Nariadenie Rady (ES) č. 2826/2000
z 19. decembra 2000
o informačných a propagačných činnostiach pre poľnohospodárske výrobky na vnútornom trhu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä jej článok 37,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov,
keďže:
(1) Na základe platných sektorových ustanovení spoločenstvo môže vykonávať propagačnú činnosť na vnútornom trhu pre určitý počet poľnohospodárskych výrobkov.
(2) Vzhľadom na perspektívy trhov a získané skúsenosti a s cieľom zabezpečiť úplnú informovanosť zákazníkov mala by sa realizovať komplexná a dôsledná informačná a propagačná politika na vnútornom trhu pre poľnohospodárske výrobky a spôsob ich výroby spolu s podporným spôsobom aj pre potravinárske výrobky podľa takého istého plánu, aký bol stanovený vzhľadom na tretie krajiny, avšak bez akejkoľvek stimulácie konzumovať akýkoľvek výrobok z dôvodov jeho špecifického pôvodu.
(3) Takáto politika užitočným spôsobom doplní a podporí schémy uplatňované členskými štátmi tým, že bude vyzdvihovať imidž výrobku v očiach spotrebiteľov spoločenstva, najmä vo vzťahu ku kvalite, nutričnej hodnote, bezpečnosti potravín a výrobných metód.
(4) Mali by byť stanovené kritériá na výber príslušných výrobkov aj sektorov a tém kampane spoločenstva.
(5) S cieľom zabezpečiť dôslednosť a účinnosť programov mali by sa stanoviť zásady, prostredníctvom ktorých by sa mal definovať všeobecný postup s ohľadom na základné prvky týchto postupov na každý výrobok alebo sektor.
(6) Vzhľadom na technický charakter úloh, ktoré sa majú splniť, mala by mať Komisia možnosť obrátiť sa na výbor komunikačných expertov alebo technických asistentov.
(7) Musia sa stanoviť finančné pravidlá: ako všeobecné pravidlo platí, že navrhujúce organizácie a členské štáty preberú svoj podiel zodpovednosti a spoločenstvo by malo hradiť iba časť nákladov na činnosť. Vo výnimočných prípadoch však môže byť vhodnejšie nepožadovať žiadny finančný príspevok zo strany príslušných členských štátov. V prípade informácií o niektorých programoch spoločenstva týkajúcich sa pôvodu výrobku, organickej výroby, príslušného loga a štítkovania, ako aj grafických symbolov stanovených danou legislatívou - najmä pokiaľ ide o extrémne odľahlé regióny - môže byť rozdelenie financovania medzi spoločenstvom a členskými štátmi opodstatnené nevyhnutnosťou poskytovať informácie verejnosti o týchto relatívne nových programoch.
(8) Na zabezpečenie maximálnej efektívnosti nákladov by sa malo vykonávanie činnosti zveriť príslušnými postupmi orgánom, ktoré disponujú potrebnou štruktúrou a odbornými znalosťami.
(9) S cieľom overiť správnu realizáciu programov a ich dosah by členské štáty mali dôsledne kontrolovať realizáciu programu a dosah činností by sa mal vyhodnocovať nezávislým orgánom.
(10) Opatrenia nevyhnutné na vykonanie tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa stanovujú postupy na vykonávanie realizačných právomocí zverených Komisii [4].
(11) Výdavky na financovanie činností a na európsku technickú pomoc by sa mali klasifikovať ako intervenčné výdavky v zmysle článku 1 (2) e) nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky [5].
(12) Propagačné opatrenia obsiahnuté v sektorových regulačných ustanoveniach sa líšia svojimi vykonávacími predpismi, ktoré sa často menili a doplňovali. V dôsledku toho je ťažké ich uplatňovať. Mali by sa štandardizovať, zjednodušiť a začleniť do jedného spoločného textu. V súlade s tým by sa mali sektorové ustanovenia a pravidlá týkajúce sa propagácie zrušiť.
(13) Mali by sa stanoviť opatrenia na obdobie prechodu od sektorových ustanovení a pravidiel na nový program poskytnutý v tomto nariadení,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Spoločenstvo môže úplne alebo čiastočne financovať informačné a propagačné činnosti týkajúce sa poľnohospodárskych výrobkov a spôsobu ich výroby a zároveň potravinárskych výrobkov, vykonávané na jeho území.
2. Aktivity uvedené v odseku 1 sa nesmú orientovať na výrobky určitej značky a ani nesmú nabádať na spotrebu výrobku na základe jeho špecifického pôvodu. Toto ustanovenie nevylučuje možnosť uviesť pôvod výrobku pokrytého aktivitami uvedenými v článku 2 v prípade označení prepožičaných na základe ustanovení spoločenstva.
