Smernica rady 1999/13/ES
z 11. marca 1999
o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 130s(1),
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189c zmluvy [3],
(1) keďže akčný program Európskeho spoločenstva pre životné prostredie, ktorý bol schválený Radou a predstaviteľmi vlád členských štátov, ktorí sa zišli v rámci zasadnutia Rady, rezolúciami z 22. novembra 1973 [4], 17. mája 1977 [5], 7. februára 1983 [6], 19. októbra 1987 [7] a 1. februára 1993 [8], zdôrazňuje význam prevencie a znižovania znečistenia ovzdušia;
(2) keďže najmä v rezolúcii z 19. októbra 1987 zdôraznila význam zamerania činnosti spoločenstva okrem iného aj na vykonávanie príslušných noriem s cieľom zabezpečiť vyššiu úroveň ochrany zdravia obyvateľstva a životného prostredia;
(3) keďže Európske spoločenstvo a jeho členské štáty sú účastníckymi stranami Protokolu k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov z roku 1979 o obmedzovaní emisií prchavých organických látok s cieľom znížiť ich toky cez hranice štátov a toky následne vznikajúcich sekundárnych fotochemických oxidačných produktov a tak chrániť zdravie obyvateľstva a životné prostredie pred nepriaznivými vplyvmi;
(4) keďže znečistenie spôsobované prchavými organickými zlúčeninami v jednom členskom štáte často ovplyvňuje ovzdušie a vodu ostatných členských štátov; keďže v súlade s článkom 130r zmluvy je nevyhnutné konať na úrovni spoločenstva;
(5) keďže používanie organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach vedie kvôli ich vlastnostiam k úniku emisií organických zlúčenín do ovzdušia, čo môže byť škodlivé pre zdravie obyvateľstva a/alebo prispieva miestnemu alebo hranice presahujúcemu vzniku fotochemických oxidantov v hraničnej vrstve troposféry, ktoré poškodzujú prírodné zdroje, ktoré majú nesmierny environmentálny aj hospodársky význam a za určitých expozičných podmienok majú škodlivé účinky na zdravie obyvateľstva;
(6) keďže značný výskyt vysokých koncentrácii troposferického ozónu v posledných rokoch vyvolal značný záujem o to, aký majú takéto vysoké koncentrácie vplyv na zdravie obyvateľstva a životné prostredie;
(7) keďže sa preto vyžaduje preventívna činnosť na ochranu zdravia obyvateľstva a životného prostredia pred následkami obzvlášť škodlivých emisií z používania organických rozpúšťadiel a na zaručenie práva občanov na čisté a zdravé životné prostredie;
(8) keďže emisiám organických zlúčenín je možné predchádzať alebo ich znížiť pri mnohých činnostiach alebo v mnohých zariadeniach, pretože sú alebo v nasledujúcich rokoch budú k dispozícii ich potenciálne menej škodlivé náhrady; keďže v prípadoch, kde nie sú k dispozícii vhodné náhrady, bolo by potrebné prijať iné technické opatrenia na také zníženie emisií do životného prostredia, ktoré je realizovateľné z ekonomického aj technického hľadiska;
(9) keďže by bolo potrebné znížiť používanie organických rozpúšťadiel a emisií organických zlúčenín, ktoré majú najzávažnejšie vplyvy na zdravie obyvateľstva natoľko, nakoľko je to len z technického hľadiska možné;
(10) keďže zariadenia a procesy, ktoré spadajú do pôsobnosti tejto smernice a ktoré podľa právnych predpisov spoločenstva alebo vnútroštátnych predpisov nepodliehajú schvaľovaniu, by mali byť aspoň registrované;
(11) keďže existujúce zariadenia a činnosti by mali v prípadoch, kde to prichádza do úvahy, byť upravené tak, aby po určitom primeranom období spĺňali požiadavky ustanovené na nové zariadenia a činnosti; keďže toto obdobie by malo byť v súlade s harmonogramom na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania [9];
(12) keďže príslušné časti existujúcich zariadení, ktoré prechádzajú podstatnými zmenami, musia z princípu spĺňať normy platné na nové zariadenia aj na podstatne zmenené technické vybavenie;
(13) keďže organické rozpúšťadlá sa používajú v rozdielnych druhoch zariadení a pri rozličných činnostiach, takže okrem všeobecných požiadaviek by bolo potrebné zadefinovať špecifické požiadavky a zároveň stanoviť prahové hodnoty pre veľkosť zariadení alebo činnosti, ktoré musia byť v súlade s touto smernicou;
(14) keďže vysoká úroveň ochrany životného prostredia si vyžaduje stanovenie a dosiahnutie emisných limitov na organické zlúčeniny a primerané prevádzkové podmienky, v súlade s princípom najlepších dostupných techník, na určité zariadenia a činnosti v spoločenstve, pri ktorých sa používajú organické zlúčeniny;
