Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2003/25/ES
zo 14. apríla 2003,
o špecifických požiadavkách na stabilitu osobných lodí ro-ro
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 80 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [3],
keďže:
(1) V rámci spoločnej dopravnej politiky by sa mali prijať ďalšie opatrenia na zvýšenie bezpečnosti námornej osobnej dopravy.
(2) Spoločenstvo chce všetkými vhodnými prostriedkami zabrániť nehodám, na ktorých by sa podieľali osobné lode ro-ro, ktoré by viedli k stratám na ľudských životoch.
(3) Schopnosť osobných lodí ro-ro udržať sa na hladine po poškodení pri zrážke, ktorá je vymedzená ich normou havarijnej stability, je významným faktorom pre bezpečnosť cestujúcich a posádky a je osobitne dôležitá pre pátracie a záchranné činnosti; najväčším nebezpečenstvom pre stabilitu osobných lodí ro-ro s uzavretou ro-ro palubou po havárii je vplyv nahromadenia značného množstva vody na týchto palubách.
(4) Osoby cestujúce osobnými loďami ro-ro a posádka zamestnaná na palubách takých lodí v spoločenstve by mali mať právo požadovať rovnakú vysokú úroveň bezpečnosti bez ohľadu na oblasť, v ktorej je loď prevádzkovaná.
(5) Z hľadiska dimenzie vnútorného trhu námornej osobnej dopravy je opatrenie na úrovni spoločenstva najúčinnejším spôsobom vytvorenia spoločnej minimálnej úrovne bezpečnosti lodí v celom spoločenstve.
(6) Opatrenie na úrovni spoločenstva je najúčinnejším spôsobom presadzovania princípov dohodnutých v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), čím sa zabráni deformácii hospodárskej súťaže medzi operátormi osobných lodí ro-ro prevádzkovaných v spoločenstve.
(7) Všeobecné požiadavky na stabilitu osobných lodí ro-ro v poškodenom stave boli stanovené na medzinárodnej úrovni v roku 1990 Konferenciou o bezpečnosti ľudského života na mori (SOLAS 90) a boli začlenené do predpisu II-1/B/8 dohovoru SOLAS (norma SOLAS 90); tieto požiadavky sú použiteľné v celom spoločenstve na základe priameho uplatňovania dohovoru SOLAS na medzinárodné plavby a smernice Rady 98/18/ES zo 17. marca 1998 o bezpečnostných predpisoch a normách pre osobné lode [4] na vnútroštátne plavby.
(8) Norma havarijnej stability SOLAS 90 implicitne zahŕňa vplyv vody vstupujúcej na palubu ro-ro morskom vlnobití rádovo 1,5 m charakteristickej výšky vlny.
(9) IMO rezolúcia 14 konferencie SOLAS z roku 1995 povolila členom IMO uzatvárať regionálne dohody, ak usúdili, že si prevládajúce námorné podmienky a iné miestne podmienky vyžadujú špecifické požiadavky na stabilitu v určitej morskej oblasti.
(10) Osem severských európskych štátov, vrátane siedmich členských štátov, sa v Štokholme 28. februára 1996 dohodlo na zavedení normy vyššej stability pre osobné lode ro-ro v poškodenom stave, aby zohľadnili účinok nahromadenej vody na palube ro-ro a umožnili lodi udržať sa na hladine v ťažšom vlnobití než je v norme SOLAS 90, t. j. až do 4 m charakteristickej výšky vlny.
(11) Podľa tejto dohody, známej ako Štokholmská dohoda, sa špecifické požiadavky na stabilitu priamo vzťahujú k morskej oblasti, v ktorej sú lode prevádzkované a osobitne k charakteristickej výške vlny zaznamenanej v oblasti prevádzky; charakteristická výška vlny oblasti, v ktorej je loď prevádzkovaná, určuje výšku vody na automobilovej palube, ktorá by sa mohla vyskytnúť po poškodení spôsobenom nehodou.
(12) Pri ukončení konferencie, na ktorej bola prijatá Štokholmská dohoda, Komisia konštatovala, že dohoda nie je uplatniteľná v iných častiach spoločenstva a oznámila svoj úmysel preskúmať prevládajúce miestne podmienky, v ktorých plávajú osobné lode ro-ro vo všetkých európskych vodách a začať príslušné iniciatívy.
