Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89
z 21. decembra 1989
o kontrole koncentrácií medzi podnikmi
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 87 a 235,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže na účely dosiahnutia cieľov Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva článok 3 písm. f) stanovuje pre spoločenstvo cieľ vytvoriť "systém zabezpečujúci, že nebude narušená hospodárska súťaž na spoločnom trhu";
keďže tento systém má zásadný význam pre vytvorenie spoločného trhu do roku 1992 a pre jeho ďalší rozvoj;
keďže odstraňovanie vnútorných hraníc vedie a bude aj ďalej viesť k zmenám usporiadania korporácií v spoločenstve najmä formou ich spájania;
keďže takýto vývoj je vítaný, pretože je v súlade s požiadavkami dynamickej hospodárskej súťaže a môže posilniť konkurencieschopnosť európskeho priemyslu, zlepšiť podmienky hospodárskeho rastu a zvyšovanie životnej úrovne vnútri spoločenstva;
keďže je však potrebné zabezpečiť, aby proces zmien usporiadania korporácií nenarušil hospodársku súťaž; keďže je preto potrebné, aby právo spoločenstva obsahovalo ustanovenia o takých formách koncentrácie, ktoré by mohli značne narušiť účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti;
keďže články 85 a 86 napriek tomu, že sa podľa judikatúry Súdneho dvora vzťahujú na isté druhy koncentrácie, nie sú dostatočné pre kontrolu všetkých činností, ktoré sa môžu ukázať ako nezlučiteľné so systémom nenarušenej hospodárskej súťaže podľa zmluvy;
keďže je preto potrebné vytvoriť nový právny nástroj vo forme nariadenia, ktorý by umožnil účinnú kontrolu všetkých foriem koncentrácie z hľadiska ich účinku na sústavu hospodárskej súťaže v rámci spoločenstva a ktorý by bol jediným nástrojom upravujúcim takéto formy koncentrácie;
keďže toto nariadenie by malo vychádzať nielen z článku 87 zmluvy, ale predovšetkým z článku 235 zmluvy, podľa ktorého si môže spoločenstvo udeliť ďalšie právomoci k jednaniu nevyhnutnému na dosiahnutie svojich cieľov týkajúcich sa prípadov koncentrácií na trhu s poľnohospodárskymi výrobkami uvedenými v prílohe II k zmluve;
keďže ustanovenia tohto nariadenia sa majú vzťahovať na významné štrukturálne zmeny, ktorých dosah na trh prekračuje štátne hranice každého členského štátu;
keďže rozsah uplatňovania tohto nariadenia by preto mal byť stanovený v závislosti od geografickej oblasti činnosti účastníkov koncentrácie a mal by byť kvantitatívne vymedzený prahovými hodnotami tak, aby zahŕňal tie prípady koncentrácie, ktoré majú dosah na celé spoločenstvo; keďže na záver počiatočnej fázy implementácie tohto nariadenia by mali byť tieto prahové hodnoty preskúmané na základe získaných skúseností;
keďže koncentrácie s významom pre celé spoločenstvo sú prípady, keď celkový obrat účastníkov koncentrácie prekračuje stanovenú úroveň celosvetovo a vnútri spoločenstva a kde najmenej dvaja z účastníkov koncentrácie majú výlučné alebo hlavné pole pôsobnosti v rôznych členských štátoch alebo kde napriek tomu, že pôsobia predovšetkým v tom istom členskom štáte, aspoň jeden z podnikov významne pôsobí aspoň v jednom odlišnom členskom štáte; keďže o rovnaký prípad ide, keď sa spájajú podniky, ktorých hlavná oblasť podnikania nie je v spoločenstve, ktoré tam prevádzkujú jej značnú časť;
keďže opatrenia na kontrolu koncentrácie, ktoré je potrebné prijať, majú byť bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 90 ods. 2 zmluvy, v súlade s princípom nediskriminácie medzi verejným a súkromným sektorom; keďže vo verejnom sektore výpočet obratu účastníka koncentrácie vyžaduje brať do úvahy podniky tvoriace hospodársku jednotku so samostatnou rozhodovacou právomocou bez ohľadu na spôsob držby ich kapitálu a pravidlá správneho dohľadu, ktoré sa na ne vzťahujú;
keďže je potrebné zistiť, či koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo je alebo nie je zlučiteľná so spoločným trhom z hľadiska potreby udržať a rozvíjať hospodársku súťaž na spoločnom trhu; keďže Komisia musí zaradiť svoje hodnotenie do všeobecného rámca dosiahnutia základných cieľov uvedených v článku 2 zmluvy, vrátane posilnenia hospodárskej a sociálnej súdržnosti spoločenstva, stanoveného v článku 130a;
keďže toto nariadenie by malo ustanoviť zásadu, že koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo, ktorá vytvára alebo posilňuje pozíciu, ktorej dôsledkom je výrazné narušenie hospodárskej súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, má byť vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom;
keďže koncentráciu, ktorá z dôvodu obmedzeného podielu spájajúcich sa podnikov na trhu nemôže narušiť účinnú hospodársku súťaž, možno považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom; keďže bez toho, aby boli dotknuté články 85 a 86 zmluvy, existujú náznaky, že najmä v prípadoch, kde podiel daných podnikov nepresahuje 25 % na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti;
keďže úlohou Komisie by malo byť rozhodovanie vedúce k stanoveniu, či koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo je alebo nie je zlučiteľná so spoločným trhom, ako aj rozhodovanie vedúce k obnove účinnej hospodárskej súťaže;
keďže s cieľom zabezpečiť účinnú kontrolu by mali mať podniky povinnosť vopred oznámiť spájanie s významom pre celé spoločenstvo a mali by byť prijaté opatrenia umožňujúce pozastavenie procesu spájania na obmedzený čas, ako aj jeho predĺženie alebo odpustenie; keďže v záujme právnej istoty musí byť platnosť právnych úkonov čo najviac chránená;
keďže by mala byť stanovená lehota, počas ktorej musí Komisia začať konanie o oznámení koncentrácie, a lehota na vydanie konečného rozhodnutia o zlučiteľnosti alebo nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom;
