vážených expozícií podľa oddielu 3 pododdielu 2, negatívne hodnoty vyplývajúce z výpočtu v prílohe VII časti 1 bod 36 a výška očakávaných strát vypočítaná v súlade s prílohou VII časťou 1 body 32 a 33; a
r)
hodnota expozícií sekuritizačných pozícií s rizikovou váhou 1 250 % podľa prílohy IX časti 4 vypočítaná spôsobom v nej uvedeným.
Na účely písmena b) môžu členské štáty pred prijatím formálneho rozhodnutia povoliť započítanie predbežných ziskov len vtedy, ak tieto zisky overila osoba zodpovedná za audit účtovníctva a ak inštitúcia príslušným orgánom preukáže, že ich výška bola určená v súlade so zásadami stanovenými v smernici 86/635/EHS a že je znížená o všetky predpokladané náklady a dividendy.
V prípade úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom sekuritizácie, sa čisté zisky vyplývajúce z kapitalizácie budúceho príjmu zo sekuritizovaných aktív a umožňujúce zníženie kreditného rizika v pozíciách v sekuritizácii vylúčia z položky určenej v písmene b).
Článok 58
Ak sú podiely v inej úverovej inštitúcii, finančnej inštitúcii, poisťovni, zaisťovni alebo holdingovej poisťovni držané dočasne na účel operácie finančnej pomoci na reorganizáciu a záchranu tohto subjektu, príslušný orgán môže upustiť od ustanovení o odpočítaní uvedených v článku 57 písm. l) až p).
Článok 59
Členské štáty môžu ako alternatívu k odpočítaniu položiek uvedených v článku 57 písm. o) a p) povoliť, aby ich úverové inštitúcie primerane s potrebnými úpravami uplatňovali metódy 1, 2 alebo 3 prílohy I smernice 2002/87/ES. Metóda 1 (účtovná konsolidácia) sa môže uplatniť, len ak je príslušný orgán presvedčený o úrovni integrovaného riadenia a vnútornej kontroly, čo sa týka subjektov, ktoré by boli zahrnuté do predmetu konsolidácie. Zvolená metóda sa musí uplatňovať dlhodobo a konzistentným spôsobom.
Článok 60
Členské štáty môžu ustanoviť, že pri výpočte vlastných zdrojov na samostatnom základe úverové inštitúcie podliehajúce dohľadu na konsolidovanom základe v súlade s kapitolou 4 oddielom 1 alebo doplnkovému dohľadu v súlade so smernicou 2002/87/ES nemusia odpočítavať položky uvedené v článku 57 písm. l) až p), ktoré držia v úverových inštitúciách, finančných inštitúciách, poisťovniach, zaisťovniach alebo holdingových poisťovniach, ktoré sú zahrnuté do predmetu konsolidovaného alebo doplnkového dohľadu.
Toto ustanovenie sa uplatní na všetky predpisy o obozretnom podnikaní, ktoré sú harmonizované aktmi Spoločenstva.
Článok 61
Koncept vlastných zdrojov vymedzený v článku 57 písm. a) až h) obsahuje maximálny počet položiek a súm. Členské štáty sa však môžu rozhodnúť, či budú používať všetky tieto položky, resp. či stanovia nižšie horné hranice a či budú odpočítavať aj iné položky, ako sú položky uvedené v článku 57 písm. i) až r).
Úverová inštitúcia má položky uvedené v článku 57 písm. a) až e) bezodkladne a bez obmedzenia k dispozícii, aby ich mohla použiť na krytie rizík a strát, len čo nastanú. Táto suma musí byť v momente jej výpočtu bez všetkých predpokladaných daňových nákladov, resp. musí byť správne upravená tak, aby odrážala, do akej miery tieto daňové náklady znižujú sumu, do výšky ktorej sa môžu uvedené položky použiť na krytie rizík a strát.
Článok 62
Členské štáty môžu podávať Komisii správy o pokroku, ktorý dosiahli v konvergencii na účely jednotného vymedzenia vlastných zdrojov. Na základe týchto správ Komisia, ak to bude vhodné, predloží do 1. januára 2009 Európskemu parlamentu a Rade návrh na zmenu a doplnenie tohto oddielu.
Článok 63
1. Členský štát môže do svojho konceptu vlastných zdrojov zahrnúť aj iné položky za predpokladu, že tieto položky majú tieto vlastnosti, a to bez ohľadu na ich zákonný alebo účtovný význam:
a)
úverová inštitúcia ich má voľne k dispozícii na krytie bežných bankových rizík, ak ešte nezistila straty výnosov alebo kapitálu;
b)
vykazujú sa vo vnútorných účtovných záznamoch; a
c)
ich výšku určuje manažment úverovej inštitúcie, overujú ju nezávislí audítori, oznamuje sa príslušným orgánom a podlieha ich dohľadu.
2. Medzi ďalšie prijateľné položky možno zaradiť cenné papiere s neurčitou dobou splatnosti a ostatné nástroje, ktoré spĺňajú tieto podmienky:
a)
nie sú splatné na podnet držiteľa alebo bez predchádzajúceho súhlasu príslušného orgánu;
b)
v zmluve o dlhovom záväzku je stanovené, že úverová inštitúcia má možnosť odložiť splátky úrokov z dlhu;
c)
pohľadávky úverového veriteľa voči úverovej inštitúcii sú plne podriadené pohľadávkam všetkých nepodriadených veriteľov;
d)
dokumentácia týkajúca sa emisie cenných papierov zabezpečuje, aby výška dlhu a nesplatených úrokov umožňovala absorbovať straty, a pritom úverovej inštitúcii umožnila pokračovať v obchodovaní; a
e)
zohľadnia sa len sumy splatené v plnej výške.
K týmto cenným papierom a ostatným nástrojom možno pridať aj kumulatívne prioritné akcie iné než tie, ktoré sú uvedené v článku 57 písm. h).
3. V prípade úverových inštitúcií, ktoré počítajú hodnoty rizikovo vážených expozícií podľa oddielu 3 pododielu 2 sa môžu pozitívne hodnoty vyplývajúce z výpočtu podľa prílohy VII časti 1 bod 36 do výšky 0,6 % hodnôt rizikovo vážených expozícií počítaných podľa pododdielu 2 prijať ako ostatné položky. Pre tieto úverové inštitúcie sa úpravy ocenenia a rezervy zahrnuté vo výpočte uvedenom v prílohe VII časti 1 bod 36, ako aj úpravy ocenenia a rezervy pre expozície uvedené v článku 57 písm. e), nezahrnú do vlastných zdrojov iných ako tých, ktoré sú v súlade s týmto odsekom. Hodnoty rizikovo vážených expozícií na tieto účely nezahrnú tie, ktoré sa vypočítajú s ohľadom na sekuritizačné pozície s rizikovou váhou 1 250 %.
Článok 64
1. Záväzky členov úverových inštitúcií zriadených formou družstiev uvedené v článku 57 písm. g) predstavujú ich nesplatený kapitál, spolu so zákonnými záväzkami členov týchto družstiev, že v prípade vzniku straty úverovej inštitúcie vložia ďalšie nevratné prostriedky, pričom v takom prípade existuje možnosť vyžadovať takéto platby bez akéhokoľvek odkladu.
Pre spoločné a nerozdielne záväzky dlžníkov v prípade úverových inštitúcií zriadených formou fondov platí to isté ako pre predchádzajúce položky.
Všetky tieto položky sa môžu započítať do vlastných zdrojov, pokiaľ sa podľa vnútroštátnych právnych predpisov považujú za vlastné zdroje inštitúcií patriacich do tejto kategórie.
2. Členské štáty nezapočítavajú do vlastných zdrojov verejných úverových inštitúcií záruky, ktoré im poskytli alebo ktoré poskytli miestne orgány.
3. Členské štáty alebo príslušné orgány môžu zahrnúť do vlastných zdrojov kumulatívne prioritné akcie s pevne stanovenou dobou platnosti, uvedené v článku 57 písm. h), a kapitál z podriadeného úveru uvedený v tom istom ustanovení, ak existujú záväzné dohody, podľa ktorých sa v prípade konkurzu alebo likvidácie úverovej inštitúcie radia za pohľadávky všetkých ostatných veriteľov a splácajú sa až po vyrovnaní všetkých v tom čase nesplatených dlhov.
Kapitál z podriadeného úveru spĺňa tieto dodatočné kritériá:
a)
do úvahy sa môžu brať len prostriedky splatené v plnom rozsahu;
b)
s ním spojené úvery majú pôvodnú dobu splatnosti najmenej päť rokov a splácať sa môžu až po jej uplynutí;
c)
miera, do akej sa tieto prostriedky môžu zaraďovať do vlastných zdrojov, sa postupne znižuje prinajmenšom počas posledných piatich rokov pred dátumom ich splatnosti; a
d)
úverová zmluva neobsahuje žiadne podmienky, podľa ktorých by za určitých okolností, s výnimkou likvidácie úverovej inštitúcie, bol dlh splatný pred dohodnutým dátumom splatnosti.
Na účely druhého pododseku písm. b), ak doba splatnosti dlhu nie je pevne stanovená, s tým spojené úvery sú splatné len s výpovednou dobou päť rokov, ibaže by sa tieto úvery prestali považovať za vlastné zdroje alebo ak sa na predčasné splatenie výslovne vyžaduje predchádzajúci súhlas príslušných orgánov. Príslušné orgány môžu predčasné splatenie takýchto úverov povoliť pod podmienkou, že žiadosť bola podaná na podnet emitenta a že to neohrozí kapitálovú primeranosť dotknutej úverovej inštitúcie.
4. Úverové inštitúcie nezahrnú do vlastných zdrojov oceňovacie rozdiely vyplývajúce z oceňovania reálnou cenou spojené so ziskami alebo stratami zo zaistení peňažných tokov finančných nástrojov meraných umorovacou cenou, ani žiadne zisky alebo straty zo svojich pasív ocenených reálnou cenou, ktoré vyplývajú zo zmien kreditnej pozície úverových inštitúcií.
Článok 65
1. Ak sa má výpočet vypracovať na konsolidovanom základe, konsolidované hodnoty položiek uvedených v článku 57 sa použijú v súlade s pravidlami stanovenými v kapitole 4 oddiel 1. Okrem toho sa pri výpočte vlastných zdrojov môžu za konsolidované zdroje považovať, ak predstavujú kreditné („zäporné“) položky, tieto položky:
a)
všetky menšinové účasti v zmysle článku 21 smernice 83/349/EHS, ak sa použije metóda globálnej integrácie;
b)
prvý konsolidačný rozdiel v zmysle článkov 19, 30 a 31 smernice 83/349/EHS;
c)
konverzné rozdiely započítané do konsolidovaných zdrojov v súlade s článkom 39 ods. 6 smernice 86/635/EHS; a
d)
akýkoľvek rozdiel, ktorý vznikne po zahrnutí určitých podielových účastí v súlade so spôsobom uvedeným v článku 33 smernice 83/349/EHS.
2. Ak sú položky uvedené v odseku 1 písm. a) až d) debetné („kladné“), pri výpočte konsolidovaných vlastných zdrojov sa odpočítajú.
Článok 66
1. Na položky uvedené v článku 57 písm. d) až h) sa vzťahujú tieto limity:
a)
súčet položiek v písmenách d) až h) nesmie presiahnuť maximálnu výšku 100 % položiek v písmenách a) plus b) a c) mínus i) až k); a
b)
súčet položiek v písmenách g) až h) nesmie presiahnuť maximálnu výšku 50 % položiek v písmenách a) plus b) a c) mínus i) až k).
2. Polovica súčtu položiek uvedených v článku 57 písm. l) až r) sa odpočíta od súčtu položiek v písmenách a) až c) mínus i) až k) a polovica sa odpočíta od súčtu položiek uvedených v článku 57 písm. d) až h) po uplatnení limitov stanovených v odseku 1 tohto článku. Pokiaľ polovica súčtu položiek l) až r) presiahne súčet položiek článku 57 písm. d) až h), táto presahujúca čiastka sa odpočíta od súčtu položiek stanovených v článku 57 písm. a) až c) mínus i) až k). Položky stanovené v článku 57 písm. r) sa neodpočítajú, ak sa zahrnuli do výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií na účely článku 75, ako je uvedené v prílohe IX časti 4.
3. Na účely oddielov 5 a 6 sa ustanovenia tohto oddielu vykladajú bez prihliadnutia na položky uvedené v článku 57 písm. q) a r) a článku 63 ods. 3.
4. Príslušné orgány môžu úverovým inštitúciám za prechodných a výnimočných okolností povoliť prekročenie limitov stanovených v odseku 1.
Článok 67
Dodržiavanie podmienok stanovených v tomto oddiele sa musí preukázať príslušným orgánom k ich spokojnosti.
Oddiel 2
Ustanovenia proti rizikám
Pododdiel 1
Úroveň uplatňovania
Článok 68
1. Úverové inštitúcie dodržiavajú povinnosti stanovené v článkoch 22 a 75 a v oddiele 5 na individuálnom základe.
2. Každá úverová inštitúcia, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou v členskom štáte, kde jej bolo udelené povolenie a v ktorom podlieha dohľadu, ani materskou spoločnosťou, a každá úverová inštitúcia, ktorá nie je zahrnutá do konsolidácie v súlade s článkom 73, dodržiava povinnosti stanovené v článkoch 120 a 123 na individuálnom základe.
3. Každá úverová inštitúcia, ktorá nie je materskou, ani dcérskou spoločnosťou, a každá úverová inštitúcia, ktorá nie je zahrnutá do konsolidácie v súlade s článkom 73, dodržiava povinnosti stanovené v kapitole 5 na individuálnom základe.
Článok 69
1. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že článok 68 ods. 1 neuplatnia na žiadnu dcérsku spoločnosť úverovej inštitúcie, ak táto dcérska spoločnosť, ako aj táto úverová inštitúcia podliehajú udeleniu povolenia a dohľadu zo strany príslušného členského štátu, a na dcérsku spoločnosť sa vzťahuje dohľad na konsolidovanom základe úverovej inštitúcie, ktorá je materskou spoločnosťou, a ak sú splnené všetky nasledujúce podmienky v záujme zabezpečenia primeraného rozloženia vlastných zdrojov medzi materskú spoločnosť a dcérske spoločnosti:
a)
v súčasnosti neexistuje a ani sa nepredpokladá žiadna významná vecná alebo právna prekážka brániaca okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov materskou spoločnosťou;
b)
materská spoločnosť buď vyhovie príslušnému orgánu, pokiaľ ide o obozretné riadenie dcérskej spoločnosti a vyhlási, so súhlasom príslušného orgánu, že ručí za záväzky, ktoré prijala dcérska spoločnosť, alebo riziká v dcérskej spoločnosti majú len zanedbateľný význam;
c)
postupy hodnotenia, merania a kontroly rizika materskej spoločnosti zahŕňajú aj dcérsku spoločnosť; a
d)
materská spoločnosť drží viac ako 50 % hlasovacích práv spojených s podielmi na základnom imaní dcérskej spoločnosti a/alebo má právo vymenovať alebo odvolať väčšinu členov riadiaceho orgánu dcérskej spoločnosti uvedeného v článku 11.
2. Členské štáty môžu využiť možnosť stanovenú v odseku 1, ak je materská spoločnosť finančnou holdingovou spoločnosťou zriadenou v tom istom členskom štáte ako úverová inštitúcia za predpokladu, že podlieha rovnakému dohľadu, aký sa vykonáva nad úverovými inštitúciami, a najmä štandardom ustanoveným v článku 71 ods. 1.
3. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že neuplatnia článok 68 ods. 1 na materskú úverovú inštitúciu v tom členskom štáte, v ktorom táto úverová inštitúcia podlieha udeleniu povolenia a dohľadu zo strany príslušného členského štátu a vzťahuje sa na ňu dohľad na konsolidovanom základe, a ak sú splnené všetky tieto podmienky v záujme primeraného rozdelenia vlastných zdrojov medzi materskú spoločnosť a dcérske spoločnosti:
a)
v súčasnosti neexistuje a ani sa nepredpokladá žiadna významná vecná alebo právna prekážka brániaca okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov materskej úverovej inštitúcii v členskom štáte; a
b)
postupy hodnotenia, merania a kontroly rizika, ktoré sú relevantné pre konsolidovaný dohľad, zahŕňajú materskú úverovú inštitúciu v členskom štáte.
Príslušný orgán, ktorý použije tento odsek, informuje príslušné orgány všetkých ostatných členských štátov.
4. Bez toho, aby bol dotknutý všeobecný charakter článku 144, príslušné orgány členských štátov, ktoré využijú možnosť pre ne ustanovenú v odseku 3, zverejnia spôsobom uvedeným v článku 144:
a)
kritériá, ktoré uplatňujú na zistenie toho, či v súčasnosti neexistujú a ani sa nepredpokladajú žiadne významné vecné alebo právne prekážky brániace okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov;
b)
počet materských úverových inštitúcií, ktoré využívajú možnosť pre ne ustanovenú v odseku 3, a z týchto ďalej počet tých, ktoré majú dcérske spoločnosti v tretej krajine; a
c)
na agregovanom základe za členský štát:
(i)
celkovú výšku vlastných zdrojov na konsolidovanom základe materskej úverovej inštitúcie v členskom štáte, ktorý využíva možnosti stanovené v odseku 3, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
(ii)
percento z celkových vlastných zdrojov materskej úverovej inštitúcie na konsolidovanom základe v členskom štáte, ktorý využíva možnosti stanovené v odseku 3, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine; a
(iii)
percento z celkových minimálnych vlastných zdrojov materskej úverovej inštitúcie požadovaných podľa článku 75 na konsolidovanom základe v členskom štáte, ktorý využíva možnosti stanovené v odseku 3, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine.
Článok 70
1. Pokiaľ odseky 2 až 4 tohto článku neustanovujú inak, príslušné orgány môžu v jednotlivých prípadoch materským úverovým inštitúciám povoliť, aby zahrnuli do výpočtu svojich požiadaviek podľa článku 68 ods. 1 dcérske spoločnosti, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v článku 69 ods. 1 písm. c) a d), a ktorých podstatné expozície alebo podstatné záväzky sú voči tejto materskej úverovej inštitúcii.
2. Zaobchádzanie v odseku 1 sa umožní len vtedy, keď materská úverová inštitúcia príslušným orgánom v plnom rozsahu preukáže okolnosti a úpravu, vrátane právnej úpravy, vďaka ktorým neexistuje, a ani sa nepredpokladá, žiadna vecná alebo právna prekážka brániaca okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov dcérskej spoločnosti svojej materskej spoločnosti v čase splatnosti.
3. Ak príslušný orgán využije možnosť ustanovenú v odseku 1, pravidelne a najmenej raz za rok informuje príslušné orgány všetkých ostatných členských štátov o využívaní odseku 1, ako aj o okolnostiach a úpravách uvedených v odseku 2. Ak sa nachádza dcérska spoločnosť v tretej krajine, príslušné orgány poskytnú rovnaké informácie aj príslušným orgánom v danej tretej krajine.