(15) keďže v niektorých prípadoch môžu členské štáty udeliť prevádzkovateľom výnimku, aby nemuseli spĺňať hodnoty emisných limitov, pretože iné opatrenia, napríklad používanie výrobkov alebo techník s nízkym obsahom alebo bez obsahu rozpúšťadiel, poskytujú alternatívny spôsob dosiahnutia rovnakého zníženia emisií;
(16) keďže by bolo potrebné zohľadniť vhodným spôsobom aj opatrenia na obmedzovanie emisií, ktoré boli prijaté pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice;
(17) keďže alternatívny prístup k znižovaniu emisií môže umožniť efektívnejšie dosiahnutie cieľov tejto smernice než zavedením jednotných hodnôt emisných limitov; keďže preto môžu členské štáty udeliť výnimku, že existujúce zariadenia nemusia spĺňať emisné limity, ak budú realizovať národný plán, ktorý bude v časovom harmonograme stanovenom na vykonávanie tejto smernice viesť minimálne k rovnakému zníženiu emisií z organických zlúčenín z týchto činností a zariadení;
(18) keďže existujúcim zariadeniam, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice 96/61/ES a na ktoré sa vzťahuje národný plán, nemôže byť za žiadnych okolností udelená výnimka z ustanovení uvedenej smernice vrátane jej článku 9 ods. 4;
(19) keďže v mnohých prípadoch je možné povoliť malým a stredným, novým aj existujúcim zariadeniam, aby spĺňali o niečo menej prísne požiadavky, aby si mohli udržať konkurencieschopnosť;
(20) keďže pri chemickom čistení je vhodná nulová prahová hodnota s výhradou špecifikovaných výnimiek;
(21) keďže sa na stanovovanie hmotnostných koncentrácií alebo množstva znečisťujúcich látok, ktorých vypúšťanie do životného prostredia je povolené, vyžaduje monitorovanie emisií vrátane používania meracích techník;
(22) keďže by prevádzkovatelia mali znížiť emisie organických rozpúšťadiel vrátane fugitívnych emisií a organických zlúčenín; keďže plán hospodárenia s rozpúšťadlami je dôležitým kontrolným nástrojom; keďže aj napriek tomu, že je možné poskytnúť určitý návod, plán hospodárenia s rozpúšťadlami nie je zatiaľ vypracovaný na takej úrovni, aby bolo možné zaviesť jednotnú metodiku spoločenstva;
(23) keďže členské štáty musia zaviesť postup, ktorý sa má dodržiavať a opatrenia, ktoré majú byť prijaté v prípadoch, ak dôjde k prekročeniu emisných limitov;
(24) keďže Komisia a členské štáty by mali spolupracovať s cieľom zabezpečiť, aby dochádzalo k výmene informácií o vykonávaní tejto smernice a pokroku dosiahnutom pri použití náhradným možností;
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Účel a rozsah pôsobnosti
Účelom tejto smernice je predchádzať alebo znižovať priame a nepriame vplyvy emisií prchavých organických zlúčenín do životného prostredia, najmä do ovzdušia a potenciálne riziká pre zdravie obyvateľstva tým, že sa poskytnú opatrenia a postupy, ktoré sa majú realizovať pri činnostiach definovaných v prílohe I, pokiaľ sú vykonávané nad prahovými hodnotami spotreby rozpúšťadiel, ktoré sú uvedené v prílohe IIA.
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice:
zariadenie znamená stacionárnu technickú jednotku, v ktorej sa vykonáva jedna alebo viacero činností spadajúcich do pôsobnosti, ktorá je definovaná v článku 1 a všetky ostatné priamo pridružené činnosti, ktoré majú technický súvis s činnosťami vykonávanými na danom mieste a ktoré by mohli mať vplyv na emisie;
existujúce zariadenie znamená zariadenie v prevádzke alebo v súlade s právnymi predpismi existujúcimi pred dátumom nadobudnutia účinnosti tejto smernice zariadenie, ktoré je povolené alebo registrované, alebo podľa názoru príslušného orgánu podliehajúce podaniu riadnej žiadosti o povolenie za predpokladu, že bude uvedené do prevádzky najneskôr jeden rok od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice;
malé zariadenie znamená zariadenie, ktoré spadá do pásma nižších prahových hodnôt bodov 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 alebo 17 prílohy IIA alebo v súvislosti s ostatnými činnosťami uvedenými v prílohe IIA, ktoré majú spotrebu rozpúšťadiel nižšiu ako 10 ton za rok;
podstatná zmena - pre zariadenie spadajúce do pôsobnosti smernice 96/61/ES platí definícia špecifikovaná v uvedenej smernici,