keďže účastníci koncentrácie musia mať právo byť vypočutí Komisiou hneď po začatí konania; keďže členovia riadiacich a dozorných orgánov a uznaní zástupcovia zamestnancov dotknutých podnikov, ako aj tretie strany, ktoré preukážu svoj oprávnený záujem, majú tiež právo byť vypočuté;
keďže Komisia by mala konať v úzkej a stálej spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov, od ktorých získava pripomienky a informácie;
keďže na účely tohto nariadenia a v súlade s jurisdikciou Súdneho dvora musia členské štáty poskytovať Komisii pomoc a Komisia musí byť oprávnená vyžadovať informácie a vykonávať vyšetrovanie pri hodnotení prípadov koncentrácie;
keďže dodržiavanie tohto nariadenia musí byť vynutiteľné prostredníctvom pokút a penále; keďže by v tomto zmysle mala byť daná Súdnemu dvoru neobmedzená právomoc podľa článku 172 zmluvy;
keďže je potrebné vymedziť pojem koncentrácie tak, aby zahŕňal iba úkony, ktoré spôsobujú trvalé štrukturálne zmeny účastníkov koncentrácie; keďže je preto potrebné vylúčiť z rámca tohto nariadenia tie úkony, ktorých cieľom je koordinácia konkurenčného správania nezávislých podnikov, pretože takéto úkony patria do oblasti vyšetrovania podľa príslušných ustanovení vykonávacích nariadení k článkom 85 a 86 zmluvy; keďže toto rozlíšenie je potrebné zvlášť v prípade vytvorenia spoločného podniku;
keďže neexistuje koordinácia konkurenčného správania v zmysle tohto nariadenia v prípade, keď sa dva alebo viac podnikov dohodne, že získajú spoločnú kontrolu nad jedným alebo viacerými inými podnikmi, kde cieľom a následkom je spoluvlastníctvo týchto podnikov alebo ich majetku;
keďže uplatňovanie tohto nariadenia nie je vylúčené v prípade, keď účastníci koncentrácie prijmú opatrenia potrebné na uskutočnenie a priamo súvisiace s jej uskutočnením;
keďže Komisia by mala mať výlučnú právomoc pri uplatňovaní tohto nariadenia s výnimkou preskúmania jej rozhodnutia Súdnym dvorom;
keďže členské štáty nesmú uplatňovať svoju národnú legislatívu upravujúcu hospodársku súťaž, pokiaľ ide o koncentráciu s významom pre celé spoločenstvo, iba ak tak stanovuje toto nariadenie; keďže zodpovedajúce právomoci vnútroštátnych orgánov by sa mali obmedziť na prípady, že ak nezasiahne Komisia, mohla by byť vážne narušená hospodárska súťaž na území určitého členského štátu a konkurenčné záujmy takéhoto členského štátu nemôžu byť dostatočne chránené iným spôsobom ako týmto nariadením; keďže v týchto prípadoch musia dotyčné členské štáty konať bezodkladne; keďže kvôli rozdielom vo vnútroštátnych právnych predpisoch nemôže toto nariadenie stanoviť jednotnú lehotu na prijatie opatrení vedúcich k náprave;
keďže výlučné uplatňovanie tohto nariadenia na prípady koncentrácie s významom pre celé spoločenstvo existuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 223 zmluvy, a nebráni členským štátom prijímať iné vhodné opatrenia na ochranu svojich oprávnených záujmov, ako sú stanovené v tomto nariadení, pokiaľ sú takéto opatrenia v súlade so základnými zásadami a inými ustanoveniami práva spoločenstva;
keďže prípady koncentrácie neuvedené v tomto nariadení patria v zásade do právomoci členských štátov; keďže Komisia by mala mať napriek uvedenému právomoc konať na žiadosť dotknutého členského štátu v prípadoch, keď by mohla byť na území tohto štátu vážne narušená účinná hospodárska súťaž;
keďže je potrebné sledovať dodržiavanie podmienok, za ktorých dochádza ku koncentrácii v tretích krajinách za účasti podnikov zo spoločenstva, a je potrebné prijať opatrenia pre prípad, že Rada dá Komisii príslušný mandát na konanie zamerané na zabezpečovanie nediskriminačného zaobchádzania pre podniky spoločenstva;
keďže toto nariadenie žiadnym spôsobom neznižuje kolektívne práva pracovníkov uznané v jednotlivých dotknutých podnikoch,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Pôsobnosť
1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 22, sa toto nariadenie vzťahuje na všetky koncentrácie v rozsahu spoločenstva podľa definícií odseku 2.
2. Na účely tohto nariadenia je koncentrácia v rozsahu spoločenstva, ak:
a) zložený spoločný celosvetový obrat všetkých účastníkov koncentrácie je viac ako 5000 mil. ECU a
b) spoločný obrat každého z najmenej dvoch účastníkov koncentrácie v rámci spoločenstva je viac ako 250 mil. ECU,
pokiaľ každý z účastníkov koncentrácie nedosahuje viac ako dve tretiny svojho celkového obratu v rámci spoločenstva v jednom a tom istom členskom štáte.
3. Limity stanovené v odseku 2 budú prehodnotené do konca štvrtého roku nasledujúceho po roku prijatia tohto nariadenia kvalifikovanou väčšinou Rady na návrh Komisie.
Článok 2
Hodnotenie koncentrácií
1. Koncentrácie v rámci tohto nariadenia sa na účely určenia ich zlučiteľnosti so spoločným trhom budú hodnotiť v súlade s nasledujúcimi ustanoveniami.
Pri hodnotení Komisia zohľadní:
a) potrebu zachovávať a rozvíjať efektívnu hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu okrem iného vzhľadom na štruktúru všetkých dotknutých trhov a skutočnej alebo potenciálnej hospodárskej súťaže zo strany podnikov nachádzajúcich sa v spoločenstve alebo mimo neho;
b) postavenie účastníkov koncentrácie na trhu a ich ekonomickú a finančnú silu, možné alternatívy pre dodávateľov a používateľov, ich prístup k dodávkam alebo na trhy, všetky zákonné a ostatné bariéry vstupu, trendy ponuky a dopytu pre relevantné tovary a služby, záujmy prechodných a konečných spotrebiteľov a napredovanie technického a hospodárskeho pokroku za predpokladu, že je v prospech spotrebiteľa a nevytvára prekážku hospodárskej súťaži.
2. Koncentrácia, ktorá nevytvára ani neposilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, sa vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom.