(13) Rada do záznamu zo zasadania Rady 2074 zo 17. marca 1998 zaradila vyhlásenie zdôrazňujúce potrebu zabezpečenia rovnakej úrovne bezpečnosti pre všetky osobné prievozné lode ro-ro, prevádzkované v podobných podmienkach; bez ohľadu na to, či ide o medzinárodné alebo vnútroštátne plavby.
(14) Vo svojej rezolúcii z 5. októbra 2000 o potopení gréckej prievoznej lode "Samina" [5], Európsky parlament výslovne uviedol, že očakáva od Komisie, aby vyhodnotila účinnosť Štokholmskej dohody a ostatných opatrení na zvýšenie stability a bezpečnosti osobných lodí.
(15) V odbornom posudku Komisie sa zistilo, že podmienky výšky vĺn vo vodách južnej Európy sú podobné podmienkam na severe; poveternostné podmienky síce môžu byť vo všeobecnosti priaznivejšie na juhu, no norma stability stanovená v súvislosti so Štokholmskou dohodou je založená výlučne na charakteristickej výške vlny a spôsobe, akým sa hromadí voda na palube ro-ro.
(16) Uplatňovanie bezpečnostných noriem spoločenstva týkajúcich sa požiadaviek na stabilitu osobných lodí ro-ro je dôležité pre bezpečnosť týchto lodí a má byť časťou spoločného rámca námornej bezpečnosti.
(17) V záujme zvýšenia bezpečnosti a zabránenia narušenia hospodárskej súťaže, spoločné bezpečnostné normy týkajúce sa stability by sa mali uplatňovať na všetky osobné lode ro-ro bez ohľadu na vlajku, pod ktorou plávajú, ktoré na medzinárodných plavbách zabezpečujú pravidelnú dopravu do prístavov členských štátov alebo z nich.
(18) Za bezpečnosť lodí sú v prvom rade zodpovedné vlajkové členské štáty, a preto každý členský štát by mal zabezpečiť zhodu s bezpečnostnými požiadavkami uplatňovateľnými na osobné lode ro-ro, ktoré plávajú pod vlajkou uvedeného členského štátu.
(19) Členské štáty by mali byť oslovené aj ako hostiteľské štáty; právomoci vyplývajúce z tejto funkcie sú založené na špecifických právomociach štátu prístavu, ktoré sú plne v súlade s Dohovorom Organizácie spojených národov o morskom práve z roku 1982 (Unclos).
(20) Špecifické požiadavky na stabilitu zavedené touto smernicou by mali byť založené na metóde stanovenej v prílohách k Štokholmskej dohode, ktorá vypočítava výšku vody na palube ro-ro po havarijnom poškodení vo vzťahu k dvom základným parametrom: rezervný voľný bok lode a charakteristická výška vlny v morskej oblasti, v ktorej je loď prevádzkovaná.
(21) Členské štáty by mali stanoviť a uverejniť charakteristické výšky vlny v morských oblastiach, cez ktoré plávajú osobné lode ro-ro v pravidelnej doprave do alebo z ich prístavov; na medzinárodných trasách by však, pokiaľ je to uplatniteľné a možné, charakteristické výšky vlny mali byť stanovené po dohode medzi štátmi na oboch koncoch trasy; v tých istých oblastiach by sa mali stanoviť aj charakteristické výšky vlny pre sezónnu prevádzku.
(22) Každá osobná loď ro-ro, ktorá vykonáva plavbu podliehajúcu ustanoveniam tejto smernice, by mala spĺňať požiadavky na stabilitu týkajúce sa charakteristických výšok vlny stanovených pre jej oblasti prevádzky; mala by mať osvedčenie o zhode vydané správou vlajkového štátu, ktoré by mali uznávať všetky ostatné členské štáty.
(23) Norma SOLAS 90 predpokladá úroveň bezpečnosti ekvivalentnú špecifickým požiadavkám na stabilitu stanoveným touto smernicou pre lode prevádzkované v morských oblastiach, v ktorých je charakteristická výška vlny rovná alebo menšia než 1,5 m.
(24) Z hľadiska konštrukčných zmien, ktorým sa budú musieť podrobiť existujúce osobné lode ro-ro, aby spĺňali špecifické požiadavky na stabilitu, mali by sa také špecifické požiadavky zaviesť v priebehu niekoľkých rokov, aby mal dotknutý priemysel dostatočný čas na prispôsobenie; na tento účel by sa mal pre existujúce osobné lode ro-ro zabezpečiť časový plán postupného zavádzania; tento časový plán by nemal ovplyvniť uplatňovanie špecifických požiadaviek na stabilitu v morských oblastiach krytých prílohami k Štokholmskej dohode.
