ROZHODNUTIE KOMISIE
z 19. júla 2006
o schéme pomoci C 3/2006 uplatňovanej Luxemburskom v prospech holdingových spoločností „1929“ a „miliardárskych“ holdingových spoločností
[oznámené pod číslo K(2006) 2956]
(Iba znenie vo francúzskom jazyku je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2006/940/ES)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 88 ods. 2 pododsek 1,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po výzve zúčastnených strán na predloženie pripomienok v súlade s uvedenými ustanoveniami (1),
keďže:
(1)
Rada prijala v roku 1997 Kódex správania o zdaňovaní podnikov na účely boja proti škodlivej daňovej súťaži (2). Na základe záväzkov prijatých v rámci tohto kódexu Komisia uverejnila v roku 1998 oznámenie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov (3), v ktorom zdôraznila potrebu dôsledného uplatňovania týchto pravidiel a dodržiavania zásady rovnakého zaobchádzania. Toto konanie sa uskutočňuje na základe tohto oznámenia.
I. KONANIE
(2)
Komisia požiadala listom D/50716 z 12. februára 1999 Luxembursko, aby jej poskytlo predbežné informácie o „daňovo oslobodených spoločnostiach podľa zákona z roku 1929“. Luxemburské orgány jej poslali listom A/32604 z 26. marca 1999 opis režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností (holdingové spoločnosti) z roku 1929 (ďalej len „daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929“) v znení „zákona z 29. decembra 1971“ a „zákona z 30. novembra 1978“.
(3)
Komisia požiadala Luxembursko listom D/53671 z 5. júla 2000 o doplňujúce informácie týkajúce sa daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, a najmä o informácie týkajúce sa „zákona zo 17. decembra 1938 o režime tzv. miliardárskych holdingových spoločností“ (ďalej len „oslobodené miliardárske holdingové spoločnosti“). Luxemburské orgány poslali požadované doplňujúce informácie listom A/36150 z 20. júla 2000.
(4)
Komisia požiadala listom D/51279 z 26. marca 2001 o doplňujúce informácie vrátane predovšetkým znenia zákonov, ktorými sa ustanovujú daňové systémy v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 a daňovo oslobodených miliardárskych spoločností. Luxemburské orgány poslali požadované informácie listom A/33928 z 11. mája 2001.
(5)
Komisia oznámila listom D/50571 z 11. februára 2002 luxemburským orgánom, že toto opatrenie predbežne považuje za štátnu pomoc a vyzvala tieto orgány, aby jej predložili pripomienky v súlade s postupom spolupráce v oblasti schém existujúcej pomoci zavedenej článkom 17 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 [teraz článok 88] Zmluvy o ES (4). Po stretnutí Komisie a luxemburských orgánov, ktoré sa konalo 19. apríla 2002, poskytli tieto orgány požadované informácie listom A/33288 z 2. mája 2002. Druhé stretnutie uvedených orgánov a Komisie sa konalo 17. októbra 2002.
(6)
Komisia požiadala listom A/51743 z 9. marca 2004 Luxembursko, aby zaktualizovalo informácie týkajúce sa uvedenej schémy a oznámilo jej všetky nové opatrenia, navrhované alebo už prijaté, ktoré sa týkajú zdaňovania daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, s cieľom ukončiť formálne zisťovanie vo veci uvedenej schémy v súlade s postupom ustanoveným článkom 17 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999. Luxembursko poslalo požadované informácie Komisii listom zo 6. mája 2004.
(7)
Dňa 15. septembra 2004 sa uskutočnilo tretie stretnutie luxemburských orgánov a Komisie, na ktorom bola Komisia informovaná o niektorých skutočnostiach týkajúcich sa návrhu zákona č. 5231, ktorým sa navrhujú niektoré zmeny a doplnenia zákona z 31. júla 1929 o zdaňovaní daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929.
(8)
Komisia požiadala listom D/53536 zo 4. mája 2005 o poskytnutie akejkoľvek informácie týkajúcej sa schválenia 19. apríla 2005 návrhu zákona č. 5231, aby doplnila predbežné hodnotenie uvedeného režimu. Luxemburské orgány poslali tieto informácie Komisii listom z 1. júna 2005 (A/34536) a z 23. júna 2005 (A/35047).
(9)
Komisia predovšetkým oznámila Luxembursku listom z 11. júla 2005 (D/55311), že vo svojom predbežnom hodnotení vychádza z toho, že uvedený režim (tak, ako bol zmenený a doplnený návrhom zákona č. 5231 schváleným parlamentom 19. apríla 2005, teraz zákon z 21. júna 2005, ktorým sa mení a dopĺňa článok 1 zákona z 31. júla 1929 o zdaňovaní holdingových spoločností) predstavuje pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
(10)
25. júla 2005 sa konalo štvrté zasadnutie uvedených orgánov a Komisie, na ktorom sa preskúmali písomné materiály najmä z hľadiska pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov týkajúcich sa uvedeného režimu, zavedených zákonom z 21. júna 2005.
(11)
Komisia oznámila Luxembursku listom z 28. júla 2005 (D/55780) svoje predbežné hodnotenie, pokiaľ ide o charakter pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom v znení zákona z 31. júla 1929, ktorý bol zmenený a doplnený zákonom z 21. júna 2005 a vyzvala Luxembursko, aby predložilo svoje pripomienky v súlade s článkom 17 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
(12)
Komisia požiadala luxemburské orgány o zaslanie požadovaných pripomienok listom z 5. septembra 2005 (D/56729) a z 19. septembra 2005 (D/57172).
(13)
Keďže Komisia nedostala odpoveď v stanovenej lehote, listom z 25. novembra 2005 (5) navrhla Luxembursku nasledujúce vhodné opatrenia podľa článku 88 ods. 1 zmluvy:
(a)
zamietnuť prospech z luxemburského režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 každému novému žiadateľovi v lehote 30 dní od dátumu prijatia týchto vhodných opatrení;
(b)
prijať všetky legislatívne, správne a iné potrebné opatrenia na zrušenie luxemburského režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, alebo na zrušenie akéhokoľvek prvku pomoci vyplývajúceho z tohto režimu v súlade s článkom 87 ods. 1 Zmluvy o ES;
(c)
notifikovať Komisii na základe písmena a) tohto odseku akúkoľvek zamýšľanú zmenu týkajúcu sa daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, v súlade s článkom 2 nariadenia (ES) č. 659/1999;
(d)
urobiť do 30 dní od dátumu prijatia týchto vhodných opatrení verejné vyhlásenie o začlenení nevyhnutných zmien do daňových predpisov.
(14)
Komisia zároveň vyzvala uvedeným listom luxemburské orgány, aby jej písomne oznámili do jedného mesiaca od doručenia návrhu, či Luxembursko v súlade s článkom 19 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 bezvýhradne a jednoznačne súhlasí so všetkými vhodnými opatreniami a aby jej zároveň oznámili konečný dátum zrušenia režimu. Komisia uviedla, že v opačnom prípade bude oprávnená začať v súlade s článkom 19 ods. 2 uvedeného nariadenia konanie ustanovené jeho článkom 4 ods. 4.
(15)
Luxembursko oznámilo listom z 9. decembra 2005 (A/40451) Komisii, že odmieta prijať navrhované vhodné opatrenia. So zreteľom na toto odmietnutie zo strany Luxemburska a na pripomienky luxemburských orgánov uvedené v uvedenom liste sa Komisia rozhodla začať konanie ustanovené v článku 88 ods. 2 zmluvy.
(16)
Komisia oznámila Luxembursku listom z 9. februára 2006 (SG D/200621) a z 28. marca 2006 (SG D/201345) rozhodnutie o začatí konania ustanovené v článku 88 ods. 2 zmluvy a korigendum k tomuto rozhodnutiu.
(17)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania (v opravenom znení) bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (6). Rozhodnutie Komisie obsahovalo výzvu zúčastnených strán na predloženie pripomienok. Komisia však nedostala od tretích zúčastnených strán žiadne pripomienky.
(18)
Listom z 13. apríla 2006 (A/32917) Luxembursko predložilo pripomienky.
(19)
Dňa 6. júla 2006 sa uskutočnilo mimoriadne zasadnutie luxemburských orgánov a Komisie, na ktorom tieto orgány poskytli dodatočné informácie o aktivitách financovania holdingových spoločností 1929 a ich možnej oprávnenej dôvere v možnosť mať naďalej prospech z režimu daňového oslobodenia počas prechodného obdobia.
II. OPIS OPATRENIA
(20)
Základný zákon z 31. júla 1929 o daňovo oslobodených holdingových spoločnostiach zaviedol daňový nástroj určený na podporu rozdelenia zisku vytvoreného prevádzkovými spoločnosťami, ktoré patria do medzinárodnej skupiny spoločností, aby sa zabránilo viacnásobnému zdaneniu ziskov získaných prijímajúcimi holdingovými spoločnosťami a následne rozdelených ich akcionárom. V roku 1937 Luxembursko zaviedlo v nadväznosti na zmeny a doplnenia zákona z 31. júla 1929 dodatočný štatút daňovo oslobodenej spoločnosti pre miliardárske holdingové spoločnosti zriadené na báze počiatočného kapitálového vkladu splateného vo výške najmenej jednej miliardy luxemburských frankov (LUF). Luxembursko zaviedlo okrem iného režim daňového oslobodenia účastí, na základe ktorého sú dividendy, licenčné poplatky, kapitálové zisky a výnosy z likvidácie pri predaji akcií spoločností, v ktorých má holdingová spoločnosť účasti, nezdaniteľné za predpokladu splnenia určitých podmienok. Preto má Luxembursko v súčasnosti okrem všeobecného režimu daňového oslobodenia účastí, ktorý zapadá do normatívneho rámca všeobecného práva (predtým článok 166 zákona o dani z príjmu (ZDP)) a transponuje smernice týkajúce sa „materských spoločností“ a výplat „úrokov a licenčných poplatkov“ (7), osobitný režim oslobodenia holdingových spoločností 1929 a miliardárskych holdingov.