Článok 2
Súčasťou aktivít uvedených v článku 1 je:
a) styk s verejnosťou, propagácia a reklamná činnosť, ktorá upriamuje pozornosť najmä na podstatné vlastnosti a prednosti výrobkov spoločenstva, predovšetkým na kvalitu a bezpečnosť potravín, špecifické výrobné metódy, nutričnú a zdravotnú hodnotu, označovanie, vysoké štandardy ochrany zvierat a ohľad na životné prostredie;
b) účasť na podujatiach, veľtrhoch a výstavách vnútroštátneho alebo európskeho významu najmä formou výstavných stánkov zameraných na vylepšovanie imidžu výrobkov spoločenstva;
c) činnosti zamerané na informovanie najmä o systémoch spoločenstva týkajúcich sa chráneného označovania pôvodu (CHOP), chráneného zemepisného označovania (CHZO), zaručených tradičných špecialít (ZTŠ), organickej výroby, označovania, ako aj grafických symbolov určených legislatívou, najmä v prípade extrémne odľahlých regiónov;
d) činnosti zamerané na informovanie o systéme spoločenstva týkajúcom sa kvalitných vín vyrábaných v určitých regiónoch (kvalitné vína VUR), vín so zemepisným označením a alkoholických nápojov so zemepisným označením alebo vyhradeným tradičným označením;
e) štúdie zamerané na vyhodnotenie výsledkov propagačných a informačných aktivít.
Článok 3
Sektory a výrobky, ktoré môžu byť pokryté aktivitami uvedenými v článku 1, stanovia sa vzhľadom na tieto kritériá:
a) potrebu pútania pozornosti na kvalitu, typické charakteristické znaky, špecifické výrobné metódy, nutričnú a zdravotnú hodnotu, prospešnosť, bezpečnosť, šetrnosť k zvieratám alebo ekologickú priaznivosť daných výrobkov prostredníctvom tematických alebo cieľovo orientovaných kampaní;
b) zavádzanie systému označovania na informovanie spotrebiteľa a na zisťovanie pôvodu a kontrolu výrobkov;
c) nevyhnutnosť čeliť špecifickým alebo krátkodobým ťažkostiam v jednotlivých sektoroch;
d) potrebu poskytovať informácie o CHOP/CHZO spoločenstva, ZTŠ a o organických výrobných schémach;
e) potrebu poskytovať informácie o systéme spoločenstva pokrývajúcom kvalitné vína VUR, vína so zemepisným označením a liehové nápoje so zemepisným označením alebo vyhradeným tradičným označením.
Článok 4
1. Komisia každé dva roky v súlade s postupom uvedeným v článku 13 vypracuje zoznam tém a výrobkov uvedených v článku 3. V prípade potreby možno tento zoznam v priebehu tohto intervalu pozmeniť a upraviť rovnakým spôsobom.
2. Pred vypracovaním zoznamu uvedeného v odseku 1 môže Komisia konzultovať so stálou skupinou pre propagáciu poľnohospodárskych výrobkov poradného výboru pre zdravotnú nezávadnosť a bezpečnosť poľnohospodárskych výrobkov.
Článok 5
1. Pre každý sektor alebo výrobok vybratý Komisiou sa v súlade s postupom uvedeným v článku 13 (2) prijme stratégia, ktorá definuje usmernenia, s ktorými musia byť návrhy informačných a propagačných programov v súlade.
2. Pri stanovovaní smerníc uvedených v odseku 1 môže Komisia konzultovať so stálou skupinou pre propagáciu poľnohospodárskych výrobkov poradného výboru pre zdravotnú nezávadnosť a bezpečnosť poľnohospodárskych výrobkov.
3. Tieto usmernenia stanovujú všeobecné údaje týkajúce sa najmä:
a) cieľov a cieľových skupín;
b) jednej alebo viacerých tém, ktoré podliehajú vybraným opatreniam;
c) druhu vykonávaných aktivít;
d) doby trvania programov;
e) smernej distribúcie množstva, ktoré je k dispozícii ako príspevok spoločenstva k programom v závislosti od trhu a typov opatrení.
Článok 6
1. Vo vzťahu k aktivitám uvedeným v článku 2 a), b) a d) a v súlade s usmerneniami uvedenými v článku 5 profesionálna a/alebo interprofesionálna/e organizácia/ie zastupujúca/e príslušný/é sektor/y vypracuje v spolupráci s realizačným orgánom, ktorý si zvolila/i po prijatí konkurenčných ponúk všetkými vhodnými prostriedkami, informačný a propagačný program s maximálnou dobou trvania 36 mesiacov. Program môže zahŕňať jeden alebo viaceré zainteresované členské štáty, ktoré vypracujú špecifikáciu stanovujúcu kritériá na vyhodnocovanie týchto programov. Program môže pochádzať od organizácie na európskej úrovni alebo od organizácie, ktorá má dosah na jeden alebo viacero členských štátov. Prednosť budú mať programy organizácií zastupujúcich viacero členských štátov.
