Smernica Rady 95/21/ES
z 19. júna 1995
týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátov
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 84 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
konajúc v súlade s článkom 189c zmluvy [3],
keďže spoločenstvo je vážne znepokojené námornými haváriami a znečistením morí a pobreží členských štátov;
keďže spoločenstvo je rovnako znepokojené životnými a pracovnými podmienkami na lodiach;
keďže Rada na svojom zasadaní 25. januára 1993 prijala závery, ktoré upozorňujú spoločenstvo a členské štáty na zaistenie efektívnejšieho uplatnenia a presadzovania príslušných medzinárodných námorných bezpečnostných a ochranných environmentálnych štandardov a na zavedenie nových opatrení, keď budú prijaté;
keďže Rada vo svojom uznesení z 8. júna 1993 o spoločnej politike bezpečných morí [4] upozorňuje Komisiu na čo možno najrýchlejšie predloženie návrhov osobitných činností a formálnych návrhov kritérií kontroly lodí Rade, vrátane harmonizácie pravidiel zadržania, ďalej vrátane možnosti uverejnenia výsledkov inšpekcií a odmietnutia vstupu do prístavov spoločenstva;
keďže bezpečnosť, ochrana pred znečistením, životné a pracovné podmienky na lodiach môžu byť efektívne zvýšené prostredníctvom drastického zníženia neštandardných lodí z vôd spoločenstva striktným uplatnením medzinárodných dohovorov, kódexov a uznesení;
keďže monitorovanie súladu lodí s medzinárodnými štandardmi pre bezpečnosť, ochranu pred znečistením a životné a pracovné podmienky na lodiach by malo zostať primárnou úlohou vlajkového štátu; keďže však existujú vážne nedostatky vo vykonávaní a presadzovaní medzinárodných noriem čoraz väčším počtom vlajkových štátov; keďže odteraz musí byť monitorovanie súladu s medzinárodnými normami pre bezpečnosť, ochranu pred znečistením a životné a pracovné podmienky na lodiach zaisťované aj prístavným štátom;
keďže harmonizovaný prístup k efektívnemu presadzovaniu týchto medzinárodných noriem členskými štátmi ohľadom plavby lodí vo vodách, ktoré patria pod ich jurisdikciu a ktoré používajú ich prístavy odstráni deformácie kompetencií;
keďže rámec, ktorý poskytuje právo spoločenstva pre harmonizáciu kontrolných postupov, je podstatným pre zaistenie rovnomerného uplatňovania zásad lodnej bezpečnosti a prevencie proti znečisteniu, čo je jadrom politiky spoločenstva v doprave a životnom prostredí;
keďže znečistenie morí svojou podstatou prekračuje hranice; keďže v súlade s princípom subsidiarity je úroveň spoločenstva najvhodnejšia pre rozvoj prostriedkov preventívnych opatrení na tomto poli, pokiaľ ide o moria priľahlé k členským štátom, pretože členské štáty nemôžu izolovane prijať primerané a efektívne opatrenia;
keďže prijatie smernice Rady je príslušným postupom pre zavedenie právneho rámca a harmonizačných pravidiel a kritérií pre prístavnú štátnu kontrolu;
keďže by bolo výhodné poučiť sa zo skúseností získaných počas uplatňovania Parížskeho memoranda o porozumení (MOU) o prístavnej štátnej kontrole (PSC), ktorý bol podpísaný v Paríži 26. januára 1982;
keďže kontrola uskutočnená každým členským štátom najmenej 25 % z počtu jednotlivých zahraničných lodí, ktoré vstupujú v danom roku do ich prístavov v praxi znamená, že veľký počet lodí, ktoré plávajú v priestore spoločenstva v akomkoľvek danom čase, podstúpil túto kontrolu;
keďže ďalšie úsilie by sa malo vynakladať na rozvoj lepšieho účelovo zameraného systému;
keďže pravidlá a postupy pre kontroly prístavným štátom, vrátane kritérií pre zadržanie lodí, musia byť zosúladené, aby zaistili súdržnú efektívnosť vo všetkých prístavoch, čo môže drasticky znížiť výber niektorých prístavov určenia s cieľom vyhnúť sa sieti náležitej kontroly;
keďže štatistiky havárií, zadržania a závad uverejnené v publikácii spoločenstva pod názvom "Spoločná politika bezpečných morí" a vo výročnej správe MOU ukazujú, že niektoré kategórie lodí musia byť podrobené zvýšenej kontrole;