3. Koncentrácia, ktorá vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom môžu byť významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, sa vyhlási za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
Článok 3
Definícia koncentrácie
1. Za vznik koncentrácie sa považuje situácia, keď:
a) sa zlúčia dva alebo viac predtým nezávislých podnikov alebo
b) jedna alebo viac osôb, ktoré už kontrolujú najmenej jeden podnik, alebo
- jeden alebo viac podnikov
kúpou cenných papierov alebo aktív, zmluvne alebo iným spôsobom nadobudnú priamu alebo nepriamu kontrolu nad celým alebo nad časťami jedného alebo viacerých ďalších podnikov.
2. Úkony, vrátane vytvorenia spoločného podniku, ktorých predmetom alebo účinkom je koordinácia konkurenčného správania podnikov, ktoré ostávajú nezávislé, nie je koncentrácia v zmysle odseku 1 písm. b).
Vytvorenie spoločného podniku, ktorý trvalo vykonáva všetky funkcie autonómneho hospodárskeho subjektu, ktoré nevedie ku koordinácii súťažného správania účastníkov navzájom ani medzi nimi a spoločným podnikom, je koncentrácia v zmysle odseku 1 písm. b).
3. Na účely tohto nariadenia kontrola pozostáva z práv, zmlúv alebo akýchkoľvek iných prostriedkov, ktoré samostatne alebo spoločne a rešpektujúc príslušné skutočnosti alebo zákon dávajú možnosť uplatňovať rozhodujúci vplyv na podnik predovšetkým prostredníctvom:
a) vlastníckych alebo užívacích práv ku všetkým aktívam podniku alebo ich časti;
b) práv alebo zmlúv, ktoré umožňujú vykonávať rozhodujúci vplyv na zloženie, hlasovanie alebo rozhodovanie orgánov podniku.
4. Kontrolu nadobúdajú osoby alebo podniky, ktoré:
a) sú držiteľmi práv alebo im prislúchajú práva na základe príslušných zmlúv, alebo
b) hoci nie sú držiteľmi takýchto práv, alebo im neprislúchajú práva na základe takýchto zmlúv, majú právomoc na výkon práv od nich odvodených.
5. Za koncentráciu sa nepovažuje, ak:
a) úverové alebo iné finančné inštitúcie alebo poisťovne, ku ktorých bežným činnostiam patria transakcie a obchod s cennými papiermi na vlastný účet alebo na účet iných, majú dočasne v držbe cenné papiere, ktoré nadobudli od podniku s cieľom ich ďalšieho predaja, ak neuplatňujú hlasovacie práva z týchto cenných papierov na určovanie súťažného správania tohto podniku, alebo ak uplatňujú takéto hlasovacie práva iba z dôvodu prípravy predaja celého tohto podniku alebo jeho časti, jeho aktív alebo predaja jeho cenných papierov, pričom každý takýto predaj sa uskutoční do jedného roka odo dňa ich nadobudnutia; Komisia môže na požiadanie toto obdobie predĺžiť, ak tieto inštitúcie alebo spoločnosti môžu preukázať, že predaj nebol počas stanoveného obdobia primerane možný;
b) kontrolu nadobudne verejný činiteľ podľa práva členského štátu v súvislosti s likvidáciou, zrušením, nesolventnosťou, zastavením platieb, núteným vyrovnaním alebo analogickým konaním;
c) postupy uvedené v odseku 1 písm. b) vykonávajú finančné holdingové spoločnosti podľa článku 5 ods. 3 Štvrtej smernice Rady 78/660/EHS zo dňa 25. júla 1978 o ročnom vyúčtovaní niektorých druhov podnikov [4], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 84/569/EHS [5], avšak za predpokladu, že sa uplatňujú hlasovacie práva za holding, predovšetkým súvisiace s menovaním členov riadiacich a dozorných orgánov podniku, v ktorom majú majetok iba na udržanie plnej hodnoty týchto investícií, a nie na priame alebo nepriame určovanie súťažného správania týchto podnikov.
Článok 4
Oznamovanie koncentrácií
1. Koncentrácie v rozsahu spoločenstva, definované v tomto nariadení, sa musia oznámiť Komisii najneskôr jeden týždeň po uzavretí zmluvy, po oznámení návrhu vo verejnej súťaži alebo nadobudnutí kontrolného podielu. Tento týždeň sa začína výskytom prvej z uvedených udalostí.
2. Koncentráciu, ktorá spočíva vo fúzii v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) alebo nadobudnutím spoločnej kontroly v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b), oznámia spoločne zmluvné strany fúzie, prípadne nadobúdatelia spoločnej kontroly. Vo všetkých ostatných prípadoch oznámenie vykoná osoba alebo podnik, ktorý nadobudol kontrolu nad celým jedným alebo viacerými podnikmi alebo jeho/ich časťou.
3. Ak Komisia zistí, že na oznámenú koncentráciu sa vzťahuje toto nariadenie, uverejní oznámenú skutočnosť, pričom uvedie mená zmluvných strán, povahu koncentrácie a zainteresované odvetvia hospodárstva. Komisia zohľadní legitímny záujem podnikov na ochrane ich obchodného tajomstva.
Článok 5
Výpočet obratu
1. Spoločný obrat v zmysle článku 1 ods. 2 sa skladá z čiastok, ktoré účastníci koncentrácie vypočítajú z predchádzajúceho finančného roka z predaja výrobkov a poskytovania služieb, ktoré sú ich bežnou činnosťou, od ktorého odpočítajú obchodný rabat, daň z pridanej hodnoty a ďalšie dane súvisiace priamo s obratom. Spoločný obrat účastníka koncentrácie neobsahuje predaj výrobkov ani poskytovanie služieb medzi jednotlivými podnikmi podľa odseku 4.
Obrat v spoločenstve alebo v členskom štáte predstavuje predané výrobky a poskytnuté služby podnikom alebo spotrebiteľom v spoločenstve, prípadne v tomto členskom štáte.
2. Odlišne od odseku 1, kde koncentráciu predstavuje nadobudnutie častí, ktoré sú alebo nie sú konštituované ako právnické osoby, jedného alebo viacerých podnikov, vzhľadom na predávajúceho alebo predávajúcich sa zohľadňuje iba obrat tých častí, ktoré sú predmetom transakcie.
Dve alebo viac transakcií v zmysle prvého odseku, ktoré sa realizujú do dvoch rokov medzi tými istými osobami alebo podnikmi, sa však považujú za jednu a tú istú koncentráciu, ku ktorej došlo v deň poslednej transakcie.
3. Namiesto obratu sa použije nasledujúce:
a) pri úverových a iných finančných inštitúciách, pokiaľ ide o článok 1 ods. 2 písm. a), jedna desatina ich celkových aktív.
