Smernica 98/84/ES Európskeho parlamentu a Rady
z 20. novembra 1998
o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 57 ods. 2, 66 a 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbor,u [2],
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189b zmluvy [3],
(1) keďže ciele spoločenstva ustanovené v zmluve zahŕňajú vytváranie ešte užšieho spojenectva medzi národmi Európy a zabezpečovanie hospodárskeho a spoločenského pokroku odstraňovaním bariér, ktoré ich rozdeľujú;
(2) keďže cezhraničné poskytovanie vysielacích služieb a služieb informačnej spoločnosti môže z individuálneho hľadiska prispieť k plnej účinnosti slobody vyjadrovania ako základného práva a z kolektívneho hľadiska k dosiahnutiu cieľov ustanovených v zmluve;
(3) keďže zmluva ustanovuje voľný pohyb všetkých služieb, ktoré sa bežne poskytujú za odmenu; keďže toto právo, uplatňované pre vysielacie služby a služby informačnej spoločnosti, predstavuje aj osobitné vyjadrenie všeobecnejšieho princípu práva spoločenstva, a to slobodu vyjadrovania tak, ako je zakotvené v článku 10 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd; keďže tento článok výslovne uznáva právo štátnych príslušníkov dostávať a odovzdávať informácie bez ohľadu na hranice a keďže každá prekážka v tomto práve musí byť založená na riadnom posúdení iných legitímnych záujmov, ktoré si zasluhujú právnu ochranu;
(4) keďže Komisia uskutočnila rozsiahle porady na základe zelenej knihy "Právna ochrana zakódovaných služieb na vnútornom trhu"; keďže výsledky týchto porád potvrdili, že spoločenstvo potrebuje právny nástroj, ktorý zabezpečí právnu ochranu všetkých takýchto služieb, odmena za ktoré závisí od podmieneného prístupu;
(5) keďže Európsky parlament vo svojej rezolúcii z 13. mája 1997 o zelenej knihe [4] vyzval Komisiu, aby predložila návrh smernice, ktorá sa bude vzťahovať na všetky kódované služby, v súvislosti s ktorými sa kódovanie používa na zabezpečenie úhrady poplatku a súhlasil, že sem majú patriť služby informačnej spoločnosti, poskytované na diaľku elektronickými prostriedkami a na individuálnu žiadosť prijímateľa služby, ako aj vysielacie služby;
(6) keďže možnosti, ktoré ponúkajú digitálne technológie, poskytujú zákazníkovi zvýšenú možnosť výberu a prispievajú ku kultúrnemu pluralizmu vyvíjaním ešte širšieho rozsahu služieb v zmysle článkov 59 a 60 zmluvy; keďže realizovateľnosť týchto služieb bude často závisieť od používania podmieneného prístupu pre získanie odmeny poskytovateľa služieb; keďže v uvedenom zmysle sa právna ochrana poskytovateľov služieb proti nezákonným zariadeniam, ktoré umožňujú prístup k týmto službám zdarma, zdá byť potrebná na zabezpečenie ekonomickej realizovateľnosti týchto služieb;
(7) keďže význam tejto otázky bol uznaný v oznámení Komisie o "Európskej iniciatíve v elektronickom obchode";
(8) keďže, v súlade s článkom 7a zmluvy, vnútorný trh má zahŕňať oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zabezpečený voľný pohyb služieb a tovarov; keďže článok 128 ods. 4 zmluvy vyžaduje, aby spoločenstvo pri konaní podľa ustanovení zmluvy zohľadňovalo kultúrne aspekty; keďže z hľadiska článku 130 ods. 3 zmluvy spoločenstvo musí prostredníctvom postupov a činností, ktoré vykonáva, prispievať k vytváraniu podmienok potrebných pre konkurencieschopnosť svojho priemyslu;
(9) keďže táto smernica sa nedotýka budúcich možných ustanovení spoločenstva alebo vnútroštátnych ustanovení, ktoré majú zabezpečiť, aby veľké množstvo vysielacích služieb, uznaných ako služby vo verejnom záujme, nebolo založené na podmienenom prístupe;
(10) keďže táto smernica sa nedotýka kultúrnych aspektov žiadneho ďalšieho opatrenia spoločenstva v súvislosti s novými službami;
(11) keďže rozdiely medzi vnútroštátnymi pravidlami týkajúcimi sa právnej ochrany služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu môže vytvoriť prekážky voľného pohybu služieb a tovarov;
(12) keďže uplatňovanie zmluvy nestačí na odstránenie týchto prekážok vnútorného trhu; keďže tieto prekážky by mali byť preto odstránené poskytnutím rovnakej úrovne ochrany medzi členskými štátmi; keďže z toho vyplýva aproximácia vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa obchodných činností v súvislosti s nezákonnými zariadeniami;