keďže nesúlad s ustanoveniami príslušných dohovorov musí byť odstránený; keďže lode, od ktorých sa požaduje uskutočnenie opravných činností, musia byť zadržané v prípadoch, kde sa jasne prejavujú závady ohrozujúce bezpečnosť, zdravie alebo životné prostredie až do doby odstránenia nesúladu;
keďže by malo existovať právo odvolania sa voči rozhodnutiam zadržania prijatým príslušnými orgánmi s cieľom zabránenia neodôvodnených rozhodnutí, ktoré by mohli spôsobiť nenáležité zadržanie alebo oneskorenie;
keďže zariadenia v kontrolnom prístave môžu byť na takej úrovni, že príslušný orgán bude povinný povoliť lodi pokračovať do vhodnej opravnej lodenice za predpokladu, že podmienky pre tento presun sú vyhovujúce; keďže nevyhovujúce lode by mohli pokračovať v ohrozovaní bezpečnosti, zdravia alebo životného prostredia a využívať obchodné výhody neprispôsobením sa príslušným ustanoveniam dohovorov a preto by im mal byť odmietnutý vstup do všetkých prístavov spoločenstva;
keďže existujú okolnosti, za ktorých môže byť lodi, ktorej bol odmietnutý vstup do prístavov spoločenstva udelené povolenie k vstupu; keďže za takýchto podmienok sa môže lodi povoliť vstup do určitého prístavu len za podmienky prijatia všetkých bezpečnostných opatrení na zaistenie bezpečného vstupu;
keďže vzhľadom na komplexnosť požiadaviek dohovorov, pokiaľ ide o konštrukciu lodí, vybavenie a posádku, prísne dôsledky rozhodnutí, ktoré prijali inšpektori a nevyhnutnosť pre inšpektorov uskutočňovať úplne nestranné rozhodnutia, kontroly musia vykonávať len inšpektori, ktorí sú náležite oprávnenými zamestnancami verejného sektora, vysoko odborne spôsobilí a skúsení alebo inými takýmito osobami;
keďže lodivod a prístavné orgány môžu poskytovať užitočné informácie o závadách takýchto lodí a posádok;
keďže je nevyhnutná spolupráca medzi príslušnými orgánmi členských štátov a inými orgánmi alebo organizáciami na zaistenie efektívneho sledovania, pokiaľ ide o lode so závadami, ktorým bol povolený vstup, a pokiaľ ide o výmenu informácií o lodiach v prístave;
keďže informačný systém, ktorý sa volá Sirenac E, založený prostredníctvom MOU, poskytuje veľký objem dodatočných informácií potrebných pre uplatnenie tejto smernice;
keďže uverejnenie informácií o príslušných lodiach, ktoré nevyhovujú medzinárodným normám o bezpečnosti, zdraví a ochrane morského životného prostredia, môže byť efektívnym odstrašením pre lodných prepravcov používať takéto lode a podnetom pre vlastníkov prijať opravné riešenia bez toho, aby boli k tomu prinútení;
keďže všetky náklady kontrolovaných lodí, ktoré sú oprávnene zadržané, sú na účet majiteľa alebo prevádzkovateľa;
keďže na účely vykonania tejto smernice by sa mal použiť výbor založený podľa článku 12 smernice Rady 93/75/EHS z 13. septembra 1993 týkajúcej sa minimálnych požiadaviek na plavidlá smerujúce do alebo vyplávajúce z prístavov spoločenstva, a ktoré vezú nebezpečný alebo znečisťujúci náklad [5], s cieľom pomôcť Komisii s úlohou adaptácie kontrolných záväzkov členských štátov na základe získanej skúsenosti berúc do úvahy vývoj v MOU a tiež akceptovať prílohy tak, ako je to nevyhnutné so zreteľom na zmeny a doplnenia k dohovorom, protokolom, kódexom a uzneseniam príslušných medzinárodných orgánov a MOU,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Cieľ
Cieľom tejto smernice je pomôcť podstatne znížiť neštandardnú lodnú prepravu vo vodách, ktoré spadajú pod jurisdikciu členských štátov prostredníctvom:
- zvýšenia súladu s medzinárodným právnym poriadkom a príslušným právnym poriadkom spoločenstva o námornej bezpečnosti, ochrane morského životného prostredia a životných a pracovných podmienkach na lodiach všetkých vlajok,
- stanovenia spoločných kritérií na kontrolu lodí prístavným štátom a harmonizácie postupov kontroly a zadržania, náležite berúc do úvahy záväzky prijaté námornými orgánmi členských štátov podľa Parížskeho memoranda o porozumení o prístavnej štátnej kontrole (MOU).