- pre malé zariadenie znamená zmenu nominálnej kapacity vedúcej k zvýšeniu emisií prchavých organických zlúčenín o viac ako 25 %. Každá zmena, ktorá podľa názoru príslušného orgánu môže mať významný negatívny vplyv na zdravie obyvateľstva alebo na životné prostredie, je taktiež zmenou podstatnou,
- pre všetky ostatné zariadenia znamená zmenu nominálnej kapacity vedúcej k zvýšeniu emisií prchavých organických zlúčenín o viac ako 10 %. Každá zmena, ktorá podľa názoru príslušného orgánu môže mať významný negatívny vplyv na zdravie obyvateľstva alebo na životné prostredie, je taktiež zmenou podstatnou;
príslušný orgán znamená orgán alebo orgány, alebo inštitúcie, ktoré sú podľa ustanovení právnych predpisov členských štátov zodpovedné za plnenie záväzkov vyplývajúcich z tejto smernice;
prevádzkovateľ znamená fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá prevádzkuje alebo riadi zariadenie alebo, ak je to ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorej boli udelené ekonomické právomoci nad technickým fungovaním zariadenia;
povolenie znamená písomné rozhodnutie, ktorým príslušný orgán udeľuje povolenie prevádzkovať celé alebo časť zariadenia;
registrácia znamená postup špecifikovaný v právnom akte, ktorým sa rozumie minimálne zaslanie oznámenia príslušnému orgánu prevádzkovateľom zariadenia o úmysle toto zariadenie prevádzkovať alebo vykonávať činnosť spadajúcu do pôsobnosti tejto smernice;
emisia znamená akékoľvek vypúšťanie prchavých organických zlúčenín zo zariadenia do životného prostredia;
fugitívne emisie znamenajú akékoľvek emisie prchavých organických zlúčenín s výnimkou odpadových plynov do ovzdušia, pôdy a vody, ako aj rozpúšťadiel, ktoré sú obsiahnuté v akýchkoľvek výrobkoch, za predpokladu, že príloha IIA neustanovuje inak. Patria sem nezachytené emisie, ktoré sa dostanú do vonkajšieho prostredia cez okná, dvere, vetracie a podobné otvory;
odpadové plyny znamená finálne vypúšťanie plynov obsahujúcich prchavé organické zlúčeniny alebo iné znečisťujúce látky z komína alebo vybavenia na znižovanie znečistenia plynov do ovzdušia. Objemové prietoky musia byť vyjadrené v m3/hod za normálnych podmienok;
celkové emisie znamenajú súčet fugitívnych emisií a emisií v odpadových plynoch;
hodnota emisného limitu znamená hmotnosť prchavých organických zlúčenín vyjadrenú v určitých špecifických ukazovateľoch, koncentráciu, percentuálnu časť a/alebo úroveň emisií, ktoré sú vypočítané za normálnych podmienok, N, ktorá nesmie byť prekročená počas jedného alebo viacerých období;
látky znamenajú akýkoľvek chemický prvok alebo jeho zlúčeniny buď sa vyskytujúce v prirodzenom stave alebo vyrábané v priemysle, či už v tuhom, tekutom alebo plynnom skupenstve;
prípravok znamená zmes alebo roztok pozostávajúci z dvoch alebo viacerých látok;
organická zlúčenina znamená akúkoľvek zlúčeninu, ktorá obsahuje minimálne uhlík a jeden alebo niekoľko z nasledujúcich prvkov: vodík, halogény, kyslík, síru, fosfor, kremík alebo dusík s výnimkou oxidov uhlíka a anorganických uhličitanov a hydrogénuhličitanov;
prchavá organická zlúčenina (POZ) znamená akúkoľvek organickú zlúčeninu, ktorá má pri teplote 293.15 K tlak pár 0.01 kPa alebo viac alebo ktorá má zodpovedajúcu prchavosť za konkrétnych podmienok použitia. Na účely smernice sa za POZ považujú aj frakcie kreozotu, ktoré prevyšujú túto hodnotu tlaku pár pri teplote 293.15 K;
organické rozpúšťadlo znamená akúkoľvek POZ, ktorá sa používa samostatne alebo v kombinácii s ostatnými činidlami bez toho, že by prechádzala chemickou zmenou, na rozpúšťanie surovín, výrobkov alebo odpadových materiálov alebo sa používa ako čistiaci prostriedok na rozpúšťanie znečisťujúcich látok, alebo ako rozpúšťadlo, alebo ako disperzné médium, alebo na úpravu viskozity, alebo na úpravu povrchového napätia, alebo ako zmäkčovadlo, alebo ako konzervačný prostriedok;
halogénované organické rozpúšťadlo znamená organické rozpúšťadlo, ktorého molekula obsahuje minimálne jeden atóm brómu, chlóru, fluóru alebo jódu;
náter znamená akýkoľvek prípravok vrátane všetkých organických rozpúšťadiel alebo prípravkov obsahujúcich organické rozpúšťadlá potrebné na jeho riadne použitie, ktorý sa používa na zabezpečenie dekoratívneho, ochranného alebo iného funkčného efektu na povrchu;