(21)
Podľa zákona z 31. júla 1929 daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 nepodliehajú v Luxembursku žiadnemu priamemu zdaňovaniu a najmä nepodliehajú dani z príjmu združení, obecnej obchodnej dani (8) a dani z čistej hodnoty (9). Sú však povinné platiť kapitálové dane ako daň z nehnuteľností (10) a ročnú paušálnu daň (11). Dividendy, úroky, licenčné poplatky a kapitálové zisky daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929 nie sú teda v Luxembursku zdaniteľné. Výplaty dividend, licenčných poplatkov (12) a úrokov realizované daňovo oslobodenou holdingovou spoločnosťou 1929 nepodliehajú žiadnej zrážkovej dani (13). Neplatí sa žiadna zrážková daň z úrokov vyplácaných do zahraničia daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929, ako ani inými luxemburskými spoločnosťami, zatiaľ čo sa úroky prijímané daňovo neoslobodenými tuzemskými spoločnosťami sa naopak stále považujú za zdaniteľné príjmy.
(22)
Treba zdôrazniť, že úroky vyplácané daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929 (a akoukoľvek inou luxemburskou spoločnosťou) fyzickým osobám - skutočným príjemcom v zmysle smernice Rady č. 2003/48/ES z 3. júna 2003 o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov (14) - ktorými sú osoby s bydliskom na území členského štátu, podliehajú dani vyberanej zrážkou podľa uvedenej smernice v Luxemburgu. Existuje aj podobná zákonná zrážka vo výške 10 % z úrokov vyplatených tuzemským fyzickým osobám, v Luxembursku platnú od 1. januára 2006, ktorej podliehajú úroky vyplatené daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929.
(23)
Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 sú zvyčajne vylúčené z bilaterálnych dohôd o predchádzaní dvojitému zdaneniu a daňovému úniku uzavretých Luxemburskom.
(24)
Pokiaľ ide o zdanenie kapitálu, daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 podliehajú dani z vkladu vo výške 1 %, ktorá sa vzťahuje na hotovostné vklady alebo prínosy v podobe aktív (15). Okrem toho podliehajú ročnej paušálnej dani 0,2 % zo splateného základného imania a z hodnoty emisných prémií tak, ako bola stanovená k dátumu uzavretia predchádzajúceho finančného obdobia (16). Daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929 si môže požičať peniaze od akcionárov, bánk alebo iných úverových inštitúcií a môže vydávať obligácie. Pravidlá pre podkapitalizáciu sa uplatňujú v prípade, že financovanie prostredníctvom pôžičiek uprednostnené pred emisiou akcií prekročí určité finančné koeficienty s cieľom zabrániť nezaplateniu paušálnej dane. Nakoniec, tantiémy vyplatené tuzemským alebo cudzozemským členom správnej rady, riaditeľom alebo komisárom účtov daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929 sa vyberajú zrážkou vo výške 20 %.
(25)
Výhody z režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 môžu požívať iba spoločnosti (17) registrované v Luxembursku, na rozdiel od jednočlenných spoločností, spoločných zmluvných podnikov, ktoré nemajú formu obchodnej spoločnosti, trvalých podnikov a miestnych filiálok alebo miestnych pobočiek zahraničných spoločností. Výška základného imania daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929 závisí od formy vybranej spoločnosti. Podľa veľkovojvodského nariadenia z 29. júla 1977 musí mať daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929 základné imanie vo výške najmenej 24 000 EUR, splatené v plnom rozsahu.
(26)
Spoločnosti zriadené v Luxembursku môžu byť registrované ako daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 pod podmienkou, že vykonávajú iba činnosti súvisiace s nadobúdaním, držbou a zhodnocovaním účastí v akejkoľvek podobe v iných luxemburských alebo zahraničných spoločnostiach, najmä poskytovaním pôžičiek, vlastníctvom patentov a poskytovaním licencií v rámci autorských práv alebo know-how spoločnostiam, v ktorých majú účasť. Daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929 nemôže vykonávať priemyselnú činnosť na svoj vlastný účet, ani prevádzkovať obchodný podnik otvorený verejnosti. Ak rozšíri svoje činnosti nad rámec takto vymedzenej oblasti pôsobnosti, stratí svoj štatút a pristupuje sa k nej ako k obchodnej spoločnosti zdaniteľnej v plnom rozsahu.
(27)
Povolené činnosti oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929 zahŕňajú najmä:
a)
nadobúdanie, držbu, správu a predaj kapitálových účastí akejkoľvek luxemburskej alebo zahraničnej spoločnosti s ručením obmedzeným;
b)
nadobúdanie, držbu, správu a predaj luxemburských a zahraničných obligácií, depozitných certifikátov a nezáručných obligácií;
c)
nadobúdanie, držbu, správu a predaj luxemburských a zahraničných finančných účastí;
d)
poskytovanie pôžičiek alebo záruk v akejkoľvek forme spoločnostiam, v ktorých má priamu kapitálovú účasť. Na zaručenie uvedených pôžičiek sa vyžaduje minimálna kapitálová účasť vo výške 25 %;
e)
držba zlata alebo obchodných cenných papierov spojených so zlatom;
f)
emisia obligácií alebo depozitných certifikátov (kótovaných na burze alebo vydaných súkromne);
g)
nadobúdanie a držba patentov, ich využívanie formou udeľovania licencií svojim filiálkam a vyberanie hotovostných licenčných poplatkov za uvedené licencie (licencie sa môžu ponúknuť aj tretím osobám bez toho, aby sa s nimi mohlo obchodovať);
h)
držba ochranných známok a licencií, ktoré sú doplnkom k držbe patentu a ich správa formou vyberania poplatkov od svojich filiálok sa takisto môžu realizovať, ale len okrajovo;
i)
držba účastí v spoločnostiach osôb pod podmienkou, že daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929 vlastní kapitálový podiel splatený vo výške najmenej 1 240 000 EUR a že jej finančná zodpovednosť je obmedzená výškou jej vkladu.
(28)
Medzi nepovolené činnosti patrí najmä:
a)
vykonávanie akýchkoľvek priemyselných alebo obchodných činností, alebo poskytovanie akýchkoľvek služieb;
b)
prevádzkovanie obchodného podniku otvoreného pre verejnosť;
c)
vlastníctvo iných nehnuteľností ako sú nehnuteľnosti používané na prevádzkové účely;
d)
vykonávanie za odplatu činností pobočky, banky alebo správcu pre akúkoľvek spoločnosť, s výnimkou prípadu, že ide o filiálku;
e)
vydávanie krátkodobých alebo strednodobých pokladničných poukážok;
f)
poskytovanie pôžičiek, záloh alebo záruk v akejkoľvek podobe akémukoľvek inému subjektu, ako sú filiálky;
g)
nadobúdanie nepatentovateľných práv duševného vlastníctva;
h)
priama účasť na obchodoch svojich filiálok.
(29)
Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 podliehajú dohľadu luxemburského úradu pre registráciu a správu majetku, ktorý je oprávnený skúmať ich účtovníctvo, ale iba s cieľom skontrolovať, či sú činnosti uvedených holdingových spoločností vykonávané v rozsahu ustanovenom právnymi predpismi z roku 1929.
(30)
V rámci daňovo oslobodených spoločností 1929 existuje špecifická forma holdingových spoločností, t. j. daňovo oslobodená miliardárska holdingová spoločnosť. Táto spoločnosť sa môže zriadiť buď v prípade akciového vkladu zahraničných spoločností, alebo v prípade dosiahnutia výšky splateného základného imania a rezerv aspoň 24 miliónov EUR (1 miliarda LUF). Daňovo oslobodené miliardárske spoločnosti si môžu uplatniť nárok zdaňovanie, v rámci ktorého sa paušálna daň nahradí tzv. „daňou z príjmu“. Podľa veľkovojvodského nariadenia z roku 1937 o daňovo oslobodených miliardárskych spoločnostiach sa táto daň z príjmu vyberá z úrokov vyplatených vlastníkom obligácií, z dividend a z tantiém vyplatených riadiacim pracovníkom, komisárom účtov a likvidátorom takejto spoločnosti.
(31)
V prípade, že celková suma úrokov vyplatených majiteľom obligácií alebo cenných papierov za daný finančný rok je najmenej 2,4 miliónov EUR, daň sa vypočíta podľa sadzobníka, ktorý zahrňuje 3 % z vyplatených úrokov, 1,8 % z dividend, tantiém a z odmien do výšky celkovej rozdelenej sumy 1,2 milióna EUR a 0,1 % zo sumy dividend, tantiém a z odmien presahujúcej túto hranicu. V prípade, že celková suma úrokov vyplatených majiteľom obligácií alebo cenných papierov za finančný rok je nižšia než 2,4 milióna EUR, daň sa vypočíta podľa iného sadzobníka, ktorý zahrňuje 3 % z vyplatených úrokov, 3 % z dividend, tantiém a z odmien do výšky sumy rovnajúcej sa rozdielu 2,4 miliónov EUR mínus celková suma vyplatených úrokov, 1,8 % z podielu dividend presahujúcich túto hranicu, do výšky sumy 1,2 milióna EUR a 0,1 % zo sumy dividend, tantiém a zvyškových odmien presahujúcich túto hranicu. Daňovo oslobodené miliardárske holdingové spoločnosti nepodliehajú bežným pravidlám v oblasti podkapitalizácie uplatniteľným na účely paušálnej dane a na tantiémy a odmeny sa neuplatňuje žiadna zrážková daň.