Článok 2
Definície
Na účel tejto smernice, vrátane jej príloh:
1. "Dohovory" znamenajú:
- Medzinárodný dohovor o nákladných linkách, 1966 (LL 66),
- Medzinárodný dohovor o bezpečnosti života na mori, 1974 (Solas 74),
- Medzinárodný dohovor o ochrane pred znečistením z lodí, 1973 a protokol k nemu pripojený, 1978 (Marpol 73/78),
- Medzinárodný dohovor o normách výcviku, osvedčenia a hliadkach námorníkov, 1978 (STEW 78),
- Dohovor o medzinárodných nariadeniach pre zabránenie kolízií na mori, 1972 (Colreg 72),
- Medzinárodný dohovor o meraní tonáže lodí, 1969 a
- Dohovor o obchodnej lodnej doprave (minimálne normy), 1976 (ILO č.147),
spolu s protokolmi a zmenami a doplnkami k týmto dohovorom a príslušným kódexom, ktoré majú povinný status, s platnosťou k dátumu prijatia tejto smernice.
2. "MOU" znamená Memorandum o porozumení o prístavnej štátnej kontrole, ktoré bolo podpísané v Paríži 26. januára 1982, v znení ku dňu prijatia tejto smernice.
3. "Loď" znamená akékoľvek námorné plavidlo, na ktoré sa vzťahuje jeden alebo viac dohovorov a ktoré sa plaví pod vlajkou inou ako prístavného štátu.
4. "Zariadenie na šírom mori" znamená pevnú alebo plávajúcu plošinu, ktorá pracuje na alebo nad kontinentálnym šelfom členského štátu.
5. "Inšpektor" znamená zamestnanca verejného sektora alebo inú osobu, ktorá je náležite poverená príslušným orgánom členského štátu vykonávať prístavné štátne kontroly a je zodpovedná tomuto orgánu.
6. "Kontrola" znamená návštevu na palube lodi s cieľom kontroly platnosti príslušných osvedčení a iných dokumentov a stavu lode, jej zariadenia a posádky ako aj životných a pracovných podmienok posádky.
7. "Detailnejšia kontrola" znamená kontrolu lode, jej zariadenia a posádky ako celku, alebo prípadne jej častí, ktoré sú predmetom hĺbkovej kontroly podľa okolností stanovených v článku 6 ods. 3, ktorá pokrýva konštrukciu lode, jej zariadenie, obsadenie posádkou, životné a pracovné podmienky a súlad s postupmi lodnej prevádzky.
8. "Rozšírená kontrola" znamená kontrolu stanovenú v článku 7.
9. "Zadržanie" znamená formálny zákaz pokračovania plavby lode, ktorý je spôsobený zistenými závadami, ktoré samostatne alebo spolu robia loď neschopnú pre plavbu na mori.