4. Bez toho, aby bol dotknutý všeobecný charakter článku 144, príslušný orgán, ktorý využije možnosť ustanovenú v odseku 1, zverejní spôsobom uvedeným v článku 144:
a)
kritériá, ktoré uplatňuje na zistenie toho, či v súčasnosti neexistujú ani sa nepredpokladajú žiadne významné vecné alebo právne prekážky brániace okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov;
b)
počet materských úverových inštitúcií, ktoré využívajú možnosti ustanovené v odseku 1, a z týchto ďalej počet tých, ktoré majú dcérske spoločnosti v tretej krajine; a
c)
na agregovanom základe za členský štát:
(i)
celkovú výšku vlastných zdrojov materských úverových inštitúcií, ktoré využívajú možnosti stanovené v odseku 1, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine;
(ii)
percento z celkových vlastných zdrojov materských úverových inštitúcií, ktoré využívajú možnosti stanovené v odseku 1, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine; a
(iii)
percento z celkových minimálnych vlastných zdrojov materských úverových inštitúcií požadovaných podľa článku 75, ktoré využívajú možnosti stanovené v odseku 1, a to konkrétne vlastných zdrojov, ktoré držia dcérske spoločnosti v tretej krajine.
Článok 71
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 68 až 70, dodržiavajú materské úverové inštitúcie v členskom štáte povinnosti ustanovené v článkoch 75, 120, 123 a v oddiele 5 v rozsahu a spôsobom uvedeným v článku 133, na základe svojej konsolidovanej finančnej situácie.
2. Bez toho, aby boli dotknuté články 68 až 70, dodržiavajú úverové inštitúcie kontrolované materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte povinnosti stanovené v článkoch 75, 120, 123 a v oddiele 5 v rozsahu a spôsobom uvedeným v článku 133, na základe konsolidovanej finančnej situácie tejto finančnej holdingovej spoločnosti.
Ak je viac ako jedna úverová inštitúcia kontrolovaná materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte, prvý pododsek sa uplatňuje iba na úverovú inštitúciu, na ktorú sa uplatňuje dohľad na konsolidovanom základe v súlade s článkami 125 a 126.
Článok 72
1. Materské úverové inštitúcie v EÚ dodržiavajú povinnosti stanovené v kapitole 5 na základe svojej konsolidovanej finančnej situácie.
Významné dcérske spoločnosti materských úverových inštitúcií v EÚ zverejňujú informácie stanovené v prílohe XII časť 1 bod 5 na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe.
2. Úverové inštitúcie kontrolované materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ dodržiavajú povinnosti stanovené v kapitole 5 na základe konsolidovanej finančnej situácie tejto finančnej holdingovej spoločnosti.
Významné dcérske spoločnosti materských finančných holdingových spoločností v EÚ zverejňujú informácie stanovené v prílohe XII časť 1 bod 5 na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe.
3. Príslušné orgány zodpovedné za vykonávanie dohľadu na konsolidovanom základe v zmysle článkov 125 a 126 môžu rozhodnúť, že odseky 1 a 2 neuplatnia v plnom ani čiastočnom rozsahu na úverové inštitúcie, ktoré sú zahrnuté v rámci porovnateľných zverejňovaní informácií poskytnutých na konsolidovanom základe materskou spoločnosťou založenou v tretej krajine.
Článok 73
1. Členské štáty alebo príslušné orgány zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe v zmysle článkov 125 a 126 môžu v nasledujúcich prípadoch rozhodnúť, že úverová inštitúcia, finančná inštitúcia alebo podnik pomocných služieb, ktorý je dcérskou spoločnosťou alebo v ktorom má účasť, sa nemusí zahrnúť do konsolidácie:
a)
ak sa príslušný podnik nachádza v tretej krajine, v ktorej právne prekážky obmedzujú prenos potrebných informácií;
b)
ak má podľa stanoviska príslušných orgánov príslušný podnik len zanedbateľný význam pre ciele monitorovania úverových inštitúcií a v každom prípade, ak je bilančná suma príslušného podniku menšia ako nižšia z nasledujúcich hodnôt:
(i)
10 miliónov EUR; alebo
(ii)
1 % z bilančnej sumy materskej spoločnosti alebo podniku, ktorý v nej má účasť;
c)
ak by podľa stanoviska príslušných orgánov zodpovedných za dohľad na konsolidovanom základe bola konsolidácia finančnej situácie príslušného podniku nevhodná alebo zavádzajúca vzhľadom na ciele dohľadu nad príslušnými úverovými inštitúciami.
Ak v prípadoch uvedených v prvom pododseku písm. b) spĺňa viacero podnikov horeuvedené kritériá, zahrnú sa do konsolidácie napriek tomu vtedy, ak ako celok vzhľadom na stanovené ciele už nie sú zanedbateľné.
2. Príslušné orgány vyžadujú od úverových inštitúcií, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami, aby uplatňovali požiadavky stanovené v článkoch 75, 120 a 123 a v oddiele 5 na subkonsolidovanom základe, ak tieto úverové inštitúcie alebo materská spoločnosť, pokiaľ je táto finančnou holdingovou spoločnosťou, majú úverovú inštitúciu alebo finančnú inštitúciu alebo správcovskú spoločnosť tak, ako je vymedzená v článku 2 ods. 5 smernice 2002/87/ES ako dcérsku spoločnosť v tretej krajine, alebo majú v takomto podniku účasť.
3. Príslušné orgány vyžadujú od materských spoločností a dcérskych spoločností, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, aby splnili záväzky stanovené v článku 22 na konsolidovanom alebo na subkonsolidovanom základe, aby sa zabezpečilo, že ich opatrenia, postupy a mechanizmy sú konzistentné a dobre integrované a že je možné poskytovať akékoľvek údaje a informácie, ktoré sú relevantné na účely dohľadu.
Pododdiel 2
Výpočet požiadaviek
Článok 74
1. Ak nie je stanovené inak, aktíva a podsúvahové položky sa oceňujú v súlade s účtovným rámcom, ktorému podlieha úverová inštitúcia podľa nariadenia (ES) č. 1606/2002 a smernice 86/635/EHS.
2. Bez ohľadu na požiadavky stanovené v článkoch 68 až 72, sa výpočty na overenie toho, či úverové inštitúcie dodržiavajú povinnosti stanovené v článku 75, vykonávajú najmenej dvakrát za rok.
Úverové inštitúcie oznámia výsledky a všetky potrebné čiastkové údaje príslušným orgánom.
Pododdiel 3
Minimálna výška vlastných zdrojov
Článok 75
Bez toho, aby bol dotknutý článok 136 členské štáty požadujú od úverových inštitúcií, aby zabezpečili vlastné zdroje, ktoré sú vždy vyššie alebo rovné súčtu týchto kapitálových požiadaviek:
a)
pre kreditné riziko a riziko obchodných pohľadávok v rámci ich všetkých obchodných činností s výnimkou ich činností v obchodnej knihe a nelikvidných aktív, ak sa odpočítavajú od vlastných zdrojov podľa článku 13 ods. 2 písm. d) smernice 2006/49/ES, 8 % ich celkových hodnôt rizikovo vážených expozícií vypočítaných v súlade s oddielom 3;
b)
vzhľadom na ich činnosti v obchodnej knihe, na pozičné riziko, riziko vysporiadania a riziko zmluvnej strany a, pokiaľ sa môžu limity stanovené v článkoch 111 až 117 prekročiť, na veľkú majetkovú angažovanosť prekračujúcu tieto limity, kapitálové požiadavky určené v súlade s článkom 18 a kapitolou V oddielom 4 smernice 2006/49/ES;
c)
vzhľadom na ich všetky obchodné činnosti, pre devízové riziko a komoditné riziko, kapitálové požiadavky stanovené podľa článku 18 smernice 2006/49/ES; a
d)
vzhľadom na ich všetky obchodné činnosti, pre operačné riziko, kapitálové požiadavky určené v súlade s oddielom 4.
Oddiel 3
Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na kreditné riziko
Článok 76
Úverové inštitúcie uplatňujú pri výpočte svojich hodnôt rizikovo vážených expozícií na účely článku 75 písm. a) buď štandardizovaný prístup stanovený v článkoch 78 až 83 alebo, ak to príslušné orgány povolia v súlade s článkom 84, prístup interných ratingov stanovený v článkoch 84 až 89.
Článok 77
Expozícia je na účely tohto oddielu aktívum alebo podsúvahová položka.
Pododdiel 1
Štandardizovaný prístup
Článok 78
1. Pokiaľ v odseku 2 nie je uvedené inak, je hodnotou expozície položky aktíva jej hodnota v súvahe a hodnota expozície podsúvahovej položky uvedenej v prílohe II je nasledujúce percento jej hodnoty: 100 %, ak je to plne riziková položka, 50 %, ak je to stredne riziková položka, 20 %, ak je to stredne/nízko riziková položka a 0 %, ak je to nízko riziková položka. Podsúvahové položky uvedené v prvej vete tohto odseku sa zaradia do rizikových kategórií tak, ako je uvedené v prílohe II. V prípade, že úverová inštitúcia používa súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom podľa prílohy VIII časť 3, ak má expozícia podobu cenných papierov alebo komodít predaných, poskytnutých alebo požičaných v rámci repo transakcie alebo v rámci transakcie požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít a transakcií požičiavania s dozabezpečením, hodnota expozície sa zvýši o úpravu z dôvodu volatility primeranú pre takéto cenné papiere alebo komodity tak, ako sa stanovuje v prílohe VIII časti 3 bodoch 34 až 59.
2. Hodnota expozície derivátového nástroja uvedeného v prílohe IV sa určí v súlade s prílohou III pri zohľadnení účinkov zmlúv o novácii a iných dohôd o vzájomnom započítavaní na účely týchto metód v súlade s prílohou III. Hodnota expozície repo transakcií, transakcií požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, transakcií s dlhou dobou vysporiadania a transakcií požičiavania s dozabezpečením, môže byť určená buď v súlade s prílohou III alebo prílohou VIII.
3. Ak expozícia podlieha vecnému zabezpečeniu, hodnota expozície uplatniteľná na túto položku môže byť upravená v súlade s pododdielom 3.
4. Bez ohľadu na odsek 2 sa hodnota expozície nesplatených expozícií voči kreditnému riziku, stanovená príslušnými orgánmi, voči ústrednej zmluvnej strane, určuje v súlade s prílohou III časťou 2 bod 6 za predpokladu, že expozície voči kreditnému riziku zmluvnej strany ústrednej zmluvnej strany so všetkými účastníkmi sú v jej dohodách denne v plnej výške zabezpečované kolaterálom.
Článok 79
1. Každá expozícia sa zaradí do jednej z týchto tried expozícií:
a)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči ústredným vládam štátov alebo centrálnym bankám;
b)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči regionálnym vládam alebo miestnym orgánom;
c)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči správnym subjektom a neobchodným podnikom;
d)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči multilaterálnym rozvojovým bankám;
e)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči medzinárodným organizáciám;
f)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči inštitúciám;
g)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči podnikateľským subjektom;
h)
retailové pohľadávky alebo podmienené retailové pohľadávky;
i)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky zabezpečené nehnuteľnosťou;
j)
položky po termíne splatnosti;
k)
položky patriace do regulatórnych kategórií s vysokým stupňom rizika;
l)
pohľadávky vo forme krytých dlhopisov;
m)
sekuritizačné pozície;
n)
krátkodobé pohľadávky voči inštitúciám a podnikateľskému subjektu;
o)
pohľadávky vo forme podielov v podnikoch kolektívneho investovania (PKI); alebo
p)
iné položky.
2. Aby sa expozícia kvalifikovala do triedy retailových expozícií uvedenej v odseku 1 písm. h), musí spĺňať tieto podmienky:
a)
expozícia je expozíciou buď voči jednotlivej osobe alebo osobám, alebo voči malému alebo stredne veľkému subjektu;
b)
expozícia je jednou z významného počtu expozícií s podobnými charakteristickými znakmi, a to takými, že riziká spojené s týmto úverovaním sú podstatne znížené; a
c)
celková suma, vrátane akýchkoľvek expozícií po termíne splatnosti, ktorú dlží dlžník alebo skupina prepojených klientov, okrem pohľadávok alebo podmienených pohľadávok zabezpečených kolaterálom vo forme obytných nehnuteľností, úverovej inštitúcii a materským spoločnostiam a ich dcérskym spoločnostiam, neprekračuje podľa vedomia úverovej inštitúcie 1 milión EUR. Úverová inštitúcia prijme primerané kroky na účely získania týchto informácií.
Cenné papiere nie sú prípustné pre triedu retailových expozícií.
3. Súčasná hodnota retailových minimálnych splátok nájmu je prípustná pre triedu retailových expozícií.
Článok 80
1. Na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií sa rizikové váhy uplatňujú na všetky expozície v súlade s ustanoveniami prílohy VI časti 1, pokiaľ nebudú odpočítané od vlastných zdrojov. Uplatňovanie rizikových váh je založené na triede expozícií, do ktorej je expozícia zaradená, a v rozsahu stanovenom v prílohe VI časti 1 na jej kreditnej kvalite. Kreditná kvalita sa môže určiť odkazom na rating ratingových agentúr v súlade s ustanoveniami článkov 81 až 83 alebo rating agentúr na podporu exportu tak, ako je stanovené v prílohe VI časti 1.
2. Na účely uplatňovania rizikovej váhy, ako sa uvádza v odseku 1, sa hodnota expozície vynásobí rizikovou váhou stanovenou alebo určenou v súlade s týmto pododdielom.
3. Na účely vypočítania hodnôt rizikovo vážených expozícií pre expozície voči inštitúciám členské štáty rozhodnú o prijatí metódy založenej na kreditnej kvalite ústrednej vlády štátu, v jurisdikcii ktorej bola inštitúcia založená, alebo metódy založenej na kreditnej kvalite zmluvnej strany, ktorá je inštitúciou v súlade s prílohou VI.
4. Bez ohľadu na odsek 1, ak expozícia podlieha zabezpečeniu, riziková váha uplatniteľná na túto položku môže byť upravená v súlade s pododdielom 3.
5. Hodnoty rizikovo vážených expozícií pre sekuritizované expozície sa vypočítajú v súlade s pododdielom 4.
6. Expozíciám, pre ktoré nie je výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií v tomto pododdiele stanovený inak, sa priradí riziková váha 100 %.
7. S výnimkou expozícií, na základe ktorých vzniknú záväzky vo forme položiek uvedených v článku 57 písm. a) až h) môžu príslušné orgány vyňať z požiadaviek odseku 1 tohto článku expozície úverovej inštitúcie voči zmluvnej strane, ktorá je jej materskou spoločnosťou, jej dcérskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou jej materskej spoločnosti alebo podnikom prepojeným vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349 / EHS za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:
a)
zmluvná strana je inštitúciou alebo finančnou holdingovou spoločnosťou, finančnou inštitúciou, správcovskou spoločnosťou alebo podnikom pomocných služieb podliehajúcim primeraným požiadavkám na obozretné podnikanie;
b)
zmluvná strana je v plnom rozsahu zahrnutá do rovnakej konsolidácie ako úverová inštitúcia;
c)
zmluvná strana podlieha rovnakým postupom hodnotenia, merania a kontroly rizika ako úverová inštitúcia;
d)
zmluvná strana je založená v rovnakom členskom štáte ako úverová inštitúcia; a
e)
v súčasnosti neexistuje a ani sa nepredpokladá žiadna významná vecná alebo právna prekážka brániaca okamžitému prevodu vlastných zdrojov alebo splateniu záväzkov zmluvnej strany voči úverovej inštitúcii.
V takomto prípade sa priradí riziková váha 0 %.
8. S výnimkou expozícií vedúcich k vzniku záväzkov vo forme položiek uvedených v článku 57 písm. a) až h) môžu príslušné orgány vyňať z požiadaviek odseku 1 tohto článku expozície voči zmluvným stranám, ktoré sú členmi toho istého systému inštitucionálneho zabezpečenia ako požičiavajúca úverová inštitúcia, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
požiadavky ustanovené v ods. 7 písm. a), d) a e);
b)
úverová inštitúcia a zmluvná strana uzatvorili dohodu o zmluvnej alebo štatutárnej zodpovednosti, ktorá chráni tieto inštitúcie a najmä zabezpečuje ich likviditu a solventnosť na to, aby sa v prípade potreby vyhli konkurzu (ďalej uvedené ako systém inštitucionálneho zabezpečenia);
c)
dohoda týkajúca sa zabezpečenia zabezpečí, že systém inštitucionálneho zabezpečenia dokáže poskytnúť podporu potrebnú v rámci svojho záväzku z finančných prostriedkov, ktoré má priamo k dispozícii;
d)
systém inštitucionálneho zabezpečenia disponuje vhodne a jednotne stanovenými systémami monitorovania a klasifikácie rizika (čo poskytuje úplný prehľad o rizikovej situácii všetkých jeho jednotlivých členov a systému inštitucionálneho zabezpečenia ako celku) s príslušnými možnosťami na vykonanie vplyvu; tieto systémy dostatočným spôsobom monitorujú expozície v stave zlyhania v súlade s prílohou VII časť 4 bod 44;
e)
systém inštitucionálneho zabezpečenia vykonáva vlastné preskúmanie rizika, ktoré sa oznámi jeho jednotlivým členom;
f)
systém inštitucionálneho zabezpečenia vypracuje a uverejní raz ročne buď konsolidovanú správu pozostávajúcu zo súvahy, výkazov ziskov a strát, situačnej správy a správy o riziku, ktorá sa týka systému inštitucionálneho zabezpečenia ako celku, alebo správu pozostávajúcu z agregovanej súvahy, agregovaných výkazov ziskov a strát, situačnej správy a správy o riziku, ktoré sa týkajú systému inštitucionálneho zabezpečenia ako celku;
g)
členovia systému inštitucionálneho zabezpečenia sú povinní oznámiť aspoň 24 mesiacov vopred svoj úmysel ukončiť dohody týkajúce sa zabezpečenia;
h)
viacnásobné využitie položiek prípustných pre výpočet vlastných zdrojov (tzv. „multiple gearing“), ako aj akékoľvek neprimerané vytváranie vlastných zdrojov medzi členmi systému inštitucionálneho zabezpečenia nie je možné;
i)
systém inštitucionálneho zabezpečenia sa zakladá na širokom členstve úverových inštitúcií s prevažne homogénnym profilom činnosti; a
j)
primeranosť systému uvedeného v písm. d) je v pravidelných intervaloch schvaľovaná a monitorovaná relevantnými príslušnými orgánmi.
V uvedenom prípade sa priradí riziková váha 0 %.
Článok 81
1. Externý rating môže byť použitý na určenie rizikovej váhy expozície v súlade s článkom 80, iba ak bola ratingová agentúra, ktorá ho poskytuje, uznaná na tieto účely príslušnými orgánmi ako prípustná (na účely tohto pododdielu ďalej len „prípustná ratingová agentúra“).
2. Príslušné orgány uznajú ratingovú agentúru ako prípustnú na účely článku 80, iba ak sú ubezpečené, že jej metodika hodnotenia spĺňa požiadavky objektivity, nezávislosti, priebežnej kontroly a transparentnosti a že výsledné ratingy spĺňajú požiadavky dôveryhodnosti a transparentnosti. Na tieto účely zohľadnia príslušné orgány technické kritériá uvedené v prílohe VI časti 2.
3. Ak bola ratingová agentúra uznaná ako prípustná príslušnými orgánmi členského štátu, príslušné orgány ostatných členských štátov môžu uznať túto ratingovú agentúru ako prípustnú bez toho, aby vykonali svoje vlastné hodnotenie.