lepidlo znamená akýkoľvek prípravok vrátane všetkých organických rozpúšťadiel a prípravkov obsahujúcich organické rozpúšťadlá potrebné na jeho riadne použitie, ktorý sa používa na zlepenie jednotlivých častí výrobku;
tlačiarenská farba znamená akýkoľvek prípravok vrátane všetkých organických rozpúšťadiel a prípravkov obsahujúcich organické rozpúšťadlá potrebné na jeho riadne použitie, ktorý sa používa pri tlačiarenskej činnosti na vytlačenie textu alebo obrázkov na nejaký povrch;
lak znamená priesvitný náter;
spotreba znamená celkový vstup organických rozpúšťadiel do zariadenia za kalendárny rok alebo iné 12-mesačné obdobie, mínus všetky POZ, ktoré sú zhodnotené za účelom opätovného využitia;
vstup znamená množstvo organických rozpúšťadiel a ich množstvo v prípravkoch, ktoré sa použijú pri činnosti vrátane rozpúšťadiel recyklovaných vo vnútri a mimo zariadenia a ktoré sa počítajú zakaždým, keď sú použité pri vykonávaní činnosti;
opätovné použitie organických rozpúšťadiel znamená použitie zhodnotených organických rozpúšťadiel zo zariadenia na akékoľvek technické alebo komerčné účely vrátane ich použitia ako paliva, s výnimkou definitívneho zneškodnenia takýchto zhodnotených organických rozpúšťadiel ako odpadu;
hmotnostný tok znamená množstvo uvoľnených POZ v jednotkách hmotnosti za hodinu;
nominálna kapacita znamená maximálnu hmotnosť organických rozpúšťadiel vstupujúcich do zariadenia v priemere za jeden deň, ak je zariadenie prevádzkované za podmienok normálnej prevádzky pri plánovanom výstupe;
normálna prevádzka znamená celý čas prevádzky zariadenia alebo činnosti s výnimkou uvádzania do prevádzky a vyraďovania z prevádzky a údržby vybavenia;
kontrolované podmienky znamenajú podmienky, pri ktorých je zariadenie prevádzkované takým spôsobom, že POZ, ktoré sa uvoľňujú pri činnosti, sú zhromažďované a vypúšťané kontrolovaným spôsobom buď cez komín alebo cez vybavenie na znižovanie znečistenia plynov, a preto nie sú úplne fugitívne;
normálne podmienky znamenajú teplotu 273.15 K a tlak 101.3 kPa;
priemer za 24 hodín znamená aritmetický priemer všetkých platných odčítaní získaných za 24 hodinové obdobie normálnej prevádzky;
operácie uvádzania do prevádzky a vyraďovania z prevádzky znamenajú operácie pri zavádzaní činnosti, určitého vybavenia alebo nádrže do prevádzky a z prevádzky alebo do chodu a z chodu naprázdno. Pravidelne oscilujúce etapy činnosti sa nepovažujú za činnosti uvádzania do prevádzky a vyraďovania z prevádzky.
Článok 3
Povinnosti, ktoré sa vzťahujú na nové zariadenia
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že:
1. všetky nové zariadenia budú v súlade s článkami 5, 8 a 9;
2. všetky nové zariadenia, na ktoré sa nevzťahuje smernica 96/61/ES, budú zaregistrované alebo získajú povolenie na vykonávanie činnosti skôr, ako budú uvedené do prevádzky.
Článok 4
Povinnosti, ktoré sa vzťahujú na existujúce zariadenia
Členské štáty prijmú bez toho, aby bola dotknutá smernica 96/61/ES, potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že:
1. existujúce zariadenia budú v súlade s článkami 5, 8 a 9 najneskôr 31. októbra 2007;
2. všetky existujúce zariadenia budú zaregistrované alebo získajú povolenie na vykonávanie činnosti najneskôr do 31. októbra 2007;
3. tie zariadenia, ktoré potrebujú získať povolenie alebo byť zaregistrované ako používatelia schémy znižovania emisií prílohy IIB, oznámia túto skutočnosť príslušnému orgánu najneskôr do 31. októbra 2005;
4. ak zariadenie:
- prechádza podstatnou zmenou alebo
- spadá do pôsobnosti tejto smernice po prvýkrát po vykonaní podstatnej zmeny;
tá časť zariadenia, u ktorého bola vykonaná podstatná zmena, sa považuje buď za nové zariadenie alebo za existujúce zariadenie podľa toho, či celkové emisie celého zariadenia neprevyšujú tie, ktoré by platili, ak by bola podstatne zmenená časť považovaná za nové zariadenie.
Článok 5
Požiadavky
1. Členské štáty prijmú príslušné opatrenia buď určením podmienok povolenia na činnosť, alebo všeobecne záväznými predpismi, aby zabezpečili, že odseky 2 až 12 budú splnené.
2. Všetky zariadenia musia spĺňať:
(a) buď hodnoty emisných limitov v odpadových plynoch a hodnoty fugitívnych emisií alebo hodnoty celkového emisného limitu a ďalšie požiadavky ustanovené v prílohe IIA;
alebo
(b) požiadavky plánu na znižovanie emisií, ktoré sú špecifikované v prílohe IIB.