10. "Zastavenie činnosti" znamená formálny zákaz pokračovania činnosti lode, ktorý je spôsobený zistenými závadami, ktoré by samostatne alebo spolu znamenali ohrozenie pokračujúcej plavby.
Článok 3
Rozsah
1. Táto smernica platí pre akúkoľvek loď a jej posádku:
- zastavujúcu v prístave členského štátu alebo zariadení na šírom mori, alebo
- zdvíhajúcu kotvu v takomto prístave alebo pri takomto zariadení.
Nič v tomto článku nevplýva na práva zákroku, ktoré prináleží členskému štátu podľa príslušných medzinárodných dohovorov.
2. V prípade lodí s celkovou tonážou pod 500, členský štát uplatní tie požiadavky príslušných dohovorov, ktoré sú platné a prijme také nevyhnutné opatrenia, v rozsahu, v ktorom dohovor neplatí, na zaistenie toho, aby lode neboli zreteľne rizikové pre bezpečnosť, zdravie alebo životné prostredie. Pri uplatnení tohto odseku sa členské štáty riadia prílohou 1 k MOU.
3. Ak sa kontroluje loď, ktorá pláva pod vlajkou štátu, ktorý nie je zmluvnou stranou dohovoru, členské štáty zaistia, že zaobchádzanie s takouto loďou a jej posádkou nie je priaznivejšie ako zaobchádzanie s loďou, ktorá pláva pod vlajkou štátu, ktorý je zmluvnou stranou tohto dohovoru.
4. Rybárske plavidlá, vojnové lode, námorné pomôcky, drevené lode jednoduchej konštrukcie, vládne lode používané na neobchodné ciele a jachty, ktoré neobchodujú sú vylúčené z rozsahu tejto smernice.
Článok 4
Kontrolný orgán
Členské štáty udržujú príslušné národné námorné úrady, ďalej len "príslušné orgány", na kontrolu lodí a prijmú všetky opatrenia, ktoré sú potrebné na zaistenie vykonávania ich povinností, ako je stanovené v tejto smernici..
Článok 5
Kontrolné záväzky
1. Príslušný orgán každého členského štátu vykoná ročne celkový počet kontrol, ktorý zodpovedá najmenej 25 % počtu jednotlivých lodí, ktoré vstúpili do jeho prístavu v priebehu príslušného kalendárneho roka.
2. Pri výbere lodí na kontrolu dá príslušný orgán prednosť lodiam uvedeným v prílohe I.
3. Členské štáty sa zdržia kontroly lodí, ktoré boli skontrolované iným členským štátom v období predchádzajúcich 6 mesiacov za predpokladu, že:
- loď nie je uvedená v prílohe I a
- neboli zaznamenané žiadne závady pri predchádzajúcej kontrole a
- neexistujú žiadne jasné dôvody pre vykonanie kontroly.
4. Ustanovenia odseku 3 neplatia pre žiadne prevádzkové kontroly, ktoré sú osobitne stanovené v dohovore.
5. Členské štáty a Komisia spolupracujú pri vypracovávaní zásad a praktík pre efektívnejšie určovanie pravdepodobného výskytu závad lodí.
Akákoľvek ďalšia zmena a doplnok k tomuto článku, s výnimkou údajov o 25 % v odseku 1, sa vykoná v súlade s ustanoveniami článku 19.
Článok 6
Kontrolný postup
1. Príslušný orgán zabezpečí, že inšpektor minimálne:
a) skontroluje platnosť osvedčení a dokumentov uvedených v prílohe II;
b) sa presvedčí o celkovom stave lode, vrátane strojovne, ubytovania a vrátane hygienických podmienok.
2. Inšpektor môže preveriť všetky príslušné osvedčenia a dokumenty iné ako sú tie uvedené v prílohe II, ktoré sa majú uchovávať na palube v súlade s dohovorom.
