SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/147/ES
z 30. novembra 2009
o ochrane voľne žijúceho vtáctva
(kodifikované znenie)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175 ods. 1,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
keďže:
(1)
Smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.
(2)
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES z 22. júla 2002, ktorým sa ustanovuje šiesty environmentálny akčný program Spoločenstva (5), vyzýva k špecifickým opatreniam na biodiverzitu, zahŕňajúc ochranu vtáctva a ich biotopov.
(3)
Veľký počet druhov voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene vyskytuje na európskom území členských štátov, klesá, v niektorých prípadoch veľmi rýchlo. Tento pokles predstavuje vážne ohrozenie zachovania prírodného prostredia predovšetkým tým, že ohrozuje biologickú rovnováhu.
(4)
Druhy voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene vyskytuje na európskom území členských štátov, sú hlavne sťahovavé druhy. Takéto druhy tvoria spoločné dedičstvo a účinná ochrana vtáctva je typickým problémom životného prostredia prekračujúcim hranice, ktorý si vyžaduje spoločnú zodpovednosť.
(5)
Ochrana druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúcich na európskom území členských štátov je nevyhnutná na dosiahnutie cieľov Spoločenstva týkajúcich sa zlepšenia životných podmienok a trvalo udržateľného rozvoja.
(6)
Opatrenia, ktoré sa majú prijať, sa musia aplikovať na rôzne činitele, ktoré môžu ovplyvniť početnosť vtáctva, a to na následky činnosti človeka, a najmä na ničenie a znečisťovanie ich biotopov, odchyt a ničenie človekom a obchod vyplývajúci z takéhoto konania. Prísnosť takýchto opatrení by mala byť prispôsobená podľa špecifickej situácie rôznych druhov v rámci stratégie ochrany.
(7)
Cieľom ochrany je dlhodobá ochrana a manažment prírodných zdrojov ako neoddeliteľnej súčasti dedičstva národov Európy. To umožňuje kontrolovať prírodné zdroje, a pokiaľ je to možné, riadiť ich využitie na základe opatrení nevyhnutných na udržanie a zlepšenie prirodzenej rovnováhy medzi druhmi, pokiaľ je to možné.
(8)
Ochrana, udržiavanie alebo obnova dostatočnej rozmanitosti a rozlohy biotopov je základom pre ochranu všetkých druhov vtákov. Určité druhy vtákov by mali byť predmetom zvláštnych opatrení na ochranu ich biotopov s cieľom ich prežitia a reprodukcie v areáli ich rozšírenia. Takéto opatrenia musia tiež zohľadňovať sťahovavé druhy a musia byť koordinované so zámerom vytvorenia súvislej siete.
(9)
Na to, aby sa zabránilo obchodným záujmom vyvinúť možný škodlivý tlak na stupeň využívania, je nevyhnutné zaviesť všeobecný zákaz obchodovania a obmedziť všetky výnimky len na druhy, ktorých biologický stav to umožňuje, berúc do úvahy špecifické podmienky v rôznych oblastiach.
(10)
V Spoločenstve ako celku môžu byť určité druhy lovené vzhľadom na vysokú početnosť svojich populácií, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania, čo predstavuje ich prijateľné využívanie; takýto lov musí byť zlučiteľný s udržaním populácie týchto druhov na uspokojivej úrovni.
(11)
Rôzne prostriedky, zariadenia alebo spôsoby masového alebo neselektívneho odchytu alebo usmrcovania a lov pomocou určitých foriem dopravy musia byť zakázané z dôvodu nadmerného tlaku, ktorý vyvolávajú alebo môžu vyvolať na počty jednotlivých druhov, ktorých sa to týka.
(12)
Z dôvodu dôležitosti, ktorá môže byť pripísaná určitým špecifickým situáciám, malo by sa prijať ustanovenie pre možnosť udelenia výnimiek za určitých podmienok a tie by mali byť predmetom monitorovania vykonávaného Komisiou.
(13)
Ochrana vtáctva, a najmä sťahovavých vtákov stále predstavuje problémy, ktoré si vyžadujú vedecký výskum. Takýto výskum tiež umožní vyhodnotiť účinnosť prijatých opatrení.
(14)
Pri konzultáciách s Komisiou by sa malo starostlivo dohliadnuť na to, aby introdukcia akýchkoľvek druhov voľne žijúceho vtáctva, ktoré sa prirodzene nevyskytujú na európskom území členských štátov, nepoškodila miestne rastlinstvo a živočíšstvo.
