Nariadenie Rady (ES) č. 2411/98
z 3. novembra 1998
o uznávaní rozlišovacieho znaku členského štátu, v ktorom sú motorové a ich prípojné vozidlá evidované, v doprave vo vnútri spoločenstva
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75 ods. 1 písm. d),
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189c zmluvy [3],
(1) keďže spoločenstvo prijalo niekoľko opatrení, ktoré sú určené na zabezpečenie hladkého fungovania vnútorného trhu, zahŕňajúceho oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmluvy;
(2) keďže niekoľko členských štátov je zmluvnou stranou Viedenského dohovoru o cestnej prevádzke z roku 1968 [4], ďalej uvádzaný ako "dohovor", ktorého článok 37 stanovuje, že každé motorové vozidlo má mať vzadu okrem evidenčného čísla aj rozlišovací znak štátu, v ktorom je evidované;
(3) keďže spoločenstvo nie je zmluvnou stranou dohovoru a pretože niektoré z jeho členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, sa odvolali na ustanovenia článku 37 dohovoru; keďže tieto členské štáty na základe toho požadujú, aby vozidlá z iných členských štátov mali rozlišovacie znaky uvedené v prílohe 3 k dohovoru; keďže niektoré z týchto členských štátov neuznávajú iné rozlišovacie znaky okrem tých, ktoré sú uvedené na registračných tabuľkách, ktoré síce uvádzajú členský štát, v ktorom je vozidlo evidované, ale ktoré nezodpovedajú prílohe 3 k dohovoru;
(4) keďže niekoľko členských štátov zaviedlo vzor registračnej tabuľky, ktorá má na ľavom okraji modrú plochu obsahujúcu 12 žltých hviezdičiek, reprezentujúcich Európsku vlajku a rozlišovací znak členského štátu, v ktorom je vozidlo evidované; keďže pre účely dopravy vo vnútri spoločenstva tento rozlišovací znak spĺňa cieľ identifikácie štátu, v ktorom je vozidlo evidované, podľa článku 37 dohovoru;
(5) keďže členské štáty, ktoré vyžadujú od vozidiel iných členských štátov mať rozlišovací znak štátu evidencie, majú rovnako uznávať značku podľa prílohy k tomuto nariadeniu,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Toto nariadenie platí pre vozidlá evidované v členských štátoch, ktoré sa zúčastňujú dopravnej prevádzky vo vnútri spoločenstva.
Článok 2
Na účely tohto nariadenia:
1. "rozlišovací znak členského štátu, v ktorom je vozidlo evidované" znamená skupinu jedného až troch veľkých písmen udávajúcich členský štát, v ktorom je vozidlo evidované;
2. "vozidlo" znamená každé motorové vozidlo a jeho prípojné vozidlo definované:
- v smernici Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [5],
- v smernici Rady 92/61/EHS z 30. júna 1992 o typovom schválení dvojkolesových alebo trojkolesových motorových vozidiel [6].
Článok 3
Členské štáty, ktoré požadujú, aby vozidlá evidované v inom členskom štáte mali pri jazde na ich území rozlišovací evidenčný znak, uznajú rozlišovací znak členského štátu, v ktorom je vozidlo evidované, nachádzajúci sa na ľavom okraji na registračnej tabuľke, podľa prílohy k tomuto nariadeniu, ako ekvivalent ktoréhokoľvek iného rozlišovacieho znaku, ktorý uznávajú pre účely identifikácie štátu, v ktorom je vozidlo evidované.
Článok 4
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretí deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 3. novembra 1998