Smernica Komisie 2003/100/ES
z 31. októbra 2003,
ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici 2002/32/ES Európskeho parlamentu a Rady o nežiaducich látkach vo výžive zvierat
(Text s platnosťou pre EHP)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na smernicu 2002/32/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 7. mája 2002 o nežiadúcich látkach v krmivách pre zvieratá [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2003/57/ES [2], najmä na jej článok 8 ods. 1,
keďže:
(1) smernica 2002/32/ES ustanovuje, že používanie výrobkov určených na výživu zvierat, v ktorých obsah nežiadúcich látok presahuje najvyššie prípustné úrovne obsahu stanovené v prílohe I uvedenej smernice, je zakázané;
(2) pri prijatí smernice 2002/32/ES sa oznámilo, že ustanovenia podľa prílohy I sa prehodnotia na základe aktualizovaných odborných posúdení rizík, pričom sa zohľadní zákaz akéhokoľvek zrieďovania kontaminovaných výrobkov určených na výživu zvierat, ktoré nespĺňajú normy;
(3) Vedecký výbor pre výživu zvierat (SCAN) bol v súlade s týmto požiadaný, aby bezodkladne poskytol aktualizované odborné posúdenia rizík. SCAN prijal stanovisko k nežiadúcim látkam vo výžive zvierat 20. februára 2003, ktoré bolo aktualizované 25. apríla 2003. Uvedené stanovisko poskytuje komplexný prehľad možných rizík vo vzťahu k zdraviu zvierat a ľudí v dôsledku prítomnosti rôznych nežiadúcich látok vo výžive zvierat;
(4) SCAN napriek tomu uznal, že na úplnú zmenu prílohy I k smernici 2002/32/ES sú potrebné dodatočné podrobné posúdenia rizika. Od mája 2003 Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) prevzal od Európskej komisie zodpovednosť za odborné posúdenie otázok bezpečnosti krmív a potravín. EFSA bol požiadaný o vykonanie uvedených podrobných posúdení rizík;
(5) medzitým bolo poukázané na skutočnosť, že dodávanie niektorých nevyhnutných a cenných kŕmnych surovín by mohlo byť ohrozené kvôli obsahu nežiadúcej látky v niektorých kŕmnych surovinách, keďže bežná základná kontaminácia v nich je blízko najvyššiemu prípustnému obsahu stanovenému v prílohe I smernice 2002/32/ES alebo ju presahuje. Medzi ustanoveniami prílohy sa taktiež zistili niektoré nezrovnalosti;
(6) príloha by sa preto mala dočasne zmeniť a doplniť, kým nebudú známe výsledky podrobného vedeckého posúdenia rizík pri zachovaní vysokej úrovne ochrany zdravia zvierat a ľudí a životného prostredia;
(7) s cieľom zachovať túto vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí a zvierat a životného prostredia sa uznáva, že ak sa kŕmne suroviny podávajú priamo zvieratám alebo ak sa používajú doplnkové krmivá, ich používanie v dennej kŕmnej dávke by nemalo viesť k tomu, aby zviera bolo vystavené vyššej hladine nežiadúcej látky ako sú najvyššie prípustné hladiny expozície pri používaní len kompletných krmív v dennej kŕmnej dávke;
(8) SCAN potvrdzuje, že arzén vo svojich organických formách má obmedzenú toxicitu. Určenie celkového množstva arzénu v krmive preto nemusí vždy presne odrážať riziko, ktoré predstavujú anorganické formy. Organické a anorganické formy arzénu možno však rozlíšiť len prostredníctvom zložitej metódy analýzy, ktorá nie je ľahko uplatniteľná v rámci úradných kontrol. Preto je vhodné, aby sa najvyššie prípustné obsahy vzťahovali na celkové množstvo arzénu a aby zostávala možnosť požadovať podrobnejšiu analýzu, najmä v prípade prítomnosti Hizikia fusiforme. V prípade, že na úrovni spoločenstva nejestvuje metóda analýzy na určenie celkového množstva arzénu, je potrebné preukázať uspokojivé vykonanie postupu spracovania vzorky a metódy analýzy s použitím certifikovaných materiálov, ktoré obsahujú významný podiel arzénu v jeho organickej podobe;
(9) je potrebné taktiež zohľadniť skutočnosť, že viac ako 95 % arzénu prítomného v kŕmnych surovinách morského pôvodu je v menej toxických organických podobách ako aj novší vývoj v tvorbe receptúr krmív pre ryby, do ktorých sa zapracovávajú vyššie podiely rybieho oleja a rybej múčky;
(10) súčasné najvyššie prípustné obsahy pre arzén, olovo a fluór v niektorých minerálnych kŕmnych surovinách neodrážajú aktuálnu úroveň bežnej základnej kontaminácie životného prostredia. Za danej nízkej biovyužiteľnosti týchto nežiadúcich látok v minerálnych krmivách je vhodné zabezpečiť, aby sa uvedené nevyhnutné a hodnotné kŕmne suroviny mohli dodávať bez ohrozenia zdravia zvierat a ľudí a životného prostredia;
(11) Aflatoxin B1 je genotoxický karcinogén, ktorý je zistený v mlieku vo forme svojho metabolitu aflatoxinu M1. Na ochranu zdravia ľudí je vhodné udržať najvyššie prípustné obsahy aflatoxinu primeraným spôsobom čo najnižšie. Náležité narábanie a sušenie môže udržať hladiny aflatoxinu v rôznych kŕmnych surovinách na nízkej úrovni, pričom na zníženie hladín aflatoxinu B1 jestvujú účinné dekontaminačné postupy. Je vhodné, aby sa rovnaký najvyšší prípustný obsah aflatoxinu B1 uplatňoval na všetky kŕmne suroviny;
(12) celé semená bavlníka majú vysoký obsah voľného gossypolu ako prirodzenej zložky. Preto je vhodné osobitne stanoviť najvyšší prípustný obsah voľného gossypolu v celých semenách bavlníka;
(13) opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade s stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Príloha I smernice 2002/32/ES sa týmto mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
Článok 2
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 12 mesiacov odo dňa nadobudnutia jej účinnosti. Bezodkladne oznámia Komisii znenie uvedených ustanovení spolu s korelačnou tabuľkou, v ktorej je uvedené, ako sa ustanovenia tejto smernice zhodujú s uvedenými ustanoveniami.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 3
Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň nasledujúci po dni jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 4
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 31. októbra 2003