3. a) Na fugitívne emisie použijú členské štáty hodnoty fugitívnych emisií pre zariadenia ako hodnoty emisných limitov. Ale v prípade, ak sa príslušný orgán presvedčí o tom, že pre konkrétne zariadenie nie je táto hodnota dosiahnuteľná z technického a ekonomického hľadiska, môže takémuto konkrétnemu zariadeniu udeliť odchylku za predpokladu že sa neočakávajú závažné riziká pre zdravie obyvateľstva a životné prostredie. Pri každej odchylke musí prevádzkovateľ preukázať k spokojnosti príslušného orgánu, že používa najlepšiu dostupnú techniku;
b) činnostiam, ktoré nemôžu byť vykonávané za kontrolovaných podmienok, môže byť udelená odchylka z kontrol uvedených v prílohe IIA, ak je táto možnosť v prílohe výslovne uvedená. Potom sa použije schéma znižovania emisií uvedená v prílohe IIB, pokiaľ prevádzkovať nepreukáže k spokojnosti príslušného orgánu, že táto možnosť nie je pre neho prijateľná z technického a ekonomického hľadiska. V tomto prípade musí prevádzkovateľ preukázať k spokojnosti príslušného orgánu, že používa najlepšiu dostupnú techniku.
Členské štáty oznámia Komisii v súlade s článkom 11 všetky odchýlky týkajúce sa písmen a) a b).
4. Pri zariadeniach, ktoré nepoužívajú schému znižovania emisii, musí každé vybavenie na znižovanie znečistenia plynov, ktoré bude nainštalované po dátume nadobudnutia účinnosti tejto smernice, spĺňať požiadavky uvedené v prílohe IIA.
5. Zariadenia, v ktorých sa vykonávajú dve alebo viac činností, z ktorých každá prevyšuje prahové hodnoty uvedené v prílohe IIA, musia:
a) čo sa týka látok špecifikovaných v odsekoch 6, 7 a 8, spĺňať požiadavky uvedených odsekov na každú činnosť samostatne;
b) čo sa týka všetkých ostatných látok, buď:
(i) spĺňať požiadavky odseku 2 na každú činnosť samostatne; alebo
(ii) mať celkové emisie, ktoré neprevyšujú emisie, ktoré by museli spĺňať, ak by sa na ne vzťahoval bod (i).
6. Látky alebo prípravky, ktoré sú z dôvodu, že ich obsah POZ je podľa smernice 67/548/EHS [10] klasifikovaný ako karcinogénny, mutagénny alebo toxický na reprodukciu, sú zaradené alebo označené rizikovými frázami R45, R46, R49, R60, R61, musia byť podľa možnosti čo najskôr nahradené, berúc do úvahy usmernenie uvedené v článku 7 ods. 1, menej škodlivými látkami alebo prípravkami v čo najkratšom možnom čase.
7. Pri vypúšťaní POZ, ktoré sú uvedené v odseku 6, ak je hmotnostný tok súm zlúčenín, ktoré si zasluhujú označenie uvedené v zmienenom odseku, väčší alebo rovný 10 g/hod, musí byť dodržaná hodnota emisného limitu 2 mg/Nm3. Hodnota emisného limitu sa vzťahuje na sumu hmotností jednotlivých zlúčenín.
8. Pri vypúšťaní halogénovaných POZ, ktoré sú označené rizikovou frázou R41, ak je hmotnostný tok súm zlúčenín zasluhujúcich si označenie R40 väčší alebo rovný 100 g/hod, musí byť dodržaná hodnota emisného limitu 20 mg/Nm3. Hodnota emisného limitu sa vzťahuje na sumu hmotností jednotlivých zlúčenín.
Vypúšťanie POZ, ktoré sú uvedené v odsekoch 6 a 8, sa musí kontrolovať ako emisie zo zariadenia s kontrolovanými podmienkami, pokiaľ je z technického a ekonomického hľadiska možné zabezpečiť ochranu zdravia obyvateľstva a životného prostredia.
9. Vypúšťanie tých POZ, ktoré budú po nadobudnutí účinnosti tejto smernice zaradené alebo označené rizikovými frázami uvedenými v odsekoch 6 a 8, budú musieť v čo najkratšom možnom čase spĺňať hodnoty emisných limitov uvedené v odsekoch 7 a 8.
10. Musia sa prijať všetky potrebné bezpečnostné opatrenia na minimalizáciu emisií pri rozbiehaní a ukončovaní prevádzky.
11. Existujúcim zariadeniam, ktoré využívajú existujúce vybavenia na znižovanie znečistenia plynov a spĺňajú tieto hodnoty emisných limitov:
- 50 mg C/Nm3 v prípade spaľovania,
- 150 mg C/Nm3 v prípade každého iného vybavenia na znižovanie znečistenia plynov,
môže byť udelená výnimka z hodnôt emisných limitov na odpadové plyny, ktoré sú uvedené v tabuľke v prílohe IIA na obdobie 12 rokov od dátumu uvedeného v článku 15 za predpokladu, že celkové emisie celého zariadenia neprevyšujú hodnoty, ktoré by na ne platili, ak by mali spĺňať všetky požiadavky uvedené v tabuľke.