(32)
K povoleným činnostiam daňovo oslobodenej miliardárskej holdingovej spoločnosti patrí najmä:
a)
poskytovanie finančnej pomoci akejkoľvek spoločnosti, nad ktorou priamo alebo nepriamo vykonáva skutočnú kontrolu;
b)
poskytovanie finančnej pomoci akejkoľvek spoločnosti, v ktorej majú spoločnosti, ktoré kontroluje, svoju účasť vo výške najmenej 25 % a s ktorou udržujú stále hospodárske styky;
c)
poskytovanie finančnej pomoci filiálkam skutočne kontrolovaným spoločnosťami, v ktorých má účasť 25 %.
(33)
Opísané daňové oslobodenie sa za určitých podmienok rozšírilo na „daňovo oslobodené holdingové spoločnosti“, ktoré predstavujú podkategóriu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Tieto spoločnosti sú poverené financovaním činností filiálok skupiny spoločností alebo združených spoločností. V tejto súvislosti sa spoločnosť považuje za člena skupiny, ak používa spoločný názov, ktorý je symbolom vzájomnej závislosti, alebo ak spoločnosti tej istej skupiny majú podstatnú účasť (najmenej 25 %) na ich základnom imaní a udržiavajú medzi sebou stále hospodárske styky.
(34)
Daňovo oslobodená holdingová finančná spoločnosť môže rovnako ako daňovo oslobodené miliardárske holdingové spoločnosti vykonávať viacej činností ako daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929, pokiaľ ide o financovanie vo vnútri skupiny. Kým daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 môžu financovať iba spoločnosti, v ktorých majú priamu účasť, daňovo oslobodené finančné holdingové spoločnosti môžu poskytnúť pôžičky každej spoločnosti, ktorá je členom ich skupiny. Povolené činnosti daňovo oslobodenej finančnej holdingovej zahrňujú najmä:
a)
financovanie iných členov skupiny poskytnutím pôžičiek spoločnostiam, v ktorých nemajú priamu účasť, a navyše spoločnostiam, v ktorých majú takú účasť;
b)
emisia obligácií, ktorých výnos sa použije na financovanie činností ktoréhokoľvek člena skupiny;
c)
zrážky z faktúr ako faktoringová spoločnosť v rámci skupiny;
d)
príjem hotovostných vkladov od spoločností skupiny s cieľom uhradiť iným spoločnostiam pôžičky/zálohy.
(35)
Luxemburská vláda predložila 6. novembra 2003 parlamentu návrh zákona č. 5231 o zmene a doplnení zákona z 31. júla 1929 o zdaňovaní daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Luxemburský parlament schválil uvedený návrh zákona s určitými zmenami a doplneniami na zasadnutí 19. apríla 2003. Nový zákon bol vyhlásený 21. júna 2005 a zverejnený v Úradnom vestníku Luxemburského veľkovojvodstva z 22. júna 2005. Zákon z 21. júna 2005 nadobudol platnosť 1. júla 2005.
(36)
Podľa tohto zákona holdingové spoločnosti prijímajúce najmenej 5 % celkovej sumy dividend vyplatených počas finančného roka spoločnosťami, ktoré tu nie sú usadené, a ktoré nepodliehajú dani z príjmu porovnateľnej s luxemburskou daňou z príjmu, strácajú štatút daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929 a stávajú sa spoločnosťami podliehajúcimi zdaňovaniu podľa všeobecného práva. Parlamentné dokumenty k návrhu zákona vysvetľujú, že aby sa daň z príjmu mohla považovať za porovnateľnú s luxemburskou daňou z príjmu, musí sa vyberať v sadzbe najmenej 11 % (t. j. 50 % luxemburskej dane z obchodných spoločností) a jej základ musí byť obdobný ako základ uplatňovaný v Luxembursku.
(37)
Z poznámok pripojených k tomuto zákonu vyplýva, že tieto zmeny a doplnenia boli prijaté preto, aby sa zdaňovanie holdingových spoločností 1929 zosúladilo s odporúčaniami, ktoré luxemburským orgánom predložila 3. júna 2003 Rada v rámci vyhodnotenia realizovaného na základe Kódexu správania v oblasti zdaňovania podnikov. Z tohto hľadiska nový zákon zaviedol prechodný režim, ktorým sa chránia existujúce výhody v prospech spoločností, ktoré majú štatút holdingovej spoločnosti 1929 alebo daňovo oslobodenej miliardárskej holdingovej spoločnosti, od dátumu nadobudnutia jeho účinnosti do 1. januára 2011.
III. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
(38)
Vo svojom rozhodnutí z 9. februára 2006 Komisia v podstate vychádzala z toho, že režim daňovo oslobodených spoločností 1929 je pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy. Podľa Komisie tento režim totiž poskytuje výlučne uvedeným holdingovým spoločnostiam viaceré hospodárske výhody vo forme oslobodenia odlišne od pravidiel dane platenej spoločnosťami, zrážkovej dane, dane z čistej hodnoty a dane z nehnuteľností. Tieto výhody majú za následok zníženie daňových povinností voči luxemburskej Štátnej pokladni v prospech holdingových spoločností a hospodárskych skupín, ku ktorým tieto spoločnosti patria.
(39)
Podľa Komisie si tieto výhody vyžiadali použitie štátnych zdrojov vedúce k strate daňových zdrojov pre luxemburskú štátnu pokladnicu. Režim bol selektívny, keďže bol vyhradený spoločnostiam, ktoré majú holdingovú formu a vykonávajú výlučne určité druhy činností, t. j. predovšetkým finančné činnosti a činnosti ako správa, poskytovanie licencií a hotovosti. Režim sa zároveň obmedzuje na činnosti v rámci skupiny, pretože ak príjemcovia chcú mať z neho výhody, musia pôsobiť v rámci skupiny. To znamená, že k nemu nemajú prístup všetky podniky, ale iba tie, ktoré majú štruktúru skupiny, za predpokladu založenia v Luxembursku holdingovej spoločnosti zameranej výlučne na výkon niektorých činností ako financovanie, správa účastí, koordinácia a poskytovanie licencií a patentov.
(40)
Vo svojom rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania Komisia vychádzala z toho, že táto výhoda narúša hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi, pretože finančné činnosti a činnosti správy daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 sa zvyčajne vykonávajú na medzinárodných trhoch, v rámci ktorých existuje silná konkurencia. Z tohto hľadiska bola hospodárska súťaž narušená, pretože daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 sú uprednostnené vo vzťahu k poskytovateľom služieb a nezávislým finančným sprostredkovateľom, t. j. predovšetkým vo vzťahu ku klasickým bankám a poradenským spoločnostiam. Obchod bol narušený kvôli výhodám, ktoré poskytuje režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, ktorý zvýhodňuje iba holdingové spoločnosti, ktoré vykonávajú určité finančné činnosti predovšetkým cezhraničné.
(41)
Žiadne z ustanovení o výnimkách v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy nie je uplatniteľné, pretože uvedené opatrenie bolo pomocou na činnosť, ktorá nie je spojená s uskutočňovaním zvláštnych projektov, a jeho účelom bolo iba znížiť bežné výdavky príjemcov výhod, ktoré z neho plynú, bez toho, aby prispelo k uskutočneniu cieľa Spoločenstva.
(42)
Komisia zároveň dospela k názoru, že ide o existujúcu pomoc podľa článku 1 písm. b) bod i) nariadenia (ES) č. 659/1999. Z tohto hľadiska zmeny a doplnenia zavedené zákonom z roku 2005, ktorým sa mení režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, nemá vplyv na existujúci charakter uvedenej pomoci, pretože výhody, ktoré tento režim poskytoval, ponechali nezmenené a dočasne obmedzili počet príjemcov výhod na príjemcov, ktorí neprijímajú určité dividendy podliehajúce zníženej dani mimo Luxemburska.
(43)
V rámci začatia konania vo veci formálneho zisťovania Komisia vyzvala luxemburské orgány, aby poskytli potrebné informácie na účely vyhodnotenia účinkov uvedeného režimu na obchod, najmä v odvetví finančných služieb. Zároveň vyzvala Luxembursko a tretie zúčastnené osoby, aby predložili svoje pripomienky k prípadnej existencii na strane príjemcov výhod z režimu oprávnenej dôvery, ktorou by sa dali odôvodniť prechodné opatrenia za predpokladu návrhu na zrušenie uvedeného režimu.
IV. PRIPOMIENKY LUXEMBURSKÝCH ORGÁNOV A TRETÍCH STRÁN
(44)
Po uverejnení rozhodnutia Komisie z 9. februára 2006 v Úradnom vestníku Európskej únie (18) formálne nepredložila svoje pripomienky žiadna zainteresovaná tretia strana. Viacerí zástupcovia daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 sa však neformálne obrátili na Komisiu, aby získali informácie najmä o právnych dôsledkoch pre jednotlivcov konania vo veci formálneho zisťovania, ktoré Komisia začala na základe článku 88 ods. 2 zmluvy a o právnosti daňového oslobodenia týchto jednotlivcov.
(45)
Luxemburské orgány poslali svoje pripomienky listom z 13. apríla 2006. V tejto súvislosti luxemburské orgány vyjadrili svoj nesúhlas s tým, že systém daňového oslobodenia v prospech holdingových spoločností 1929 sa kvalifikuje ako pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy. Luxembursko nepredložilo svoje pripomienky týkajúce sa zlučiteľnosti so spoločným trhom uvedeného systému daňového oslobodenia.