Pokiaľ ide o článok 1 ods. 2 písm. b) alebo poslednú časť článku 1 ods. 2, celý obrat v rámci spoločenstva sa nahradí jednou desatinou celkových aktív krát pomer pôžičiek a preddavkov úverovým inštitúciám a klientom v transakciách s rezidentmi v spoločenstve k celkovej výške týchto pôžičiek a preddavkov.
Pokiaľ ide o poslednú časť článku 1 ods. 2, celkový obrat v jednom členskom štáte sa nahradí jednou desatinou celkových aktív krát pomer pôžičiek a preddavkov úverovým inštitúciám a klientom v transakciách s rezidentmi tohto členského štátu k celkovej výške týchto pôžičiek a preddavkov;
b) pre poisťovne sa zapíše hodnota hrubého poistného, ktorá predstavuje všetky prijaté čiastky a pohľadávky z poistných zmlúv vystavených poisťovacími podnikmi alebo v ich mene, ku ktorým patrí tiež všetko odosielané poistné z opätovného poistenia, a po odpočítaní daní a parafiškálnych príspevkov alebo poplatkov účtovaných podľa výšky individuálneho poistného alebo celkového objemu poistného; pokiaľ ide o článok 1 ods. 2 písm. b) a poslednú časť článku 1 ods. 2, hrubé poistné prijaté od rezidentov v spoločenstve alebo od rezidentov v jednom členskom štáte.
4. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 2, sa spoločný obrat účastníka koncentrácie v zmysle článku 1 ods. 2 vypočíta ako súčet príslušných obratov:
a) dotknutého podniku čiže účastníka koncentrácie;
b) tých podnikov, v ktorých dotknutý podnik priamo alebo nepriamo
- vlastní viac ako polovicu kapitálu alebo obchodných aktív, alebo
- má právomoc uplatňovať viac ako polovicu hlasovacích práv, alebo
- má právomoc menovať viac ako polovicu členov dozornej rady, správnej rady alebo orgánov, ktoré zo zákona zastupujú podnik, alebo
- má právo riadiť záležitosti podniku;
c) tých podnikov, ktoré majú v dotknutom podniku práva alebo právomoci uvedené v písm. b);
d) tých podnikov, v ktorých má podnik uvedený v písm. c) práva alebo právomoci uvedené v písm. b);
e) tých podnikov, v ktorých majú dva alebo viac podnikov uvedených v písm. a) a d) spoločne práva alebo právomoci uvedené v písm. b).
5. Ak dotknuté podniky majú v dôsledku koncentrácie spoločne práva alebo právomoci uvedené v odseku 4 písm. b), pri výpočte spoločného obratu účastníkov koncentrácie na účely článku 1 ods. 2:
a) nezapočítava sa obrat dosiahnutý predajom výrobkov alebo poskytovaním služieb medzi spoločným podnikom a každým z dotknutých podnikov alebo akýmkoľvek iným podnikom spojeným s ľubovoľným z nich, ako je stanovené v odseku 4 písm. b) až e);
b) nezapočítava sa obrat dosiahnutý predajom výrobkov a poskytovaním služieb medzi spoločným podnikom a ľubovoľnými tretími podnikmi. Tento obrat sa rovnomerne rozdelí medzi účastníkov koncentrácie.
Článok 6
Preskúmanie oznámenia a začatie konania
1. Komisia preskúma oznámenie bezodkladne po jeho doručení.
a) Ak dospeje k záveru, že oznamovaná koncentrácia nepatrí do pôsobnosti tohto nariadenia, tento nález zaznamená ako rozhodnutie.
b) Ak dospeje k záveru, že oznamovaná koncentrácia, hoci patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, nevzbudzuje vážne obavy, pokiaľ ide o zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne sa, že nie je proti nej, a vyhlási, že je zlučiteľná so spoločným trhom.
c) Ak, naopak, Komisia zistí, že oznamovaná koncentrácia patrí do pôsobnosti tohto nariadenia a vzbudzuje vážne obavy, pokiaľ ide o zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne o začatí konania.
2. Komisia bezodkladne oznámi svoje rozhodnutie účastníkom koncentrácie a príslušným úradom členských štátov.
Článok 7
Pozastavenie koncentrácií
1. Na účely odseku 2 koncentrácia podľa definície v článku 1 nenadobudne účinnosť pred jej oznámením alebo do troch týždňov nasledujúcich po jej oznámení.
2. Ak Komisia po predbežnom preskúmaní oznámenia počas obdobia stanoveného v odseku 1 považuje na zabezpečenie plnej účinnosti každého rozhodnutia prijatého neskôr podľa článku 8 ods. 3 a 4 za potrebné, môže rozhodnúť na základe vlastnej iniciatívy pokračovať pozastavením koncentrácie úplne alebo sčasti až do prijatia konečného rozhodnutia alebo v súvislosti s tým prijať iné dočasné opatrenia.
3. Odseky 1 a 2 nie sú prekážkou predloženia návrhu vo verejnej súťaži oznámenej Komisii v súlade s článkom 4 ods. 1 za predpokladu, že nadobúdateľ neuplatňuje hlasovacie práva k príslušným cenným papierom alebo tak robí iba na udržanie plnej hodnoty týchto investícií a na základe výnimky udelenej Komisiou podľa odseku 4.
4. Komisia môže na požiadanie poskytnúť výnimky z povinností zavedených v odsekoch 1, 2 alebo 3, aby predišla závažným škodám z koncentrácie jedného alebo viacerých účastníkov koncentrácie alebo tretej strany . Táto výnimka môže byť udelená s podmienkami a povinnosťami, aby boli zabezpečené podmienky efektívnej hospodárskej súťaže. O výnimku možno požiadať a výnimku možno udeliť kedykoľvek aj pred oznámením alebo po transakcii.
5. Platnosť každej transakcie vykonanej v rozpore s odsekom 1 alebo 2 závisí od rozhodnutia podľa článku 6 ods. 1 písm. b) alebo 8 ods. 2 alebo 3, alebo na základe prezumpcie podľa článku 10 ods. 6.
Tento článok však nemá účinok na platnosť transakcií s cennými papiermi vrátane cenných papierov prevoditeľných na iné cenné papiere obchodovateľné na trhu, ktorý je regulovaný a pod dohľadom úradov uznávaných verejnými orgánmi, ktorý funguje pravidelne a je priamo alebo nepriamo prístupný verejnosti, pokiaľ kupujúci a predávajúci vedeli alebo mali vedieť, že transakcia bola vykonaná v rozpore s odsekom 1 alebo 2.