12. Zariadeniam, ktoré vypúšťajú látky špecifikované v odsekoch 6, 7 a 8, nemôže byť povolená výnimka z plnenia požiadaviek ustanovených v uvedených odsekoch ani na základe schémy znižovania emisií, ani na základe uplatnenia odseku 11 alebo článku 6.
13. Ak v súlade s nariadením Rady (EHS) 793/93 [11] a nariadením Komisie (ES) 1488/94 [12] alebo smernicou Rady 67/548/EHS a smernicou Komisie 93/67/EHS [13] bolo vykonané posúdenie rizík ktorejkoľvek z látok, ktoré si zasluhujú označenie R40, R60 alebo R61 a ktoré sú kontrolované aj na základe tejto smernice, Komisia vezme do úvahy závery posúdenia rizík a v prípade potreby prijme potrebné opatrenia.
Článok 6
Národné plány
1. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 96/61/ES, môžu členské štáty definovať a uskutočňovať národné plány znižovania emisií z činností a priemyselných zariadení, na ktoré sa vzťahuje článok 1, s výnimkou činností 4 a 11 prílohy IIA. Prostredníctvom národného plánu nie je možné vylúčiť žiadnu inú činnosť z pôsobnosti tejto smernice. Tieto plány musia viesť k zníženiu ročných emisií POZ z existujúcich zariadení, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, minimálne o rovnaké množstvo a za rovnaké časové obdobie, aké by bolo možné dosiahnuť uplatnením emisných limitov podľa článku 5 ods. 2 a 3 a prílohy II počas obdobia platnosti národného plánu. Národný plán, v prípade potreby aktualizovaný, sa Komisii predkladá každé tri roky.
Členský štát, ktorý definuje a uskutočňuje národné plány, môže existujúcim zariadeniam udeliť výnimku z uplatňovania hodnôt emisných limitov, ktoré sú ustanovené v článku 5 ods. 2 a 3 a v prílohe II. Národný plán nesmie za žiadnych okolností udeliť žiadnemu existujúcemu zariadeniu výnimku z ustanovení smernice 96/61/ES.
2. Národný plán bude obsahovať zoznam opatrení, ktoré boli alebo majú byť prijaté na zabezpečenie toho, že bude dosiahnutý cieľ špecifikovaný v odseku 1 vrátane podrobných informácií o navrhovanom mechanizme monitorovania plnenia plánu. Okrem toho bude taktiež obsahovať záväzné priebežné ciele znižovania emisií, na základe ktorých bude možné zhodnotiť pokrok dosiahnutý pri plnení stanoveného cieľa. Musí byť v súlade s príslušnými existujúcimi právnymi predpismi spoločenstva vrátane príslušných ustanovení tejto smernice a musí obsahovať:
- identifikáciu činnosti alebo činností, na ktoré sa plán vzťahuje,
- zníženie emisií, ktoré majú byť pri týchto činnostiach dosiahnuté, ktoré korešpondujú so znížením emisií, ktoré by boli dosiahnuté uplatnením emisných limitov, ktoré sú špecifikované v odseku 1,
- počet zariadení, ktorých sa plán týka a ich celkové emisie a celkové emisie na každú z činností.
Plán musí taktiež obsahovať úplný opis škály nástrojov, prostredníctvom ktorých majú byť splnené požiadavky plánu, dôkaz, že tieto nástroje budú vykonateľné a podrobnosti o prostriedkoch, pomocou ktorých sa preukáže splnenie plánu.
3. Členský štát predloží plán Komisii. K plánu musí byť priložená sprievodná dokumentácia potrebná na overenie toho, či bude dosiahnutý cieľ uvedený v odseku 1 vrátane dokumentácie, ktorú si Komisia výslovne vyžiada. Existujúce zariadenia, v ktorých dochádza k podstatnej zmene, musia zostať v pôsobnosti národného plánu za predpokladu, že boli súčasťou plánu skôr, ako v nich začala prebiehať podstatná zmena.
4. Členský štát určí národný orgán zodpovedný za zber a vyhodnocovanie informácií, ktoré požaduje odsek 3 a za uskutočňovanie národného plánu.
5. a) Komisia musí informovať výbor uvedený v článku 13 o kritériách na hodnotenie národných plánov najneskôr jeden rok po nadobudnutí účinnosti tejto smernice.
b) Ak Komisia po zvážení plánu, aktualizovaného plánu alebo správ o dosiahnutom pokroku, ktoré členský štát predložil v súlade s článkom 11, nie je presvedčená o tom, že ciele plánu budú v stanovenom období dosiahnuté, musí informovať členský štát a výbor, ktorý je uvedený v článku 13, o svojom názore a o dôvodoch, ako k tomuto názoru dospela. Musí tak urobiť do šiestich mesiacov od prijatia plánu alebo správy. Členský štát potom musí do troch mesiacov oznámiť Komisii nápravné opatrenia, ktoré prijme, aby zabezpečil, že ciele budú dosiahnuté a musí o nich informovať aj výbor.