(46)
Listom z 13. apríla 2006 Luxembursko zároveň odmietlo poskytnúť akúkoľvek relevantnú informáciu na účely zhodnotenia uvedeného opatrenia a jeho účinkov na hospodársku súťaž a obchod, najmä v odvetví finančných služieb, činností v rámci skupiny a správy právnych nárokov k nehmotným aktívam. Neposlalo žiadnu informáciu týkajúcu sa investícií spravovaných daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929 ani zoznam daňovo oslobodených holdingových spoločností. V tejto súvislosti luxemburské orgány uviedli, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 neboli predmetom administratívneho schválenia, a preto nie je možné zostaviť zoznam týchto holdingových spoločností.
(47)
Pokiaľ ide o existenciu prípadnej oprávnenej dôvery zo strany príjemcov výhod z režimu daňového oslobodenia odôvodňujúcej prijatie prechodných opatrení za predpokladu prijatia konečného záporného rozhodnutia, luxemburské orgány sa domnievali, že prípadné zrušenie režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 môže mať na systém zdaňovania v Luxembursku taký vplyv, že dôvera subjektov konajúcich v rámci tohto režimu sa bude musieť chrániť. Tieto subjekty totiž nemohli počítať s tým, že právny štatút sa úplne zruší zo dňa na deň.
(48)
Luxemburské orgány vo svojom liste z 13. apríla 2006 v podstate odmietajú kvalifikovať uvedený systém zdaňovania ako pomoc.
(49)
Po prvé, systém zdaňovania uplatňovaný na daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 vraj neposkytuje výhody vo vzťahu k režimu zdaňovania holdingových spoločností podľa všeobecného práva. Jeho účelom bolo iba zabrániť viacnásobnému daňovému zaťaženiu v súvislosti so ziskom rozdeľovaným prevádzkovými spoločnosťami. Bez uvedeného režimu daňového oslobodenia by daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 boli totiž daňovo znevýhodnené, pretože zisk prevádzkovej spoločnosti by sa prvýkrát zdanil ako zisk tejto spoločnosti, druhýkrát by sa zdanil v rámci rozdelenia zisku ako príjem holdingovej spoločnosti a nakoniec - v prípade neskoršieho rozdelenia zisku - by sa zdanil ako dividenda akcionára holdingovej spoločnosti.
(50)
Po druhé, podľa luxemburských orgánov nie je režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 selektívny, a preto nenarúša hospodársku súťaž a nepoškodzuje obchod medzi členskými štátmi. Všetky podniky, ktoré sa de facto a de jure nachádzajú v porovnateľnej situácii, pričom ide najmä o skupovanie akcií, správu, financovanie a zhodnocovanie akcií v kontrolovaných spoločnostiach, by totiž mohli byť príjemcami výhod, ktoré vyplývajú z uvedeného režimu.
(51)
Nakoniec režim uplatňovaný na daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 by nemal narušiť hospodársku súťaž a poškodzovať obchod v rámci Spoločenstva, pretože holdingové spoločnosti, na ktoré sa vzťahuje, sú iba príjemcami pasívnych príjmov a nenachádzajú sa v situáciách porovnateľných so situáciami iných subjektov konajúcich ako nezávislí poskytovatelia. V každom prípade, Komisia vraj nepreukázala, že uvedený režim vedie k posilneniu postavenia daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 vo vzťahu k postaveniu iných druhov holdingových spoločností.
V. HODNOTENIE SCHÉMY
(52)
Podľa článku 87 ods. 1 zmluvy „je akákoľvek štátna alebo zo štátnych prostriedkov poskytnutá pomoc, ktorá zvýhodnením určitých podnikov alebo výrobných odvetví narúša, alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže, nezlučiteľná so zásadami spoločného trhu“.
(53)
Komisia dôkladne preskúmala režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 na základe námietok vznesených luxemburskými orgánmi. Mnohé vznesené námietky Komisii neumožnili zmeniť jej predbežné hodnotenie, v rámci ktorého vychádzala z toho, že daňové zvýhodnenia, ktoré tento režim poskytuje týmto spoločnostiam, sú štátnou pomocou podľa článku 87 ods. 1 zmluvy.
(54)
Treba pripomenúť, že hodnotenie vnútroštátneho opatrenia ako štátnej pomoci predpokladá, že je splnená sústava nasledujúcich podmienok, t. j. že 1) uvedené opatrenie poskytuje zvýhodnenie, 2) toto zvýhodnenie sa poskytuje zo štátnych prostriedkov, 3) toto zvýhodnenie je selektívne a 4) uvedené opatrenie narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže a môže poškodzovať obchod medzi členskými štátmi (19).
(55)
V tomto prípade sa Komisia v podstate nazdáva, že zákon z roku 1929 poskytuje daňové výhody, ktoré sa neobmedzujú na odstránenie dvojitého zdanenia príjmov iných holdingových spoločností v Luxembursku, t. j. tých, ktoré sú v zásade zdaniteľné, ale prijímajú zrážky súvisiace s daňami, ktoré už boli zaplatené buď v Luxembursku alebo v zahraničí.
(56)
V tejto súvislosti sa Komisia domnieva, že režim poskytuje viaceré daňové výhody odlišne od všeobecného práva a že týmito výhodami sa zvýhodňujú určité podniky vykonávajúce obmedzený počet činností v Luxembursku, pričom tieto činnosti patria spravidla do finančnej oblasti. Preto má režim selektívny charakter. Z hľadiska významu námietok, ktoré vznieslo Luxembursko, Komisia považuje za vhodné vysloviť presné dôvody, ktoré by umožnili posúdiť, či uvedený režim, ktorý už bol opísaný, celkove spĺňa podmienky uvedené v odôvodnení (53).
(57)
Vo svojich pripomienkach z 13. apríla 2006 Luxembursku uviedlo, že systém zdaňovania daňovo oslobodených spoločností 1929 je všeobecný systém zdaňovania uplatňovaný na spoločnosti, ktoré majú iba pasívne príjmy, ktoré už boli zdanené v čase, kedy boli realizované, nezávisle od ich veľkosti, odvetvia činnosti a ich zákonom stanovenej formy. Luxembursko zároveň tvrdilo, že systém je odôvodnený z hľadiska všeobecnej ekonomiky luxemburského daňového systém, ktorý má zabrániť dvojitému zdaneniu v prípade, že spoločnosti zdaniteľné v plnom rozsahu majú prístup k iným porovnateľným formám predchádzania dvojitému zdaneniu. Pre Luxembursko systém vraj predovšetkým nepredstavuje výhody z dvoch hlavných dôvodov.
(58)
Po prvé, systém zdaňovania spoločností v Luxembursku vraj ustanovil niekoľko režimov alternatívne uplatniteľných na porovnateľné situácie, ktoré sú dostupné pre všetky subjekty nediskriminujúcim spôsobom. Taký systém teda nemôže zvýhodňovať podľa článku 87 ods. 1 zmluvy, ako sa konštatovalo v rozsudku Súdneho dvora vo veci Banks (20). V tomto rozsudku Súdny dvor totiž prihliadal na to, že nejde o štátnu pomoc v prípade, ak rozličné spôsoby zdaňovania prípadných výhod so zreteľom na výbery, ktoré hospodárske subjekty skutočne realizovali, sú dostupné pre všetky hospodárske subjekty nediskriminujúcim spôsobom.
(59)
Po druhé, podľa luxemburských orgánov by sa hodnotenie daňového zaťaženia, ktorému podliehajú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, malo uskutočniť so zreteľom na všetky faktory systému, tak priaznivé, ako aj nepriaznivé. Lenže Komisia tento postoj zjavne nezdieľala. V tejto súvislosti sa luxemburské orgány odvolávajú na to, že listom z 13. apríla 2006 poslali tri príklady daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, ktoré boli znevýhodnené uplatňovaním uvedeného systému v porovnaní s holdingovými spoločnosťami podliehajúcimi dani.
(60)
Komisia nemôže súhlasiť so závermi luxemburských orgánov. Na rozdiel od toho, čo tvrdia, uvedený systém je charakterizovaný niekoľkými formami daňového oslobodenia, najmä z titulu dane z príjmu, obecnej obchodnej dane a dane z čistej hodnoty. Tieto formy oslobodenia sa odlišujú od pravidla zdaňovania daných spoločností. Okrem toho, tieto výnimky nemajú len zabrániť viacnásobnému zdaneniu príjmov, ale aj poskytnúť daňovú úľavu v prípade niektorých daní z niektorých hospodárskych činností uvedených v zákone z 31. júla 1929 vykonávaných daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami.
(61)
Keďže režim daňového oslobodenia z roku 1929 uplatňovaný na daňovo oslobodené holdingové spoločnosti nepokrýva všetky dane, ktoré musia luxemburské spoločnosti v zásade platiť (21), toto konanie sa vzťahuje len na zistené daňové odchýlky a týka sa niekoľkých osobných daní, v súvislosti s ktorými sa poskytuje oslobodenie (22). Pokiaľ ide o priame dane a najmä o daň z príjmu, obecnú obchodnú daň a daň z čistej hodnoty (daň z majetku), oslobodenie uplatňované na holdingové spoločnosti 1929 je úplné.
(62)
So zreteľom na predchádzajúce skutočnosti Komisia súhlasí s tým, že pokiaľ ide o daň z nehnuteľností, daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 sa ňou zdaňujú podľa zákona z 1. decembra 1936, a že holdingové spoločnosti nie sú z tohto titulu príjemcami výhod na rozdiel od toho, čo tvrdila vo svojom rozhodnutí z 9. februára 2006.