4. Príslušné orgány verejne sprístupnia vysvetlenie procesu uznávania a zoznam prípustných ratingových agentúr.
Článok 82
1. Príslušné orgány určia, pri zohľadnení technických kritérií stanovených v prílohe VI časti 2, ku ktorým stupňom kreditnej kvality stanoveným v časti 1 uvedenej prílohy majú byť priradené príslušné ratingy prípustnej ratingovej agentúry. Tieto určenia priradenia sú objektívne a konzistentné.
2. Ak príslušné orgány členského štátu uskutočnili určenie priradenia podľa odseku 1, príslušné orgány iného členského štátu môžu toto určenie priradenia uznať bez toho, aby vykonali svoje vlastné určenie priradenia.
Článok 83
1. Použitie ratingov ratingových agentúr na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií úverových inštitúcií je konzistentné a v súlade s prílohou VI časťou 3. Ratingy sa nepoužívajú selektívne.
2. Úverové inštitúcie používajú vyžiadané ratingy. S povolením relevantného príslušného orgánu však môžu použiť nevyžiadané ratingy.
Pododdiel 2
Prístup interných ratingov
Článok 84
1. V súlade s týmto pododdielom môžu príslušné orgány povoliť úverovým inštitúciám, aby vypočítali hodnoty rizikovo vážených expozícií s použitím prístupu interných ratingov (ďalej len „IRB prístup“). Výslovné povolenie sa vyžaduje v prípade každej úverovej inštitúcie.
2. Povolenie sa udelí, iba ak je príslušný orgán presvedčený, že systémy úverovej inštitúcie pre riadenie a rating expozícií kreditného rizika sú správne a dôsledne sa uplatňujú a najmä, že v súlade s prílohou VII časťou 4 spĺňajú tieto štandardy:
a)
ratingové systémy úverovej inštitúcie poskytujú zmysluplné hodnotenie charakteristík dlžníka a transakcií, zmysluplné rozdelenie rizika a presné a konzistentné kvantitatívne odhady rizika;
b)
interné ratingy a odhady zlyhaní a strát použité vo výpočte kapitálových požiadaviek a súvisiace systémy a procesy hrajú základnú úlohu v procese riadenia rizika a rozhodovania, pri schvaľovaní úveru, alokácii interného kapitálu a funkciách správy a riadenia úverovej inštitúcie;
c)
úverová inštitúcia má útvar riadenia kreditného rizika, ktorý je zodpovedný za jej ratingové systémy, a ktorý je primerane nezávislý a nie je neprípustne ovplyvňovaný;
d)
úverová inštitúcia zhromažďuje a uchováva všetky príslušné údaje, aby zabezpečila účinnú podporu svojmu procesu merania a riadenia kreditného rizika; a
e)
úverová inštitúcia dokumentuje svoje ratingové systémy a odôvodnenie ich konštrukcie a validuje ich.
Ak materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ a jej dcérske spoločnosti používajú IRB prístup na jednotnom základe, príslušné orgány môžu povoliť materskej inštitúcii/spoločnosti a jej dcérskym spoločnostiam, aby plnili minimálne požiadavky prílohy VII časti 4 spoločne.
3. Úverová inštitúcia žiadajúca o používanie IRB prístupu preukáže, že používala pre príslušné triedy expozícií IRB ratingové systémy, ktoré boli vo všeobecnosti v súlade s minimálnymi požiadavkami stanovenými v prílohe VII časti 4 na účely merania a riadenia interných rizík za obdobie najmenej troch rokov predtým, než sa kvalifikuje pre používanie IRB prístupu.
4. Úverová inštitúcia žiadajúca o používanie vlastných odhadov LGD a/alebo konverzných faktorov preukáže, že odhadovala a používala vlastné odhady LGD a/alebo konverzných faktorov spôsobom, ktorý bol vo všeobecnosti konzistentný s minimálnymi požiadavkami na používanie vlastných odhadov týchto parametrov stanovených v prílohe VII časť 4 za obdobie najmenej troch rokov predtým, než sa kvalifikuje pre používanie vlastných odhadov LGD a/alebo konverzných faktorov.
5. Ak úverová inštitúcia prestane dodržiavať požiadavky stanovené v tomto pododdiele, buď predloží príslušnému orgánu plán opätovného včasného dodržiavania požiadaviek, alebo preukáže, že účinok nedodržiavania požiadaviek je nepodstatný.
6. Ak sa zamýšľa používanie IRB prístupu materskou úverovou inštitúciou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami alebo materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami, príslušné orgány rôznych právnických osôb úzko spolupracujú, ako ustanovujú články 129 až 132.
Článok 85
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 89, úverové inštitúcie a akákoľvek materská spoločnosť a jej dcérske spoločnosti implementujú IRB prístup pre všetky expozície.
Po schválení príslušnými orgánmi sa môže implementácia vykonávať postupne naprieč rôznymi triedami expozícií uvedenými v článku 86, v rámci rovnakej obchodnej jednotky, medzi rôznymi obchodnými jednotkami v rovnakej skupine alebo na používanie vlastných odhadov LGD alebo konverzných faktorov na výpočet rizikových váh pre expozície voči podnikateľským subjektom, inštitúciám a ústredným vládam štátov a centrálnym bankám.
V prípade triedy retailových expozícií uvedenej v článku 86 sa môže implementácia vykonávať postupne naprieč kategóriami expozícií, ktorým zodpovedajú rôzne korelácie v prílohe VII časti 1 body 10 až 13.
2. Implementácia podľa odseku 1 sa uskutoční v rámci primeranej lehoty po dohode s príslušnými orgánmi. Implementácia sa uskutoční na základe prísnych podmienok stanovených príslušnými orgánmi. Tieto podmienky sa určia tak, aby zabezpečovali, že flexibilita podľa odseku 1 sa nepoužíva selektívne s cieľom dosiahnuť znížené minimálne kapitálové požiadavky vzhľadom na tie triedy expozícií alebo obchodné jednotky, ktoré zatiaľ nie sú zatiaľ zahrnuté do IRB prístupu alebo do používania vlastných odhadov LGD a/alebo konverzných faktorov.
3. Úverové inštitúcie, ktoré používajú IRB prístup pre akúkoľvek triedu expozícií zároveň používajú IRB prístup pre triedu akciových expozícií.
4. Pokiaľ odseky 1 až 3 tohto článku a článok 89 neustanovujú inak, úverové inštitúcie, ktoré získali povolenie podľa článku 84 používať IRB prístup, nezačnú na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií opäť používať pododdiel 1, okrem odôvodnených prípadov a po schválení príslušnými orgánmi.
5. Pokiaľ odseky 1 a 2 tohto článku a článok 89 neustanovujú inak, úverové inštitúcie, ktoré získali povolenie podľa článku 87 ods. 9 používať vlastné odhady LGD a konverzných faktorov, nezačnú opäť používať hodnoty LGD a konverzné faktory uvedené v článku 87 ods. 8, okrem odôvodnených prípadov a po schválení príslušnými orgánmi.
Článok 86
1. Každá expozícia sa zaradí do jednej z týchto tried expozícií:
a)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči ústredným vládam štátov a centrálnym bankám;
b)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči inštitúciám;
c)
pohľadávky alebo podmienené pohľadávky voči podnikateľským subjektom;
d)
retailové pohľadávky alebo podmienené retailové pohľadávky;
e)
akciové pohľadávky;
f)
sekuritizačné pozície; alebo
g)
ostatné aktíva, ktoré nemajú povahu kreditného záväzku.
2. S nasledujúcimi expozíciami sa zaobchádza ako s expozíciami voči ústredným vládam štátov a centrálnym bankám:
a)
expozície voči regionálnym vládam, miestnym orgánom alebo subjektom verejného sektora, s ktorými sa zaobchádza ako s expozíciami voči ústredným vládam štátov podľa pododdielu 1; a
b)
expozície voči multilaterálnym rozvojovým bankám a medzinárodným organizáciám, na ktoré sa vzťahuje riziková váha 0 % podľa pododdielu 1.
3. S nasledujúcimi expozíciami sa zaobchádza ako s expozíciami voči inštitúciám:
a)
expozície voči regionálnym vládam a miestnym orgánom, s ktorými sa nezaobchádza ako s expozíciami voči ústredným vládam štátov podľa pododdielu 1;
b)
expozície voči subjektom verejného sektora, s ktorými sa zaobchádza ako s expozíciami voči inštitúciám podľa pododdielu 1; a
c)
expozície voči multilaterálnym rozvojovým bankám, na ktoré sa nevzťahuje riziková váha 0 % podľa pododdielu 1.
4. Aby sa expozície kvalifikovali do triedy retailových expozícií uvedenú v odseku 1 písm. d), musia spĺňať tieto kritériá:
a)
sú expozíciami buď voči jednotlivej osobe alebo osobám, alebo voči malému alebo stredne veľkému subjektu, v druhom prípade za predpokladu, že celková suma, ktorú dlží klient alebo skupina prepojených klientov úverovej inštitúcii a materským spoločnostiam a ich dcérskym spoločnostiam, vrátane akýchkoľvek expozícií po splatnosti, ale okrem pohľadávok alebo podmienených pohľadávok zabezpečených kolaterálom vo forme obytných nehnuteľností, podľa vedomia úverovej inštitúcie, ktorá prijala odôvodnené kroky, aby potvrdila tento stav, neprekročí 1 milión EUR ;
b)
úverová inštitúcia s nimi zaobchádza vo svojom riadení rizika dlhodobo konzistentne a podobným spôsobom;
c)
nie sú riadené individuálne rovnakým spôsobom ako expozície v triede expozícií voči podnikateľským subjektom; a
d)
každá z nich predstavuje jednu z významného počtu podobne riadených expozícií.
Súčasná hodnota retailových minimálnych platieb z prenájmu je prípustná pre triedu retailových expozícií.
5. Nasledujúce expozície sú zatriedené ako akciové expozície:
a)
nedlhové expozície vyjadrujúce podriadenú, zostatkovú pohľadávku voči aktívam alebo príjmu emitenta; a
b)
dlhové expozície, ktorých ekonomický význam je podobný expozíciám uvedeným v písmene a).
6. V rámci triedy expozícií voči podnikateľským subjektom určia úverové inštitúcie oddelene ako expozície vo forme špecializovaného financovania tie expozície, ktoré majú tieto vlastnosti:
a)
expozícia je voči subjektu, ktorý bol vytvorený výhradne na financovanie a/alebo prevádzkovanie hmotného majetku;
b)
zmluvné úpravy poskytujú veriteľovi značný stupeň kontroly nad aktívami a príjmom, ktorý produkujú; a
c)
primárny zdroj splatenia záväzku je príjem vyprodukovaný aktívami, ktoré sú financované, a nie nezávislá kapacita širšej obchodnej spoločnosti.
7. Akýkoľvek kreditný záväzok, ktorý nie je zaradený do tried expozícií uvedených v odseku 1 písm. a), b) a d) až f), sa zaradí do triedy expozícií uvedenej v písm. c) uvedeného odseku.
8. Trieda expozícií uvedená v odseku 1 písm. g) zahŕňa zostatkovú hodnotu prenajatého majetku, ak táto už nie je zahrnutá v expozíciách z prenájmu, ako je vymedzené v prílohe VII časť 3 bod 4.
9. Metodika zaraďovania expozícií do rôznych tried expozícií použitá úverovou inštitúciou je primeraná a dlhodobo konzistentná.
Článok 87
1. Hodnoty rizikovo vážených expozícií pre kreditné riziko pre expozície patriace do jednej z tried expozícií uvedených v článku 86 ods. 1 písm. a) až e) alebo g) sa, pokiaľ nie sú odpočítané od vlastných zdrojov, vypočítajú v súlade s prílohou VII časťou 1 bodmi 1 až 27.
2. Hodnoty rizikovo vážených expozícií pre riziko obchodných pohľadávok pri odkúpených obchodných pohľadávkach sa vypočítajú podľa prílohy VII časť 1 bod 28. Ak má úverová inštitúcia plné právo postihu v súvislosti s odkúpenými obchodnými pohľadávkami na riziko zlyhania a riziko obchodných pohľadávok voči predávajúcemu odkúpených obchodných pohľadávok, nemusia sa uplatniť ustanovenia článkov 87 a 88 vo vzťahu k odkúpeným obchodným pohľadávkam. Namiesto toho sa s expozíciou môže zaobchádzať ako s expozíciou zabezpečenou kolaterálom.
3. Výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií pre kreditné riziko a riziko obchodných pohľadávok je založený na príslušných parametroch spojených s danou expozíciou. Tieto zahŕňajú pravdepodobnosť zlyhania (PD), LGD, splatnosť a hodnotu danej expozície. PD a LGD možno brať do úvahy oddelene alebo spoločne, v súlade s prílohou VII časťou 2.
4. Bez ohľadu na odsek 3 sa výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií pre kreditné riziko pre všetky expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. e) uskutoční v súlade s prílohou VII časť 1 bodmi 17 až 26 po schválení príslušnými orgánmi. Príslušné orgány povolia úverovej inštitúcii použiť prístup stanovený v prílohe VII časť 1 body 25 a 26 len vtedy, ak úverová inštitúcia spĺňa minimálne požiadavky stanovené v prílohe VII časť 4 body 115 až 123.
5. Bez ohľadu na odsek 3 sa výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií pre kreditné riziko pre expozície vo forme špecializovaného financovania môže uskutočniť v súlade s prílohou VII časť 1 bod 6. Príslušné orgány uverejnia usmernenie o tom, ako by mali úverové inštitúcie priraďovať rizikové váhy expozíciám vo forme špecializovaného financovania podľa prílohy VII časť 1 bod 6 a schvália úverovým inštitúciám ich metodiku priraďovania.
6. Pokiaľ ide o expozície patriace do tried expozícií uvedených v článku 86 ods. 1 písm. a) až d), úverové inštitúcie poskytnú vlastné odhady PD v súlade s článkom 84 a prílohou VII časťou 4.
7. Pokiaľ ide o expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. d), úverové inštitúcie poskytnú vlastné odhady LGD a konverzných faktorov v súlade s článkom 84 a prílohou VII časťou 4.
8. Pokiaľ ide o expozície patriace do tried expozícií uvedených v článku 86 ods. 1 písm. a) až c), úverové inštitúcie uplatňujú hodnoty LGD stanovené v prílohe VII časti 2 bod 8 a konverzné faktory stanovené v prílohe VII časti 3 bod 9 písm. a) až d).
9. Bez ohľadu na odsek 8, pokiaľ ide o všetky expozície patriace do tried expozícií uvedených v článku 86 ods. 1 písm. a) až c), príslušné orgány môžu povoliť úverovým inštitúciám použiť vlastné odhady LGD a konverzných faktorov v súlade s článkom 84 a prílohou VII časťou 4.
10. Hodnoty rizikovo vážených expozícií pre sekuritizované expozície a pre expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. f) sa vypočítajú v súlade s pododdielom 4.
11. Ak expozície vo forme podielov v PKI spĺňajú kritériá stanovené v prílohe VI časť 1 body 77 a 78, a úverová inštitúcia má informácie o všetkých podkladových expozíciách PKI, úverová inštitúcia prezrie tieto podkladové expozície s cieľom vypočítať hodnoty rizikovo vážených expozícií a výšku očakávaných strát v súlade s metódami stanovenými v tomto pododdiele.
Ak úverová inštitúcia nespĺňa podmienky pre používanie metód stanovených v tomto pododdiele, hodnoty rizikovo vážených expozícií a výška očakávaných strát sa vypočítajú v súlade s týmito prístupmi:
a)
pre expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. e) v súlade s prístupom stanoveným v prílohe VII časti 1 body 19 až 21. Ak na tieto účely úverová inštitúcia nedokáže rozlíšiť medzi expozíciami vo forme verejne neobchodovateľných akcií, akciovými expozíciami obchodovanými na burze a ostatnými akciovými expozíciami, zaobchádza s príslušnými expozíciami ako s ostatnými akciovými expozíciami;
b)
pokiaľ ide o všetky ostatné podkladové expozície v súlade s prístupom stanoveným v pododdiele 1, na základe týchto úprav:
(i)
expozície sú zaradené do vhodnej triedy expozícií a priradí sa im riziková váha stupňa kreditnej kvality bezprostredne vyššieho, ako je stupeň kreditnej kvality, ktorý by bol expozícii štandardne priradený; a
(ii)
expozíciám zaradeným do vyšších stupňov kreditnej kvality, ktorým by bola štandardne priradená riziková váha 150 %, sa priradí riziková váha 200 %.
12. Ak expozície vo forme podielov v PKI nespĺňajú kritériá stanovené v prílohe VI časti 1 body 77 a 78 alebo úverová inštitúcia nemá informácie o všetkých podkladových expozíciách PKI, úverová inštitúcia prezrie tieto podkladové expozície a vypočíta hodnoty rizikovo vážených expozícií a výšku očakávaných strát v súlade s prístupom stanoveným v prílohe VII časti 1 body 19 až 21. Ak na tieto účely úverová inštitúcia nedokáže rozlíšiť medzi expozíciami vo forme verejne neobchodovateľných akcií, akciovými expozíciami obchodovanými na burze a ostatnými akciovými expozíciami, zaobchádza s príslušnými expozíciami ako s ostatnými akciovými expozíciami. Na tieto účely sa neakciové expozície zaradia do jednej z tried (verejne neobchodovateľných akcií, akcií obchodovaných na burze a ostatných akcií) stanovených v prílohe VII časti 1 bod 19 a neznáme expozície sa zaradia do triedy ostatných akciových expozícií.
Okrem metódy opísanej vyššie môžu úverové inštitúcie samostatne vypočítať alebo sa môžu spoliehať na tretiu stranu pri výpočte a vykázaní priemerných hodnôt rizikovo vážených expozícií založených na podkladových expozíciách PKI v súlade s nasledujúcimi prístupmi za predpokladu, že je primerane zabezpečená správnosť výpočtu a vykazovania:
a)
pre expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. e), prístup stanovený v prílohe VII časti 1 body 19 až 21. Ak na tieto účely úverová inštitúcia nedokáže rozlíšiť medzi expozíciami vo forme verejne neobchodovateľných akcií, akciovými expozíciami obchodovanými na burze a ostatnými akciovými expozíciami, zaobchádza s príslušnými expozíciami ako s ostatnými akciovými expozíciami; alebo
b)
pokiaľ ide o všetky ostatné podkladové expozície, prístup stanovený v pododdiele 1, na základe týchto úprav:
(i)
expozície sú zaradené do vhodnej triedy expozícií a priradí sa im riziková váha stupňa kreditnej kvality bezprostredne vyššieho, ako je stupeň kreditnej kvality, ktorý by bol štandardne priradený expozícii; a
(ii)
expozíciám zaradeným do vyšších stupňov kreditnej kvality, ktorým by bola štandardne priradená riziková váha 150 %, sa priradí riziková váha 200 %.
Článok 88
1. Výška očakávaných strát pre expozície patriace do jednej z tried expozícií uvedených v článku 86 ods. 1 písm. a) až e) sa vypočíta v súlade s metódami stanovenými v prílohe VII časť 1 body 29 až 35.
2. Výpočet výšky očakávaných strát v súlade s prílohou VII časť 1 body 29 až 35 vychádza z rovnakých vstupných hodnôt PD, LGD a z hodnoty expozície pre každú expozíciu, ktorá sa používa na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií v súlade s článkom 87. Pre expozície v stave zlyhania, keď úverové inštitúcie využívajú vlastné odhady LGD, očakávané straty (ďalej len „EL“) zodpovedajú najlepšiemu odhadu očakávaných strát úverovej inštitúcie (ďalej len „ELBE“) pre expozície v stave zlyhania, podľa prílohy VII časť 4 bod 80.