6. Ak Komisia do šiestich mesiacov od oznámenia nápravných opatrení rozhodne, že tieto opatrenia nie sú postačujúce na zabezpečenie toho, aby boli ciele plánu v predpísanej lehote dosiahnuté, členský štát je povinný v prípade existujúcich zariadení splniť požiadavky článku 5 ods. 2 a 3 a prílohy II v rámci lehoty špecifikovanej v tejto smernici. Komisia musí o svojom rozhodnutí informovať výbor, ktorý je uvedený v článku 13.
Článok 7
Náhrada
1. Komisia zabezpečí výmenu informácií medzi členskými štátmi o používaní organických látok a ich náhrad a s tým súvisiacich činnosti. Zváži nasledovné aspekty:
- ich vhodnosti na použitie,
- ich potenciálne vplyvy na zdravie obyvateľstva, najmä vystavenie pracovníkov ich účinkom pri práci,
- ich potenciálne vplyvy na životné prostredie a
- ekonomické dôsledky, najmä náklady a prínosy jednotlivých dostupných alternatív,
s cieľom poskytnúť usmernenie vzhľadom na používanie látok a techník, ktoré majú najmenšie potenciálne vplyvy na ovzdušie, vodu, pôdu, ekosystémy a zdravie obyvateľstva. Po výmene informácií Komisia uverejní usmernenie na každú činnosť.
2. Členské štáty zabezpečia, aby boli usmernenia uvedené v odseku 1 zohľadnené pri vydávaní povolení a počas príprav všeobecne záväzných predpisov.
Článok 8
Monitorovanie
1. Členské štáty zavedú pre prevádzkovateľov zariadení, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, povinnosť predkladať príslušnému orgánu raz ročne alebo na požiadanie údaje, ktoré príslušnému orgánu umožnia overiť, či konajú v súlade s touto smernicou.
2. Členské štáty zabezpečia, aby boli nepretržite monitorované kanály, na ktoré je napojené vybavenie na znižovanie znečistenia plynov a ktoré v mieste vypúšťania plynov emitujú v priemere viac ako 10 kg/h celkového množstva organického uhlíka.
3. V ostatných prípadoch musia členské štáty zabezpečiť, aby sa vykonávalo buď nepretržité, alebo periodické meranie. Pri periodických meraniach sa musia získať minimálne tri odčítania počas jedného výkonu merania.
4. Merania nie sú povinné v prípade, ak vybavenie na znižovanie znečistenia plynov na konci potrubia nemusí byť v súlade s touto smernicou.
5. Tri roky po dátume, ktorý je uvedený v článku 15, Komisia zabezpečí výmenu informácii o používaní plánov hospodárenia s rozpúšťadlami v členských štátoch vychádzajúcich z údajov o vykonávaní tejto smernice.
Článok 9
Splnenie hodnôt emisných limitov
1. Príslušnému orgánu je potrebné preukázať splnenie:
- hodnôt emisných limitov v odpadových plynoch, hodnôt fugitívnych emisií a hodnôt celkových emisných limitov,
- požiadaviek schémy znižovania emisií, ktorá je špecifikovaná v prílohe IIB,
- ustanovení článku 5 ods. 3.
V prílohe III je uvedené usmernenie týkajúce sa plánov hospodárenia s rozpúšťadlami, ktoré majú slúžiť na preukázanie dodržania týchto ukazovateľov.
Ak je to technicky opodstatnené, môžu byť k odpadovým plynom na účely chladenia a riedenia pripočítané objemy plynov, ale tieto nesmú byť brané do úvahy pri určovaní hmotnostnej koncentrácie znečisťujúcich látok v odpadovom plyne.
2. Po vykonaní podstatnej zmeny musí byť splnenie vyššie uvedených hodnôt overené opäť.
3. V prípade nepretržitých meraní sú hodnoty emisných limitov považované za splnené, ak
a) žiadny z priemerov za 24 hodín prevádzky neprevyšuje hodnoty emisných limitov a
b) žiadny z hodinových priemerov nie je väčší ako 1,5 násobok hodnoty emisných limitov.
4. V prípade periodických meraní sú hodnoty emisných limitov považované za splnené, ak počas jedného výkonu merania:
a) priemer všetkých troch odčítaní neprevyšuje hodnoty emisných limitov a
b) žiadny z hodinových priemerov neprevyšuje hodnotu emisných limitov o viac ako o faktor 1.5.