Článok 8
Rozhodovacie právomoci Komisie
1. Bez ohľadu na ustanovenia článku 9 všetky konania začaté podľa článku 6 ods. 1 písm. c) sa uzavrú formou rozhodnutia podľa ustanovení odsekov 2 až 5.
2. Ak Komisia zistí, že po prípadných následných úpravách zo strany účastníkov koncentrácie spĺňa oznámená koncentrácia kritérium stanovené v článku 2 ods. 2, vydá rozhodnutie, v ktorom vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom.
K svojmu rozhodnutiu môže pripojiť podmienky a povinnosti, ktoré majú zabezpečiť, aby účastníci koncentrácie dodržali prevzaté záväzky voči Komisii v súvislosti s úpravou pôvodného plánu koncentrácie . Rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom tiež obsahuje obmedzenia priamo súvisiace s uskutočnením koncentrácie a preň potrebné.
3. Ak Komisia zistí, že koncentrácia spĺňa kritérium stanovené v článku 2 ods. 3, vydá rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
4. Ak už bola koncentrácia vykonaná, môže Komisia rozhodnutím podľa odseku 3 alebo samostatným rozhodnutím požadovať, aby boli zlúčené podniky alebo aktíva rozdelené, aby sa skončila spoločná kontrola alebo akýkoľvek iný náležitý krok na obnovenie podmienok efektívnej hospodárskej súťaže.
5. Komisia môže odvolať rozhodnutie, ktoré prijala podľa odseku 2, ak:
a) je vyhlásenie zlučiteľnosti založené na nesprávnych informáciách, za ktoré je zodpovedný jeden z podnikov, alebo ak bolo získané podvodne, alebo
b) účastníci koncentrácie porušili záväzok pripojený k rozhodnutiu.
6. V prípadoch uvedených v odseku 5 môže Komisia prijať rozhodnutie podľa odseku 3 bez toho, aby bola viazaná lehotou uvedenou v článku 10 ods. 3.
Článok 9
Postúpenie príslušným úradom členských štátov
1. Komisia môže formou rozhodnutia oznámeného bezodkladne účastníkom koncentrácie a príslušným úradom ostatných členských štátov dať na vedomie koncentráciu oznamovanú príslušným orgánom dotknutého členského štátu za nasledujúcich podmienok.
2. Do troch týždňov odo dňa doručenia kópie oznámenia môže členský štát informovať Komisiu, ktorá informuje účastníka koncentrácie o tom, že koncentrácia hrozí vytvorením alebo posilnením dominantného postavenia, čoho dôsledkom budú významné prekážky efektívnej hospodárskej súťaže na trhu v tomto členskom štáte, ktorý má všetky vlastnosti relevantného trhu, či už je podstatnou súčasťou spoločného trhu, alebo nie.
3. Ak je názorom Komisie, že vzhľadom na trh príslušných výrobkov alebo služieb a na geografický referenčný trh v zmysle odseku 7 takýto relevantný trh existuje a takéto nebezpečenstvo existuje, potom buď:
a) bude konať v tomto prípade sama s cieľom udržať alebo obnoviť účinnú hospodársku súťaž na dotknutom trhu, alebo
b) postúpi prípad príslušným orgánom členského štátu so zámerom aplikovania národného práva hospodárskej súťaže tohto štátu.
Ak však je názorom Komisie, že takýto relevantný trh alebo nebezpečenstvo neexistuje, prijme v tom zmysle rozhodnutie, ktoré adresuje dotknutému členskému štátu.
4. Rozhodnutie, či daný prípad postúpi alebo nepostúpi podľa odseku 3, prijme:
a) vo všeobecnosti do šiestich týždňov podľa článku 10 ods. 1, druhý pododsek, ak Komisia nezačala konanie podľa článku 6 ods. 1 písm. b), alebo
b) do troch mesiacov pri väčšine oznámení o príslušnej koncentrácii, ak Komisia začala konanie podľa článku 6 ods. 1 písm. c) bez prípravných krokov na prijatie potrebných opatrení podľa článku 8 ods. 2, druhý pododsek, ods. 3 alebo ods. 4 na udržanie alebo obnovu účinnej hospodárskej súťaže na dotknutom trhu.
5. Ak Komisia do troch mesiacov uvedených v odseku 4 písm. b) napriek upomienke dotknutého členského štátu neprijme rozhodnutie o postúpení v súlade s odsekom 3 a ani nepodnikne prípravné kroky uvedené v odseku 4 písm. b), má sa za to, že prijala rozhodnutie postúpiť prípad dotknutému členskému štátu v súlade s odsekom 3 písm. b).
6. Zverejnenie každej správy alebo oznámenie výsledkov preskúmania koncentrácie príslušným orgánom dotknutého členského štátu nadobúda platnosť najneskôr štyri mesiace po postúpení Komisiou.
7. Geografický referenčný trh predstavuje oblasť, kde sa účastníci koncentrácie podieľajú na ponuke a dopyte výrobkov alebo služieb, v ktorej sú podmienky hospodárskej súťaže dostatočne homogénne a ktorú možno odlíšiť od susedných oblastí, pretože predovšetkým podmienky hospodárskej súťaže sú v týchto oblastiach značne odlišné. Toto hodnotenie zohľadňuje predovšetkým povahu a charakteristiku dotknutých výrobkov alebo služieb, existenciu bariér vstupu alebo preferencií spotrebiteľov, značné rozdiely v podieloch podnikov na trhu medzi dotknutou oblasťou a susednými oblasťami alebo podstatné cenové rozdiely.
8. Pri uplatňovaní ustanovení tohto článku môže dotknutý členský štát prijať iba opatrenia nevyhnutne potrebné na ochranu alebo obnovu účinnej hospodárskej súťaže na dotknutom trhu.
9. V súlade s príslušnými ustanoveniami zmluvy sa môže každý členský štát odvolať na Súdny dvor a predovšetkým žiadať o uplatnenie článku 186 s cieľom uplatňovania jeho národného práva hospodárskej súťaže.
10. Tento článok bude preskúmaný pred uplynutím štvrtého roka nasledujúceho po roku prijatia tohto nariadenia.
Článok 10
Lehoty pre začatie konania a rozhodnutie
1. Rozhodnutia uvedené v článku 6 ods. 1 musia byť prijaté najneskôr do jedného mesiaca. Toto obdobie sa začína v deň nasledujúci po dni doručenia oznámenia alebo ak sú informácie pripojené k oznámeniu neúplné, v deň po dni doručenia úplných informácií.