3. Výška očakávaných strát pre sekuritizované expozície sa vypočíta v súlade s pododdielom 4.
4. Výška očakávaných strát pre expozície patriace do triedy expozícií uvedenej v článku 86 ods. 1 písm. g) sa rovná nule.
5. Výška očakávaných strát pre riziko obchodných pohľadávok pri odkúpených obchodných pohľadávkach sa vypočíta v súlade s metódami stanovenými v prílohe VII časť 1 bod 35.
6. Výška očakávaných strát pre expozície uvedené v článku 87 ods. 11 a 12 sa vypočíta v súlade s metódami stanovenými v prílohe VII časť 1 body 29 až 35.
Článok 89
1. Po schválení príslušnými orgánmi môžu úverové inštitúcie, ktorým bolo povolené použiť IRB prístup pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií a výšky očakávaných strát pre jednu alebo viac tried expozícií, uplatniť pododdiel 1 na:
a)
triedu expozícií uvedenú v článku 86 ods. 1 písm. a), ak je počet významných zmluvných strán obmedzený a pre úverovú inštitúciu by bolo nadmieru obtiažne uplatniť ratingový systém pre tieto zmluvné strany;
b)
triedu expozícií uvedenú v článku 86 ods. 1 písm. b), ak je počet významných zmluvných strán obmedzený a pre úverovú inštitúciu by bolo nadmieru obtiažne uplatniť ratingový systém pre tieto zmluvné strany;
c)
expozície v nevýznamných obchodných jednotkách, ako aj triedy expozícií, ktoré sú nepodstatné, pokiaľ ide o veľkosť a pozorovaný rizikový profil;
d)
expozície voči ústredným vládam domovského členského štátu a voči ich regionálnym vládam, miestnym orgánom a správnym subjektom za predpokladu, že:
(i)
neexistuje rozdiel v riziku medzi expozíciami voči tejto ústrednej vláde štátu a týmito ostatnými expozíciami z dôvodu osobitných verejných úprav; a
(ii)
expozíciám voči ústrednej vláde štátu sa priradí riziková váha 0 % podľa pododdielu 1;
e)
expozície úverovej inštitúcie voči zmluvnej strane, ktorá je jej materskou spoločnosťou, jej dcérskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou jej materskej spoločnosti za predpokladu, že zmluvná strana je inštitúciou alebo finančnou holdingovou spoločnosťou, finančnou inštitúciou, správcovskou spoločnosťou alebo podnikom pomocných služieb podliehajúcim primeraným požiadavkám na obozretné podnikanie alebo podnikom prepojeným vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS a expozície medzi úverovými inštitúciami spĺňajúcimi požiadavky ustanovené v článku 80 ods. 8;
f)
akciové expozície voči subjektom, ktorých kreditné záväzky sa kvalifikujú pre rizikovú váhu 0 % podľa pododdielu 1 (vrátane tých verejne sponzorovaných subjektov, u ktorých sa môže uplatniť nulová riziková váha);
g)
akciové expozície, ktoré vznikli podľa legislatívnych programov na podporu určitých hospodárskych odvetví poskytujúcich významné dotácie na investovanie úverovej inštitúcii a zahŕňajú určitú formu vládneho dozoru a reštrikcií akciových investícií. Táto výnimka je obmedzená na celkovú hodnotu 10 % z pôvodných a dodatkových vlastných zdrojov;
h)
expozície uvedené v prílohe VI časť 1 bod 40, ktoré spĺňajú v nej uvedené podmienky; alebo
i)
štátne a štátom zaistené záruky podľa prílohy VIII časť 2 bod 19.
Tento odsek nebráni príslušným orgánom ostatných členských štátov, aby povolili uplatňovanie pravidiel pododdielu 1 na akciové expozície, pre ktoré bolo povolené takéto zaobchádzanie v ostatných členských štátoch.
2. Na účely odseku 1 sa trieda akciových expozícií úverovej inštitúcie posudzuje ako významná, ak ich celková hodnota s výnimkou akciových expozícií, ktoré vznikli podľa legislatívnych programov, ako sa uvádza v odseku 1 písm. g), presahuje v priemere za predchádzajúci rok výšku 10 % vlastných zdrojov úverovej inštitúcie. Ak je počet týchto akciových expozícií menší než 10 individuálnych podielov, prahová hodnota je 5 % vlastných zdrojov úverovej inštitúcie.
Pododdiel 3
Zmierňovanie kreditného rizika
Článok 90
Na účely tohto pododdielu je požičiavajúca úverová inštitúcia úverovou inštitúciou, ktorá má príslušnú expozíciu, či už expozícia je alebo nie je odvodená z úveru.
Článok 91
Úverové inštitúcie, ktoré používajú štandardizovaný prístup podľa článkov 78 až 83 alebo IRB prístup podľa článkov 84 až 89, ale nepoužívajú vlastné odhady LGD a konverzných faktorov podľa článkov 87 a 88, môžu uznať zmierňovanie kreditného rizika v súlade s týmto pododdielom pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií na účely článku 75 písm. a) alebo ako príslušné výšky očakávaných strát na účely výpočtu uvedeného v článku 57 písm. q) a článku 63 ods. 3.
Článok 92
1. Postup použitý s cieľom poskytnúť zabezpečenie spolu s prijatými akciami a krokmi spoločne s postupmi a politikami uplatňovanými požičiavajúcou úverovou inštitúciou sú také, aby ich výsledkom boli dohody o zabezpečení, ktoré sú právne účinné a vymožiteľné vo všetkých príslušných jurisdikciách.
2. Požičiavajúca úverová inštitúcia prijme všetky vhodné opatrenia, aby zabezpečila účinnosť dohôd o zabezpečení, a aby sa venovala súvisiacim rizikám.
3. V prípade vecného zabezpečenia, aby mohli byť aktíva, na ktoré sa možno spoliehať, prípustné na uznanie, musia byť dostatočne likvidné a ich hodnota dlhodobo stála, aby bola zabezpečená primeraná istota vzhľadom na dosiahnuté zabezpečenie so zreteľom na prístup použitý pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií a vzhľadom na stupeň povoleného uznávania. Prípustnosť je obmedzená na aktíva stanovené v prílohe VIII časti 1.
4. Požičiavajúca úverová inštitúcia má v prípade vecného zabezpečenia právo včas speňažiť alebo ponechať si aktíva, z ktorých vyplýva zabezpečenie v prípade zlyhania, insolventnosti alebo konkurzu dlžníka - alebo inej kreditnej udalosti uvedenej v obchodnej dokumentácii - a prípadne správcovstva kolaterálu. Stupeň korelácie medzi hodnotou aktív, na ktoré sa možno spoliehať v prípade zabezpečenia, a kreditnou kvalitou dlžníka nesmie byť neprimeraný.
5. V prípade osobného zabezpečenia musí byť strana, ktorá poskytuje zabezpečenie, dostatočne spoľahlivá, aby mohla byť prípustná na uznanie, a dohoda o zabezpečení právne účinná a vymožiteľná vo všetkých príslušných jurisdikciách, aby bola zabezpečená primeraná istota vzhľadom na dosiahnuté zabezpečenie so zreteľom na prístup použitý pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií a vzhľadom na stupeň povoleného uznávania. Prípustnosť je obmedzená na poskytovateľov ochrany a druhy dohôd o zabezpečení uvedené v prílohe VIII časti 1.
6. Musia byť dodržané minimálne požiadavky stanovené v prílohe VIII časti 2.
Článok 93
1. Ak sú dodržané požiadavky článku 92, výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií a prípadne výšky očakávaných strát môže byť upravený v súlade s prílohou VIII časťami 3 až 6.
2. Žiadna expozícia, v súvislosti s ktorou existuje zmierňovanie kreditného rizika, nevytvára vyššiu hodnotu rizikovo vážených expozícií alebo výšku očakávanej straty, než inak identická expozícia, vzhľadom na ktorú neexistuje zmierňovanie kreditného rizika.
3. Ak hodnota rizikovo vážených expozícií už zohľadňuje zabezpečenie podľa článkov 78 až 83 alebo článkov 84 až 89, výpočet zabezpečenia sa ďalej neuzná podľa tohto pododdielu.
Pododdiel 4
Sekuritizácia
Článok 94
Ak úverová inštitúcia používa štandardizovaný prístup stanovený v článkoch 78 až 83 na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií pre triedu expozícií, do ktorej by boli sekuritizované expozície zaradené podľa článku 79, vypočíta hodnotu rizikovo vážených expozícií pre sekuritizačnú pozíciu v súlade s prílohou IX časť 4 body 1 až 36.
Vo všetkých ostatných prípadoch vypočíta hodnotu rizikovo vážených expozícií v súlade s prílohou IX časť 4 body 1 až 5 a 37 až 76.
Článok 95
1. Ak bolo významné kreditné riziko spojené so sekuritizovanými expozíciami presunuté z úverovej inštitúcie, ktorá je originátorom, v súlade s podmienkami prílohy IX časti 2, táto úverová inštitúcia môže:
a)
v prípade tradičnej sekuritizácie, vyňať zo svojho výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií a prípadne výšky očakávaných strát tie expozície, ktoré sekuritizovala; a
b)
v prípade syntetickej sekuritizácie, vypočítať hodnoty rizikovo vážených expozícií a, prípadne, výšky očakávaných strát, vzhľadom na sekuritizované expozície v súlade s prílohou IX časťou 2.
2. Ak sa uplatňuje odsek 1, úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, vypočíta hodnoty rizikovo vážených expozícií stanovených v prílohe IX pre pozície, ktoré môže držať v sekuritizácii.
Ak úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, nedokáže presunúť významné kreditné riziko v súlade s odsekom 1, nemusí vypočítať hodnoty rizikovo vážených expozícií pre žiadne pozície, ktoré môže mať v príslušnej sekuritizácii.
Článok 96
1. Na výpočet hodnoty rizikovo váženej expozície pre sekuritizačnú pozíciu sa priradia rizikové váhy na hodnotu expozície pozície v súlade s prílohou IX, vychádzajúc z kreditnej kvality pozície, ktorá môže byť určená na základe ratingu ratingovej agentúry alebo inak, ako sa uvádza v prílohe IX.
2. Ak existuje expozícia voči rôznym tranžám v sekuritizácii, expozícia voči každej tranži sa posudzuje ako samostatná sekuritizačná pozícia. Poskytovatelia zabezpečenia na sekuritizačné pozície sa považujú za držiteľov pozícií v rámci sekuritizácie. Sekuritizačné pozície zahŕňajú expozície voči sekuritizácii vyplývajúcej z úrokových alebo menových derivátových zmlúv.
3. Ak podlieha sekuritizačná pozícia vecnému alebo osobnému zabezpečeniu, riziková váha, ktorá sa má použiť na túto pozíciu, môže byť upravená v súlade s článkami 90 až 93, v spojení s prílohou IX.
4. Pokiaľ článok 57 písm. r) a článok 66 ods. 2 neustanovujú inak, hodnota rizikovo vážených expozícií sa zahrnie do celkových hodnôt rizikovo vážených expozícií úverovej inštitúcie na účely článku 75 písm. a).
Článok 97
1. Rating ratingovej agentúry sa môže použiť na určenie rizikovej váhy sekuritizačnej pozície v súlade s článkom 96, iba ak bola ratingová agentúra uznaná na tieto účely príslušnými orgánmi ako prípustná (ďalej len „prípustná ratingová agentúra“).
2. Príslušné orgány uznajú ratingovú agentúru ako prípustnú na účely odseku 1, iba ak sú presvedčené o splnení požiadaviek stanovených v článku 81, berúc do úvahy technické kritériá v prílohe VI časti 2 a ak ratingová agentúra preukázala schopnosť v oblasti sekuritizácie, ktorá môže byť dokázaná silnou trhovou akceptáciou.
3. Ak bola ratingová agentúra uznaná príslušnými orgánmi členského štátu ako prípustnú na účely odseku 1, príslušné orgány ostatných členských štátov môžu uznať túto ratingovú agentúru ako prípustnú na tieto účely bez toho, aby vykonali svoje vlastné hodnotenie.
4. Príslušné orgány verejne sprístupnia vysvetlenie procesu uznávania a zoznam prípustných ratingových agentúr.
5. Aby sa rating prípustnej ratingovej agentúry dal použiť na účely odseku 1, spĺňa princípy dôveryhodnosti a transparentnosti uvedené v prílohe IX časti 3.
Článok 98
1. Na účely uplatňovania rizikových váh na sekuritizačné pozície, príslušné orgány určia, ku ktorým stupňom kreditnej kvality stanoveným v prílohe IX, majú byť priradené príslušné ratingy prípustnej ratingovej agentúry. Tieto určenia priradenia sú objektívne a konzistentné.
2. Ak príslušné orgány členského štátu uskutočnili určenie priradenia podľa odseku 1, príslušné orgány ostatných členských štátov môžu uznať toto určenie priradenia bez toho, aby vykonali svoje vlastné určenie priradenia.
Článok 99
Použitie ratingov ratingových agentúr na výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií úverových inštitúcií podľa článku 96 je konzistentné a v súlade s prílohou IX časťou 3. Ratingy sa nepoužívajú selektívne.
Článok 100
1. Ak podlieha sekuritizácia revolvingových expozícií ustanoveniu o predčasnom splatení, úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, vypočíta v súlade s prílohou IX dodatočnú hodnotu rizikovo vážených expozícií vzhľadom na riziko, že úrovne kreditného rizika, ktorým je vystavená, sa môžu zvýšiť následne po uplatnení ustanovenia o predčasnom splatení.
2. Na tieto účely je revolvingová expozícia expozíciou, v rámci ktorej nesplatené saldo klientov môže fluktuovať na základe ich rozhodnutí požičať si a splatiť do výšky dohodnutého limitu, a ustanovenie o predčasnom splatení je zmluvným ustanovením, ktoré v prípade vymedzených okolností vyžaduje, aby bola pozícia investora splatená pred pôvodne stanovenou splatnosťou emitovaných cenných papierov
Článok 101
1. Úverová inštitúcia, ktorá je originátorom a ktorá s ohľadom na sekuritizáciu využila pri výpočte hodnoty rizikovo vážených expozícií článok 95, alebo ktorá je sponzorom, neposkytuje na účely znižovania potenciálnych alebo skutočných strát investorov podporu sekuritizácii nad rámec svojich zmluvných povinností.
2. Ak úverová inštitúcia, ktorá je originátorom alebo sponzorom, nedodrží odsek 1 vzhľadom na sekuritizáciu, príslušný orgán od nej bude minimálne vyžadovať, aby držala kapitál voči všetkým sekuritizovaným expozíciám, akokeby neboli sekuritizované. Úverová inštitúcia uverejní, že poskytla nezmluvnú podporu ako aj dopad na regulatórny kapitál v dôsledku tejto podpory.
Oddiel 4
Minimálne požiadavky vlastných zdrojov na operačné riziko
Článok 102
1. Príslušné orgány od úverových inštitúcií vyžadujú, aby mali vlastné zdroje voči operačnému riziku v súlade s prístupmi stanovenými v článkoch 103, 104 a 105.
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 4, úverové inštitúcie, ktoré používajú prístup stanovený v článku 104, nezačnú opäť používať prístup stanovený v článku 103 okrem odôvodnených prípadov a po schválení príslušnými orgánmi.
3. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 4, úverové inštitúcie, ktoré používajú prístup stanovený v článku 105, nezačnú opäť používať prístupy stanovené v článkoch 103 alebo 104 okrem odôvodnených prípadov a po schválení príslušnými orgánmi.
4. Príslušné orgány môžu úverovým inštitúciám povoliť, aby použili kombináciu prístupov v súlade s prílohou X časťou 4.
Článok 103
Kapitálová požiadavka na operačné riziko podľa prístupu základného ukazovateľa je určitá percentuálna hodnota z príslušného ukazovateľa, v súlade s parametrami stanovenými v prílohe X časti 1.
Článok 104
1. Podľa štandardizovaného prístupu rozdelia úverové inštitúcie svoje činnosti do počtu obchodných línií, ako je stanovené v prílohe X časti 2.
2. Pre každú obchodnú líniu vypočítajú úverové inštitúcie kapitálovú požiadavku na operačné riziko ako určitú percentuálnu hodnotu z príslušného ukazovateľa v súlade s parametrami stanovenými v prílohe X časti 2.
3. Pre určité obchodné línie môžu príslušné orgány za určitých okolností úverovej inštitúcii povoliť používať alternatívny príslušný ukazovateľ na určenie jej kapitálovej požiadavky na operačné riziko podľa prílohy X časť 2 body 5 až 11.
4. Kapitálová požiadavka na operačné riziko podľa štandardizovaného prístupu je súčet kapitálových požiadaviek na operačné riziko pre všetky jednotlivé obchodné línie.
5. Parametre pre štandardizovaný prístup sú stanovené v prílohe X časti 2.
6. Aby sa úverové inštitúcie kvalifikovali pre používanie štandardizovaného prístupu, musia spĺňať kritériá stanovené v prílohe X časti 2.
Článok 105
1. Úverové inštitúcie môžu používať pokročilé prístupy merania založené na svojich vlastných systémoch merania operačného rizika za predpokladu, že príslušný orgán výslovne schváli použitie príslušných modelov na výpočet požiadavky na vlastné zdroje.
2. Úverové inštitúcie ubezpečia svoje príslušné orgány, že spĺňajú kvalifikačné kritériá stanovené v prílohe X časti 3.
3. Ak je pokročilý prístup merania určený na to, aby ho používala materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo dcérske spoločnosti materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, príslušné orgány rôznych právnických osôb úzko spolupracujú, ako je ustanovené v článkoch 129 až 132. Uplatňovanie zahŕňa prvky uvedené v prílohe X časti 3.
4. Ak materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo dcérske spoločnosti materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ používajú pokročilý prístup merania na jednotnom základe, môžu príslušné orgány materskej inštitúcii/spoločnosti a jej dcérskym spoločnostiam povoliť, aby spoločne plnili kvalifikačné kritériá stanovené v prílohe X časti 3.
Oddiel 5
Veľká majetková angažovanosť
Článok 106
1. Expozícia je na účely tohto oddielu akékoľvek aktívum alebo podsúvahová položka uvedená v oddiele 3 pododdiel 1, bez použitia rizikových váh alebo stupňov rizika v nich stanovených.
Expozície vyplývajúce z položiek uvedených v prílohe IV sa počítajú v súlade s jednou z metód určených v prílohe III. Na účely tohto oddielu sa tiež uplatňuje príloha III časť 2 bod 2.
Všetky prvky, ktoré sú v plnej miere kryté vlastnými zdrojmi, sa so súhlasom príslušných orgánov môžu z určenia expozície vyňať pod podmienkou, že tieto vlastné zdroje sa nebudú započítavať do vlastných zdrojov úverovej inštitúcie na účely článku 75 ani do výpočtu iných monitorovaných ukazovateľov stanovených v tejto smernici a v iných aktoch Spoločenstva.
2. Do expozície nepatrí:
a)
v prípade devízových transakcií expozícia, ktorá je výsledkom bežného postupu vysporiadania počas 48 hodín po platbe, alebo
b)
v prípade transakcie kúpy alebo predaja cenných papierov expozícia, ktorá je výsledkom bežného postupu vysporiadania počas piatich pracovných dní po platbe alebo doručení cenných papierov, a to podľa toho, čo nastane skôr.