(63)
Pokiaľ ide o oslobodenie od dane z príjmu a od obecnej obchodnej dane, dosah oslobodenia od dane z príjmu z účastí (dividendy a kapitálový zisk) poskytnutého daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929 skutočne presahuje daňové oslobodenie účastí poskytnuté v súvislosti s dividendami a kapitálovým ziskom realizovaným holdingovými spoločnosťami, ktoré nie sú daňovo oslobodené, aby sa zabránilo ich dvojitému zdaneniu. Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 sú predovšetkým od nich oslobodené nezávisle od toho, či spĺňajú alebo nespĺňajú podmienky, ktoré sú predpokladom pre uplatnenie spoločného systému daňového oslobodenia s cieľom zabrániť dvojitému zdaneniu (23). Preto sa na tieto spoločnosti na rozdiel od zdaniteľných spoločností z úradnej moci vzťahujú tieto formy daňového oslobodenia. Za takýchto okolností sa Komisia domnieva, že uvedeným daňovým oslobodením sú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 zvýhodnené, odvolávajúc sa na náklady, ktoré spravidla zaťažujú ich rozpočet (24).
(64)
Pokiaľ ide ďalej o daň z príjmu a obecnú obchodnú daň, Komisia musí zdôrazniť, že úroky a licenčné poplatky, ktoré prijímajú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, sú od nich úplne oslobodené v rozpore so zdaňovaním podľa všeobecného práva uplatniteľného na ostatné holdingové spoločnosti v Luxembursku. Toto daňové oslobodenie však nemôže byť odôvodnené snahou zabrániť dvojitému zdaneniu týchto príjmov, predovšetkým preto, lebo zodpovedajúce náklady si odpočítavajú za predchádzajúce obdobie tí, ktorí ich znášajú. Daňové oslobodenie týchto príjmov podľa zákona z 31. júla 1929 je teda porušením pravidiel a je v rozpore so zásadou, že výplaty úrokov a licenčných poplatkov podliehajú najmenej jeden krát dani z príjmu. So zreteľom na charakter tohto daňového oslobodenia, ktoré predstavuje porušenie pravidiel, Komisia sa ďalej nazdáva, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 majú aj v tomto prípade výhody vo forme odľahčenia od nákladov, ktoré spravidla zaťažujú ich rozpočet.
(65)
Pokiaľ ide o zrážkovú daň z rozdelených príjmov, dividend a licenčných poplatkov zaplatených daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929, Komisia konštatuje, že uvedené holdingové spoločnosti nepodliehajú v súvislosti s platbami v prospech príjemcov, ktorí nemajú bydlisko v Luxembursku, zrážkovej dani, ktorá sa spravidla uplatňuje, a pokiaľ ide o miliardárske holdingové spoločnosti, ani zrážke uplatňovanej na tantiémy. Komisia sa preto domnieva, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 majú za tohto predpokladu prospech aj z odľahčenia nákladov, ktoré spravidla zaťažujú ich rozpočet.
(66)
Ďalej za predpokladu, že toto oslobodenie od zrážkovej dane priamo zvýhodňuje vlastníkov príjmov a daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 zvýhodňuje iba nepriamo, Komisia sa nazdáva, že prinajmenšom má za následok odľahčenie týchto spoločností od nákladov, ktoré spravidla znášajú platiace spoločnosti zdaniteľné v Luxembursku. Toto hodnotenie potvrdzuje aj skutočnosť, že pri uplatnení zrážkovej dane je sadzba zrážkovej dane vyššia, ak náklady hradí platiaci subjekt, a že platiaci subjekt nie je za uvedeného predpokladu povinný previesť daň na vlastníka príjmu. Okrem toho, daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 majú nepriamu výhodu z dôvodu ľahšieho prístupu k rizikovému kapitálu/kapitálovým pôžičkám spojeným s vyšším výkonom, ktorý vyplýva z tohto oslobodenia, z ktorého majú výhodu investori.
(67)
Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 nepodliehajú dani z čistej hodnoty uplatniteľnej na spoločnosti zdaniteľné v Luxembursku. Aj za predpokladu, že toto oslobodenie by malo obmedzený hospodársky dosah, prinajmenšom zmierňuje zaťaženie daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, ktoré spravidla znášajú spoločnosti v Luxembursku.
(68)
Z predchádzajúcich tvrdení vyplýva, že podľa Komisie sú uvedené výhody opatreniami porušujúcimi pravidlá, ktoré môžu zvýhodňovať niektoré podniky v porovnaní s inými podnikmi nachádzajúcimi sa z hľadiska cieľa, ktorý sa sleduje uvedeným systémom - t. j. predchádzanie viacnásobnému zdaneniu - v situácii porovnateľnej po faktickej i právnej stránke. Komisia sa v tejto súvislosti nazdáva, že odkaz luxemburských orgánov na rozsudok vo veci Banks je irelevantný. V uvedenej veci totiž žiadny z možných spôsobov zdaňovania nie je a priori výhodnejší než ostatné. Preto v tomto prípade treba prihliadať na to, že oslobodenie je v zásade výhodnejšie než zdanenie príjmov. Komisia dospela v tomto smere k záveru, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 majú určite a nie iba prípadne výhodu úľavy na nákladoch, ktoré spravidla zaťažujú ich rozpočet.
(69)
Všetky tri príklady, ktoré spomenuli luxemburské orgány vo svojom liste z 13. apríla 2006, nemôžu spochybniť záver, že sporný systém zvýhodňuje v rozpore so všeobecným daňovým právom, čo nemožno ospravedlniť povahou daňového systému v Luxembursku. Na jednej strane ide totiž o predpoklady, ktoré nie sú typické, skutočného využívania režimu v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Na druhej strane, uvedené príklady sa týkajú výlučne situácií, v ktorých systém podľa spoločného práva už teraz poskytuje úplné daňové oslobodenie od daní z príjmu. Naopak, Luxembursko nezohľadňuje situácie, v ktorých všeobecné právo neposkytuje oslobodenie, aj keď, ako sa už predtým konštatovalo, iba v týchto situáciách umožňuje systém príjemcom výhod z uvedeného systému zachovať si špecifickú výhodu oproti systému podľa všeobecného práva.
(70)
Komisia sa teda domnieva, že netreba prihliadať na všetky priame a nepriame dane uplatniteľné s cieľom určiť, či existuje skutočná daňová výhoda poskytnutá daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929, pretože existencia tejto výhody sa v širokej miere preukázala. Komisia okrem toho konštatuje, že takú analýzu by nebolo možné uskutočniť so zreteľom na neobmedzený počet situácií, ktoré treba zohľadniť.
(71)
Na záver je Komisia toho názoru, že uvedený režim je výhodou, ktorá sa poskytuje daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929.
(72)
Treba pripomenúť, že špecifickosť štátneho opatrenia, t. j. jeho selektívny charakter, je jednou z nevyhnutných zložiek pojmu štátnej pomoci podľa článku 87 ods. 1 zmluvy. Preto treba preskúmať, či uvedený daňový systém prináša alebo neprináša výhody iba v prospech niektorých spoločností alebo niektorých odvetví činnosti (25). V tomto prípade podľa luxemburských orgánov nie je systém v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 selektívny, pretože by z neho mohli mať prospech všetky podniky, ktoré sa nachádzajú v porovnateľných situáciách, t. j. ktoré vykonávajú výlučne činnosti správy a zhodnocovania účastí v kontrolovaných podnikoch a činnosť vyberania príjmov pochádzajúcich z týchto činností.
(73)
Komisia zdieľa stanovisko luxemburských orgánov, že selektívnosť opatrenia, akým je daňové oslobodenie v prípade činností holdingových spoločností, sa nevyhnutne musí posudzovať v porovnaní s porovnateľnými situáciami (26). Komisia sa však nazdáva, že v tomto prípade sa pri porovnávaní musia zohľadniť spoločnosti, ktoré majú príjmy porovnateľné s príjmami daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Komisia však pripomína, že z luxemburských spoločností sú iba daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 úplne oslobodené od zdanenia všetkých príjmov, ktoré majú, a to nezávisle od dane z príjmov, ktorá už bola prípadne uhradená v predchádzajúcom období spoločnosťami, v ktorých majú účasť.
(74)
Za týchto okolností Komisia môže iba konštatovať, že taký režim oslobodenia je selektívny, pretože zvýhodňuje niektoré podniky vykonávajúce výlučne niektoré činnosti pred rôznymi podnikmi a činnosťami, ktoré podliehajú riziku dvojitého zdanenia.
(75)
Toto hodnotenie potvrdzuje aj skutočnosť, že podľa luxemburských orgánov má zákon z 31. júla 1929 za cieľ zabrániť nadmernému rozšíreniu tohto režimu na iné spoločnosti, ako sú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, s cieľom zabrániť tomu, aby tento režim nebol pre štátny rozpočet nadmernou záťažou. V tejto súvislosti Komisia pripomína, že odôvodnenie založené na povahe alebo ekonomike systému zdaňovania musí odkazovať na spojitosť špecifického daňového opatrenia s vnútornou logikou daňového systému všeobecne (27). V tomto prípade však Luxembursko neodôvodnilo režim, ktorý sa uplatňuje odlišne od pravidiel a ktorého výhody využívajú iba daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, z hľadiska povahy alebo ekonomiky vnútroštátneho daňového systému.
(76)
Komisia navyše konštatuje, že predpokladom nároku na uplatnenie daňového oslobodenia podľa zákona z 31. júla 1929 je splnenie niekoľkých podmienok spojených predovšetkým s existenciou systému registrácie pod dohľadom úradu a niekoľkých zákonom stanovených požiadaviek, ktoré sa týkajú čistej minimálnej hodnoty a skutočného a výlučného vykonávania niektorých presne vymedzených činností. Podľa Komisie však existencia týchto prísnych kritérií posilňuje selektívnu povahu uvedeného režimu.