3. Kedykoľvek, ak sú jasné dôvody pre konštatovanie po kontrole uvedenej v odsekoch 1 a 2, že stav lode, jej zariadenia alebo posádky dostatočne nespĺňajú príslušné požiadavky dohovoru, vykoná sa detailnejšia kontrola, vrátane ďalšej kontroly súladu s požiadavkami lodnej prevádzky.
"Jasné dôvody" existujú vtedy, ak inšpektor nájde dôkaz, ktorý podľa jeho profesionálneho úsudku oprávňuje podrobnejšiu inšpekciu lode, jej zariadenia alebo jej posádky.
Príklady "jasných dôvodov" sú uvedené v prílohe III.
4. Dodržujú sa aj príslušné postupy a usmernenia pre kontrolu lodí stanovené v prílohe IV.
Článok 7
Rozšírená kontrola niektorých lodí
1. Členské štáty zabezpečia vykonanie rozšírenej kontroly tam, kde sú jasné dôvody pre podrobnú kontrolu lode, ktorá je uvedená v zozname v prílohe V.
2. Príloha V, časť B obsahuje nepovinné usmernenia pre rozšírenú inšpekciu.
3. Lode uvedené v odseku 1 podliehajú rozšírenej kontrole ktorýmkoľvek príslušným orgánom členských štátov len jedenkrát za 12 mesiacov. Tieto lode však môžu podliehať kontrole podľa článku 6 ods. 1 a 2.
4. V prípade dopravných lodí, ktoré plávajú na základe pravidelného rozvrhu do alebo von z prístavu členského štátu, sa uskutoční rozšírená kontrola príslušným orgánom tohto členského štátu. Ak loď premáva pravidelne medzi prístavmi členských štátov, tak rozšírenú kontrolu vykoná jeden zo štátov medzi ktorými loď premáva.
Článok 8
Správa o kontrole pre kapitána lode
1. Inšpektor doručí správu o vykonaní kontroly, o vykonaní podrobnejšej kontroly alebo rozšírenej kontroly kapitánovi lode vo forme dokumentu, ktorý je uvedený v prílohe 3 k MOU, pričom uvedie výsledky kontroly a podrobnosti akýchkoľvek prijatých rozhodnutí inšpektorom a nápravné činnosti, ktoré má vykonať kapitán, majiteľ alebo prevádzkovateľ.
2. V prípade závad, ktoré by mohli viesť k zadržaniu lode, dokument, ktorý sa má dať kapitánovi lode podľa odseku 1, obsahuje informáciu o budúcom uverejnení zadržiavacieho príkazu v súlade s ustanoveniami tejto smernice.
Článok 9
Náprava a zadržanie
1. Príslušný orgán sa presvedčí o tom, že všetky potvrdené alebo objavené závady v priebehu inšpekcie, ktoré sú uvedené v článku 6 a 7 sú alebo budú odstránené v súlade s dohovormi.
2. V prípade závad, ktoré sú zjavne riskantné pre bezpečnosť, zdravie alebo životné prostredie, príslušný orgán prístavu štátu, v ktorom sa vykonáva kontrola lode, zabezpečí zadržanie lode alebo zastavenie činnosti, v priebehu ktorej sa objavili závady. Zadržiavací príkaz alebo zastavenie činnosti sa nezrušia, pokiaľ nie je nebezpečenstvo odstránené alebo pokiaľ príslušný orgán nestanoví, že loď môže za predpokladu akýchkoľvek podmienok pokračovať v plavbe alebo v činnosti bez rizika bezpečnosti, zdravia cestujúcich alebo posádky, prípadne ohrozenia iných lodí a bez nezdôvodniteľnej hrozby poškodenia morského životného prostredia.
3. Inšpektor pri vykonávaní svojho profesionálneho posudku o tom, či loď má alebo nemá byť zadržaná, uplatňuje kritériá stanovené v prílohe VI.
4. Vo výnimočných prípadoch, keď celkový stav lode je zjavne neštandardný, môže príslušný orgán prerušiť vykonávanie kontroly tejto lode, pokiaľ zodpovedné strany podstúpia nevyhnutné opatrenia pre zabezpečenie súladu s príslušnými požiadavkami dohovorov.