(13) keďže sa zdá potrebné zabezpečiť, aby členské štáty poskytovali primeranú právnu ochranu proti tomu, aby na trhu bolo umiestnené nezákonné zariadenie na účely dosiahnutia priameho alebo nepriameho finančného zisku, ktoré umožňuje alebo uľahčuje bez povolenia obchádzať každé technologické opatrenie určené na ochranu odmeňovania za službu poskytnutú v súlade s právnymi predpismi;
(14) keďže obchodné činnosti, ktoré sa týkajú nezákonných zariadení, zahŕňajú obchodnú komunikáciu vrátane všetkých foriem reklamy, priameho marketingu, sponzorstva, podpory predaja a vzťahov s verejnosťou, ktoré propagujú takéto výrobky a služby;
(15) keďže tieto obchodné činnosti poškodzujú spotrebiteľov, ktorí sú zavádzaní, pokiaľ ide o pôvod nezákonných zariadení; keďže je potrebná vysoká úroveň ochrany spotrebiteľov na účely boja proti tomuto druhu zavádzania spotrebiteľov; keďže článok 129a ods. 1 zmluvy ustanovuje, že spoločenstvo má prispievať k dosiahnutiu vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov opatreniami, ktoré prijme podľa článku 100a tejto zmluvy;
(16) keďže preto právny rámec na vytvorenie jednotnej audiovizuálnej oblasti ustanovenej v smernici Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení stanovených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania [5], by sa mal doplniť s odkazom na techniky podmieneného prístupu tak, ako je stanovené v tejto smernici, v neposlednom Rade s cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s dodávateľmi cezhraničného vysielania bez ohľadu na ich miesto podnikania;
(17) keďže, v súlade s rezolúciou Rady z 29. júna 1995 o účinnom jednotnom uplatňovaní práva spoločenstva a pokutách za porušenia práva spoločenstva na vnútornom trhu [6], sú členské štáty povinné prijať opatrenia, ktorými zabezpečia riadne uplatňovanie práva spoločenstva s rovnakou účinnosťou a dôkladnosťou ako vnútroštátne právo;
(18) keďže, v súlade s článkom 5 zmluvy, sú členské štáty povinné prijať všetky potrebné opatrenia na zaručenie uplatňovania a účinnosti práva spoločenstva, predovšetkým tak, že zabezpečia, aby vybrané sankcie boli účinné, varovné a úmerné a aby opravné prostriedky boli primerané;
(19) keďže aproximácia zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov by sa mala obmedziť na to, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov vnútorného trhu v súlade so zásadou proporcionality uvedenou v treťom odseku článku 3b zmluvy;
(20) keďže distribúcia nezákonných zariadení zahŕňa prenos všetkými prostriedkami a umiestňovanie takýchto zariadení na trhu s cieľom dať ich do obehu vnútri alebo mimo spoločenstva;
(21) keďže táto smernica sa nedotýka uplatňovania žiadnych vnútroštátnych ustanovení, ktoré môžu zakazovať súkromné vlastníctvo nezákonných zariadení, ani uplatňovania pravidiel súťaže spoločenstva a uplatňovania pravidiel spoločenstva, týkajúcich sa práv duševného vlastníctva;
(22) keďže vnútroštátne právo týkajúce sa sankcií a opravných prostriedkov v prípade protiprávnych obchodných činností môže ustanovovať, že takéto činnosti musia byť vykonávané s vedomím alebo na základe dôvodného predpokladu pre vedomie, že príslušné zariadenia boli nezákonné;
(23) keďže sankcie a opravné prostriedky ustanovené v tejto smernici sa nedotýkajú žiadnych iných sankcií alebo opravných prostriedkov, ktoré môžu byť ustanovené vo vnútroštátnom práve, napríklad preventívne opatrenia všeobecne alebo zabavenie nezákonných zariadení; keďže členské štáty nie sú povinné uplatňovať trestné sankcie za protiprávne činnosti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica; keďže ustanovenia členských štátov o postupoch pri odškodnení musia byť v súlade s ich vnútroštátnymi právnymi predpismi a systémom súdnictva;
(24) keďže táto smernica sa nedotýka uplatňovania vnútroštátnych pravidiel, ktoré nepatria do oblasti upravenej touto smernicou, napríklad tie, ktoré boli prijaté na ochranu maloletých, vrátane pravidiel v súlade so smernicou 89/552/EHS, alebo vnútroštátnymi ustanoveniami, ktoré sa týkajú verejnej politiky alebo verejnej bezpečnosti,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Cieľom tejto smernice je aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa opatrení proti nezákonným zariadeniam, ktoré poskytujú neoprávnený prístup k chráneným službám.
