Smernica Rady
z 20. júla 1976,
týkajúca sa stanovenia maximálneho obsahu kyseliny erukovej v olejoch a tukoch, ktoré sú určené pre ľudskú spotrebu a v potravinách obsahujúcich pridané oleje alebo tuky
(76/621/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže sa ukázalo, že podávanie vysokých dávok repkového oleja pokusným zvieratám spôsobuje nežiaduce účinky, keďže však nebolo preukázané, že sa takéto účinky môžu vyskytnúť u človeka;
keďže sa zdá, že takéto účinky spôsobuje hlavne kyselina eruková, jedna zo zložiek tohto oleja;
keďže iné jedlé oleje a tuky obsahujú kyselinu erukovú;
keďže v súčasnosti prebieha ďalší výskum repkového oleja a ďalších olejov a tukov, preventívne má byť však požívanie kyseliny erukovej obmedzené, kým nebudú známe tieto výsledky;
keďže na dosiahnutie tohto cieľa má byť stanovený maximálny obsah kyseliny erukovej v olejoch a tukoch a v potravinách, do ktorých boli pridané; keďže je však možné bez rizika na ľudské zdravie vylúčiť z pôsobnosti tejto smernice potraviny s nízkym celkovým obsahom tuku;
keďže na tento účel by mala byť prijatá maximálna úroveň, ktorá má byť uplatniteľná najneskôr 1. júla 1979, ktorá v prípade absencie presných a jednoznačných vedeckých informácií v tejto veci a berúc do úvahy kvalitatívny rozvoj produkcie repkového semena v spoločenstve, zabezpečí ochranu ľudského zdravia;
keďže v žiadnom prípade nesmie byť od 1. júla 1977 obsah kyseliny erukovej väčší ako 10 %;
keďže niektoré členské štáty už stanovili maximálne obsahy kyseliny erukovej vo vzťahu k druhom príslušných produktov a modelom výživy podľa oprávnených požiadaviek na ochranu verejného zdravia;
keďže metódy odberu vzoriek a analýzy potrebné na stanovenie obsahu kyseliny erukovej v uvažovaných výrobkoch sú vykonávacie opatrenia technického charakteru; keďže ich prijatie má byť zverené Komisii, aby sa tento postup zjednodušil a urýchlil;
keďže vo všetkých prípadoch, v ktorých Rada udeľuje Komisii právomoc vykonávať pravidlá týkajúce sa potravín, má byť stanovený postup zavádzajúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potraviny zriadeného rozhodnutím Rady z 13. novembra 1969 [3],
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica sa uplatní:
a) na oleje, tuky a ich zmesi, ktoré sú ako také určené na ľudskú výživu,
b) na potravinové zmesi (na zložené potraviny), do ktorých boli pridané oleje, tuky alebo ich zmesi a ktorých celkový obsah tuku presahuje 5 %; členské štáty môžu však taktiež uplatniť ustanovenia tejto smernice na tieto potraviny, ak ich obsah tuku je rovný alebo je nižší ako 5 %.
Článok 2
1. Najneskôr od 1. júla 1979 nesmie byť obsah kyseliny erukovej vo výrobkoch uvedených v článku 1, počítaný na celkový obsah mastných kyselín v tukových zložkách, väčší ako 5 %.
2. V každom prípade členské štáty stanovia od 1. júla 1977 úroveň kyseliny erukovej, ktorá nepresiahne 10 %.
Článok 3
Postupy odberu vzoriek a metódy analýzy potrebné pre stanovenie obsahu kyseliny erukovej vo výrobkoch uvedených v článku 1 budú určené v súlade s postupom stanoveným v článku 5.
Článok 4
1. Ak má členský štát v dôsledku nových informácií alebo prehodnotenia existujúcich informácií od prijatia smernice podrobné dôvody na preukázanie toho, že maximálne obsahy kyseliny erukovej stanovené v článku 2 ohrozujú zdravie človeka, hoci vyhovujú ustanoveniam tejto smernice, tento členský štát môže dočasne pozastaviť alebo obmedziť uplatňovanie príslušných ustanovení na svojom území. Ihneď bude o tom informovať ostatné členské štáty a Komisiu a uvedie dôvody pre svoje rozhodnutie.
2. Komisia preskúma čo najskôr dôvody uvedené príslušným členským štátom a informuje členské štáty v rámci Stáleho výboru pre potraviny a potom bezodkladne poskytne svoje stanovisko a prijme potrebné opatrenia.
3. Ak je Komisia toho názoru, že je potrebná zmena a doplnenie smernice, aby sa vyriešili ťažkosti uvedené v odseku 1 a zabezpečila ochrana ľudského zdravia, začne postup stanovený v článku 5 s cieľom prijať tieto zmeny; v takom prípade môže členský štát zachovať ochranné opatrenia až do nadobudnutia platnosti týchto zmien.
Článok 5
1. Ak sa má dodržať postup stanovený v tomto článku, vec postúpi Stálemu výboru pre potraviny zriadenému rozhodnutím Rady z 13. novembra 1969 (ďalej len „výbor“) jeho predseda buď z jeho vlastného podnetu alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.
2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor poskytne svoje stanovisko k návrhu v časovej lehote stanovenej predsedom so zreteľom na naliehavosť tejto veci. Stanoviská budú prijímané väčšinou 41 hlasov, pričom hlasy členských štátov budú vážené tak, ako je to stanovené v článku 148 ods. (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.
3. a) Ak sú zamýšľané opatrenia v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich prijme.
b) Ak zamýšľané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo doručené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada koná na základe kvalifikovanej väčšiny.
c) Ak Rada nekonala do troch mesiacov potom, ako je bol predložený návrh, Komisia navrhované opatrenia prijme.
Článok 6
Článok 5 sa uplatní na obdobie 18 mesiacov od dátumu, keď bola vec prvýkrát postúpená výboru podľa článku 5 ods. (1).
Článok 7
1. Členské štáty zmenia a doplnia v prípade potreby do 1. januára 1997 svoje právne predpisy tak, aby zodpovedali ustanoveniam tejto smernice a ihneď o tom informujú Komisiu.
2. Takto zmenené a doplnené právne predpisy sa uplatnia na tie výrobky, ktoré boli prvýkrát uvedené na trh po 1. júli 1977 a po 1. júli 1979.
Článok 8
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 20. júla 1976