2. Príslušné/ý členské/ý štáty/štát preskúmajú vhodnosť každého programu a súlad navrhnutého realizačného orgánu s ustanoveniami tohto nariadenia, s usmerneniami a s príslušnou špecifikáciou. Zároveň skontrolujú, či hodnota programu zodpovedá vynaloženým peniazom. Členský/é štát/y vypracuje/ú predbežný zoznam programov a orgánov zvolených v rámci prostriedkov dostupných pre fondy a štáty sa zaviažu prispievať na financovanie týchto programov.
3. Členské štáty zašlú Komisii predbežný zoznam programov a zvolených orgánov a kópie programov.
Ak Komisia dospeje k záveru, že program, ktorý bol predložený, nie je v súlade s predpismi ani usmerneniami spoločenstva, potom v stanovenej časovej lehote informuje príslušný/é členský/é štát/y o zákonnej nespôsobilosti celého takéhoto programu alebo jeho časti. Len čo dôjde k prekročeniu tejto časovej lehoty, považuje sa program za spôsobilý.
Členské štáty zohľadnia všetky pripomienky vznesené Komisiou v danej časovej lehote. Po uplynutí tejto lehoty členský/é štát/y vypracuje/ú a okamžite zašle/ú Komisii konečný zoznam vybraných programov.
Komisia informuje pri najbližšej možnej príležitosti riadiaci výbor uvedený v článku 13 o vybraných programoch a o príslušných rozpočtoch.
Článok 7
1. Ak neexistujú informačné programy pre jednu alebo pre viacero činností uvedených v článku 2 c), predkladané organizáciami uvedenými v článku 6, vypracuje každý zainteresovaný členský štát na základe usmernení vypracovaných Komisiou svoju špecifikáciu a zvolí si formou verejnej výzvy na predloženie ponúk realizačný orgán pre ten program, ktorý sa zaviaže čiastočne financovať.
2. Členský štát zašle Komisii vybraný program spolu s odôvodneným stanoviskom týkajúcim sa jeho vhodnosti, jeho súladu a súladu navrhovaného orgánu s ustanoveniami tohto nariadenia a usmerneniami a hodnotou zodpovedajúcou vynaloženým peniazom.
3. Na účely preskúmania programov Komisiou a ich konečného schválenia členskými štátmi sa uplatní druhý, tretí a štvrtý pododsek článku 6 (3).
Článok 8
1. Pri vypracovávaní smerníc uvedených v článku 5 si Komisia môže vyžiadať pomoc výboru nezávislých komunikačných odborníkov alebo technických pomocníkov.
2. Komisia uplatní otvorenú alebo obmedzenú výzvu na predloženie ponúk s cieľom zvoliť si:
a) technického pomocníka/ov uvedených v odseku 1;
b) orgán alebo orgány zodpovedné za vyhodnotenie dosahu činností realizovaných na základe článkov 6 a 7.
Článok 9
1. Spoločenstvo financuje:
a) v plnej miere činnosti uvedené v článku 2 e);
b) čiastočne ostatné informačné a propagačné aktivity uvedené v článku 2.
2. Príspevok spoločenstva na aktivity uvádzané v odseku 1 b) nesmie prekročiť 50 % skutočných nákladov na uvedené aktivity.
Bez toho, aby tým bol dotknutý odsek 4, členské štáty budú financovať 20 % skutočných nákladov na aktivity uvedené v odseku 2, zvyšnú časť financovania budú hradiť navrhujúce organizácie. Platby realizované členskými štátmi a/alebo obchodnými alebo medziobchodnými organizáciami môžu pochádzať z poplatkov obdobných daniam.
3. Tam, kde je to však opodstatnené, a za predpokladu, že program je v záujme spoločenstva, možno rozhodnúť v súlade s postupom uvedeným v článku 13 (2) tak, že navrhujúca organizácia bude zodpovedná za celé financovanie, ktoré nepokryje spoločenstvo.
4. Vo vzťahu k aktivitám uvedeným v článku 7 sú členské štáty zodpovedné za tú časť financovania, ktorú neposkytne spoločenstvo.
Platby členských štátov môžu pochádzať z poplatkov obdobných daniam.