Toto obdobie sa predĺži na šesť týždňov, ak členský štát doručí Komisii žiadosť v súlade s článkom 9 ods. 2.
2. Rozhodnutia prijaté podľa článku 8 ods. 2 o oznámených koncentráciách musia byť prijaté hneď, ako sa ukáže, že závažné obavy uvedené v článku 6 ods. 1 písm. c) sa odstránili čiastočne v dôsledku úprav vykonaných účastníkmi koncentrácie, a najneskôr v lehote stanovenej v odseku 3.
3. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 8 ods. 6, sa musia rozhodnutia prijaté podľa článku 8 ods. 3 o oznamovaných koncentráciách prijať najneskôr do štyroch mesiacov odo dňa začatia konania.
4. Obdobie stanovené v odseku 3 sa výnimočne pozastaví, ak v dôsledku okolností, za ktoré je zodpovedný jeden z účastníkov koncentrácie, musí Komisia požadovať informácie podľa článku 11 alebo nariadiť šetrenie rozhodnutím podľa článku 13.
5. Ak Súdny dvor vynesie rozsudok, ktorý ruší celé rozhodnutie Komisie prijaté podľa tohto nariadenia alebo jeho časť, lehoty stanovené v tomto nariadení opäť začnú plynúť odo dňa rozsudku.
6. Ak Komisia neprijme rozhodnutie v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. b) alebo c) alebo článkom 8 ods. 2 alebo 3 v lehote stanovenej v odsekoch 1 alebo 3, považuje sa koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 9.
Článok 11
Požiadanie o informácie
1. Pri výkone povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia môže Komisia získavať všetky potrebné informácie od vlád a príslušných orgánov členských štátov, od osôb uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b) a od podnikov a združení podnikov.
2. Zároveň so žiadosťou o informácie osobe, podniku alebo združeniu podnikov Komisia zašle kópiu žiadosti príslušnému orgánu členského štátu, na ktorého území má trvalé bydlisko táto osoba alebo sídlo podnik alebo združenie podnikov.
3. Vo svojej žiadosti uvedie Komisia právny základ a účel žiadosti a tiež tresty za poskytnutie nesprávnych informácií, uvedené v článku 14 ods. 1 písm. b).
4. Požadované informácie poskytnú v prípade podnikov ich vlastníci alebo ich zástupcovia a v prípade právnických osôb, podnikov alebo firiem, alebo združení bez právnej subjektivity osoby oprávnené zastupovať ich zo zákona alebo podľa stanov.
5. Ak osoba, podnik alebo združenie podnikov neposkytne požadované informácie v lehote stanovenej Komisiou alebo poskytne neúplné informácie, Komisia rozhodnutím požiada o poskytnutie informácií. V rozhodnutí špecifikuje, aké informácie požaduje, stanoví príslušnú lehotu, v ktorej majú byť dodané, a uvedie tresty podľa článku 14 ods. 1 písm. b) a článku 15 ods. 1 a právo na revíziu rozhodnutia Súdnym dvorom.
6. Komisia zároveň pošle kópiu tohto rozhodnutia príslušnému orgánu v členskom štáte, na ktorého území má táto osoba trvalý pobyt alebo podnik, alebo združenie podnikov svoje sídlo.
Článok 12
Vyšetrovanie orgánmi členských štátov
1. Na požiadanie Komisie vykonajú príslušné orgány členských štátov vyšetrovanie, ktoré Komisia považuje za potrebné podľa článku 13 ods. 1 alebo ktoré nariadi podľa článku 13 ods. 3 Vedúci predstavitelia príslušných orgánov členských štátov, zodpovední za vykonanie tohto vyšetrovania, uplatnia svoje právomoci tým, že vystavia písomné oprávnenie vydané príslušným orgánom členského štátu, na ktorého území má byť vykonané vyšetrovanie. V tomto oprávnení sa uvedie predmet a účel vyšetrovania.
2. Ak o to požiada Komisia alebo príslušný orgán členského štátu, na ktorého území má byť vykonané vyšetrovanie, vedúci predstavitelia Komisie môžu pomáhať vedúcim predstaviteľom tohto orgánu pri výkone ich povinností.
Článok 13
Právomoci Komisie pri vyšetrovaní
1. Pri výkone povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia môže Komisia vykonávať všetky potrebné šetrenia v podnikoch alebo združeniach podnikov.
Na tento účel majú úradníci poverení Komisiou právo:
a) skúmať účtovníctvo a iné podnikateľské záznamy;
b) vyhotovovať alebo žiadať kópie alebo výňatky z účtovníctva a podnikateľských záznamov;
c) požadovať ústne vysvetlenie na mieste;
d) vstupovať do všetkých priestorov, na pozemky a do dopravných prostriedkov podnikov.
2. Úradníci Komisie poverení výkonom vyšetrovania uplatňujú svoje právomoci predložením písomného oprávnenia, v ktorom je uvedený predmet a účel vyšetrovania a tresty stanovené v článku 14 ods. 1 písm. c) pre prípady, ak je predloženie požadovaných účtovných alebo iných podnikateľských záznamov neúplné. Komisia v dostatočnom predstihu písomne informuje príslušný úrad členského štátu, na ktorého území má byť vyšetrovanie vykonané, o vyšetrovaní a o totožnosti poverených úradníkov.
3. Podniky a združenia podnikov sa podrobia vyšetrovaniu na základe nariadenia Komisie. V rozhodnutí sa uvedie predmet a účel vyšetrovania, stanoví sa začiatočný deň, uvedú sa tresty podľa článkov 14 ods. 1 písm. c) a článku 15 ods. 1 písm. b) a právo na revíziu rozhodnutia Súdnym dvorom.
4. Komisia včas písomne informuje príslušný orgán členského štátu, na ktorého území sa má vykonať vyšetrovanie, o svojom úmysle podľa odseku 3. Pred prijatím rozhodnutia vypočuje príslušný orgán.
5. Vedúci predstavitelia príslušného orgánu v členskom štáte, na ktorého území má byť vykonané vyšetrovanie, na požiadanie tohto orgánu alebo Komisie pomáhajú vedúcim predstaviteľom Komisie pri výkone ich povinností.