(77)
V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 musia svoje činnosti obmedziť na nadobúdanie účastí v akejkoľvek podobe v iných podnikoch, ako aj na správu a zhodnocovanie týchto účastí. Súhrnné vymedzenie uvádzané v zákone z 31. júla 1929 o zhodnocovaní účastí spresnil úrad pre registráciu a majetok, ktorý rozšíreným výkladom dospel k názoru, že musí zahrnúť viaceré hospodárske činnosti, ktoré sú priamo alebo nepriamo spojené so zhodnocovaním účastí, pričom ide predovšetkým o činnosti financovania. Holdingové spoločnosti sú oprávnené poskytovať dlhodobé alebo krátkodobé peňažné zálohy a pôžičky spoločnostiam, v ktorých majú bezprostredne účasť (28).
(78)
Podľa zákona z 31. júla 1929 vytvorenie zábezpek v prospech veriteľov obchodných spoločností, v ktorých majú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti účasť, ako aj ručenie v súvislosti s navýšením ich základného imania súvisí aj s koncepciou zhodnocovania účastí. Okrem toho, daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 môžu vlastniť okrem akciových podielov verejné a súkromné obligácie, zaznamenané alebo nezaznamenané na burze, vydané verejným alebo súkromným sektorom. Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti teda môžu vlastniť iba obligácie nezávisle od činností správy podielov alebo spoločne s nimi. Finančné holdingové spoločnosti majú ďalej možnosť rozšíriť okruh potenciálnych príjemcov financovaní a v súvislosti s tým poskytovať pôžičky všetkým obchodným spoločnostiam, ktoré patria do skupiny, a teda všetkým obchodným spoločnostiam, ktoré majú spoločný názov a v ktorých má spoločná materská spoločnosť účasť v rozsahu najmenej 25 %.
(79)
Niektoré činnosti sa okrem toho považujú za rovnocenné nadobúdaniu účastí, aj keď uvedená daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929 nemá žiadnu účasť. Preto holdingová spoločnosť, ktorá môže byť vlastníkom patentov, hoci ich nemôže spravovať a obchodovať s nimi, môže poskytnúť prevádzkové licencie tretím obchodným spoločnostiam alebo skupine, ku ktorej patrí, a na základe toho vyberať licenčné poplatky bez toho, aby stratila prospech z daňového oslobodenia.
(80)
K povoleným činnostiam daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 patrí aj poradenská činnosť v rámci správy a financovania investičných fondov. Táto činnosť má za cieľ zabezpečovať investičným fondom poradenstvo v oblasti správy portfólia, ktorá im bola zverená. Túto činnosť zvyčajne vykonáva poradenská spoločnosť, ktorá je v zásade zdaniteľná podľa všeobecného daňového zákona. Keď sú však splnené určité osobitné podmienky, poradenská spoločnosť si môže uplatniť nárok na štatút holdingovej spoločnosti 1929 (29).
(81)
Z uvedeného vyplýva, že činnosti, ktoré holdingová spoločnosť 1929 môže vykonávať, sú úzko vymedzené zákonom z 31. júla 1929, pričom výkon iných činností sa sankcionuje odňatím štatútu daňového oslobodenia. Komisia sa nazdáva, že tieto obmedzenia sú potvrdením selektívnej povahy režimu daňového oslobodenia v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Okrem toho, ako Komisia uviedla vo svojom rozhodnutí z 9. februára 2006, stačí konštatovať, že viaceré hospodárske odvetvia nemôžu mať výhody poskytované týmto režimom. Podniky vykonávajúce odlišné činnosti než povolené činnosti týkajúce sa zhodnocovania účastí, ako aj činnosti patriace do niektorých odvetví ako výrobný priemysel, poľnohospodárstvo alebo obchod, sú vylúčené z prospechu, ktorý poskytuje uvedený režim.
(82)
Komisia sa domnieva, že nie je možné žiadnym objektívnym spôsobom odôvodniť taký systém zdaňovania, ktorý je osobitne vyhradený daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929 a ktorého účelom je zvýhodniť tieto spoločnosti pred jej konkurentmi zúžením jeho uplatňovania na niektoré podniky, sa nedá nijako objektívne odôvodniť.
(83)
Skutočnosť, že uvedený režim je prístupný iba luxemburským obchodným spoločnostiam vykonávajúcim úzky počet činností posilňuje toto hodnotenie. Každý podnik, ktorý chce zhodnotiť svoje investície, musí totiž zriadiť v Luxembursku, ak má záujem mať prospech z uvedeného režimu daňové oslobodenia, samostatný podnik, ktorého predmetom podnikania budú výlučne činnosti povolené právnymi predpismi z roku 1929. Zriadenie takej štruktúry však vyžaduje investície, ktoré sa pripoja k obvyklým nákladom na investičnú činnosť. Iba tie podniky, ktoré majú štruktúru skupiny, značné hospodárske zdroje (30) dostatočné na to, aby v Luxembursku zriadili štruktúru zaoberajúcu sa činnosťami správy a financovania účastí, sú schopné mať prospech z tohto režimu. Ide napríklad o daňovo oslobodené miliardárske spoločnosti.
(84)
Pokiaľ ide o štátny pôvod výsledkov vyplývajúcich z uplatňovania uvedeného režimu, treba pripomenúť, že pojem pomoc je všeobecnejší než pojem subvencia, pretože zahrňuje nielen pozitívne príspevky ako samotné subvencie, ale aj intervencie, ktoré v rôznych formách znižujú náklady, ktoré spravidla zaťažujú rozpočet podniku a ktoré z tohto dôvodu, aj keď nie sú subvenciami v úzkom zmysle slova, majú rovnaký charakter a rovnaké účinky (31). Z toho vyplýva, že režim ekvivalentný uvedenému režimu, v rámci ktorého verejné orgány poskytujú niektorým podnikom výhody oslobodenia od dane, ktorú sú za normálnych okolností povinné zaplatiť, ktorý aj keď neobsahuje prevod štátnych zdrojov, posúva príjemcov do priaznivejšej finančnej situácie v porovnaní s ostatnými daňovníkmi, je štátnou pomocou podľa článku 87 ods. 1 zmluvy (32). V tomto prípade aj keď oslobodenia vyplývajúce z uplatňovania režimu v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 nie sú prevodmi štátnych zdrojov, nedá sa poprieť, že majú za následok stratu daňových zdrojov, a preto sú štátnym financovaním.
(85)
Podľa Luxemburska môžu daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 narušiť hospodársku súťaž a poškodzovať obchod vo vnútri Spoločenstva v prípade, ak prijímajúce holdingové spoločnosti sú výlučne prijímateľmi pasívnych príjmov a nenachádzajú sa v situácii porovnateľnej so situáciou ostatných subjektov konajúcich ako nezávislí platitelia. Komisia vraj navyše nepreukázala, že režim má za následok posilnenie postavenia daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 v porovnaní s ostatnými holdingovými spoločnosťami.
(86)
Komisia poznamenáva, že z ustálenej judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev na jednej strane vyplýva, že na to, aby opatrenie narušilo hospodársku súťaž, stačí, aby príjemca pomoci konkuroval ostatným podnikom na trhoch otvorených konkurencii (33), a že na druhej strane opatrenie poškodzuje obchod v Spoločenstve v prípade, ak poskytnutá štátna finančná posilní postavenie podniku v porovnaní s ostatnými konkurenčnými podnikmi v rámci obchodu v Spoločenstve (34).
(87)
Komisia sa domnieva, že daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 patria do finančného odvetvia, v rámci ktorého vykonávajú špecifické činnosti ako napríklad poskytovanie pôžičiek iným členom skupiny, emisiu obligácií, faktoring a správu hotovostných vkladov pre spoločnosti, ktoré priamo alebo nepriamo kontrolujú a pre ďalšie spoločnosti skupiny, ku ktorej patrí daňovo oslobodená holdingová spoločnosť 1929, alebo poradenstvo v oblasti správy spoločných investičných fondov. V zmysle uvedeného majú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti a daňovo oslobodené miliardárske spoločnosti podľa právnych predpisov z roku 1929 možnosť väčšej prevádzkovej pružnosti pri výkone finančných činností tohto druhu. Daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 vykonávajú aj činnosť odkupovania a správy patentov, ako aj poskytovania licencií filiálkam, ktoré priamo alebo nepriamo vlastnia, alebo iným obchodným spoločnostiam skupiny.
(88)
Podľa procesu deregulácie, ktorý charakterizoval trh finančných služieb Spoločenstva, hospodárska súťaž v tomto odvetví sa opiera hlavne o odstránenie akejkoľvek inštitucionálnej reštrikcie v rámci výkonu finančných činností na spoločnom trhu a o transparentnosť a rovnosť podmienok pri výkone týchto činností, keď sú porovnateľné. Tento režim však narúša hospodársku súťaž vtedy, keď daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 sú úplne oslobodené od priamych daní z príjmov pochádzajúcich z týchto činností, spravidla uplatniteľných v Luxembursku, aj keď tieto činnosti sú zdaniteľné, keď ich vykonávajú nezávislí platitelia alebo keď títo platitelia nemajú špecifickú formu daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929.