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice:
a) chránená služba znamená ktorúkoľvek z týchto služieb, ak je poskytovaná za odplatu a na základe podmieneného prístupu:
- televízne vysielanie, ako je vymedzené v článku 1 písm. a) smernice 89/552/EHS,
- rozhlasové vysielanie, teda každý prenos rozhlasových programov určených pre prijímanie verejnosťou, káblovým rozvodom alebo vysielačom vrátane satelitu,
- služby informačnej spoločnosti v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 98/34/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. júna 1998, ktorou sa ustanovuje postup pre poskytovanie informácií v oblasti technických noriem a iných predpisov a pravidiel o službách informačnej spoločnosti [7],
alebo poskytovanie podmieneného prístupu k uvedeným službám, ktoré sa samotné považuje za službu;
b) podmienený prístup znamená každé technické opatrenie a/alebo úpravu, ktorými je prístup k chránenej službe v zrozumiteľnej forme podmienený individuálnym povolením;
c) zariadenie podmieneného prístupu znamená každé vybavenie alebo softvér, navrhnuté alebo upravené tak, aby poskytovali prístup k chránenej službe v zrozumiteľnej forme;
d) súvisiaca služba znamená inštaláciu, údržbu alebo výmenu zariadení podmieneného prístupu, ako aj poskytovanie obchodných komunikačných služieb v súvislosti s týmito zariadeniami alebo v súvislosti s chránenými službami;
e) nezákonné zariadenie znamená každé vybavenie alebo softvér, navrhnuté alebo upravené tak, aby umožňovali prístup k chránenej službe v zrozumiteľnej forme bez povolenia poskytovateľa služby;
f) oblasť upravená touto smernicou znamená každé ustanovenie týkajúce sa protizákonných činností uvedených v článku 4.
Článok 3
Zásady vnútorného trhu
1. Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na zákaz činností, uvedených v článku 4, na jeho území a určí sankcie a opravné prostriedky stanovené v článku 5.
2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, členské štáty nesmú:
a) obmedzovať poskytovanie chránených služieb alebo súvisiacich služieb, ktoré majú pôvod v inom členskom štáte alebo
b) obmedzovať slobodný pohyb zariadení podmieneného prístupu;
z dôvodov, ktoré patria do oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 4
Protizákonné činnosti
Členské štáty na svojom území zakážu všetky tieto činnosti:
a) výrobu, dovoz, distribúciu, predaj, prenájom alebo vlastníctvo nezákonných zariadení na komerčné účely;
b) inštaláciu, údržbu alebo výmenu nezákonného zariadenia na komerčné účely;
c) použitie obchodnej komunikácie na propagáciu nezákonných zariadení.
Článok 5
Sankcie a opravné prostriedky
1. Sankcie musia byť účinné, varujúce a úmerné potenciálnemu vplyvu protizákonnej činnosti.
2. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby poskytovatelia chránených služieb, ktorých záujmy boli ovplyvnené protizákonnou činnosťou uvedenou v článku 4, vykonávanou na ich území, mali prístup k primeraným opravným prostriedkom vrátane podania žaloby o odškodné a získanie súdneho príkazu alebo iného preventívneho opatrenia a prípadne žiadosti o odstránenie nezákonných zariadení z obchodných kanálov.
Článok 6
Vykonávanie
1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 28. mája 2000. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 7
Správy
Najneskôr tri roky od nadobudnutia účinnosti tejto smernice a každé dva roky po tom, Komisia predloží správu Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o vykonávaní tejto smernice, v prípade potreby spolu s návrhmi, predovšetkým vzhľadom na vymedzenia podľa článku 2, na účely jej úpravy podľa technického a hospodárskeho rozvoja a poradách uskutočnených Komisiou.
Článok 8
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobudne účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 9
Adresáti
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 20. novembra 1998