(15)
Komisia bude každé tri roky spracovávať a zasielať členským štátom zloženú správu založenú na informáciách predložených členskými štátmi o uplatňovaní vnútroštátnych ustanovení prijatých v zmysle tejto smernice.
(16)
Je vhodné prijať opatrenia na vykonávanie tejto smernice v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa stanovujú postupy pre výkon výkonných právomocí prenesených na Komisiu (6).
(17)
Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na zmenu niektorých príloh so zreteľom na vedecký a technický pokrok. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.
(18)
Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Táto smernica sa vzťahuje na ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, na ktoré sa uplatňuje zmluva. Zahŕňa ochranu, starostlivosť a kontrolu týchto druhov a stanovuje pravidlá ich využívania.
2. Uplatňuje sa na vtáky, ich vajcia, hniezda a ich biotopy.
Článok 2
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zachovanie populácie druhov uvedených v článku 1 na úrovni, ktorá zodpovedá najmä ekologickým, vedeckým a kultúrnym požiadavkám, berúc do úvahy aj hospodárske a rekreačné požiadavky, alebo na prispôsobenie populácie týchto druhov tejto úrovni.
Článok 3
1. V zmysle požiadaviek uvedených v článku 2 členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na ochranu, zachovanie a obnovu dostatočnej rôznorodosti a rozlohy biotopov pre všetky druhy vtákov uvedené v článku 1.
2. Ochrana, zachovanie a obnova biotopov a biotopov druhov zahŕňa najmä nasledujúce opatrenia:
a)
vytváranie chránených území;
b)
udržiavanie a starostlivosť v súlade s ekologickými potrebami biotopov vnútri aj mimo chránených území;
c)
obnovu zničených biotopov;
d)
vytváranie biotopov.
Článok 4
1. Druhy uvedené v prílohe I sú predmetom zvláštnych opatrení týkajúcich sa ochrany ich biotopov, aby sa zabezpečilo ich prežitie a rozmnožovanie v areáli ich rozšírenia.
V tejto súvislosti sa venuje pozornosť:
a)
druhom, ktorým hrozí vyhynutie;
b)
druhom citlivým na špecifické zmeny biotopov;
c)
druhom, ktoré sú považované za vzácne vzhľadom na svoju malú početnosť alebo obmedzené rozšírenie v danej oblasti;
d)
iným druhom, ktoré vyžadujú zvláštnu pozornosť z dôvodov špecifického charakteru ich biotopov.
Ako podklady na vyhodnotenie sa berú do úvahy trendy a kolísanie početnosti populácií.
Členské štáty klasifikujú najmä podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia na zachovanie týchto druhov, berúc do úvahy požiadavky na ochranu týchto druhov v geografických oblastiach mora a pevniny, kde sa uplatňuje táto smernica.
2. Členské štáty prijmú podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, berúc do úvahy potrebu ich ochrany v geografických oblastiach mora a pevniny, kde sa uplatňuje táto smernica, čo sa týka oblastí ich hniezdenia, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách. Na tento účel venujú členské štáty zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu.
3. Členské štáty zašlú Komisii všetky relevantné informácie, aby mohla vyvinúť náležitú iniciatívu s cieľom koordinácie nevyhnutnej na zabezpečenie toho, aby oblasti uvedené v odsekoch 1 a 2 tvorili súvislý celok, ktorý spĺňa požiadavky ochrany týchto druhov v geografických oblastiach mora a pevniny, kde sa uplatňuje táto smernica.
4. Čo sa týka ochrany oblastí uvedených vyššie v odsekoch 1 a 2, členské štáty prijmú vhodné opatrenia, aby zabránili znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov alebo akýmkoľvek rušivým vplyvom pôsobiacim na vtáctvo, pokiaľ by boli vážne vzhľadom na ciele tohto článku. Členské štáty sa takisto budú snažiť zabrániť znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov mimo týchto chránených území.