Článok 10
1. Orgán alebo orgány poverené realizáciou činností uvedených v článku 6 (1) a v článku 7 (1) musia mať odborné znalosti o výrobkoch a trhoch a zároveň musia disponovať potrebnými zdrojmi na vysokoefektívnu realizáciu, pričom musia brať ohľad na európsky rozmer týchto programov.
2. Členské štáty budú zodpovedné za dozor a za platby v prípade všetkých činností okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 9 (1) a).
Článok 11
Financovanie činností uvedených v článku 1 spoločenstvom spadá do článku 1 (2) e) nariadenia (ES) č. 1258/1999.
Článok 12
Podrobné predpisy na uplatňovanie tohto nariadenia sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 13 (2).
Článok 13
1. Komisii bude pomáhať Riadiaci výbor pre oleje a tuky zriadený na základe článku 37 nariadenia č. 136/66/EHS [6] a riadiace výbory zriadené na základe príslušných článkov iných nariadení o spoločnej organizácii poľnohospodárskych trhov (ďalej len "výbory").
2. V prípadoch, kde je odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
Obdobie uvedené v článku 4 (3) rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na jeden mesiac.
3. Výbory prijmú svoj vlastný procesný poriadok.
Článok 14
Každé dva roky - prvýkrát do 31. decembra 2003 - zašle Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia, ktoré bude pojednávať najmä o zvolených programoch a o využití dotácií, spolu s príslušnými návrhmi.
Článok 15
1. Rušia sa tieto ustanovenia:
a) článok 11 nariadenia Rady 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi [7];
b) článok 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1308/70 z 29. júna 1970 o spoločnej organizácii trhu s ľanom a s konope [8];
c) článok 20 (4) nariadenia Rady (EHS) č. 3763/91 zo 16. decembra 1991, ktorým sa zavádzajú špeciálne opatrenia týkajúce sa určitých poľnohospodárskych výrobkov v prospech francúzskych zámorských departementov [9];
d) články 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1332/92 z 18. mája 1992, ktorými sa zavádzajú špeciálne opatrenia na stolové olivy [10];
e) článok 31 (4) nariadenia Rady (EHS) č. 1600/92 z 15. júna 1992, týkajúci sa špecifických opatrení pre Azorské ostrovy a Madeiru, vzťahujúcich sa na určité poľnohospodárske výrobky [11];
f) článok 26 (4) nariadenia Rady (EHS) č. 1601/92 z 15. júna 1992, týkajúci sa špecifických opatrení pre Kanárske ostrovy, vzťahujúcich sa na určité poľnohospodárske výrobky [12];
g) druhá zarážka druhého odseku článku 1 a druhý pododsek článku 2 (1) nariadenia Rady (ES) č. 399/94 z 21. februára 1994, týkajúce sa špecifických opatrení na sušené hrozno [13];
h) článok 54 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou [14];
i) článok 35 (5) nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom [15].
2. Nariadením (ES) č. 399/94 sa z prvého odseku článku 1, resp. článku 2 (2) vypúšťajú slová "a podpora" a "d) a e)".
3. Rušia sa nariadenia Rady (EHS) č. 1195/90 zo 7. mája 1990 o opatreniach na zvýšenie spotreby a využitia jabĺk [16], (EHS) č. 1201/90 zo 7. mája 1990 o opatreniach na zvýšenie spotreby citrusových plodov [17], (EHS) č. 2067/92 z 30. júna 1992 o opatreniach na zvýšenie spotreby a trhovej kvality hovädzieho a teľacieho mäsa [18], (EHS) č. 2073/92 z 30. júna 1992 o zvyšovaní spotreby v spoločenstve a o rozširovaní trhov s mliekom a mliečnymi výrobkami [19], (ES) č. 2275/96 z 22. novembra 1996, ktorým sa zavádzajú špecifické opatrenia na živé rastliny a kvetinárske výrobky [20] a (ES) č. 2071/98 z 28. septembra 1998 o propagačných opatreniach v súvislosti s označovaním hovädzieho a teľacieho mäsa [21].
4. Ustanovenia, podmienky a nariadenia uvedené v odsekoch 1 a 2 sa budú naďalej uplatňovať na podporné a informačné programy schválené pred nadobudnutím účinnosti nariadenia, ktorým sa toto nariadenie uplatňuje.
Článok 16
Komisia prijme v súlade s postupom uvedeným v článku 13 (2) nevyhnutné opatrenia umožňujúce prechod z ustanovení uvedených v článku 15 na ustanovenia tohto nariadenia.
Článok 17
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmy deň po dni jeho zverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Bude sa uplatňovať od 1. januára 2001.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 19. decembra 2000