Článok 107
Na účely uplatňovania tohto oddielu zahŕňa pojem úverová inštitúcia nasledujúce:
a)
úverovú inštitúciu vrátane jej pobočiek v tretích krajinách; a
b)
každý súkromnoprávny alebo verejnoprávny podnik vrátane jeho pobočiek, ktorý spĺňa vymedzenie pojmu úverovej inštitúcie a bolo mu udelené povolenie na činnosť v tretej krajine.
Článok 108
Angažovanosť úverovej inštitúcie voči klientovi alebo skupine prepojených klientov sa považuje za veľkú majetkovú angažovanosť, ak jej hodnota dosiahne alebo prekročí 10 % jej vlastných zdrojov.
Článok 109
Príslušné orgány požadujú od každej úverovej inštitúcie, aby používala správne administratívne a účtovné postupy a primerané mechanizmy internej kontroly na identifikáciu a evidenciu prípadov veľkej majetkovej angažovanosti a ich následných zmien v súlade s touto smernicou, a aby monitorovala túto angažovanosť v spojitosti s vlastnou politikou angažovanosti každej úverovej inštitúcie.
Článok 110
1. Úverová inštitúcia oznamuje príslušným orgánom každú veľkú majetkovú angažovanosť.
Členské štáty stanovia, že takéto oznamovanie podľa ich uváženia prebieha v súlade s jedným z týchto dvoch spôsobov:
a)
oznamovanie každej veľkej majetkovej angažovanosti aspoň raz za rok, kombinované s priebežným oznamovaním každej novej veľkej majetkovej angažovanosti a akéhokoľvek zvýšenia existujúcich veľkých majetkových angažovaností o najmenej 20 % oproti poslednému oznámeniu; alebo
b)
oznamovanie každej veľkej majetkovej angažovanosti aspoň štyrikrát za rok.
2. Okrem prípadu, keď úverová inštitúcia vychádza z článku 114 pri uznávaní kolaterálu pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1, 2 a 3, expozície, ktoré sú vyňaté podľa článku 113 ods. 3 písm. a) až d) a f) až h), sa nemusia oznamovať spôsobom stanoveným v odseku 1 tohto článku a frekvencia oznamovania stanovená v odseku 1 písm. b) tohto článku sa môže znížiť na dvakrát za rok v prípade expozícií uvedených v článku 113 ods. 3 písm. e) a i) a v článkoch 115 a 116.
Ak úverová inštitúcia využije tento odsek, vedie záznamy o uvedených dôvodoch počas najmenej jedného roka po vzniku udalosti, na ktorú sa úľava vzťahuje, aby príslušné orgány mohli určiť, či je takáto úľava opodstatnená.
3. Členské štáty môžu vyžadovať, aby úverové inštitúcie analyzovali svoje expozície voči emitentom kolaterálu z hľadiska možných koncentrácií a v prípade potreby vykonali opatrenia alebo oznámili akékoľvek významné zistenia svojmu príslušnému orgánu.
Článok 111
1. Úverová inštitúcia nesmie mať voči jednému klientovi alebo skupine prepojených klientov expozíciu, ktorej hodnota presiahne 25 % jej vlastných zdrojov.
2. Ak je takýto klient alebo skupina prepojených klientov materskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie a/alebo jednou alebo viacerými dcérskymi spoločnosťami takejto materskej spoločnosti, potom sa percentuálna hodnota stanovená v odseku 1 znižuje na 20 %. Členské štáty však môžu z 20 %-ného limitu vyňať expozície voči takýmto klientom, ak zabezpečia špecifické monitorovanie takýchto expozícií pomocou iných opatrení alebo postupov. Obsah týchto opatrení alebo postupov oznámia Komisii a Európskemu výboru pre bankovníctvo.
3. Úverová inštitúcia nesmie mať veľké majetkové angažovanosti, ktorých celková výška presahuje 800 % jej vlastných zdrojov.
4. Úverová inštitúcia spĺňa limity pre expozície stanovené v odsekoch 1, 2 a 3 v každom momente. Ak expozícia v určitých výnimočných prípadoch tieto limity prekročí, túto skutočnosť musí bezodkladne ohlásiť príslušným orgánom, ktoré v prípade, že si to okolnosti vyžadujú, môžu úverovej inštitúcii určiť lehotu na splnenie požadovaných limitov.
Článok 112
1. Na účely článkov 113 až 117 zahŕňa pojem záruka kreditné deriváty uznané podľa článkov 90 až 93, okrem dlhových nástrojov viazaných na kredit.
2. Pokiaľ odsek 3 neustanovuje inak, ak sa podľa článkov 113 až 117 môže povoliť uznanie vecného alebo osobného zabezpečenia, toto podlieha splneniu požiadaviek prípustnosti a iných minimálnych požiadaviek uvedených v článkoch 90 až 93 na účely výpočtu hodnôt rizikovo vážených expozícií v súlade s článkami 78 až 83.
3. Ak úverová inštitúcia vychádza z článku 114 ods. 2, uznanie vecného zabezpečenia podlieha príslušným požiadavkám podľa článkov 84 až 89.
Článok 113
1. Členské štáty môžu stanoviť limity, ktoré sú prísnejšie ako limity stanovené v článku 111.
2. Členské štáty môžu z uplatnenia článku 111 ods. 1, 2 a 3 plne alebo čiastočne vyňať prípady expozícií úverovej inštitúcie voči jej materskej spoločnosti, voči iným dcérskym spoločnostiam tejto materskej spoločnosti alebo voči jej vlastným dcérskym spoločnostiam, ak sa na tieto podniky vzťahuje dohľad na konsolidovanom základe, ktorému podlieha aj predmetná úverová inštitúcia, v súlade s touto smernicou alebo rovnocennými štandardmi platnými v tretej krajine.
3. Členské štáty môžu z uplatnenia článku 111 plne alebo čiastočne vyňať tieto expozície:
a)
aktíva predstavujúce pohľadávky voči ústredným vládam štátov alebo centrálnym bankám, ktorým by sa ako nezabezpečeným podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %;
b)
aktíva predstavujúce pohľadávky voči medzinárodným organizáciám alebo multilaterálnym rozvojovým bankám, ktorým by sa ako nezabezpečeným podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %;
c)
aktíva predstavujúce pohľadávky spojené s výslovnými zárukami ústredných vlád štátov, centrálnych bánk, medzinárodných organizácií, multilaterálnych rozvojových bánk alebo subjektov verejného sektora, ktorým by sa ako nezabezpečeným pohľadávkam voči subjektu poskytujúcemu záruku podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %;
d)
iné expozície prislúchajúce alebo zaručené ústrednými vládami štátov, centrálnymi bankami, medzinárodnými organizáciami, multilaterálnymi rozvojovými bankami, alebo subjektmi verejného sektora , ktorým by sa ako nezabezpečeným pohľadávkam voči subjektu, ktorému prislúcha expozícia alebo ktorým je expozícia zaručená, podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %;
e)
aktíva predstavujúce pohľadávky a iné expozície voči ústredným vládam štátov alebo centrálnym bankám, ktoré nie sú uvedené v písmene a), denominované a prípadne financované v národných menách dlžníkov;
f)
aktíva a iné expozície, ktoré sú zabezpečené k spokojnosti príslušných orgánov kolaterálom v podobe dlhových cenných papierov emitovaných ústrednými vládami štátov alebo centrálnymi bankami, medzinárodnými organizáciami, multilaterálnymi rozvojovými bankami, regionálnymi vládami, miestnymi orgánmi alebo subjektmi verejného sektora členských štátov, ktorých cenné papiere predstavujú pohľadávky voči ich emitentovi, ktorým by sa podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %;
g)
aktíva a iné expozície, ktoré sú k spokojnosti príslušných orgánov zabezpečené kolaterálom v podobe hotovostných vkladov v požičiavajúcej úverovej inštitúcii alebo v úverovej inštitúcii, ktorá je materskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou požičiavajúcej inštitúcie;
h)
aktíva a iné expozície, ktoré sú k spokojnosti príslušných orgánov zabezpečené kolaterálom v podobe vkladových listov vydaných požičiavajúcou úverovou inštitúciou alebo úverovou inštitúciou, ktorá je materskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou požičiavajúcej úverovej inštitúcie, ktoré sú zložené u niektorej z nich;
i)
aktíva predstavujúce pohľadávky a iné expozície voči inštitúciám splatné do jedného roka vrátane, ktoré netvoria vlastné zdroje týchto inštitúcií;
j)
aktíva predstavujúce pohľadávky a iné expozície voči inštitúciám, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, ale spĺňajú podmienky uvedené v prílohe VI časti 1 bod 85, splatné do jedného roka vrátane, a zabezpečené v súlade s tým istým bodom;
k)
obchodné zmenky a podobné zmenky splatné do jedného roka vrátane s podpisom iných úverových inštitúcií;
l)
kryté dlhopisy v zmysle prílohy VI časť 1 body 68 až 70;
m)
až do ďalšej koordinácie, podiely v poisťovniach uvedené v článku 122 ods. 1 do výšky 40 % vlastných zdrojov úverovej inštitúcie, ktorá takýto podiel nadobudla;
n)
aktíva predstavujúce pohľadávky voči regionálnym alebo ústredným úverovým inštitúciám, s ktorými je požičiavajúca úverová inštitúcia spojená v sieti v súlade s právnymi alebo štatutárnymi ustanoveniami a ktorá je podľa týchto ustanovení zodpovedná za hotovostné zúčtovanie operácií v rámci siete;
o)
expozície, ktorú sú k spokojnosti príslušných orgánov zabezpečené kolaterálom v podobe cenných papierov, ktoré nie sú uvedené v písmene f);
p)
úvery, ktoré sú k spokojnosti príslušných orgánov zabezpečené hypotékou na obytnú nehnuteľnosť alebo podielmi vo fínskych bytových podnikoch, ktoré svoju činnosť vykonávajú v súlade s fínskym zákonom o bytovom podniku z roku 1991 alebo neskoršími rovnocennými právnymi predpismi, a nájomnými transakciami, pri ktorých si prenajímateľ ponecháva plné vlastnícke právo k obytnej nehnuteľnosti na prenájom až dovtedy, kým nájomca neuplatní svoju kúpnu opciu, a to vo všetkých prípadoch do výšky 50 % hodnoty dotknutej obytnej nehnuteľnosti;
q)
nasledujúce expozície, ak by sa im priradila riziková váha 50 % podľa článkov 78 až 83, a iba do výšky 50 % hodnoty dotknutej nehnuteľnosti:
(i)
expozície zabezpečené hypotékou na kancelárske alebo iné obchodné priestory, alebo podielmi vo fínskych bytových podnikoch, ktoré svoju činnosť vykonávajú v súlade s fínskym zákonom o bytovom podniku z roku 1991 alebo neskoršími rovnocennými právnymi predpismi, ktoré sa vzťahujú na kancelárske alebo iné obchodné priestory; a
(ii)
expozície týkajúce sa transakcií, ktorých predmetom je prenájom nehnuteľností, a to kancelárskych alebo iných priestorov určených na podnikanie;
na účely bodu (ii) môžu príslušné orgány každého členského štátu do 31. decembra 2011 povoliť úverovým inštitúciám, aby uznali 100 % hodnoty dotknutej nehnuteľnosti. Na konci uvedeného obdobia sa toto zaobchádzanie preskúma. Členské štáty informujú Komisiu o využití tohto preferenčného zaobchádzania;
r)
50 % stredne/nízkorizikových podsúvahových položiek uvedených v prílohe II;
s)
pod podmienkou súhlasu príslušných orgánov, iné záruky ako úverové záruky, ktoré majú právny alebo regulatórny základ a ktoré poskytnú svojim členom programy vzájomného ručenia so štatútom úverových inštitúcií, pričom na ich hodnotu sa uplatní 20 % riziková váha; a
t)
nízkorizikové podsúvahové položky uvedené v prílohe II, na ktoré sa vzťahuje zmluva s klientom alebo skupinou prepojených klientov, podľa ktorej expozícia môže vzniknúť len vtedy, ak sa dokáže, že nespôsobí prekročenie limitov stanovených v článku 111 ods. 1 až 3.
Hotovostné prostriedky prijaté v rámci dlhových nástrojov viazaných na kredit emitovaných úverovou inštitúciou a úvery zmluvnej strany voči úverovej inštitúcii a vklady zmluvnej strany vedené u úverovej inštitúcie, ktoré sú predmetom dohody o vzájomnom započítavaní v súvahe uznanej podľa článkov 90 až 93, sa považujú za spadajúce pod písmeno g).
Na účely písmena o) sa cenné papiere použité ako kolaterál ocenia na trhovú hodnotu, majú hodnotu vyššiu, ako je výška expozície, ktorú majú zabezpečovať, a obchodujú sa buď na burze alebo sa účinne obchodujú a pravidelne kótujú na trhu, ktorý funguje pod záštitou uznaných profesionálnych prevádzkovateľov a ktorý k spokojnosti príslušných orgánov členského štátu, v ktorom má úverová inštitúcia pôvod, umožňuje určiť objektívnu cenu tak, aby bolo možné kedykoľvek overiť nadhodnotu cenných papierov. Požadovaná nadhodnota dosahuje výšku 100 %. V prípade akcií však dosahuje výšku 150 % a v prípade dlhových cenných papierov, ktorých emitentmi sú inštitúcie, regionálne vlády alebo miestne orgány členských štátov, iné, ako boli uvedené v písmene f), a v prípade dlhových cenných papierov emitovaných multilaterálnymi rozvojovými bankami inými ako sú tie, ktorým sa podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %, dosahuje výšku 50 %. Ak je nesúlad medzi splatnosťou expozície a splatnosťou zabezpečenia, kolaterál sa neuzná. Cenné papiere použité ako kolaterál nesmú tvoriť vlastné zdroje úverových inštitúcií.
Na účely písmena p) sa hodnota nehnuteľnosti k spokojnosti príslušných orgánov počíta pomocou prísnych odhadovacích pravidiel stanovených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením. Odhad sa vykonáva aspoň raz za rok. Na účely písmena p) je obytnou nehnuteľnosťou obydlie, ktoré dlžník obýva alebo prenajíma.
Členské štáty oznámia Komisii akúkoľvek výnimku udelenú podľa písmena s), aby sa zabezpečilo, že nebude viesť k narušeniu hospodárskej súťaže.
Článok 114
1. Pokiaľ odsek 3 neustanovuje inak, na účely výpočtu hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1 až 3 môžu členské povoliť úverovým inštitúciám používajúcim súhrnnú metódu nakladania s finančným kolaterálom podľa článkov 90 až 93 ako alternatívu využitia úplných alebo čiastočných výnimiek povolených podľa článku 113 ods. 3 písm. f), g), h), a o), aby používali nižšiu hodnotu ako je hodnota expozície, ale nie nižšiu, než sú celkové plne upravené hodnoty expozície ich expozícií voči klientovi alebo skupine prepojených klientov.
Plne upravenou hodnotou expozície je na tieto účely hodnota vypočítaná podľa článkov 90 až 93 pri zohľadnení zmierňovania kreditného rizika, úprav z dôvodu volatility a akéhokoľvek nesúladu splatnosti (E*).
Ak sa uplatňuje tento odsek na úverovú inštitúciu, článok 113 ods. 3 písm. f), g), h), a o) sa na túto úverovú inštitúciu neuplatňuje.
2. Pokiaľ odsek 3 neustanovuje inak, úverovej inštitúcii, ktorej bolo povolené používať vlastné odhady LGD a konverzných faktorov pre triedu expozícií podľa článkov 84 až 89, môže byť povolené, ak je schopná k spokojnosti príslušných orgánov odhadnúť účinky finančného kolaterálu na ich expozície oddelene od ostatných relevantných aspektov LGD, uznať takéto účinky pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1 až 3.
Príslušné orgány sa ubezpečia o vhodnosti odhadov vypracovaných úverovou inštitúciou pre zníženie hodnoty expozície na účely dosiahnutia súladu s ustanoveniami článku 111.
Ak bolo úverovej inštitúcii povolené používať vlastné odhady účinkov finančného kolaterálu, používa ich konzistentne s prístupom prijatým na výpočet kapitálových požiadaviek.
Úverovým inštitúciám, ktorým bolo povolené používať vlastné odhady LGD a konverzných faktorov pre triedu expozícií podľa článkov 84 až 89 a ktoré nevypočítavajú hodnotu svojich expozícií pomocou metódy uvedenej v prvom pododseku, môže byť povolené používať prístup stanovený v odseku 1 alebo výnimku stanovenú v článku 113 ods. 3 písm. o) na výpočet hodnoty expozícií. Úverová inštitúcia používa iba jednu z týchto dvoch metód.
3. Úverová inštitúcia, ktorej bolo povolené používať metódy uvedené v odsekoch 1 a 2 pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1 až 3 vykonáva pravidelné stresové testovania svojich koncentrácií kreditného rizika, a to aj vo vzťahu k realizovateľnej hodnote akéhokoľvek prevzatého kolaterálu.
Tieto pravidelné stresové testovania sa zaoberajú rizikami vyplývajúcimi z potenciálnych zmien trhových podmienok, ktoré by mohli mať nepriaznivý dopad na primeranosť vlastných zdrojov úverových inštitúcií a rizikami vyplývajúcimi z realizácie kolaterálu v stresových situáciách.
Úverová inštitúcia príslušným orgánom preukáže, že vykonávané stresové testovania sú primerané a vhodné pre hodnotenie takýchto rizík.
V prípade, že takéto stresové testovanie ukazuje nižšiu realizovateľnú hodnotu prevzatého kolaterálu, než by bolo povolené zohľadniť v zmysle odsekov 1 a 2 ako primeranú, hodnota povoleného kolaterálu, ktorá má byť uznaná pri výpočte hodnoty expozícií na účely článku 111 ods. 1 až 3, sa zníži zodpovedajúcim spôsobom.
Tieto úverové inštitúcie zahŕňajú do svojich stratégií na riešenie rizika koncentrácie nasledujúce:
a)
politiky a postupy riešenia rizík vyplývajúcich z nesúladu splatnosti medzi expozíciami a akýmkoľvek zabezpečením voči týmto expozíciám;
b)
politiky a postupy na riešenie situácie, keď stresové testovanie naznačí nižšiu realizovateľnú hodnotu kolaterálu, než tú, ktorá sa berie do úvahy podľa odsekov 1 a 2; a
c)
politiky a postupy týkajúce sa rizika koncentrácie vyplývajúceho z uplatňovania postupov zmierňovania kreditného rizika a najmä veľkých nepriamych expozícií voči kreditnému riziku, napríklad voči jednotlivému emitentovi cenných papierov prevzatých ako kolaterál.
4. Ak sú účinky kolaterálu uznané v zmysle podmienok uvedených v odsekoch 1 alebo 2, členské štáty môžu zaobchádzať s akoukoľvek krytou časťou expozície, ako keby vznikla voči emitentovi kolaterálu a nie voči klientovi.