(25) Podľa článku 4 ods. 1 písm. e) smernice Rady 1999/35/ES z 29. apríla 1999 o systéme povinných kontrol pre bezpečnú prevádzku prevozných lodí ro-ro a osobných vysokorýchlostných plavidiel v pravidelnej preprave [6] majú hostiteľské štáty kontrolovať, či osobné prevozné lode ro-ro a vysokorýchlostné osobné plavidlá spĺňajú špecifické požiadavky na stabilitu prijaté na regionálnej úrovni a transponované do ich vnútroštátnych právnych predpisov, keď tieto lode vykonávajú dopravné služby, ktoré podliehajú vnútroštátnym právnym predpisom v dotknutom regióne.
(26) Od vysokorýchlostných osobných plavidiel definovaných v predpise 1 kapitole X dohovoru SOLAS, v jeho zmenenom a doplnenom znení, by sa nemalo požadovať, aby spĺňali požiadavky tejto smernice za predpokladu, že sa plne zhodujú s ustanoveniami "Medzinárodného kódexu pre bezpečnosť vysokorýchlostných plavidiel" IMO v zmenenom a doplnenom znení.
(27) Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa stanovujú postupy uplatňovania vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu [7].
(28) Pretože cieľ navrhovaného opatrenia, t. j. zvýšenie ochrany ľudského života na mori prostredníctvom zvýšenia schopnosti prežitia osobných lodí ro-ro v prípade poškodenia, nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty, a preto je z dôvodov rozsahu a účinkov opatrenia lepšie dosiahnuteľný na úrovni spoločenstva, môže spoločenstvo prijať opatrenia v súlade s princípom subsidiarity stanoveným v článku 5 zmluvy; v súlade s princípom proporcionality stanoveným v tom istom článku, táto smernica nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedeného cieľa,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Účel
Účelom tejto smernice je stanoviť jednotnú úroveň špecifických požiadaviek na stabilitu osobných lodí ro-ro, ktoré zvýšia schopnosť prežitia tohto typu plavidiel v prípade havarijného poškodenia a zaručia vysokú úroveň bezpečnosti pre cestujúcich a posádku.
Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice platia tieto definície:
a) "osobná loď ro-ro" znamená loď, ktorá prepravuje viac než 12 cestujúcich, má nákladné priestory ro-ro alebo priestory osobitnej kategórie definované v predpise II-2/3 dohovoru SOLAS v jeho zmenenom a doplnenom znení;
b) "nová loď" znamená loď, ktorej kýl je položený alebo sa nachádza v podobnej etape stavby k 1. októbru 2004 alebo po tomto dátume; podobná etapa stavby znamená etapu, v ktorej:
i) sa začína identifikovateľná stavba špecifickej lode; a
ii) začala montáž uvedenej lode, pri ktorej sa použilo minimálne 50 ton alebo 1 % odhadovanej hmotnosti všetkých stavebných materiálov, podľa toho, ktorá hodnota je nižšia;
c) "existujúca loď" znamená loď, ktorá nie je novou loďou;
d) "cestujúci" znamená každú osobu inú než kapitán a členovia posádky alebo ostatné osoby zamestnané na lodi alebo určitou kapacitou zapojené na palube lode do podnikania uvedenej lode a inú než dieťa mladšie než jeden rok;
e) "Medzinárodné dohovory" znamenajú Medzinárodný dohovor o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 (dohovor SOLAS) a Medzinárodný dohovor o nákladovej značke z roku 1966, spolu s ich platnými protokolmi a zmenami;
f) "pravidelná doprava" znamená sled plavieb osobnej lode ro-ro medzi dvoma tými istými alebo viacerými prístavmi, ktoré sa uskutočňujú buď:
i) podľa uverejneného cestovného poriadku; alebo
ii) sú také pravidelné alebo také časté, že tvoria rozpoznateľné systematické sledy;
g) "Štokholmská dohoda" znamená dohodu uzavretú v Štokholme 28. februára 1996 na základe rezolúcie 14 "Regionálne dohody o špecifických požiadavkách na stabilitu osobných lodí ro-ro", prijatej konferenciou SOLAS 95 29. novembra 1995;
h) "správa vlajkového štátu" znamená príslušné orgány štátu, pod ktorého vlajkou je osobná loď ro-ro oprávnená plávať;
i) "hostiteľský štát" znamená členský štát, do ktorého alebo z ktorého prístavov pláva osobná loď ro-ro v pravidelnej doprave;
j) "medzinárodná plavba" znamená plavbu po mori z prístavu členského štátu do prístavu mimo tohto členského štátu alebo naopak;
k) "špecifické požiadavky na stabilitu" znamenajú požiadavky na stabilitu stanovené v prílohe I;
l) "charakteristická výška vlny" ("hs") je priemerná výška hornej tretiny výšky vĺn, pozorovaných počas určitého obdobia;
m) "rezervný voľný bok" ("fr") je minimálna vzdialenosť medzi poškodenou palubou ro-ro a konečnou čiarou ponoru lode v poškodenom mieste bez toho, aby sa bral do úvahy prídavný účinok morskej vody nahromadenej na poškodenej palube ro-ro.