5. V prípade, že kontrola uvedená v článkoch 6 a 7 vyústi do zadržania, tak príslušný orgán okamžite informuje písomnou formou úrady štátu, pod ktorým je loď oprávnená plávať (ďalej len "vlajkové úrady"), alebo konzula alebo v prípade jeho neprítomnosti najbližšieho diplomatického predstaviteľa štátu o všetkých okolnostiach, pre ktoré bol zásah považovaný za nevyhnutný. Naviac menovaní lodní inšpektori alebo uznané organizácie, ktoré sú zodpovedné za vydávanie osvedčení pre lode, sa tiež informujú, ak je to vhodné.
6. Ustanovenia tejto smernice nemajú dopad na dodatočné požiadavky dohovorov o oznamovacích a spravodajských postupoch vo vzťahu k štátnej prístavnej kontrole.
7. Pri vykonávaní štátnej prístavnej kontroly podľa tejto smernice sa vynaloží všetko úsilie na to, aby sa zabránilo neoprávnenému zadržaniu alebo omeškaniu lode. Ak sa loď neoprávnene zadrží alebo omešká, majiteľ alebo prevádzkovateľ je oprávnený na odškodné za akékoľvek utrpené straty alebo škody. V akomkoľvek prípade údajného neoprávneného zadržania alebo omeškania, bremeno dôkazu spočíva na vlastníkovi alebo prevádzkovateľovi lode.
Článok 10
Právo odvolať sa
1. Vlastník alebo prevádzkovateľ lode alebo jeho zástupca v členskom štáte má právo odvolať sa voči rozhodnutiu o zadržaní, ktoré vydal príslušný orgán. Odvolanie nie je dôvodom k prerušeniu zadržania.
2. Členské štáty na tento účel ustanovia a udržujú príslušné postupy v súlade s ich vnútroštátnym právnym poriadkom.
3. Príslušný orgán riadne informuje kapitána lode, podľa odseku 1, o práve odvolať sa.
Článok 11
Dohľad nad kontrolami a zadržaním
1. V prípade, ak závady nemôžu byť odstránené v prístave kontroly, príslušný orgán členského štátu môže povoliť danej lodi odplávať do najbližšej vhodnej dostupnej opravnej lodenice, ktorú vyberie kapitán a príslušný orgán, za predpokladu, že sú dodržané podmienky určené príslušným orgánom vlajkového štátu a schválené členským štátom. Takéto podmienky zabezpečia, že loď môže pokračovať v plavbe bez toho, aby ohrozila bezpečnosť a zdravie cestujúcich alebo posádky, bezpečnosť iných lodí a bez neprimeranej hrozby poškodenia morského životného prostredia.
2. V prípadoch uvedených v odseku 1 príslušný orgán členského štátu oznámi všetky podmienky cesty príslušnému orgánu štátu, kde sa v kontrolnom prístave nachádza opravná lodenica, orgánom uvedeným v článku 9 ods. 5 a prípadne akýmkoľvek iným orgánom.
3. Oznámenie strán uvedených v odseku 2 je v súlade s prílohou 2 k MOU.
Príslušný orgán členského štátu, ktorý prijíma takúto informáciu, informuje upozorňujúci orgán o prijatých opatreniach.
4. Členské štáty prijmú opatrenia, aby lodiam uvedeným v odseku 1, ktoré vyplávajú na more:
i) bez splnenia podmienok určených príslušným orgánom ktoréhokoľvek členského štátu v prístave kontroly; alebo,
ii) ktoré odmietnu splniť platné požiadavky dohovorov nevstúpením do určenej opravnej lodenice
bolo odmietnuté povolenie k vstupu do akéhokoľvek prístavu spoločenstva, pokiaľ majiteľ alebo prevádzkovateľ nepredloží príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom bola loď označená ako nedostatočná, uspokojivý dôkaz o tom, že loď plne spĺňa všetky platné požiadavky dohovorov.