Článok 5
Bez toho, aby boli dotknuté články 7 a 9, členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na vytvorenie všeobecného systému ochrany všetkých druhov vtáctva uvedených v článku 1, zakazujúce najmä:
a)
úmyselné usmrcovanie alebo odchyt akýmkoľvek spôsobom;
b)
úmyselné ničenie alebo poškodzovanie ich hniezd a vajec alebo odstraňovanie ich hniezd;
c)
zber vajec vo voľnej prírode a držbu týchto vajec, a to aj prázdnych;
d)
úmyselné rušenie týchto vtákov, hlavne počas obdobia hniezdenia a výchovy mláďat, pokiaľ by rušenie bolo značné vzhľadom na ciele tejto smernice;
e)
držbu a chov tých druhov vtákov, ktorých lov alebo odchyt je zakázaný.
Článok 6
1. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 2 a 3, členské štáty zakážu pri všetkých druhoch vtákov uvedených v článku 1 predaj, prepravu s cieľom predaja, držbu a chov s cieľom predaja a ponúkanie na predaj živých alebo mŕtvych vtákov a akýchkoľvek ľahko rozpoznateľných častí alebo derivátov z týchto vtákov.
2. Činnosti uvedené v odseku 1 sa nezakazujú pri druhoch, ktoré sú uvedené v prílohe III časti A, ak vtáky boli usmrtené alebo odchytené, alebo získané iným legálnych spôsobom.
3. Členské štáty môžu pri druhoch uvedených v prílohe III časti B dovoliť na svojom území činnosti uvedené v článku 1, pri ustanovení určitých obmedzení, ak tieto vtáky boli usmrtené alebo ulovené, alebo získané iným legálnym spôsobom.
Členské štáty, ktoré si želajú poskytovať takéto povolenia, sa najprv obrátia na Komisiu so zámerom spoločného preskúmania, či by obchodovanie s jedincami týchto druhov nevyústilo, alebo či nemožno opodstatnene očakávať, že vyústi do ohrozenia početnosti populácií, geografického rozšírenia alebo rýchlosti rozmnožovania týchto druhov na území Spoločenstva. Ak prieskum potvrdí, že zamýšľané povolenia budú mať z pohľadu Komisie za následok takéto ohrozenie ktoréhokoľvek z uvedených druhov, alebo ak bude existovať možnosť, že takto budú ohrozené, Komisia postúpi danému členskému štátu odôvodnené odporúčanie vyjadrujúce nesúhlas s obchodovaním s danými druhmi. Ak Komisia usúdi, že žiadne takéto riziko neexistuje, bude o tom informovať daný členský štát.
Odporúčanie Komisie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
Členské štáty, ktoré udeľujú povolenia podľa tohto odseku, budú v pravidelných intervaloch overovať, či aj naďalej spĺňajú podmienky potrebné na poskytovanie takýchto povolení.
Článok 7
1. Druhy uvedené v prílohe II sa môžu vzhľadom na početnosť populácie, geografické rozšírenie a rýchlosť rozmnožovania na území Spoločenstva loviť v súlade so zákonmi platnými v jednotlivých štátoch. Členské štáty zabezpečia, že lov týchto druhov nebude v rozpore s úsilím na ich ochranu v oblasti ich rozšírenia.
2. Druhy uvedené v prílohe II časti A sa môžu loviť v geografických oblastiach mora a pevniny, kde sa uplatňuje táto smernica.
3. Druhy uvedené v prílohe II časti B sa môžu loviť iba v členských štátoch, pre ktoré je to uvedené.
4. Členské štáty zabezpečia, že lov vrátane sokoliarstva v prípade, že sa loví týmto spôsobom, hoci je vykonávaný v súlade s platnými opatreniami štátu, je v súlade so zásadami rozumného využívania a ekologicky vyváženej regulácie početnosti daných druhov vtákov, a zabezpečia tiež, aby táto činnosť bola zlučiteľná, čo sa týka populácie týchto druhov, predovšetkým sťahovavých vtákov, s opatreniami vyplývajúcimi z článku 2.
Dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy o love, neboli lovené v období hniezdenia ani v čase rôznych fáz súvisiacich s rozmnožovaním.
V prípade sťahovavých vtákov dohliadnu najmä na to, aby druhy, na ktoré sa vzťahujú predpisy upravujúce lov, neboli lovené počas obdobia rozmnožovania ani počas návratu na hniezdiská.
Členské štáty pošlú Komisii všetky relevantné informácie týkajúce sa praktického uplatňovania svojich predpisov o love.