Článok 3
Rozsah pôsobnosti
1. Táto smernica sa vzťahuje na všetky osobné lode ro-ro, plávajúce z alebo do prístavu členského štátu v pravidelnej doprave bez ohľadu na ich vlajku, keď vykonávajú medzinárodné plavby.
2. Každý členský štát v postavení hostiteľského štátu zabezpečí, aby osobné lode ro-ro plávajúce pod vlajkou štátu, ktorý nie je členským štátom, plne zodpovedali požiadavkám tejto smernice predtým, než môžu na medzinárodnej plavbe plávať z alebo do prístavu členského štátu, v súlade s článkom 4 smernice 1999/35/ES.
Článok 4
Charakteristická výška vlny
Charakteristická výška vlny (hs) sa použije na stanovenie výšky vody na automobilovej palube pri uplatnení špecifických požiadaviek na stabilitu obsiahnutých v prílohe I. Hodnoty charakteristickej výšky vlny sú hodnotami, ktoré nesmú byť v priebehu roka prekročené s pravdepodobnosťou väčšou než 10 %.
Článok 5
Morské oblasti
1. Hostiteľský štát najneskôr do 17. mája 2004 vyhotoví zoznam morských oblastí, cez ktoré plávajú osobné lode ro-ro v rámci pravidelnej dopravy do alebo z ich prístavov ako aj zodpovedajúce charakteristické výšky vĺn.
2. Morské oblasti a hodnoty charakteristickej výšky vlny platné v týchto oblastiach sa stanovia dohodou medzi členskými štátmi alebo, kedykoľvek to bude uplatniteľné alebo možné, medzi členskými štátmi a tretími štátmi na oboch koncoch trasy. Keď trasa lode prechádza viac než jednou morskou oblasťou, loď musí spĺňať špecifické požiadavky na stabilitu pre najvyššiu hodnotu charakteristickej výšky vlny stanovenej pre tieto oblasti.
3. Zoznam sa poskytne Komisii a uverejní vo verejnej dostupnej databáze v internetovej sieti príslušného námorného úradu. Aj umiestnenie týchto informácií ako aj akákoľvek aktualizácia zoznamu a zdroje takej aktualizácie sa oznámia Komisii.
Článok 6
Špecifické požiadavky na stabilitu
1. Bez tohto, aby boli dotknuté požiadavky predpisu II-I/B/8 dohovoru SOLAS (norma SOLAS 90) týkajúce sa rozdelenia lode na vodotesné úseky (časti) a stability v poškodenom stave, všetky osobné lode ro-ro uvedené v článku 3 ods. 1 sa považujú za lode spĺňajúce špecifické požiadavky na stabilitu stanovené v prílohe I k tejto smernici.
2. Pre osobné lode ro-ro prevádzkované výlučne v morských oblastiach, v ktorých je charakteristická výška vlny rovná alebo menšia než 1,5 metra, sa splnenie požiadaviek predpisu uvedeného v odseku 1 považuje za rovnocenné splneniu špecifických požiadaviek na stabilitu stanovených v prílohe I.
3. Pri uplatňovaní požiadaviek stanovených v prílohe I, členské štáty využijú usmernenia uvedené v prílohe II, pokiaľ je to uskutočniteľné a zlučiteľné s konštrukciou príslušnej lode.