Článok 115
1. Na účely článku 111 ods. 1 až 3 môžu členské štáty priradiť rizikovú váhu 20 % na aktíva predstavujúce pohľadávky voči regionálnym vládam a miestnym orgánom členských štátov, kde by sa týmto pohľadávkam podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 20 % a na ostatné expozície voči týmto vládam a orgánom alebo nimi zaručené, kde sa pohľadávkam voči nim priradila riziková váha 20 % podľa článkov 78 až 83. Členské štáty však môžu znížiť túto mieru na 0 % vzhľadom na aktíva predstavujúce pohľadávky voči regionálnym vládam a miestnym orgánom členských štátov, kde by sa týmto pohľadávkam podľa článkov 78 až 83 priradila riziková váha 0 %, a na ostatné expozície voči týmto vládam a orgánom alebo nimi zaručené, kde sa pohľadávkam voči nim priradila riziková váha 0 % podľa článkov 78 až 83.
2. Na účely článku 111 ods. 1 až 3 môžu členské štáty priradiť rizikovú váhu 20 % na aktíva predstavujúce pohľadávky a ostatné expozície voči inštitúciám so splatnosťou od jedného do troch rokov a rizikovú váhu 50 % na aktíva predstavujúce pohľadávky voči inštitúciám so splatnosťou viac ako tri roky, a to v druhom prípade za predpokladu, že ide o dlhové nástroje, ktoré emitovala inštitúcia a ktoré sa podľa stanoviska príslušných orgánov dajú účinne obchodovať na trhu profesionálnych prevádzkovateľov, a že sú na tomto trhu denne kótované, resp. že ich emisiu schválili príslušné orgány členského štátu pôvodu emitujúcej inštitúcie. Tieto položky však v žiadnom prípade nesmú tvoriť vlastné zdroje.
Článok 116
Odchylne od článku 113 ods. 3 písm. i) a článku 115 ods. 2 môžu členské štáty priradiť rizikovú váhu 20 % na aktíva predstavujúce pohľadávky a ostatné expozície voči inštitúciám, a to bez ohľadu na ich splatnosť.
Článok 117
1. Ak za expozíciu voči klientovi ručí tretia strana alebo je táto expozícia zabezpečená kolaterálom v podobe cenných papierov emitovaných treťou stranou za podmienok stanovených v článku 113 ods. 3 písm. o), členské štáty môžu:
a)
s touto expozíciou zaobchádzať tak, ako keby vznikla voči ručiteľovi, a nie voči klientovi; alebo
b)
s touto expozíciou zaobchádzať tak, ako keby vznikla voči takejto tretej strane, a nie voči klientovi, ak je expozícia vymedzená v článku 113 ods. 3 písm. o) zabezpečená kolaterálom za podmienok v ňom stanovených.
2. Ak členské štáty uplatňujú zaobchádzanie uvedené v odseku 1 písm. a):
a)
kde je záruka denominovaná v inej mene, než v ktorej je denominovaná expozícia, hodnota expozície, u ktorej sa predpokladá, že je krytá, sa vypočíta v súlade s ustanoveniami o zaobchádzaní s nesúladom mien pre osobné zabezpečenie v prílohe VIII;
b)
s nesúladom medzi splatnosťou expozície a splatnosťou zabezpečenia sa zaobchádza v súlade s ustanoveniami o zaobchádzaní s nesúladom splatností v prílohe VIII; a
c)
čiastočné krytie môže byť uznané v súlade so zaobchádzaním uvedeným v prílohe VIII.
Článok 118
Ak sa podľa článku 69 ods. 1 neuplatňuje dodržiavanie povinností stanovených v tomto oddiele zo strany úverovej inštitúcie na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe, alebo sa uplatňujú ustanovenia článku 70 v prípade materských úverových inštitúcií v členskom štáte, musia sa prijať opatrenia, ktoré zabezpečia správne rozdelenie rizík v rámci skupiny.
Článok 119
Komisia do 31. decembra 2007 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto oddielu spolu s vhodnými návrhmi.
Oddiel 6
Kvalifikované podiely mimo finančného sektora
Článok 120
1. Žiadna úverová inštitúcia nesmie mať kvalifikovaný podiel presahujúci 15 % jej vlastných zdrojov v podniku, ktorý nie je úverovou inštitúciou, finančnou inštitúciou ani podnikom vykonávajúcim činnosti, ktoré sú priamym rozšírením bankových služieb alebo spadajú do oblasti pomocných služieb spojených s bankovníctvom, ako sú leasing, faktoring, správa podielových fondov, riadenie služieb spracovania údajov alebo akékoľvek ďalšie podobné činnosti.
2. Celkový objem kvalifikovaných podielov úverovej inštitúcie v podnikoch, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, finančnými inštitúciami ani podnikmi vykonávajúcimi činnosti, ktoré sú priamym rozšírením bankových služieb alebo spadajú do oblasti pomocných služieb spojených s bankovníctvom, ako sú leasing, faktoring, správa podielových fondov, riadenie služieb spracovania údajov alebo akékoľvek ďalšie podobné činnosti, nesmie prekročiť 60 % jej vlastných zdrojov.
3. Limity stanovené v odsekoch 1 a 2 sa môžu prekročiť len za mimoriadnych okolností. V takých prípadoch však príslušné orgány od úverovej inštitúcie požadujú, aby buď zvýšila svoje vlastné zdroje, alebo prijala iné rovnocenné opatrenia.
Článok 121
Akcie držané prechodne počas finančnej reorganizácie alebo záchrannej operácie, počas bežného postupu upisovania alebo v mene inštitúcie na účet iných subjektov, sa na účely výpočtu limitov stanovených v článku 120 ods. 1 a 2 nepovažujú za kvalifikované podiely. Akcie, ktoré nie sú stálymi finančnými aktívami v zmysle článku 35 ods. 2 smernice 86/635/EHS, sa nezahŕňajú do výpočtu.
Článok 122
1. Členské štáty nemusia uplatňovať limity stanovené v článku 120 ods. 1 a 2 na podiely v poisťovniach v zmysle smerníc 73/239/EHS a 2002/83/ES alebo v zaisťovniach v zmysle smernice 98/78/ES.
2. Členské štáty môžu stanoviť, že príslušné orgány neuplatňujú limity stanovené v článku 120 ods. 1 a 2, ak zároveň stanovia, že suma, o ktorú kvalifikované podiely úverovej inštitúcie tieto limity presahujú, musí byť na 100 % krytá vlastnými zdrojmi, a že tieto vlastné zdroje sa nezapočítavajú do výpočtu požadovaného podľa článku 75. V prípade, že sú prekročené oba limity stanovené v článku 120 ods. 1 a 2, suma krytá z vlastných zdrojov je vyššia ako sumy, o ktoré boli limity prekročené.
KAPITOLA 3
Hodnotiaci proces úverových inštitúcií
Článok 123
Úverové inštitúcie majú zavedené správne, účinné a úplné stratégie a postupy pre priebežné hodnotenie a udržiavanie výšky, druhov a rozloženia interného kapitálu, ktorý považujú za primeraný na krytie povahy a úrovne rizík, voči ktorým sú alebo by mohli byť vystavené.
Tieto stratégie a postupy podliehajú pravidelnej internej kontrole, aby bolo zabezpečené, že sú naďalej úplné a primerané k povahe, rozsahu a zložitosti činností príslušnej úverovej inštitúcie.
KAPITOLA 4
Dohľad a zverejňovanie informácií príslušnými orgánmi
Oddiel 1
Dohľad
Článok 124
1. Pri zohľadnení technických kritérií stanovených v prílohe XI, príslušné orgány preskúmajú opatrenia, stratégie, postupy a mechanizmy uplatňované úverovými inštitúciami s cieľom dosiahnuť súlad s touto smernicou a hodnotiť riziká, ktorým sú alebo by mohli byť úverové inštitúcie vystavené.
2. Rozsah preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 je taký, ako je rozsah požiadaviek tejto smernice.
3. Na základe preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 príslušné orgány určia, či opatrenia, stratégie, postupy a mechanizmy uplatňované úverovými inštitúciami a vlastné zdroje, ktoré držia, zabezpečujú správne riadenie a krytie ich rizík.
4. Príslušné orgány určia frekvenciu a intenzitu preskúmania a hodnotenia uvedeného v odseku 1 so zreteľom na veľkosť, systematickú dôležitosť, povahu, rozsah a zložitosť činností príslušnej úverovej inštitúcie, pričom zohľadnia zásadu proporcionality. Preskúmania a hodnotenia sa aktualizujú najmenej raz za rok.
5. Preskúmaniu a hodnoteniu vykonanému príslušnými orgánmi podlieha expozícia úverových inštitúcií voči úrokovému riziku vyplývajúcemu z neobchodných činností. Opatrenia sú potrebné v prípade inštitúcií, ktorých ekonomická hodnota klesá o viac než 20 % z hodnoty ich vlastných zdrojov následkom náhlej a neočakávanej zmeny úrokových mier, ktorých veľkosť je predpísaná príslušnými orgánmi a medzi jednotlivými úverovými inštitúciami sa nelíši.
Článok 125
1. Ak je materská spoločnosť materskou úverovou inštitúciou v členskom štáte alebo materskou úverovou inštitúciou v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány, ktoré jej udelili povolenie podľa článku 6.
2. Ak je materská spoločnosť úverovej inštitúcie materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte alebo materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány, ktoré tejto úverovej inštitúcii udelili povolenie podľa článku 6.
Článok 126
1. Ak materskou spoločnosťou úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch, je tá istá materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte alebo tá istá materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť založená.
Ak materské spoločnosti úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch pozostávajú z viac ako jednej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v rôznych členských štátoch a v každom z týchto štátov je úverová inštitúcia, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán úverovej inštitúcie s najväčšou bilančnou sumou.
2. Ak viac ako jedna úverová inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v Spoločenstve, má rovnakú materskú finančnú holdingovú spoločnosť a žiadnej z týchto úverových inštitúcií nebolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť založená, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie úverovej inštitúcii s najväčšou celkovou bilančnou sumou, ktorá sa bude považovať na účely tejto smernice za úverovú inštitúciu kontrolovanú materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ.
3. V konkrétnych prípadoch môžu príslušné orgány prostredníctvom spoločnej dohody upustiť od kritérií uvedených v odsekoch 1 a 2, ak by bolo ich uplatňovanie neprimerané, pri zohľadnení úverových inštitúcií a významu ich aktivít v rôznych krajinách, a poveriť iný príslušný orgán, aby vykonával dohľad na konsolidovanom základe. V týchto prípadoch poskytnú príslušné orgány, pred prijatím rozhodnutia, materskej úverovej inštitúcii v EÚ alebo materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo úverovej inštitúcii s najväčšou celkovou bilančnou sumou, podľa potreby, príležitosť vyjadriť svoje stanovisko k tomuto rozhodnutiu.
4. Príslušné orgány oznámia Komisii každú dohodu spadajúcu pod odsek 3.
Článok 127
1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na zahrnutie finančných holdingových spoločností do konsolidovaného dohľadu, ak je to vhodné. Bez toho, aby bol dotknutý článok 135, konsolidácia finančnej situácie finančnej holdingovej spoločnosti neznamená, že príslušné orgány sú povinné vykonávať úlohu dohľadu vo vzťahu k finančnej holdingovej spoločnosti na samostatnom základe.
2. Ak príslušné orgány členského štátu nezahrnú do dohľadu na konsolidovanom základe dcérsku spoločnosť úverovej inštitúcie v jednom z prípadov uvedených v článku 73 ods. 1 písm. b) a c), príslušné orgány členského štátu, v ktorom sa táto dcérska spoločnosť úverovej inštitúcie nachádza, môžu požiadať materskú spoločnosť o informácie, ktoré im môžu pomôcť pri výkone dohľadu nad takouto úverovou inštitúciou.
3. Členské štáty stanovia, že ich príslušné orgány zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe môžu dcérske spoločnosti úverovej inštitúcie alebo finančnej holdingovej spoločnosti, ktoré nepatria do rozsahu dohľadu na konsolidovanom základe, požiadať o informácie uvedené v článku 137. V takom prípade sa uplatňujú postupy pre prenos a overovanie informácií stanovené v uvedenom článku.
Článok 128
Ak členské štáty majú na dohľad nad obozretným podnikaním úverových inštitúcií a finančných inštitúcií viac ako jeden príslušný orgán, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie koordinácie medzi takýmito orgánmi.
Článok 129
1. Okrem povinností vyplývajúcich z ustanovení tejto smernice vykonáva príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ tieto úlohy:
a)
koordinácia zhromažďovania a šírenia relevantných alebo základných informácií pri bežnej činnosti a v kritických situáciách; a
b)
plánovanie a koordinácia činností dohľadu pri bežnej činnosti a v kritických situáciách, aj vo vzťahu k činnostiam v článku 124, v spolupráci s dotknutými príslušnými orgánmi.
2. V prípade žiadostí o udelenie povolení uvedených v článku 84 ods. 1, článku 87 ods. 9 a článku 105 a v prílohe III časť 6, predložených materskou úverovou inštitúciou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami, alebo spoločne dcérskymi spoločnosťami materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, príslušné orgány pracujú spoločne, a vedú spolu v plnom rozsahu konzultácie, s cieľom rozhodnúť, či udeliť žiadané povolenie alebo nie a určiť podmienky, ak nejaké existujú, ktorým by malo takéto povolenie podliehať.
Žiadosť uvedená v prvom pododseku sa predloží iba príslušnému orgánu uvedenému v odseku 1.
Príslušné orgány vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie na dosiahnutie spoločného rozhodnutia o žiadosti v lehote šiestich mesiacov. Toto spoločné rozhodnutie sa uvedie v dokumente obsahujúcom úplne zdôvodnené rozhodnutie a príslušný orgán uvedený v odseku 1 ho doručí žiadateľovi.
Lehota uvedená v treťom pododseku začne plynúť dňom doručenia úplnej žiadosti príslušnému orgánu uvedenému v odseku 1. Príslušný orgán uvedený v odseku 1 bezodkladne postúpi úplnú žiadosť ostatným príslušným orgánom.
V prípade, že spoločné rozhodnutie príslušných orgánov nie je vydané do šiestich mesiacov, príslušný orgán uvedený v odseku 1 vydá vlastné rozhodnutie o žiadosti. Toto rozhodnutie sa uvedie v dokumente obsahujúcom úplné zdôvodnené rozhodnutie a zohľadní stanoviská a výhrady ostatných príslušných orgánov vyjadrené v lehote šiestich mesiacov. Príslušný orgán uvedený v odseku 1 postúpi toto rozhodnutie žiadateľovi a ostatným príslušným orgánom.
Rozhodnutia uvedené v treťom a piatom pododseku sa uznávajú za vymedzujúce a príslušné orgány ich uplatnia v príslušných členských štátoch.
Článok 130
1. Ak nastane krízová situácia v rámci bankovej skupiny, ktorá potenciálne ohrozuje stabilitu finančného systému v ktoromkoľvek členskom štáte, v ktorom bolo subjektom skupiny udelené povolenie, príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe čo najskôr upozorní s prihliadnutím na kapitolu 1 oddiel 2 orgány uvedené v článku 49 písm. a) a článku 50. Táto povinnosť platí pre všetky príslušné orgány uvedené v článkoch 125 a 126 vo vzťahu ku konkrétnej skupine a pre príslušný orgán uvedený v článku 129 ods. 1. Podľa možností použijú príslušné orgány existujúce vymedzené komunikačné kanály.
2. Ak potrebuje príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe informácie, ktoré už boli poskytnuté inému príslušnému orgánu, kontaktuje tento orgán vždy, keď je to možné, s cieľom zabrániť duplikácii vo vykazovaní voči rôznym orgánom podieľajúcim sa na dohľade.
Článok 131
S cieľom uľahčiť a zaviesť účinný dohľad, príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe a ostatné príslušné orgány majú písomné dohody o koordinácii a spolupráci.
V zmysle týchto dohôd môže byť príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe poverený ďalšími úlohami a môžu sa upresniť procesy rozhodovania a kooperácie s ostatnými príslušnými orgánmi.
Príslušné orgány zodpovedné za udelenie povolenia dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti, ktorá je úverovou inštitúciou, môžu na základe dvojstrannej dohody delegovať svoje úlohy týkajúce sa dohľadu na príslušné orgány, ktoré udelili materskej spoločnosti povolenie a vykonávajú nad ňou dohľad, aby tieto mohli prevziať zodpovednosť za výkon dohľadu nad dcérskou spoločnosťou v súlade s touto smernicou. Komisia je informovaná o existencii a obsahu takýchto dohôd. Získané informácie postúpi príslušným orgánom ostatných členských štátov a Európskemu výboru pre bankovníctvo.
Článok 132
1. Príslušné orgány medzi sebou úzko spolupracujú. Poskytujú si navzájom akékoľvek informácie, ktoré sú nevyhnutné alebo relevantné pre výkon úloh dohľadu ostatných orgánov podľa tejto smernice. V tejto súvislosti príslušné orgány na požiadanie oznámia všetky relevantné informácie a na základe vlastnej iniciatívy oznámia všetky nevyhnutné informácie.
Informácie uvedené v prvom pododseku sa považujú za nevyhnutné, ak by mohli významne ovplyvniť hodnotenie finančného zdravia úverovej alebo finančnej inštitúcie v inom členskom štáte.
Príslušné orgány zodpovedné za konsolidovaný dohľad nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ predovšetkým poskytnú príslušným orgánom ostatných členských štátov, ktoré vykonávajú dohľad nad dcérskymi spoločnosťami týchto materských spoločností, všetky relevantné informácie. Pri určovaní rozsahu relevantných informácií sa zohľadňuje význam týchto dcérskych spoločností v rámci finančného systému v týchto členských štátoch.
Nevyhnutné informácie uvedené v prvom pododseku obsahujú najmä tieto body:
a)
identifikácia štruktúry skupiny všetkých významných úverových inštitúcií v skupine, ako aj príslušných orgánov úverovej inštitúcie v skupine;
b)
postupy zhromažďovania informácií od úverových inštitúcií v skupine a overovanie týchto informácií;
c)
nepriaznivý vývoj v úverových inštitúciách alebo v iných subjektoch skupiny, ktorý by mohol vážne ovplyvniť úverové inštitúcie; a
d)
závažné sankcie a výnimočné opatrenia prijaté príslušnými orgánmi v súlade s touto smernicou, vrátane zavedenia dodatočnej kapitálovej požiadavky podľa článku 136 a zavedenia akéhokoľvek obmedzenia používania pokročilého prístupu merania na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje v zmysle článku 105.
2. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad úverovými inštitúciami kontrolovanými materskou úverovou inštitúciou v EÚ kontaktujú vždy, keď je to možné, príslušný orgán uvedený v článku 129 ods. 1, keď potrebujú informácie ohľadne vykonávania prístupov a metodík uvedených v tejto smernici, ktoré už môžu byť k dispozícii príslušnému orgánu.
3. Dotknuté príslušné orgány sa pred tým, než prijmú rozhodnutie, navzájom poradia ohľadne nasledujúcich bodov, ktorých sa týka význam rozhodnutia, pokiaľ ide o úlohy dohľadu ostatných príslušných orgánov:
a)
zmeny v štruktúre vlastníkov podielov, organizačnej a riadiacej štruktúre úverových inštitúcií v skupine, ktoré si vyžadujú schválenie alebo povolenie príslušných orgánov; a
b)
závažné sankcie a výnimočné opatrenia prijaté príslušnými orgánmi, vrátane zavedenia dodatočnej kapitálovej požiadavky podľa článku 136 a zavedenia akéhokoľvek obmedzenia používania pokročilého prístupu merania na účely výpočtu požiadaviek na vlastné zdroje v zmysle článku 105.
