Smernica Rady
z 26. júla 1971
o aproximácii právnych predpisov členských štátov o brzdových zariadeniach určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel
(71/320/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže technické požiadavky, ktoré musia spĺňať motorové vozidlá podľa vnútroštátnych právnych predpisov, sa týkajú, okrem iného, brzdových zariadení určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel;
keďže tieto požiadavky sa navzájom medzi členskými štátmi líšia; keďže je preto potrebné, aby všetky členské štáty prijali tie isté požiadavky buď ako doplnok k svojim existujúcim pravidlám, alebo namiesto nich, aby sa na každý typ vozidla mohol uplatniť najmä postup typového schválenia EHS, ktorý bol predmetom smernice Rady zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [3];
keďže harmonizované požiadavky musia zabezpečovať bezpečnosť cestnej prevádzky na celom území spoločenstva,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
1. Na účely tejto smernice, "vozidlo" znamená každé motorové vozidlo, ktoré patrí do jednej z medzinárodných kategórií uvedených nižšie a ktoré je určené na používanie na ceste, má karosériu alebo je bez nej, má najmenej štyri kolesá a maximálnu konštrukčnú rýchlosť presahujúcu 25 km/h, a jeho prípojné vozidlá s výnimkou vozidiel, ktoré sa pohybujú po koľajniciach, poľnohospodárskych traktorov a strojov a vozidiel pre verejné práce:
a) Kategória M: Motorové vozidlá s najmenej štyrmi kolesami alebo s tromi kolesami s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 1 tonu, používané na prepravu cestujúcich:
-Kategória M1: | Vozidlá používané na prepravu cestujúcich, s najviac ôsmimi sedadlami okrem sedadla vodiča; |
-Kategória M2 | : Vozidlá používané na prepravu cestujúcich, s viac než ôsmimi sedadlami okrem sedadla vodiča, s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 5 ton; |
-Kategória M3: | Vozidlá používané na prepravu cestujúcich, s viac než ôsmimi sedadlami okrem sedadla vodiča, s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 5 ton; |
b) Kategória N: Motorové vozidlá s najmenej štyrmi kolesami alebo s tromi kolesami s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 1 tonu, používané na prepravu tovaru:
- | Kategória N1: Vozidlá používané na prepravu tovaru s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 3,5 tony; |
- | Kategória N2: Vozidlá používané na prepravu tovaru s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 3,5 ton, ale nepresahujúcou 12 ton; |
- | Kategória N3: Vozidlá používané na prepravu tovaru s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 12 ton; |
c) Kategória O: Prípojné vozidlá (vrátane návesov):
- | Kategória O1: Prípojné vozidlá s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 0,75 tony; |
- | Kategória O2: Prípojné vozidlá s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 0,75 tony, ale nepresahujúcou 3,5 tony; |
- | Kategória O3: Prípojné vozidlá s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 3,5 tony, ale nepresahujúcou 10 ton; |
- | Kategória O4: Prípojné vozidlá s maximálnou hmotnosťou presahujúcou 10 ton. |
2. Kĺbové vozidlá kategórie M zložené z dvoch neoddeliteľných, avšak kĺbovo spojených jednotiek, sa pokladajú za jedno vozidlo.
3. V prípade ťažného vozidla kategórie M alebo N, určeného na spojenie s návesom, maximálna hmotnosť, ktorá sa zohľadňuje pri klasifikácii tohto vozidla, je hmotnosť ťažného vozidla v pohotovostnom stave, zväčšená o maximálnu hmotnosť prenášanú návesom na ťažné vozidlo a prípadne zväčšená aj o maximálnu hmotnosť vlastného nákladu ťažného vozidla.
4. V prípade vozidiel kategórie N sa zariadenie a vybavenie určitých špeciálnych vozidiel, ktoré nie sú určené na prepravu cestujúcich (ako žeriavové vozidlá, dielenské vozidlá, reklamné vozidlá), pokladá za náklad.
5. Maximálna hmotnosť, ktorá sa zohľadňuje pri klasifikácii návesu kategórie O, je hmotnosť prenášaná na vozovku nápravou alebo nápravami návesu, keď je spojený s ťažným vozidlom a je zaťažený maximálnou záťažou.
Článok 2
Žiaden členský štát nesmie odmietnuť udeliť typové schválenie EHS alebo národné typové schválenie vozidla z dôvodov týkajúcich sa jeho brzdových zariadení, ak je toto vozidlo vybavené zariadeniami špecifikovanými v prílohách I až VIII a ak tieto zariadenia spĺňajú tam stanovené požiadavky.
Článok 3
Členský štát, ktorý udelil typové schválenie, prijme potrebné opatrenia na zabezpečenie svojej informovanosti o každej modifikácii komponentu alebo charakteristiky uvedenej v bode 1.1. prílohy I. Príslušné orgány tohto štátu rozhodnú, či by mal byť modifikovaný prototyp podrobený novým testom a či by sa mal vypracovať nový protokol. Ak je výsledkom takýchto testov nesplnenie požiadaviek tejto smernice, modifikácia sa nepovolí.
Článok 4
Do nadobudnutia účinnosti samostatnej smernice, ktorá definuje pojem "mestský autobus", sa takéto vozidlá podrobujú naďalej testu typu IIA opísanému v prílohe II, ak ich maximálna hmotnosť presahuje 10 ton.
Článok 5
Zmeny a doplnky potrebné na prispôsobenie požiadaviek príloh technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 13 smernice Rady zo 6. februára 1970 o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel.
Článok 6
1. Členské štáty prijmú ustanovenia obsahujúce požiadavky potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 18 mesiacov od jej oznámenia a ihneď o tom budú informovať Komisiu.
2. S účinnosťou od 1. októbra 1974 sa budú ustanovenia bodu 2.2.1.4. prílohy I uplatňovať aj na vozidlá iné než vozidlá kategórií M3 alebo N3.
3. Členské štáty zabezpečia, aby sa Komisii oznámilo znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.
Článok 7
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 26. júla 1971