Článok 7
Zavedenie špecifických požiadaviek na stabilitu
1. Nové osobné lode ro-ro musia spĺňať špecifické požiadavky na stabilitu stanovené v prílohe I.
2. Existujúce osobné lode ro-ro, s výnimkou tých lodí, na ktoré sa vzťahuje článok 6 ods. 2, musia spĺňať špecifické požiadavky na stabilitu stanovené v prílohe I najneskôr do 1. októbra 2010.
Existujúce osobné lode ro-ro, ktoré k 17. máju 2003 spĺňajú požiadavky predpisu uvedeného v článku 6 ods. 1, musia spĺňať špecifické požiadavky na stabilitu stanovené v prílohe I najneskôr do 1. októbra 2015.
3. Tento článok sa nedotýka článku 4 ods. 1 písm. e) smernice 1999/35/ES.
Článok 8
Osvedčenia
1. Všetky nové a existujúce osobné lode ro-ro plávajúce pod vlajkou členského štátu, musia mať osvedčenie potvrdzujúce zhodu so špecifickými požiadavkami na stabilitu stanovenými v článku 6 a prílohe I.
Toto osvedčenie musí vydať správa vlajkového štátu a môže byť spojené s inými príslušnými osvedčeniami, v ktorých bude uvedená charakteristická výška vlny, do ktorej loď môže spĺňať špecifické požiadavky na stabilitu.
Osvedčenie ostáva platné počas celej doby plavby lode v oblasti s rovnakou alebo nižšou hodnotou charakteristickej výšky vlny.
2. Každý členský štát v postavení hostiteľského štátu uzná osvedčenia vydané iným členským štátom na základe tejto smernice.
3. Každý členský štát v postavení hostiteľského štátu uzná osvedčenia vydané tretím štátom potvrdzujúce, že loď spĺňa stanovené špecifické požiadavky na stabilitu.
Článok 9
Sezónna a krátkodobá prevádzka
1. Ak lodná spoločnosť vykonávajúca celoročnú pravidelnú dopravu chce na kratší čas nasadiť dodatočné osobné lode ro-ro na uvedenú dopravu, oznámi to príslušnému orgánu hostiteľského štátu najneskôr jeden mesiac pred začiatkom prevádzky takejto lode. Ak však na účely zabezpečenia nepretržitej prevádzky nepredvídané okolnosti prinútia nasadiť náhradnú osobnú loď ro-ro, potom platí smernica 1999/35/ES.
2. Ak lodná spoločnosť chce prevádzkovať sezónnu a pravidelnú dopravu na kratšie časové obdobie, ktoré nepresiahne šesť mesiacov v roku, oznámi to príslušnému orgánu hostiteľského štátu najneskôr tri mesiace pred začiatkom takej prevádzky.
3. Keď sa taká prevádzka uskutočňuje za podmienok nižšej charakteristickej výšky vlny, než je výška stanovená pre túto oblasť pre celoročnú prevádzku, príslušný orgán môže na stanovenie výšky vody na palube, pri uplatňovaní špecifických požiadaviek na stabilitu uvedených v prílohe I, použiť hodnotu charakteristickej výšky vlny použiteľnú na toto kratšie obdobie. Hodnota charakteristickej výšky vlny použiteľná na toto kratšie obdobie sa dohodne medzi členskými štátmi alebo v prípade, že je to uplatniteľné a možné, medzi členskými štátmi a tretími štátmi na oboch koncoch trasy.
4. Potom, čo príslušný orgán hostiteľského štátu povolí prevádzku v zmysle odsekov 1 a 2, osobná loď ro-ro, ktorá takú dopravu vykonáva, musí mať osvedčenie potvrdzujúce zhodu s ustanoveniami tejto smernice podľa článku 8 ods. 1
Článok 10
Prispôsobenie
Aby sa zohľadnil vývoj na medzinárodnej úrovni, najmä v Medzinárodnej námornej organizácii (IMO), a aby sa zvýšila účinnosť tejto smernice na základe skúsenosti a technického pokroku, môžu sa prílohy zmeniť a doplniť v súlade s postupom uvedeným v článku 11 ods. 2
Článok 11
Výbor
1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí zriadený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002 [8].
2. Ak sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na osem týždňov.
3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
Článok 12
Sankcie
Členské štáty určia pravidlá o sankciách, ktoré sa budú uplatňovať v prípade porušenia vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice a uskutočnia všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
Článok 13
Vykonávanie
Členské štáty do 17. novembra 2004 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
Článok 14
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 15
Adresáti
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 14. apríla 2003