Na účely písmena b) sa vždy vedú konzultácie s príslušným orgánom zodpovedným za výkon dohľadu na konsolidovanom základe.
Príslušný orgán sa však môže rozhodnúť nekonzultovať v núdzových prípadoch alebo vtedy, keď by takáto konzultácia mohla ohroziť efektívnosť rozhodnutia. Príslušný orgán v tomto prípade bezodkladne informuje ostatné príslušné orgány.
Článok 133
1. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad na konsolidovanom základe požadujú na účely dohľadu úplnú konsolidáciu všetkých úverových inštitúcií a finančných inštitúcií, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami materskej spoločnosti.
Príslušné orgány môžu požadovať iba podielovú konsolidáciu v prípade, keď je podľa ich stanoviska ručenie materskej spoločnosti, ktorá má podiel na základnom imaní, vzhľadom na ručenie ostatných vlastníkov podielov alebo členov, ktorých kapitálová primeranosť je uspokojivá, obmedzené na takýto podiel na základnom imaní. Ručenie ostatných vlastníkov podielov a členov musí byť jasne stanovené, v prípade potreby prostredníctvom formálnych podpísaných záväzkov.
V prípade, ak sú podniky prepojené vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS, príslušné orgány určia, ako treba vykonávať konsolidáciu.
2. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad na konsolidovanom základe požadujú podielovú konsolidáciu účastí v úverových inštitúciách a finančných inštitúciách, ktoré riadi podnik zahrnutý do konsolidácie spolu s jedným alebo viacerými podnikmi, ktoré do konsolidácie zahrnuté nie sú, ak sa ručenie týchto podnikov obmedzuje na veľkosť ich podielu na základnom imaní.
3. V prípade účastí alebo iných kapitálových väzieb, ako sú väzby uvedené v odsekoch 1 a 2, príslušné orgány určia, či a ako sa má konsolidácia vykonať. Predovšetkým môžu povoliť alebo požadovať použitie metódy vlastného imania. Táto metóda však neznamená zahrnutie podnikov, ktorých sa to týka, do dohľadu na konsolidovanom základe.
Článok 134
1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 133, príslušné orgány určia, či a ako sa má vykonať konsolidácia v týchto prípadoch:
a)
ak podľa stanoviska príslušných orgánov úverová inštitúcia vykonáva podstatný vplyv na jednu alebo viacero úverových inštitúcií alebo finančných inštitúcií, a pritom v nich nemá účasť ani iné kapitálové väzby; a
b)
ak dve alebo viac úverových inštitúcií alebo finančných inštitúcií začne riadiť jeden manažment, pričom to nie je v súlade so spoločenskou zmluvou, zakladajúcou listinou či stanovami.
Príslušné orgány môžu predovšetkým povoliť alebo požadovať použitie metódy uvedenej v článku 12 smernice 83/349/EHS. Použitie tejto metódy však neznamená zahrnutie podnikov, ktorých sa to týka, do dohľadu na konsolidovanom základe.
2. Ak sa dohľad na konsolidovanom základe vyžaduje v súlade s článkami 125 a 126, podniky pomocných služieb a správcovské spoločnosti v zmysle smernice 2002/87/ES sa do konsolidácie zahrnú v prípadoch a v súlade s metódami stanovenými v článku 133 a odseku 1 tohto článku.
Článok 135
Členské štáty vyžadujú, aby osoby, ktoré skutočne riadia činnosť finančnej holdingovej spoločnosti, mali dostatočne dobrú povesť a dostatočné skúsenosti na vykonávanie týchto povinností.
Článok 136
1. Príslušné orgány vyžadujú od ktorejkoľvek úverovej inštitúcie, ktorá neplní požiadavky tejto smernice, aby prijala v počiatočnom štádiu potrebné opatrenia alebo kroky s cieľom riešiť túto situáciu.
Na tieto účely, opatrenia dostupné príslušným orgánom zahŕňajú:
a)
povinnosť úverových inštitúcií držať vlastné zdroje nad rámec minimálnej úrovne stanovenej v článku 75;
b)
požiadavku posilnenia úpravy, postupov, mechanizmov a stratégií realizovaných s cieľom dosiahnuť súlad s článkami 22 a 123;
c)
vyžadovanie od úverových inštitúcií, aby uplatňovali určitú politiku úprav ocenenia a tvorby rezerv alebo zaobchádzanie s aktívami v zmysle požiadaviek na vlastné zdroje;
d)
obmedzenie alebo limitovanie obchodnej činnosti, prevádzky alebo siete úverových inštitúcií; a
e)
požiadavku zníženia rizika spojeného s činnosťami, produktmi a systémami úverových inštitúcií.
Prijatie týchto opatrení podlieha kapitole 1 oddiel 2.
2. Príslušné orgány ukladajú špecifickú požiadavku na držanie vlastných zdrojov nad rámec minimálnej úrovne stanovenej v článku 75 aspoň pre úverové inštitúcie, ktoré nespĺňajú požiadavky stanovené v článkoch 22, 109 a 123, alebo v prípade ktorých určenie podľa článku 124 ods. 3 dopadlo negatívne, ak samotné uplatnenie iných opatrení pravdepodobne dostatočne nezlepší úpravu, postupy, mechanizmy a stratégie v primeranom čase.
Článok 137
1. Až do ďalšej koordinácie metód konsolidácie členské štáty stanovia, že v prípade, ak materská spoločnosť jednej alebo viacerých úverových inštitúcií je holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou, príslušné orgány zodpovedné za udelenie povolenia a dohľad nad týmito úverovými inštitúciami od nich požadujú poskytovanie akýchkoľvek informácií, ktoré sú relevantné pre dohľad nad dcérskymi úverovými inštitúciami, pričom sa na holdingovú spoločnosť so zmiešanou činnosťou a jej dcérske spoločnosti obrátia buď priamo, alebo prostredníctvom dcérskych úverových inštitúcií.
2. Členské štáty stanovia, že ich príslušné orgány môžu vykonať kontroly na mieste, resp. ich vykonaním poveria externých inšpektorov, ktorých cieľom je overiť informácie získané od holdingových spoločností so zmiešanou činnosťou a ich dcérskych spoločností. Ak je holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou alebo jedna z jej dcérskych spoločností poisťovňou, potom sa môže použiť aj postup stanovený v článku 140 ods. 1. Ak sa holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou alebo jedna z jej dcérskych spoločností nachádza v inom členskom štáte, než v akom sa nachádza dcérska úverová inštitúcia, overovanie informácií na mieste sa vykoná v súlade s postupom stanoveným v článku 141.
Článok 138
1. Bez toho, aby bola dotknutá kapitola 2 oddiel 5, ak je materská spoločnosť jednej alebo viacerých úverových inštitúcií holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou, členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad týmito úverovými inštitúciami vykonávali všeobecný dohľad nad transakciami medzi úverovou inštitúciou a holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou a jej dcérskymi spoločnosťami.
2. Príslušné orgány vyžadujú, aby mali úverové inštitúcie zavedené primerané postupy riadenia rizík a mechanizmy vnútornej kontroly vrátane správnych oznamovacích a účtovných postupov na primeranú identifikáciu, meranie, monitorovanie a kontrolu transakcií so svojou materskou holdingovou spoločnosťou so zmiešanou činnosťou a jej dcérskymi spoločnosťami. Príslušné orgány tiež vyžadujú, aby úverová inštitúcia oznamovala každú významnú transakciu s týmito subjektmi, ktorá nie je transakciou uvedenou v článku 110. Tieto postupy a významné transakcie podliehajú kontrole príslušných orgánov.
Ak transakcie v rámci skupiny ohrozujú finančnú situáciu úverovej inštitúcie, príslušný orgán zodpovedný za dohľad nad inštitúciou prijme primerané opatrenia.
Článok 139
1. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, že neexistujú akékoľvek právne prekážky, ktoré by podnikom zahrnutým do dohľadu na konsolidovanom základe, holdingovým spoločnostiam so zmiešanou činnosťou a ich dcérskym spoločnostiam, alebo dcérskym spoločnostiam uvedeným v článku 127 ods. 3, bránili vo vzájomnej výmene informácií, ktoré sú relevantné pre výkon dohľadu v súlade s článkami 124 až 138 a týmto článkom.
2. Ak sa materská spoločnosť a ktorákoľvek z jej dcérskych spoločností, ktoré sú úverovými inštitúciami, nachádzajú v rôznych členských štátoch, príslušné orgány každého členského štátu si navzájom oznámia všetky relevantné informácie, ktoré umožňujú výkon dohľadu na konsolidovanom základe alebo napomáhajú jeho výkonu.
Ak príslušné orgány členského štátu, v ktorom sa nachádza materská spoločnosť, sami nevykonávajú dohľad na konsolidovanom základe v zmysle článkov 125 a 126, iné príslušné orgány zodpovedné za výkon takéhoto dohľadu ich môžu vyzvať, aby materskú spoločnosť požiadali o akékoľvek informácie potrebné na účely dohľadu na konsolidovanom základe a aby im tieto informácie odovzdali.
3. Členské štáty povolia výmenu informácií uvedených v odseku 2 medzi ich príslušnými orgánmi s tým, že v prípade finančných holdingových spoločností, finančných inštitúcií alebo podnikov pomocných služieb v žiadnom prípade nevyplýva zo zhromažďovania či držania takýchto informácií, že by sa od týchto príslušných orgánov vyžadovali plnenie funkcie dohľadu vo vzťahu k týmto inštitúciám alebo samotným podnikom.
Členské štáty povolia svojim príslušným orgánom vymieňať si informácie uvedené v článku 137 s tým, že zo zhromažďovania alebo držania takýchto informácií v žiadnom prípade nevyplýva, že tieto príslušné orgány plnia funkciu dohľadu vo vzťahu k holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou a tým jej dcérskym spoločnostiam, ktoré nie sú úverovými inštitúciami, alebo vo vzťahu k dcérskym spoločnostiam typu uvedeného v článku 127 ods. 3.
Článok 140
1. Ak úverová inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť alebo holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou kontroluje jednu alebo viac dcérskych spoločností, ktoré sú poisťovňami alebo inými podnikmi poskytujúcimi investičné služby, ktoré podliehajú udeleniu povolenia, príslušné orgány a orgány poverené verejnou úlohou vykonávať dohľad nad poisťovňami alebo tými ostatnými podnikmi poskytujúcimi investičné služby úzko spolupracujú. Bez toho, aby boli dotknuté ich príslušné povinností, tieto orgány si navzájom poskytujú všetky informácie, ktoré im môžu uľahčiť plnenie ich úloh a ktoré umožnia výkon dohľadu nad činnosťou a celkovou finančnou situáciou podnikov, nad ktorými vykonávajú dohľad.
2. V rámci výkonu dohľadu na konsolidovanom základe sa na všetky prijaté informácie a najmä na akúkoľvek výmenu informácií medzi príslušnými orgánmi podľa tejto smernice vzťahuje povinnosť mlčanlivosti stanovená v kapitole 1 oddiel 2.
3. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad na konsolidovanom základe vytvoria zoznamy finančných holdingových spoločností uvedených v článku 71 ods. 2. Tieto zoznamy sa oznámia príslušným orgánom ostatných členských štátov a Komisii.
Článok 141
Ak si pri uplatňovaní tejto smernice príslušné orgány jedného členského štátu v konkrétnych prípadoch chcú overiť informácie o úverovej inštitúcii, finančnej holdingovej spoločnosti, finančnej inštitúcii, podniku pomocných služieb, holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou, dcérskej spoločnosti typu uvedeného v článku 137 alebo dcérskej spoločnosti typu uvedeného v článku 127 ods. 3, ktorý sa nachádza na území iného členského štátu, požiadajú príslušné orgány tohto členského štátu, aby toto overenie vykonali. Orgány, ktoré takúto žiadosť dostanú, vyhovejú v rámci svojich právomocí žiadosti buď tak, že overenie vykonajú sami, alebo tak, že orgánom, ktoré žiadosť podali, povolia vykonať overenie, alebo že vykonanie overenia umožnia audítorovi alebo znalcovi. Príslušný orgán, ktorý podal takúto žiadosť, sa môže, ak chce, zúčastniť na overovaní, ak overovanie nevykonáva sám.
Článok 142
Bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia ich trestného práva, členské štáty zabezpečia, aby na finančné holdingové spoločnosti, holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou alebo na ich skutočných manažérov, ktorí porušujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia prijaté v rámci vykonávania článkov 124 až 141 a tohto článku, mohli byť uvalené tresty alebo opatrenia zamerané na ukončenie zistených porušení alebo ich príčin. Príslušné orgány úzko spolupracujú, aby zabezpečili, že tieto tresty či opatrenia dosiahnu želaný účinok, najmä ak sa ústredné vedenie alebo hlavný podnik finančnej holdingovej spoločnosti alebo holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou nenachádza v jej ústredí.
Článok 143
1. Ak úverová inštitúcia, ktorej materskou spoločnosťou je úverová inštitúcia alebo finančná holdingová spoločnosť s ústredím v tretej krajine, nepodlieha konsolidovanému dohľadu podľa článkov 125 a 126, príslušné orgány preveria, či úverová inštitúcia podlieha konsolidovanému dohľadu príslušného orgánu tretej krajiny, ktorý je rovnocenný dohľadu, na ktorý sa vzťahujú zásady stanovené v tejto smernici.
Toto overenie vykoná príslušný orgán, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad, ak by sa uplatnil odsek 3, a to buď na žiadosť materskej spoločnosti alebo akýchkoľvek regulovaných subjektov, ktorým bolo v Spoločenstve udelené povolenie, alebo z vlastnej iniciatívy. Príslušný orgán konzultuje s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi.
2. Komisia môže požiadať Európsky výbor pre bankovníctvo, aby vydal všeobecné usmernenia o tom, či je režim konsolidovaného dohľadu príslušných orgánov tretích krajín spôsobilý zabezpečovať ciele konsolidovaného dohľadu vymedzené v tejto kapitole týkajúce sa úverových inštitúcií, ktorých materská spoločnosť má ústredie v tretej krajine. Výbor tieto usmernenia pravidelne preskúma a vezme do úvahy všetky zmeny režimu konsolidovaného dohľadu, ktoré tieto príslušné orgány uplatňujú.
Príslušný orgán, ktorý vykonáva overovanie uvedené v prvom pododseku odseku 1, vezme do úvahy každé takéto usmernenie. Príslušný orgán sa na tento účel pred prijatím rozhodnutia poradí s výborom.
3. Ak takýto rovnocenný dohľad neexistuje, členské štáty uplatnia analogicky voči úverovej inštitúcii ustanovenia tejto smernice alebo umožnia, aby ich príslušné orgány uplatňovali iné primerané techniky dohľadu, ktoré zabezpečia dosiahnutie cieľov dohľadu nad úverovými inštitúciami na konsolidovanom základe.
Tieto techniky dohľadu sú po konzultácii s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi odsúhlasené príslušným orgánom, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad.
Príslušné orgány môžu predovšetkým vyžadovať založenie finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v Spoločenstve a uplatňovať ustanovenia o konsolidovanom dohľade nad konsolidovanou pozíciou tejto finančnej holdingovej spoločnosti.
Tieto techniky dohľadu sú určené tak, aby zabezpečili dosiahnutie cieľov konsolidovaného dohľadu vymedzené v tejto kapitole a oznámia sa ostatným dotknutým príslušným orgánom a Komisii.
Oddiel 2
Zverejňovanie informácií príslušnými orgánmi
Článok 144
Príslušné orgány zverejňujú tieto informácie:
a)
texty zákonov, iných právnych predpisov, správnych pravidiel a všeobecných usmernení prijatých v ich členských štátoch v oblasti obozretnej regulácie;
b)
spôsob využívania možností a volieb dostupných v právnych predpisoch Spoločenstva;
c)
všeobecné kritériá a metodiky, ktoré používajú pri preskúmaní a hodnotení uvedenom v článku 124; a
d)
bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia uvedené v kapitole 1 oddiel 2, súhrnné štatistické údaje o kľúčových aspektoch vykonávania rámca obozretnosti v každom členskom štáte.
Zverejňovanie informácií uvedené v prvom pododseku je dostatočné na to, aby sa umožnilo zmysluplné porovnanie prístupov prijatých príslušnými orgánmi rôznych členských štátov. Informácie sa zverejnia v jednotnom formáte a pravidelne sa aktualizujú. Zverejnené informácie sú prístupné na jednotnej elektronickej adrese.
KAPITOLA 5
Zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami
Článok 145
1. Úverové inštitúcie zverejňujú na účely tejto smernice informácie stanovené v prílohe XII časti 2 s prihliadnutím na ustanovenia uvedené v článku 146.
2. Uznanie nástrojov a metodík uvedených v prílohe XII časti 3 príslušnými orgánmi podľa kapitoly 2 oddielu 3 pododdielov 2 a 3 a článku 105 podlieha zverejňovaniu v nej stanovených informácií úverovými inštitúciami.
3. Úverové inštitúcie prijmú formálny postup na dosiahnutie súladu s požiadavkami na zverejňovanie informácií stanovenými v odsekoch 1 a 2 a majú postupy hodnotenia primeranosti ich zverejňovania, vrátane ich overovania a frekvencie.
4. Úverové inštitúcie by mali na požiadanie vysvetliť svoje rozhodnutia o ratingu malým a stredným podnikom a iným podnikateľským žiadateľom o úvery a na požiadanie poskytnúť aj písomné vysvetlenie. V prípade, že sa dobrovoľný záväzok sektora preukáže v tomto ohľade ako nedostatočný, prijmú sa vnútroštátne opatrenia. Administratívne náklady na poskytnutie vysvetlenia musia byť primerané k veľkosti úveru.
Článok 146
1. Bez ohľadu na článok 145 môžu úverové inštitúcie vynechať jedno alebo viac zverejnení informácií uvedených v prílohe XII časť 2, ak sa informácie poskytnuté v takýchto zverejneniach v zmysle kritéria uvedeného v prílohe XII časť 1 bod 1, nepovažujú za podstatné.
2. Bez ohľadu na článok 145 môžu úverové inštitúcie vynechať jeden alebo viac druhov informácií obsiahnutých v zverejneniach uvedených v prílohe XII časti 2 a 3, ak tieto druhy informácií obsahujú informácie, ktoré sú v zmysle kritéria uvedeného v prílohe XII časť 1 body 2 a 3 považované za interné alebo dôverné.
3. Vo výnimočných prípadoch uvedených v odseku 2 uvedie dotknutá úverová inštitúcia vo svojich zverejneniach skutočnosť, že špecifické druhy informácií nie sú zverejnené, dôvod nezverejnenia týchto informácií a uverejní všeobecné informácie o predmete požiadavky na zverejnenie informácií, s tou výnimkou, ak sú tieto považované za interné alebo dôverné informácie podľa kritérií uvedených v prílohe XII časť 1 body 2 a 3.
Článok 147
1. Úverové inštitúcie uverejnia zverejnené informácie požadované podľa článku 145 aspoň raz za rok. Tieto informácie sú uverejňované čo najskôr.
2. Úverové inštitúcie tiež určia, či je v zmysle kritérií stanovených v prílohe XII časti 1 bod 4 potrebné častejšie uverejňovanie informácií, než je stanovené v odseku 1.