5. Splnenie ustanovení článku 5 ods. 7 a 8 sa overí na základe súčtu hmotnostných koncentrácií jednotlivých príslušných prchavých organických zlúčenín. Vo všetkých ostatných prípadoch sa splnenie ustanovení overí na základe celkovej hmotnosti emitovaného organického uhlíka, pokiaľ v prílohe IIA nie je uvedené inak.
Článok 10
Nesplnenie
Členské štáty prijmú príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby v prípade, ak sa zistí porušenie požiadaviek tejto smernice:
a) prevádzkovateľ informoval príslušný orgán a prijal opatrenia na zabezpečenie splnenia požiadaviek v čo najkratšom možnom čase;
b) v prípade takého nesplnenia požiadaviek, ktoré by znamenalo okamžité nebezpečenstvo pre zdravie obyvateľstva, bolo vykonávanie činnosti pozastavené až dovtedy, kým nebude opäť zabezpečené splnenie požiadaviek podľa podmienok písmena a);
Článok 11
Informačné systémy a podávanie správ
1. Členské štáty budú zasielať Komisii v trojročných intervaloch informácie o vykonávaní tejto smernice vo forme správ. Správa má byť vypracovaná na základe dotazníka alebo osnovy navrhnutej Komisiou v súlade s postupom ustanoveným v článku 6 smernice 91/692/EHS [14]. Dotazník alebo osnova budú zaslané členským štátom šesť mesiacov pred začiatkom obdobia, ktorého sa má správa týkať. Správa musí byť Komisii zaslaná do deviatich mesiacov od skončenia trojročného obdobia, ktorého sa správa týka. Členské štáty musia uverejniť vypracovanú správu v tom istom čase, kedy ju zašlú Komisii, s výhradou obmedzení ustanovených v článku 3 ods. 2 a 3 smernice 90/313/EHS [15]. Prvá správa sa bude vzťahovať na obdobie prvých troch rokov po dátume uvedenom v článku 15.
2. Informácie poskytnuté podľa odseku 1 musia obsahovať najmä dostatočne reprezentatívne údaje, ktoré by preukázali, že boli splnené požiadavky článku 5 respektíve článku 6, v závislosti od prípadu.
3. Na základe údajov poskytnutých členskými štátmi Komisia vypracuje správu o vykonávaní tejto smernice najneskôr päť rokov po predložení prvých správ členskými štátmi. Komisia predloží správu Európskemu parlamentu a Rade a v prípade potreby ju doplní návrhmi.
Článok 12
Prístup verejnosti k informáciám
1. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 90/313/EHS, musia členské štáty prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby boli po určité primerané obdobie verejnosti sprístupnené aspoň žiadosti o vydanie povolenia na nové zariadenia alebo na vykonanie podstatných zmien u tých zariadení, ktoré žiadajú o povolenie podľa smernice 96/61/ES, aby sa verejnosť k nim mohla vyjadriť skôr, ako príslušný orgán prijme rozhodnutie. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 96/61/ES, neukladá sa za povinnosť preformulovať informácie pre verejnosť.
Verejnosti musí byť sprístupnené rozhodnutie príslušného orgánu, ku ktorému má byť pripojená aspoň kópia povolenia a všetkých jeho následných prípadných aktualizácií.
Verejnosti musia byť sprístupnené taktiež všeobecne záväzné predpisy platné na zariadenia a zoznam registrovaných a povolených činností.
2. Verejnosti musia byť prístupné výsledky monitorovania, ktoré sú požadované podľa podmienok na vydávanie povolení a na registráciu, uvedené v článkoch 8 a 9 a ktoré má príslušný orgán k dispozícii.
3. Odseky 1 a 2 platia s výnimkou obmedzení týkajúcich sa dôvodov, pre ktoré môžu verejné orgány odmietnuť poskytnutie informácií vrátane ochrany dôverných obchodných a priemyselných informácií a ktoré sú ustanovené v článku 3 ods. 2 a 3 smernice 90/313/EHS.
Článok 13
Výbor
Komisii pomáha výbor, ktorý má poradnú funkciu, ktorý je zložený zo zástupcov členských štátov a ktorému predsedá zástupca Komisie.
Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor prijme svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže stanoviť predseda podľa naliehavosti záležitosti, v prípade potreby hlasovaním.
Stanovisko sa zaznamená v zápisnici; okrem toho má každý členský štát právo požiadať, aby bolo v zápisnici zaznamenané aj jeho stanovisko.
Komisia musí v maximálne možnej miere zohľadniť stanovisko prijaté výborom. Výbor musí byť informovaný o spôsobe, akým bolo jeho stanovisko zohľadnené.
Článok 14
Sankcie
Členské štáty stanovia sankcie, ktoré sa budú ukladať za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých na základe tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia na ich uplatňovanie. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia Komisii tieto ustanovenia najneskôr do dátumu uvedeného v článku 15 a podľa možnosti čo najskôr oznámia každú ich prípadnú následnú úpravu.
Článok 15
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do . . . apríla 2001. Bezodkladne o nich budú informovať Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 16
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 17
Adresáti
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 11. marca 1999