6. Ak podnik alebo združenie podnikov bráni vyšetrovaniu nariadenému podľa tohto článku, dotknutý členský štát poskytne potrebnú pomoc povereným úradníkom Komisie a umožní im vykonať vyšetrovanie. Na tento účel členské štáty po porade s Komisiou vykonajú potrebné opatrenia do jedného roka po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia.
Článok 14
Pokuty
1. Komisia môže rozhodnutím uložiť pokuty osobám uvedeným v článku 3 ods. 1 písm. b), podnikom alebo združeniam podnikov od 1000 do 50000 ECU, ak zámerne alebo z nedbalosti:
a) neoznámia koncentráciu podľa článku 4;
b) v oznámení podľa článku 4 uvedú nesprávne alebo zavádzajúce informácie;
c) poskytnú nesprávne informácie ako odpoveď na žiadosť podľa článku 11 alebo neposkytnú informácie do lehoty stanovenej v rozhodnutí prijatom podľa článku 11;
d) poskytnú požadované účtovné alebo iné podnikateľské záznamy počas vyšetrovania podľa článku 12 alebo 13 v neúplnej forme alebo odmietnu podrobiť sa vyšetrovaniu nariadenému rozhodnutím, ktoré bolo prijaté podľa článku 13.
2. Komisia môže rozhodnutím udeliť pokuty až do výšky 10 % spoločného obratu účastníkov koncentrácie v zmysle článku 5 o dotknutých osobách alebo podnikoch, ak zámerne alebo z nedbalosti:
a) nesplnia povinnosť uloženú nariadením podľa článku 7 ods. 4 alebo článku 8 ods. 2, druhom pododseku;
b) realizujú koncentráciu v rozpore s článkom 7 ods. 1 alebo bez ohľadu na rozhodnutie prijaté podľa článku 7 ods. 2;
c) realizujú koncentráciu vyhlásenú za nezlučiteľnú so spoločným trhom nariadením podľa článku 8 ods. 3 alebo nevykonajú opatrenia uložené nariadením podľa článku 8 ods. 4.
3. Pri určovaní výšky pokuty sa vychádza z povahy a závažnosti porušenia.
4. Rozhodnutia prijaté podľa odsekov 1 a 2 nemajú trestnoprávnu povahu.
Článok 15
Penále
1. Komisia môže rozhodnutím uložiť osobám uvedeným v článku 3 ods. 1 písm. b), podnikom alebo združeniam podnikov penále až do výšky 25000 ECU za každý deň omeškania, počínajúc dňom stanoveným v rozhodnutí, aby ich prinútila:
a) predložiť úplné a správne informácie, ktoré od nich žiadala rozhodnutím podľa článku 11;
b) podrobiť sa vyšetrovaniu, ktoré uložila rozhodnutím podľa článku 13.
2. Komisia môže rozhodnutím uložiť osobám uvedeným v článku 3 ods. 1 písm. b) alebo podnikom penále až do 100000 ECU za každý deň omeškania, počínajúc dňom stanoveným v rozhodnutí, aby ich prinútila:
a) splniť povinnosť uloženú rozhodnutím podľa článku 7 ods. 4 alebo článku 8 ods. 2, druhého pododseku,
b) alebo realizovať opatrenia uložené rozhodnutím podľa článku 8 ods. 4
3. Ak osoby uvedené v článku 3 ods. 1 písm. b), podniky alebo združenia podnikov splnia povinnosť, ktorá sa mala vynútiť prostredníctvom penále, Komisia môže určiť celkovú výšku penále nižšie, než by vznikla podľa pôvodného rozhodnutia.
Článok 16
Preskúmanie Súdnym dvorom
Súdny dvor má neobmedzenú jurisdikciu v zmysle článku 172 zmluvy pri preskúmavaní rozhodnutí, ktorými Komisia uložila pokutu alebo penále; uloženú pokutu alebo penále môže zrušiť, znížiť alebo zvýšiť.
Článok 17
Služobné tajomstvo
1. Informácie získané ako výsledok uplatňovania článkov 11, 12, 13 a 18 sa použijú iba na účely príslušných žiadostí, vyšetrovaní alebo vypočutí.
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 4 ods. 3, článkov 18 a 20, Komisia a príslušné orgány členských štátov, ich predstavitelia a ďalší zamestnanci zachovajú mlčanlivosť o skutočnostiach, ktoré sa dozvedeli na základe uplatňovania tohto nariadenia a na ktoré sa vzťahuje povinnosť zachovávať služobné tajomstvo.
3. Odseky 1 a 2 nie sú na prekážku uverejnenia všeobecných informácií alebo prehľadov, ktoré neobsahujú informácie súvisiace s konkrétnymi podnikmi alebo združeniami podnikov.
Článok 18
Vypočutie zmluvných strán a tretích osôb
1. Pred prijatím každého rozhodnutia uvedeného v článku 7 ods. 2 a ods. 4, článku 8 ods. 2, druhom pododseku, a ods. 3 až 5 a článkoch 14 a 15 poskytne Komisia každej dotknutej osobe, podniku alebo združeniu podnikov príležitosť v každej etape postupu až po konzultáciu poradného výboru oboznámiť s ich názormi o námietkach voči nim.
2. Odlišne od ustanovení odseku 1 sa môže rozhodnutie pokračovať vpozastavení koncentrácie alebo poskytnúť výnimku z pozastavenia podľa článku 7 ods. 2 alebo 4 prijať dočasne bez toho, aby dostali dotknuté osoby, podniky alebo združenia podnikov predtým príležitosť prejaviť svoje názory za predpokladu, že im Komisia poskytne túto príležitosť čo najskôr po prijatí svojho rozhodnutia.
3. Komisia založí svoje rozhodnutie iba na námietkach, na základe ktorých zmluvné strany predložili svoje pozorovania. Právo na obhajobu sa v konaní plne rešpektuje. Nahliadať do spisu musí byť umožnené aspoň priamo zainteresovaným stranám, pričom sa rešpektuje právo podnikov na ochranu ich obchodného tajomstva.
4. Ak to Komisia a príslušné orgány členských štátov považujú za potrebné, môžu vypočuť aj ďalšie fyzické alebo právnické osoby. Fyzické a právnické osoby preukazujúce dostatočný záujem, predovšetkým členovia správnych alebo riadiacich orgánov dotknutých podnikov alebo uznávaní zástupcovia ich zamestnancov, majú právo byť vypočutí na požiadanie.