Článok 148
1. Úverové inštitúcie môžu určiť vhodné médium, miesto a spôsoby overovania, aby boli účinne splnené požiadavky na zverejňovanie informácií stanovené v článku 145. Pokiaľ je to uskutočniteľné, všetky zverejňované informácie sa poskytujú v jednom médiu alebo na jednom mieste.
2. Rovnocenné zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami podľa účtovných, burzových alebo iných požiadaviek môže byť považované, že je v súlade s článkom 145. Ak zverejnené informácií nie sú zahrnuté vo finančných výkazoch, úverové inštitúcie uvedú, kde ich je možné nájsť.
Článok 149
Bez ohľadu na články 146 až 148, členské štáty oprávnia príslušné orgány, aby od úverových inštitúcií vyžadovali:
a)
uskutočniť jedno alebo viac zverejnení informácií uvedených v prílohe XII časti 2 a 3;
b)
uverejniť jedno alebo viacero zverejnení informácií častejšie než raz za rok a stanoviť termíny pre uverejnenie;
c)
používať konkrétne médiá a miesta pre zverejňovanie informácií, iné než sú finančné výkazy; a
d)
používať konkrétne prostriedky overovania zverejňovaných informácií, na ktoré sa nevzťahuje zákonný audit.
HLAVA VI
VYKONÁVACIE PRÁVOMOCI
Článok 150
1. Bez toho, aby to v súvislosti s vlastnými zdrojmi ovplyvnilo návrh, ktorý má Komisia podľa článku 62 predložiť, technické úpravy sa v nasledujúcich oblastiach vykonávajú v súlade s postupom uvedeným v článku 151 ods. 2:
a)
spresnenie vymedzenia pojmov, aby sa pri uplatňovaní tejto smernice zohľadnil vývoj na finančných trhoch;
b)
spresnenie vymedzenia pojmov na zabezpečenie jednotného uplatňovania tejto smernice;
c)
zosúladenie terminológie a vymedzenia pojmov s právnymi aktmi týkajúcimi sa úverových inštitúcií a s tým súvisiacich záležitostí;
d)
technické úpravy zoznamu uvedeného v článku 2;
e)
zmena výšky počiatočného imania stanovenej v článku 9, ktorá má zohľadniť vývoj v hospodárskej a menovej oblasti;
f)
rozšírenie obsahu zoznamu uvedeného v článkoch 23 a 24 a stanoveného v prílohe I, alebo prispôsobenie terminológie použitej v tomto zozname kvôli zohľadneniu vývoja na finančných trhoch;
g)
oblasti, v ktorých si príslušné orgány vymieňajú informácie stanovené v článku 42;
h)
technické úpravy článkov 56 až 67 a článku 74 v dôsledku vývoja účtovných štandardov alebo požiadaviek, ktoré zohľadňujú právne predpisy Spoločenstva, alebo s ohľadom na konvergenciu postupov dohľadu;
i)
zmeny a doplnenia zoznamu tried expozícií v článkoch 79 a 86 kvôli zohľadneniu vývoja na finančných trhoch;
j)
hodnoty stanovené v článku 79 ods. 2 písm. c), článku 86 ods. 4 písm. a), prílohe VII časť 1 bod 5 a prílohe VII časť 2 bod 15, aby sa zohľadnili účinky inflácie;
k)
zoznam a klasifikácia podsúvahových položiek v prílohách II a IV a zaobchádzanie s nimi pri určení hodnôt expozícií na účely hlavy V kapitoly 2 oddielu 3; alebo
l)
úprava ustanovení v prílohách V až XII, aby sa zohľadnil vývoj na finančných trhoch (najmä čo sa týka nových finančných produktov,) alebo vývoj účtovných štandardov alebo požiadavky, ktoré zohľadňujú právne predpisy Spoločenstva, alebo s ohľadom na konvergenciu postupov dohľadu.
2. Komisia môže prijať nasledujúce vykonávacie opatrenia v súlade s postupom uvedeným v článku 151 ods. 2:
a)
špecifikácia veľkosti náhlych alebo neočakávaných zmien úrokových mier uvedených v článku 124 ods. 5;
b)
prechodné zníženie minimálnej úrovne vlastných zdrojov stanovenej v článku 75 a/alebo rizikových váh stanovených v hlave V kapitola 2 oddiel 3 na účely zohľadnenia špecifických okolností;
c)
bez toho, aby bola dotknutá správa uvedená v článku 119, spresnenie výnimiek stanovených v článku 111 ods. 4 a článkoch 113, 115 a 116;
d)
špecifikácia kľúčových aspektov, o ktorých sa majú poskytovať súhrnné štatistické údaje podľa článku 144 ods. 1 písm. d); alebo
e)
špecifikácia formy, štruktúry, obsahu a dňa uverejnenia ročného zverejnenia informácií stanovených v článku 144.
3. Žiadne z prijatých vykonávacích opatrení nesmie zmeniť podstatné ustanovenia tejto smernice.
4. Bez toho, aby boli dotknuté už prijaté vykonávacie opatrenia, po uplynutí lehoty dvoch rokov odo dňa prijatia tejto smernice a najneskôr do 1. apríla 2008, sa pozastavuje uplatňovanie tých ustanovení tejto smernice, ktoré vyžadujú prijatie technických pravidiel, zmien a doplnení a rozhodnutí v súlade s odsekom 2. Konajúc na návrh Komisie a v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy, môžu Európsky parlament a Rada obnoviť účinnosť príslušných ustanovení a na tento účel ich preskúmajú pred uplynutím lehoty alebo do dátumu, ktoré sú uvedené v tomto odseku, a to podľa toho, čo nastane skôr.
Článok 151
1. Komisii pomáha Európsky výbor pre bankovníctvo zriadený rozhodnutím Komisie 2004/10/ES (22).
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa postup ustanovený v článku 5 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na ustanovenia jeho článku 7 ods. 3 a článku 8.
Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
HLAVA VII
PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
KAPITOLA 1
Prechodné ustanovenia
Článok 152
1. Úverové inštitúcie, ktoré počítajú hodnoty rizikovo vážených expozícií v súlade s článkami 84 až 89, majú počas prvých, druhých a tretích dvanásťmesačných období po 31. decembri 2006 vlastné zdroje, ktoré sú vždy vyššie alebo rovnaké ako hodnoty uvedené v odsekoch 3, 4 a 5.
2. Úverové inštitúcie, ktoré používajú pokročilé prístupy merania, ako je uvedené v článku 105, pre výpočet svojich kapitálových požiadaviek na operačné riziko, majú počas druhých a tretích dvanásťmesačných období po 31. decembri 2006 vlastné zdroje, ktoré sú vždy vyššie alebo rovnaké ako hodnoty uvedené v odsekoch 4 a 5.
3. V prípade prvého dvanásťmesačného obdobia uvedeného v odseku 1 je hodnota vlastných zdrojov 95 % celkovej minimálnej hodnoty vlastných zdrojov, ktorej držanie úverovou inštitúciou počas tohto obdobia by sa vyžadovalo podľa článku 4 smernice Rady 93/6/EHS z 15. marca 1993 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (23) v podobe, v akej uvedená smernica a smernica 2000/12/ES existovala pred 1. januárom 2007.
4. V prípade druhého dvanásťmesačného obdobia uvedeného v odseku 1 je hodnota vlastných zdrojov 90 % celkovej minimálnej hodnoty vlastných zdrojov, ktorej držanie úverovou inštitúciou počas tohto obdobia by sa vyžadovalo podľa článku 4 smernice 93/6/EHS v podobe, v akej uvedená smernica a smernica 2000/12/ES existovala pred 1. januárom 2007.
5. V prípade tretieho dvanásťmesačného obdobia uvedeného v odseku 1 je hodnota vlastných zdrojov 80 % celkovej minimálnej hodnoty vlastných zdrojov, ktorej držanie úverovou inštitúciou počas tohto obdobia by sa vyžadovalo podľa článku 4 smernice 93/6/EHS v podobe, v akej uvedená smernica a smernica 2000/12/ES existovala pred 1. januárom 2007.
6. Dodržiavanie požiadaviek odsekov 1 až 5 je na základe hodnôt vlastných zdrojov plne upravené tak, aby odrážalo rozdiely vo výpočte vlastných zdrojov podľa smernice 2000/12/ES a smernice 93/6/EHS v podobe, v akej tieto smernice existovali pred 1. januárom 2007 a výpočet vlastných zdrojov podľa tejto smernice vyplývajúci zo samostatného zaobchádzania s očakávanými a neočakávanými stratami podľa článkov 84 až 89 tejto smernice.
7. Na účely odsekov 1 až 6 tohto článku sa uplatňujú články 68 až 73.
8. Až do 1. januára 2008 môžu úverové inštitúcie uplatňovať články, ktoré ustanovujú štandardizovaný prístup uvedený v hlave V kapitole 2 oddiele 3 pododdiele 1, ako keby boli nahradené článkami 42 až 46 smernice 2000/12/ES v podobe, v akej tieto články existovali pred 1. januárom 2007.
9. Ak je využitá možnosť uvedená v odseku 8, vo vzťahu k ustanoveniam smernice 2000/12/ES platí nasledujúce:
a)
ustanovenia uvedenej smernice uvedené v článkoch 42 až 46 sa uplatňujú v podobe, v akej existovali pred 1. januárom 2007;
b)
rizikovo upravená hodnota uvedená v článku 42 ods. 1 uvedenej smernice je hodnota rizikovo vážených expozícií;
c)
hodnoty vypočítané v článku 42 ods. 2 uvedenej smernice sa považujú za hodnoty rizikovo vážených expozícií;
d)
kreditné deriváty sú zahrnuté do zoznamu „úplne rizikových“ položiek v prílohe II uvedenej smernice; a
e)
zaobchádzanie stanovené v článku 43 ods. 3 uvedenej smernice sa uplatňuje na derivátové nástroje uvedené v prílohe IV uvedenej smernice bez ohľadu na to, či sa súvahové alebo podsúvahové položky a hodnoty poskytnuté týmto zaobchádzaním uvedeným v prílohe III považujú za hodnoty rizikovo vážených expozícií.
10. Ak je využitá možnosť uvedená v odseku 8, vo vzťahu k zaobchádzaniu s expozíciami, pre ktoré sa používa štandardizovaný prístup, platí nasledujúce:
a)
hlava V kapitola 2 oddiel 3 pododdiel 3 sa neuplatňuje vo vzťahu k uznávaniu zmierňovania kreditného rizika;
b)
hlava V kapitola 2 oddiel 3 pododdiel 4 nemusí byť uplatňovaná príslušnými orgánmi vo vzťahu k zaobchádzaniu so sekuritizáciou.
11. Ak je využitá možnosť uvedená v odseku 8, kapitálová požiadavka na operačné riziko podľa článku 75 písm. d) je znížená o percentuálnu hodnotu, ktorá predstavuje pomer hodnoty expozícií úverovej inštitúcie, pre ktoré sú hodnoty rizikovo vážených expozícií počítané v súlade s možnosťou uvedenou v odseku 8, k celkovej hodnote jej expozícií.
12. Ak úverová inštitúcia vypočítava hodnoty rizikovo vážených expozícií pre všetky jej expozície v súlade s možnosťou uvedenou v odseku 8, články 48 až 50 smernice 2000/12/ES týkajúce sa veľkých majetkových angažovaností sa uplatňujú v podobe, v akej existovali pred 1. januárom 2007.
13. Ak je možnosť uvedená v odseku 8 uplatnená, odkazy na články 78 až 83 tejto smernice sa považujú za odkazy na články 42 až 46 smernice 2000/12/ES v podobe, v akej tieto články existovali pred 1. januárom 2007.
14. Ak je využitá možnosť uvedená v odseku 8, články 123, 124, 145 a 149 sa neuplatňujú pred tam uvedeným dátumom.
Článok 153
Pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií pre expozície, ktoré vyplývajú z transakcií, ktorých predmetom je prenájom nehnuteľností vzťahujúci sa na kancelárske alebo iné priestory určené na podnikanie nachádzajúce sa na ich území a ktoré spĺňajú kritériá stanovené v prílohe VI časť 1 bod 54, príslušné orgány môžu do 31. decembra 2012 povoliť, aby bola priradená 50 % riziková váha bez uplatnenia prílohy VI časť 1 body 55 a 56.
Príslušné orgány môžu do 31. decembra 2010, s cieľom definovať zabezpečenú časť úveru po termíne splatnosti na účely prílohy VI, uznať iný kolaterál, než je prípustný kolaterál podľa článkov 90 až 93.
Pri výpočte hodnôt rizikovo vážených expozícií na účely prílohy VI časť 1 bod 4 sa do 31. decembra 2012 priraďuje rovnaká riziková váha vo vzťahu k expozíciám voči ústredným vládam členských štátov alebo ich centrálnym bankám, denominovaným a financovaným v domácej mene akéhokoľvek členského štátu, ako by sa uplatňovala na takéto expozície denominované a financované v ich domácej mene.
Článok 154
1. Do 31. decembra 2011 môžu príslušné orgány každého členského štátu na účely prílohy VI časť 1 bod 61 určiť počet dní po termíne splatnosti až do 180 dní pre expozície uvedené v prílohe VI časť 1 body 12 až 17 a 41 až 43 voči zmluvným stranám nachádzajúcim sa na ich území, ak je to vhodné vzhľadom na miestne podmienky. Konkrétny počet dní sa môže odlišovať medzi jednotlivými produktovými líniami.
Príslušné orgány, ktoré nevyužijú možnosť uvedenú v prvom pododseku v súvislosti s expozíciami voči zmluvným stranám nachádzajúcim sa na ich území, môžu určiť vyšší počet dní pre expozície voči zmluvným stranám nachádzajúcim sa na území iného členského štátu, ktorého príslušné orgány využili túto možnosť. Konkrétny počet dní spadá do rozsahu 90 dní až takého počtu dní, ktorý stanovili iné príslušné orgány pre expozície voči takýmto zmluvným stranám na svojom území.
2. Pre úverové inštitúcie žiadajúce o používanie IRB prístupu pred rokom 2010 sa na základe schválenia príslušných orgánov môže skrátiť obdobie trojročného používania stanovené v článku 84 ods. 3 na obdobie najmenej jedného roka do 31. decembra 2009.
3. Pre úverové inštitúcie žiadajúce o používanie vlastných odhadov LGD a/alebo konverzných faktorov sa môže skrátiť obdobie trojročného používania stanovené v článku 84 ods. 4 na obdobie dvoch rokov do 31. decembra 2008.
4. Príslušné orgány každého členského štátu môžu do 31. decembra 2012 povoliť úverovým inštitúciám naďalej uplatňovať na účasti druhu stanoveného v článku 57 písm. o), ktoré boli získané pred 20. júla 2006, zaobchádzanie stanovené v článku 38 smernice 2000/12/ES v podobe v akej tento článok existoval pred 1. januárom 2007.
5. Až do 31. decembra 2010 expozíciami vážená priemerná LGD pre všetky retailové expozície zabezpečené obytnými nehnuteľnosťami a nevyužívajúce záruky ústredných vlád štátov, nie je nižšia než 10 %.
6. Až do 31. decembra 2017 môžu príslušné orgány členských štátov vyňať z uplatňovania IRB prístupu určité akciové expozície držané úverovými inštitúciami a dcérskymi spoločnosťami úverových inštitúcií v EÚ v danom členskom štáte k 31. decembru 2007.
Vyňatá pozícia sa meria ako počet akcií k 31. decembru 2007 a akýkoľvek dodatočný podiel priamo vyplývajúci z vlastníctva týchto podielov, pokiaľ nezvyšujú pomerný podiel vlastníctva v portfóliu spoločnosti.
Ak akvizícia zvyšuje pomerný podiel vlastníctva v osobitnej držbe, prevyšujúca časť držby nie je predmetom vyňatia. Vyňatie sa neuplatňuje ani na držby, ktoré boli pôvodne predmetom vyňatia, ale boli predané a potom spätne odkúpené.
Akciové expozície, na ktoré sa vzťahuje toto prechodné ustanovenie podliehajú kapitálovým požiadavkám vypočítaným v súlade s hlavou V kapitola 2 oddiel 3 pododdiel 1.
7. Až do 31. decembra 2011, v prípade expozícií voči podnikateľskému subjektu, môžu príslušné orgány každého členského štátu stanoviť počet dní po termíne splatnosti, ktoré dodržiavajú vo svojej jurisdikcii všetky úverové inštitúcie v zmysle definície zlyhania uvedenej v prílohe VII časť 4 bod 44 pre expozície voči takýmto zmluvným stranám nachádzajúcim sa v tomto členskom štáte. Konkrétny počet spadá do rozsahu 90 až 180 dní, ak to umožňujú miestne podmienky. V prípade expozícií voči takýmto zmluvných stranám nachádzajúcim sa na územiach ostatných členských štátov, príslušné orgány stanovia počet dní po termíne splatnosti, ktorý nie je vyšší, než počet stanovený príslušným orgánom príslušného členského štátu.
Článok 155
Do 31. decembra 2012 môžu členské štáty použiť na obchodnú líniu „Obchodovanie na finančných trhoch“ percentuálnu hodnotu na úrovni 15 % pre úverové spoločnosti, ktorých príslušný ukazovateľ pre obchodnú líniu „Obchodovanie na finančných trhoch“ predstavuje najmenej 50 % z celkových príslušných ukazovateľov pre všetky jeho obchodné línie v súlade s prílohou X časť 2 body 1 až 4.
KAPITOLA 2
Záverečné ustanovenia
Článok 156
Komisia, v spolupráci s členskými štátmi a s ohľadom na príspevok Európskej centrálnej banky pravidelne monitoruje, či táto smernica ako celok spolu so smernicou 2006/49/ES má významné účinky na hospodársky cyklus a na základe tohto preskúmania zváži, či sú opodstatnené akékoľvek nápravné opatrenia.
Na základe tejto analýzy a pri zohľadnení príspevku Európskej centrálnej banky Komisia každé dva roky vypracuje správu a predloží ju Európskemu parlamentu a Rade spolu so všetkými primeranými návrhmi. Príspevky od požičiavajúcich si a požičiavajúcich strán sa primerane priznajú pri príprave správy.
Do 1. januára 2012 preskúma Komisia uplatňovanie tejto smernice s osobitným zohľadnením všetkých aspektov článkov 68 až 73, 80 ods. 7, 80 ods. 8 a 129, a vypracuje o tom správu, ktorú spolu s prípadnými návrhmi predloží Európskemu parlamentu a Rade.
Článok 157
1. Členské štáty do 31. decembra 2006 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 4, 22, 57, 61 až 64, 66, 68 až 106, 108, 110 až 115, 117 až 119, 123 až 127, 129 až 132, 133, 136, 144 až 149 a 152 až 155 a prílohami II, III a V až XII. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
Bez ohľadu na odsek 3 uplatnia členské štáty tieto ustanovenia od 1. januára 2007.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Uvedené ustanovenia obsahujú taktiež vyhlásenie, že odkazy v existujúcich zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach na smernice zrušené touto smernicou sa považujú za odkazy na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
3. Od 1. januára 2008, no nie skôr, členské štáty uplatňujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 87 ods. 9 a článkom 105.
Článok 158
1. Smernica 2000/12/ES zmenená a doplnená smernicami uvedenými v prílohe XIII časť A sa týmto ruší bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa termínov na transpozíciu týchto smerníc stanovených v prílohe XIII časť B .
2. Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a mali by znieť v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe XIV.
Článok 159
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 160
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 14. júna 2006.