Článok 8
1. Vzhľadom na lov, odchyt alebo usmrcovanie vtákov podľa tejto smernice členské štáty zakážu používanie všetkých prostriedkov, zariadení alebo metód používaných na masový alebo neselektívny odchyt alebo usmrcovanie vtákov alebo metód, ktoré by mohli spôsobiť vymiznutie druhov v danej oblasti, hlavne tých, ktoré sú uvedené v prílohe IV písm. a).
2. Členské štáty navyše zakážu akýkoľvek lov z dopravných prostriedkov za podmienok, ktoré sú uvedené v prílohe IV písm. b).
Článok 9
1. Členské štáty môžu udeliť výnimku z ustanovení článkov 5 až 8, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie, z nasledujúcich dôvodov:
a)
-
v záujme verejného zdravia a bezpečnosti,
-
v záujme leteckej bezpečnosti,
-
aby sa zabránilo závažným škodám na úrode, hospodárskych zvieratách, lesoch, chove rýb a vodnom hospodárstve,
-
na ochranu rastlinstva a živočíšstva;
b)
s cieľom výskumu a vzdelávania, obnovy populácie, navrátenia druhov do ich biotopov a na držbu a chov nevyhnutný na tieto účely;
c)
aby sa za prísne kontrolovaných podmienok a na základe výberu povolil odchyt, držba, chov alebo iné rozumné využívanie určitých vtákov v malom rozsahu.
2. Výnimky uvedené v odseku 1 musia špecifikovať:
a)
druhy, ktoré sú predmetom výnimiek;
b)
prostriedky, zariadenia alebo metódy povolené na odchyt alebo usmrcovanie;
c)
podmienky rizika a okolnosti času a miesta, za ktorých je možné takéto výnimky udeliť;
d)
orgán oprávnený vyhlásiť, že sa požadované podmienky uplatnia, a rozhodovať, aké prostriedky, zariadenia alebo metódy môžu byť použité, s akými obmedzeniami a kým;
e)
kontroly, ktoré sa vykonajú.
3. Členské štáty zašlú každoročne Komisii správu o vykonávaní odsekov 1 a 2.
4. Na základe dostupných informácií, najmä informácií oznámených v zmysle odseku 3, Komisia vždy zaistí, že dôsledky výnimiek uvedených v odseku 1 nebudú v rozpore s touto smernicou. Na tento účel prijme primerané kroky.
Článok 10
1. Členské štáty podporujú výskum a akúkoľvek činnosť nevyhnutnú ako základňu pre ochranu, riadenie a využívanie všetkých druhov vtákov uvedených v článku 1. Zvláštna pozornosť sa bude venovať výskumu a činnostiam zameraným na subjekty vymenované v prílohe V.
2. Členské štáty dodajú Komisii všetky informácie potrebné na to, aby mohla prijať adekvátne opatrenia na koordináciu výskumu a činností uvedených v odseku 1.
Článok 11
Členské štáty zabezpečia, aby akákoľvek introdukcia druhu vtákov, ktorý sa prirodzene nevyskytuje vo voľnej prírode na európskom území členských štátov, nemala negatívny vplyv na miestne rastlinstvo a živočíšstvo. V tejto súvislosti sa radia s Komisiou.
Článok 12
1. Každé tri roky, počnúc 7. aprílom 1981, členské štáty postúpia Komisii správu o vykonávaní vnútroštátnych ustanovení prijatých v zmysle tejto smernice.
2. Na základe informácií uvedených v odseku 1 pripraví Komisia každé tri roky zloženú správu. Časť návrhu správy, zahŕňajúca informácie poskytnuté daným členským štátom, sa predloží orgánom daného členského štátu na overenie. Konečná verzia správy sa predloží členským štátom.
Článok 13
Uplatňovanie opatrení prijatých v zmysle tejto smernice nesmie viesť k zhoršeniu súčasnej situácie vo vzťahu k ochrane druhov vtákov uvedených v článku 1.
Článok 14
Členské štáty môžu zaviesť prísnejšie ochranné opatrenia, ako sú uvedené v tejto smernici.
Článok 15
Prijmú sa také zmeny a doplnenia, ktoré sú nevyhnutné na prispôsobenie príloh I a V technickému a vedeckému pokroku. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 16 ods. 2.
Článok 16
1. Komisii pomáha Výbor pre prispôsobenie sa technickému a vedeckému pokroku.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
Článok 17
Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 18
Smernica 79/409/EHS, zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe VI časti A, sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe VI časti B.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VII.
Článok 19
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 20
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 30. novembra 2009