(89)
Ďalej so zreteľom na to, že skupiny, ktoré majú medzinárodnú dimenziu, alebo ktorých činnosti pokrývajú viacero odvetví, najmä odvetvie obchodu, si často zvolia štatutárnu formu daňovo oslobodenej holdingovej spoločnosti 1929, obchod medzi členskými štátmi sa poškodzuje kvôli daňovým výhodám poskytnutým mnohonárodným obchodným spoločnostiam, ktoré využívajú služby daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Okrem toho, daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 poskytujú služby v rámci skupiny a s určitými obmedzeniami sa môžu zapojiť do priemyselnej a obchodnej činnosti spoločností, v ktorých majú účasť, čo predstavuje plnoprávnu hospodársku činnosť ako uviedol Súdny dvor vo svojom nedávnom rozsudku vo veci Fondazione Cassa di Risparmio di Firenze (35). Poškodzovanie obchodu a narušenie hospodárskej súťaže je prítomné na úrovni skupín, ku ktorým patria daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, zo všetkých týchto dôvodov a takisto z dôvodu obchodnej činnosti týchto skupín.
(90)
Tieto závery sú podporené zistením, že uvedené daňové oslobodenia majú veľký vplyv aj na výber Luxemburska ako prednostného finančného centra. Preto Komisia považuje za vhodné poukázať na články, ktoré sa objavili v tlači (36) a v ktorých sa píše, že luxemburský finančný systém sa zakladá na režime daňového oslobodenia holdingových spoločností. To je informácia, na základe ktorej možno konštatovať, že finančné mnohonárodné spoločnosti používajú holdingové štruktúry v Luxembursku, ku ktorým patria aj daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, aby sa minimalizovalo ich daňové zaťaženie. Podľa týchto článkov v tlači je v Luxembursku zaregistrovaných viac ako 15 000 daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929.
(91)
Napriek nedostatku údajov od luxemburských orgánov, na základe ktorých by sa dal určiť celkový obrat realizovaný daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929, sa Komisia domnieva, že nemožno poprieť význam tohto režimu pre finančné odvetvie v Luxembursku, ani narušenie hospodárskej súťaže a obchodu, ktoré z neho vyplývajú.
(92)
Komisia sa nazdáva, že štátna pomoc, ktorú prijímajú daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, sa nemôže považovať za zlučiteľnú so zásadami spoločného trhu. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že luxemburské orgány neuplatnili žiadny argument, že niektorá z výnimiek ustanovených v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy je uplatniteľná v tomto prípade.
(93)
Žiadne z ustanovení o výnimkách v článku 87 ods. 2 zmluvy, ktoré sa týkajú štátnej pomoci sociálneho charakteru poskytovanej jednotlivým spotrebiteľom, pomoc určená na odstránenie škôd vzniknutých v dôsledku prírodných katastrof alebo iných mimoriadnych udalostí a pomoci poskytovanej niektorým regiónom Spolkovej republiky Nemecko, nie sú v tomto prípade použiteľné.
(94)
To isté sa týka ustanovenia o výnimke v článku 87 ods. 3 písm. a) zmluvy, na základe ktorého sa môže poskytnúť pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja regiónov s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou. Okrem toho, režim sa nemôže považovať za podporu na realizáciu projektu spoločného európskeho záujmu, ani za podporu na nápravu závažnej poruchy luxemburského hospodárstva v zmysle článku 87 ods. 3 písm. b) zmluvy. Okrem toho nemá za cieľ podporiť kultúru a zachovanie kultúrneho dedičstva podľa článku 87 ods. 3 písm. d) uvedenej zmluvy.
(95)
Pokiaľ ide o článok 87 ods. 3 písm. c) zmluvy, na základe ktorého sa môže poskytovať pomoc na hospodársky rozvoj určitých hospodárskych aktivít alebo určitých hospodárskych regiónov za predpokladu, že táto pomoc nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom, Komisia konštatuje, že daňové výhody poskytnuté daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929 nie sú spojené s investíciami, tvorbou pracovných miest alebo špecifickými projektmi. Tieto výhody zjednodušene spočívajú v znížení poplatkov, ktorý spravidla musia znášať uvedené spoločnosti v súvislosti s výkonom svojich činností sa preto sa musia považovať za štátnu pomoc na činnosť. V súlade so stálou praxou Komisie sa taká pomoc nemôže považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom, ak neuľahčuje rozvoj určitých aktivít alebo niektorých hospodárskych odvetví a ak nie je časovo obmedzené, zostupná alebo úmerná tomu, čo je nevyhnutné na odstránenie špecifických ekonomických nevýhod.
(96)
Komisia berie na vedomie, že už samotná skutočnosť, že uvedené daňové výhody sú určené výlučne spoločnostiam registrovaným v Luxembursku ako daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, je v rozpore so slobodou podnikania hospodárskych subjektov zriadených aj v tejto krajine a vytvorených v iných členských štátoch (37).
(97)
Komisia sa v tejto súvislosti domnieva, že iba podniky založené v Luxembursku vo forme spoločnosti, môžu požívať výhody, ktoré poskytuje luxemburský daňový systém daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam 1929, a že táto okolnosť nemôže byť odôvodnená povahou uvedeného daňového systému. Ukazuje sa, že zahraničný podnik vykonávajúci činnosti porovnateľné s činnosťami daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, najmä prostredníctvom trvalého podniku, filiálky alebo pobočky podľa článku 43 zmluvy, nemôže požívať výhody, ktoré ustanovuje režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929. Preto Komisia nemôže súhlasiť so záväzkom luxemburských orgánov nestavať sa proti rozšíreniu štatútu daňového oslobodenia podľa zákona z 31. júla 1929 na trvalé podniky zahraničných spoločností nachádzajúce sa v Luxembursku, ak tieto spoločnosti spĺňajú podmienky ustanovené zákonom z 31. júla 1929. Článok 87 ods. 1 zmluvy totiž nerozlišuje štátnu podporu podľa jednotlivých príčiny alebo cieľov, ale ich vymedzuje podľa ich účinkov (38). Komisia teda potvrdzuje svoje predbežné hodnotenie, že uvedený režim znevýhodňuje v prvom rade zahraničné podniky pôsobiace v Luxembursku, ktoré nie sú spoločnosťou podľa luxemburského práva v porovnaní s holdingovými spoločnosťami vytvorenými vo forme spoločnosti zriadenej v Luxembursku. Táto diskriminácia môže byť teda prekážkou slobody podnikania v Luxembursku pre zahraničné spoločnosti, ktorá je v rozpore so zmluvou a je teda nezlučiteľná so zásadami spoločného trhu.
(98)
Komisia v tomto ohľade pripomína, že konanie ustanovené v článku 88 zmluvy nikdy nesmie viesť k výsledku, ktorý by bol v rozpore s inými ustanoveniami zmluvy. Komisia teda nemôže vyhlásiť štátnu pomoc, ktorej určité podrobné postupy protirečia iným ustanoveniam zmluvy, za zlučiteľnú so zásadami spoločného trhu (39). V tomto prípade, ako už bolo povedané, uvedený režim neposkytuje výhody zahraničnej spoločnosti, ktorá pôsobí v Luxembursku prostredníctvom svojho sekundárneho podniku vo forme stáleho podniku, filiálky alebo pobočky podľa článku 43 zmluvy, zdaniteľného v Luxembursku. Ak členský štát poskytne, a to aj nepriamo, daňovú výhodu podnikom so sídlom na jeho území a zároveň odmietne udeliť rovnakú výhodu podnikom so sídlom v inom členskom štáte, ktoré však majú v Luxembursku sekundárny podnik, rozdielne zdanenie týchto dvoch kategórií príjemcov bude v zásade zmluvou zakázané, takže medzi nimi neexistuje žiadny rozdiel, pokiaľ ide o objektívnu situáciu.
(99)
So zreteľom na všetky uvedené dôvody je Komisia toho názoru, že uvedený režim sa nemôže považovať za zlučiteľný so zásadami spoločného trhu.
VI. ZÁVERY
(100)
Komisia konštatuje, že daňový režim uplatniteľný na daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 v Luxembursku je štátnou pomocou podľa článku 87 ods. 1 zmluvy a že v jeho prípade nie je uplatniteľné žiadne ustanovenie o výnimkách v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy. Komisia zároveň konštatuje, že napriek úpravám režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 zavedených zákonom z 21. júna 2005, režim i naďalej poskytuje všetky uvedené daňové výhody, a to aj keď sa počet príjemcov výhod režimu obmedzuje na holdingové spoločnosti, ktoré prijímajú menej než 5 % dividend zo zahraničných spoločností, ktoré podliehajú dani z obchodných spoločností v rozsahu menej ako 11 %, ako aj na holdingové spoločnosti prijímajúce dividendy vyplácané zahraničnými spoločnosťami, ktoré podliehajú dani z obchodných spoločností vo výške najmenej 11 % alebo luxemburskými spoločnosťami. Komisia dospela k záveru, že režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 tak, ako bol upravený zákonom z 21. júna 2005, je štátnou pomocou podľa článku 87 ods. 1 zmluvy a že v jeho prípade nie je uplatniteľné žiadne ustanovenie o výnimkách v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy.
(101)
Komisia konštatuje, že režim daňového oslobodenia podľa právnych predpisov z roku 1929 sa od nadobudnutia účinnosti zmluvy podstatne nezmenil. Komisia je teda toho názoru, že tento režim je existujúcou pomocou v zmysle článku 1 písm. b) bodu i) nariadenia (ES) č. 659/1999. Komisia je ďalej toho názoru, že úpravy režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, ktoré sú ustanovené zákonom z 21. júna 2005, nezavádzajú nové prvky štátnej pomoci a nerozširujú počet jej príjemcov; opatrenie si teda zachováva charakter existujúcej pomoci.