5. V prípadoch uvedených v odseku 4 bod i) príslušný orgán členského štátu, v ktorom bola loď označená ako nevyhovujúca, okamžite upozorní príslušné orgány všetkých ostatných členských štátov.
V prípadoch uvedených v odseku 4 bod ii) príslušný orgán členského štátu, v ktorom sa nachádza opravná lodenica, okamžite upozorní príslušné orgány všetkých ostatných členských štátov.
Pred odmietnutím vstupu môže členský štát zažiadať o uskutočnenie porád s vlajkovými úradmi dotknutej lode.
6. Napriek ustanoveniam odseku 4 môže byť povolený vstup do určitého prístavu príslušným orgánom tohto prístavného štátu v prípade vyššej moci alebo zanedbateľných obáv o bezpečnosť alebo zníženia alebo minimalizovania rizika znečistenia alebo opravenia závad, a to uskutočnením zodpovedajúcich opatrení na uspokojenie príslušného orgánu členského štátu vlastníkom, prevádzkovateľom alebo kapitánom lode pre zabezpečenie bezpečného vstupu.
Článok 12
Odborný profil inšpektorov
1. Kontroly vykonávajú len inšpektori, ktorí spĺňajú kvalifikačné kritériá uvedené v prílohe VII.
2. V prípade, že znalecký posudok nemôže byť zabezpečený príslušným orgánom prístavného štátu, inšpektorovi tohto príslušného orgánu môže pomáhať akákoľvek osoba s požadovanou odbornou znalosťou.
3. Inšpektori, ktorí vykonávajú prístavnú štátnu kontrolu a osoby, ktoré im pomáhajú, nemajú žiadne obchodné záujmy ani v prístave kontroly, ani na kontrolovanej lodi a naviac inšpektori nie sú zamestnaní ani nevykonávajú prácu v mene mimovládnych organizácií, ktoré vydávajú zákonné a klasifikačné osvedčenia, alebo ktoré vykonávajú znalecký posudok nevyhnutný pre vydávanie týchto osvedčení lodiam.
4. Každý inšpektor vlastní osobný preukaz vo forme identifikačnej karty, ktorú vydal príslušný orgán v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom a ktorá uvádza, že inšpektor je poverený vykonávaním kontrol.
Spoločný model takejto identifikačnej karty sa stanoví v súlade s postupom, ktorý je uvedený v článku 19.
Článok 13
Správy lodivodov a prístavných orgánov
1. Lodivodi členských štátov zaoberajúci sa navádzaním lodí do prístaviska alebo ich vyvedením z prístaviska alebo zamestnaní na lodiach plávajúcich do prístavu v členskom štáte okamžite informujú príslušný orgán prístavného alebo prípadne pobrežného štátu o zistení závad pri bežnom vykonávaní ich zvyčajných povinností, ktoré môžu ohroziť bezpečné navádzanie lode alebo ktoré môžu predstavovať hrozbu poškodenia morského životného prostredia.
2. Ak prístavné orgány pri vykonávaní ich zvyčajných povinností zistia závady, ktoré môžu ohroziť bezpečnosť lode alebo ktoré predstavujú hrozbu poškodenia morského životného prostredia, tieto orgány okamžite informujú príslušný orgán dotyčného prístavného štátu.
Článok 14
Spolupráca
1. Každý členský štát prijme ustanovenia na zabezpečenie spolupráce medzi ich príslušnými orgánmi, prístavnými orgánmi a ostatnými príslušnými orgánmi alebo obchodnými organizáciami s cieľom získania všetkých príslušných informácií o lodiach vstupujúcich do ich prístavov.
2. Členské štáty vypracujú ustanovenia na výmenu informácií a spolupráce medzi ich príslušným orgánom a príslušnými orgánmi všetkých ostatných členských štátov a udržujú operačné spojenie medzi ich príslušným orgánom, Komisiou a informačným systémom Sirenac E zriadeným v St Malo, Francúzsko.