(102)
Luxemburské orgány predložili argument, že Komisia vraj schválila zmeny a doplnenia zavedené zákonom z 21. júna 2005 v rámci pracovnej skupiny Rady pre kódex správania, ktorá mala skúmať daňové opatrenia, ktoré sú podľa Kódexu správania v oblasti zdaňovania podnikov (40) škodlivé, a preto je režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 v súlade so zmluvou. Komisia predovšetkým konštatuje, že článok 87 nevylučuje z rozsahu svojej pôsobnosti žiadne daňové opatrenia. Komisia ďalej konštatuje, že ani zákon z 31. júla 1929, ani žiadna z jeho zmien a doplnení vrátane tých, ktoré zaviedol zákon z 21. júna 2005, neboli Komisii oznámené v súlade s článkom 88 ods. 3 zmluvy. V dôsledku toho Komisia nemohla rozhodnúť o zlučiteľnosti uvedeného režimu s pravidlami v oblasti štátnej pomoci.
(103)
Zo skutočnosti, že Komisia sa zúčastnila prác pracovnej skupiny pre kódex správania, ktorej cieľom bolo preskúmať škodlivý charakter uvedeného daňového opatrenia, sa preto nedá vyvodiť žiadny záver. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že konanie vo veci formálneho zisťovania v spojitosti s daňovými systémami z hľadiska štátnej pomoci je právne nezávislé od prác pracovnej skupiny pre kódex správania. Okrem toho, režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929, ktorý preskúmala pracovná skupina pre kódex správania, mal rozsah pôsobnosti užší než režim, o ktorom sa hovorí v tomto rozhodnutie. Skúmanie, ktoré uskutočnila uvedená pracovná skupina, sa totiž týkalo výlučne daňového oslobodenia dividend prijímaných daňovo oslobodenými holdingovými spoločnosťami 1929.
(104)
Z toho vyplýva, že toto skúmanie nemôže brániť Komisii v tom, aby pristúpila k tomuto hodnoteniu, ani spochybniť záver Komisie, že režim oslobodených holdingových spoločností 1929 upravený zákonom z 31. júla 1929, v znení zákona z 21. júna 2005, je štátnou pomocou nezlučiteľnou so zásadami spoločného trhu podľa článku 87 ods. 1 zmluvy.
(105)
Komisia je toho názoru, že je potrebné zrieknuť sa poskytovania rozličných výhod ustanovených režimom daňového oslobodenia uplatniteľným na daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 a zrušiť ich alebo ich upraviť tak, aby boli zlučiteľné so zásadami spoločného trhu. Počínajúc dátumom oznámenia tohto rozhodnutia sa už nebudú môcť poskytovať výhody ustanovené týmto režimom alebo jeho zložky na nové prijímajúce spoločnosti registrované ako daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929. Luxemburské orgány zmenia a doplnia na tento účel svoje právne predpisy najneskôr do 31. decembra 2006.
(106)
Pokiaľ ide o existujúce daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929, ktoré v súčasnosti majú výhody režimu daňového oslobodenia opísaného v tomto rozhodnutí, Komisia berie na vedomie, že charakter režimu ako existujúcej pomoci bráni vymáhaniu akejkoľvek pomoci poskytnutej pred dátumom tohto rozhodnutia.
(107)
Komisia berie na vedomie, že tretie zainteresované strany nepredložili svoje pripomienky alebo inú relevantnú informáciu, aby sa určilo, či existuje v prípade príjemcov výhod z uvedeného režimu oprávnená dôvera, ktorou by sa dali odôvodniť osobitné prechodné opatrenia pred zrušením tejto schémy pomoci. Komisia preskúmala tvrdenia luxemburských orgánov týkajúce sa finančných činností holdingových spoločností 1929 a ostatné argumenty predložené týmito orgánmi týkajúce sa oprávnenej dôvery súčasných príjemcov. Cieľom je umožniť uvedeným príjemcom zachovať si účinky režimu počas prechodného obdobia pred úplným zrušením režimu.
(108)
Z tohto hľadiska je Komisia v prvom rade toho názoru, že so zreteľom na rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 2006 (41), ani Luxembursko, ani príjemcovia výhod z režimu sa nemôžu odvolávať na oprávnenú dôveru v zachovanie režimu daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 počas prechodného obdobia stanoveného Radou (v súvislosti s prácami uskutočňovanými pracovnou skupinou pre kódex správania) pre zrušenie prvkov režimu považovaných za škodlivé. Schéma štátnej pomoci založená na článkoch 87 až 89 zmluvy a predmet tohto konania sa totiž líši od konania Rady v rámci uvedených prác.
(109)
Po druhé, Komisia je toho názoru, že daňový režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 je režimom trvalého charakteru. Okrem toho, príjemcovia výhod sa v zásade nemôžu odvolávať na oprávnenú dôveru v trvanie uvedeného režimu po uplynutí daného daňového roka, ktorého sa daňové oslobodenie týka. Komisia predovšetkým konštatuje, že režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 nepodlieha realizácii špecifických investícií zo strany príjemcov výhod, ale sa obmedzuje na oslobodenie príjmov realizovaných uvedenými holdingovými spoločnosťami počas daného daňového obdobia.
(110)
Treba však uznať, že režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 stále patrí do pôsobnosti zákona z 31. júla 1929, ktorý sa od dátumu svojho vyhlásenia príliš nezmenil. Aj keď dlhotrvajúci charakter (76 rokov) nemôže byť zárukou trvácnosti režimu alebo jeho súladu s pravidlami pre poskytovanie štátnej pomoci, u príjemcov výhod mohol vyvolať dojem, že nemôže dôjsť k náhlemu zrušeniu systému zdaňovania typu činností, aké vykonávajú, a že v súvislosti s týmito činnosťami majú nárok na primeranú perspektívu nepretržitosti. Činnosť holdingových spoločností 1929 sa sústreďuje na poskytovanie strednodobých a dlhodobých financií. Táto činnosť je iná než činnosť krátkodobého finančného trading a nemôže sa uspokojiť s absenciou stability v čase.
(111)
Je však pravda, že existujúce holdingové spoločnosti 1929 v skutočnosti vynaložili v rámci mnohonárodných skupín, ku ktorým patria, značné investície. Účelom týchto investícií je najmä vytvoriť a rozvíjať infraštruktúry mnohonárodných skupín s cieľom koordinovať a podporovať rozvoj ich obchodných aktivít. Spochybnenie ich štatútu teda povedie k chúlostivým a zložitým operáciám v rámci reorganizácie, ktoré budú vyžadovať relatívne veľa času.
(112)
Zároveň sa prijali strednodobé a dlhodobé záväzky voči zamestnancom a poskytovateľom služieb, aby holdingové spoločnosti mohli vykonávať činnosti týkajúce sa mnohonárodných skupín, ku ktorým patria. Z tohto hľadiska treba poznamenať, že podľa luxemburských orgánov je v Luxembursku v súčasnosti činných asi 13 000 daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 a že tieto spoločnosti prispievajú k príťažlivosti krajiny ako medzinárodného finančného centra, ktorého aktívne osadenstvo predstavuje 110 000 pracovníkov. Komisia musí preto pozorne pristupovať k relatívne značným dôsledkom, ktoré by mohlo mať rozhodnutie ihneď zrušiť režim daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 na zamestnanosť a hospodársky rozvoj v Luxembursku.
(113)
So zreteľom na predchádzajúce zistenia Komisia považuje za primerané poskytnúť daňovo oslobodeným holdingovým spoločnostiam existujúcim k dátumu tohto rozhodnutia prechodné obdobie. Toto prechodné obdobie sa skončí 31. decembra 2010. Spoločnosti, ktoré budú naďalej využívať výhody z režimu daňového oslobodenia do 31. decembra 2010, nebudú môcť postúpiť úplne ani čiastočne svoj kapitálu za odplatu počas tohto prechodného obdobia, pretože so zreteľom na ich charakter holdingových spoločností v prípade prevedenia svojich podielov sa nebudú môcť odvolávať na oprávnenú dôveru v pokračovanie režimu daňového oslobodenia. Pokiaľ ide o daňové oslobodenie príjmov od 1. januára 2011, uplatňovanie režimu daňového oslobodenia v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností 1929 bude preto nezákonné a môže mať za následok akékoľvek vymáhanie udelenej výhody.
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Daňový režim, ktorý sa v súčasnosti uplatňuje v Luxembursku v prospech daňovo oslobodených holdingových spoločností podľa zákona z 31. júla 1929 (ďalej len „daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929“) je schémou štátnej pomoci, ktorá je nezlučiteľná so zásadami spoločného trhu.
Článok 2
Luxembursko je povinné zrušiť schému pomoci uvedenú v článku 1 alebo ju upraviť tak, aby bola zlučiteľná so spoločným trhom, najneskôr do 31. decembra 2006.
Od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia sa výhody tejto schémy alebo jej zložiek nebudú môcť poskytovať novým príjemcom.
Pokiaľ ide o daňovo oslobodené holdingové spoločnosti 1929 majúce výhody zo schémy pomoci uvedenej v článku 1 k dátumu tohto rozhodnutia, účinky schémy sa môžu predĺžiť najneskôr do 31. decembra 2010. Spoločnosti, ktoré však budú naďalej využívať výhody schémy uvedenej v článku 1 do 31. decembra 2010, majú počas celého trvania tohto prechodného režimu oslobodenia zakázané postúpiť celý svoj kapitál alebo jeho časť za odplatu.
Článok 3
Luxembursko oznámi Komisii do dvoch mesiacov od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia opatrenia, ktoré prijala za účelom dosiahnutia súladu.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené Luxemburskému veľkovojvodstvu.
V Bruseli, 19. júla 2006.