3. Informácie uvedené v odseku 2 sú tie, ktoré sú stanovené v prílohe 4 k MOU a tie, ktoré sú požadované v záujme súladu s článkom 15 tejto smernice.
Článok 15
Uverejnenie zadržania
Každý príslušný orgán aspoň minimálne štvrťročne zverejňuje informácie o zadržaných lodiach počas predchádzajúcich troch mesiacov, a ktoré boli zadržané viac ako jedenkrát počas posledných 24 mesiacov. Uverejnená informácia obsahuje toto:
- názov lode,
- meno vlastníka lode alebo prevádzkovateľa lode,
- IMO číslo,
- vlajkový štát,
- klasifikačnú spoločnosť, podľa potreby, a ak je to možné, akúkoľvek inú stranu, ktorá vydala osvedčenia takejto lodi v súlade s dohovormi v mene vlajkového štátu,
- dôvod zadržania,
- prístav a dátum zadržania.
Článok 16
Náhrada nákladov
1. Ak by kontroly uvedené v článkoch 6 a 7 potvrdili alebo odhalili závady vo vzťahu k požiadavkám dohovoru, ktorý oprávňuje na zadržanie lode, tak všetky náklady spojené s kontrolou v akomkoľvek zvyčajnom účtovnom období hradí vlastník lode alebo prevádzkovateľ alebo jeho zástupca v prístavnom štáte.
2. Všetky náklady týkajúce sa kontrol vykonaných príslušným orgánom členského štátu podľa ustanovení článku 11 ods. 4 hradí vlastník alebo prevádzkovateľ lode.
3. Zadržanie sa nepreruší, pokiaľ nebudú uhradené všetky poplatky alebo pokiaľ nebola zložená dostatočná záruka náhrady týchto nákladov.
Článok 17
Údaje monitorovania plnenia
1. Členské štáty poskytujú nasledujúce informácie Komisii a sekretariátu MOU:
- počet inšpektorov pracujúcich v ich mene v prístavnej štátnej kontrole v súlade s touto smernicou. Pre orgány, v ktorých inšpektori vykonávajú prístavnú štátnu kontrolu na čiastočný úväzok, musí byť celkové číslo premenené na počet inšpektorov s plným úväzkom,
- počet jednotlivých lodí vstupujúcich do ich prístavov v danom kalendárnom roku v rámci predchádzajúceho päťročného obdobia.
2. Informácie uvedené v odseku 1 sa zašlú do troch mesiacov po nadobudnutí platnosti tejto smernice a následne k 1. októbru raz za tri kalendárne roky.
Článok 18
Riadiaci výbor
Komisii pomáha výbor založený podľa článku 12 smernice 93/75/EHS v súlade s postupom uvedeným v tomto článku.
Článok 19
Postup zavádzania zmien a doplnkov
Táto smernica môže byť zmenená a doplnená v súlade s postupom uvedeným v článku 18 s cieľom:
a) prispôsobenia kontrolných a publikačných záväzkov členských štátov uvedených v článku 5 (s výnimkou čísla 25 % uvedeného v odseku 1 tohto článku) a v článkoch 6, 7 a 15 na základe skúseností získaných pri vykonávaní tejto smernice a berúc do úvahy rozvoj v MOU;
b) prispôsobenia príloh s cieľom brať do úvahy zmeny a doplnky, ktoré nadobudli platnosť v dohovoroch, protokoloch, zákonoch a rezolúciách príslušných medzinárodných organizácií a MOU.
Článok 20
Vykonateľnosť
1. Členský štát prijme zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú nevyhnutné pre vykonanie tejto smernice najneskôr do 30. júna 1996 a okamžite o tom informujú Komisiu.
2. Ak členský štát prijme tieto opatrenia, obsahujú odkaz na túto smernicu alebo sú sprevádzané takýmto odkazom o jej oficiálnom uverejnení. Spôsob, akým sa takýto odkaz urobí, stanovia členské štáty.
3. Členský štát zašle Komisii text ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijali v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 21
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení.
Článok 22
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 19. júna 1995