Článok 19
Styk s orgánmi členských štátov
1. Komisia do troch pracovných dní odošle príslušným orgánom členských štátov kópie oznámení a čo najskôr kópie najdôležitejších dokumentov podaných Komisii alebo ňou vydaných na základe tohto nariadenia.
2. Komisia vykoná postupy stanovené v tomto nariadení v úzkom a nepretržitom styku s príslušnými orgánmi členských štátov, ktoré môžu vyjadrovať svoje názory na tieto postupy. Komisia získava informácie na účely článku 9 od príslušného orgánu členského štátu podľa odseku 2 uvedeného článku a umožní mu vyjadriť svoj názor v každej etape postupu až do prijatia rozhodnutia podľa odseku 3 uvedeného článku; na tento účel mu poskytne prístup k materiálom.
3. Pred prijatím každého rozhodnutia podľa článku 8 ods. 2 až 5, článkov 14 alebo 15, alebo pred prijatím každého ustanovenia sa uskutočnia konzultácie s Poradným výborom pre koncentrácie.
4. Poradný výbor pozostáva zo zástupcov orgánov členských štátov. Každý členský štát menuje jedného alebo dvoch zástupcov; ak nie je ich účasť možná, môžu ich nahradiť iní zástupcovia. Aspoň jeden zástupca členského štátu je kompetentný v oblasti postupov obmedzujúcich súťaž a dominantného postavenia.
5. Konzultácie sa konajú na spoločnom stretnutí na pozvanie Komisie, ktorá mu predsedá. V pozvánke sa pre každý prerokovaný prípad uvedie jeho zhrnutie spolu s uvedením najdôležitejších dokumentov a predbežného návrhu rozhodnutia. Stretnutie sa koná najskôr 14 dní po zaslaní pozvánky. Komisia môže vo výnimočných prípadoch toto obdobie skrátiť podľa potreby, aby sa predišlo závažným škodám pre jeden alebo viac účastníkov koncentrácie.
6. Poradný výbor predloží svoje stanovisko k návrhu rozhodnutia Komisie, v prípade potreby k nemu dospeje hlasovaním. Poradný výbor môže predložiť stanovisko aj vtedy, ak sú niektorí jeho členovia neprítomní alebo nie sú zastúpení. Stanovisko sa predloží písomne a tvorí prílohu k návrhu rozhodnutia. Komisia maximálne zohľadní stanovisko predložené výborom. Oznámi výboru, akým spôsobom bolo jeho stanovisko zohľadnené.
7. Poradný výbor môže odporučiť uverejnenie stanoviska. Komisia môže takéto uverejnenie realizovať. Rozhodnutie o uverejnení náležite zohľadní legitímny záujem podnikov na ochrane ich obchodného tajomstva a záujem účastníkov koncentrácie na takomto uverejnení.
Článok 20
Uverejňovanie rozhodnutí
1. Komisia uverejňuje rozhodnutia prijaté na základe článku 8 ods. 2, ak sú k nim pripojené podmienky a povinnosti, a na základe článku 8 ods. 2 až 5 v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
2. Pri uverejnení uvedie mená strán a hlavný obsah rozhodnutia; dbá na legitímny záujem podnikov na ochrane ich obchodného tajomstva.
Článok 21
Jurisdikcia
1. Komisia má výlučnú právomoc prijímať rozhodnutia uvedené v tomto nariadení, tieto sú preskúmateľné Súdnym dvorom.
2. Žiadny členský štát nesmie uplatniť svoju národnú právnu úpravu hospodárskej súťaže na prípad koncentrácie v rozsahu spoločenstva.
Prvým pododsekom nie je dotknutá právomoc členského štátu vykonať všetky šetrenia v rámci uplatňovania článku 9 ods. 2 alebo po postúpení podľa článku 9 ods. 3, prvého pododseku, zarážky b), alebo ods. 5 podniknúť opatrenia nevyhnutne potrebné na uplatnenie článku 9 ods. 8
3. Bez ohľadu na odsek 1 a 2 môžu členské štáty prijať primerané opatrenia na ochranu iných legitímnych záujmov, než ktoré sú upravené týmto nariadením a sú zlučiteľné so všeobecnými zásadami a ostatnými ustanoveniami práva spoločenstva.
Za legitímny záujem v zmysle prvého pododseku sa považuje verejná bezpečnosť, pluralita médií a pravidlá obozretnosti.
Príslušný členský štát musí informovať Komisiu o každom ďalšom verejnom záujme a Komisia ho uzná po vyhodnotení jeho zlučiteľnosti so všeobecnými zásadami a ďalšími ustanoveniami práva spoločenstva pred prijatím uvedených opatrení. Komisia informuje dotknuté členské štáty o svojom rozhodnutí do jedného mesiaca po takomto oznámení.
Článok 22
Uplatňovanie nariadenia
1. Toto nariadenie sa vzťahuje na koncentrácie podľa definície v článku 3.
2. Nariadenia č. 17 [6], (EHS) č. 1017/68 [7], (EHS) č. 4056/86 [8] a (EHS) č. 3975/87 [9] sa nevzťahujú na koncentrácie podľa definície v článku 3.
3. Ak Komisia na žiadosť členského štátu zistí, že koncentrácia podľa definície článku 3, ktorá nemá rozsah spoločenstva v zmysle článku 1, vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, ktoré by malo za dôsledok prekážku účinnej hospodárskej súťaže na území dotknutého členského štátu alebo štátov, ktoré podali spoločnú žiadosť, môže, ak má táto koncentrácia vplyv na obchod medzi členskými štátmi, prijať rozhodnutie podľa článku 8 ods. 2, druhého pododseku, článku 3 a 4.
4. Uplatnia sa ustanovenia článku 2 ods. 1 písm. a) a b), článkov 5, 6, 8 a 10 až 20. Lehota na začatie konania podľa článku 10 ods. 1 sa začína dňom doručenia žiadosti od členského štátu. Žiadosť musí byť najneskôr do jedného mesiaca odo dňa, keď sa koncentrácia stala známou pre členský štát alebo sa uskutočnila. Táto lehota začína plynúť dňom tej z uvedených udalostí, ktorá nastane ako prvá.
5. Podľa odseku 3 Komisia prijme iba opatrenia nevyhnutne potrebné na udržanie alebo obnovu účinnej hospodárskej súťažena území členského štátu, na ktorých požiadanie zasahuje [10].
6. Odseky 3 až 5 ostávajú v platnosti až do prehodnotenia prahových hodnôt uvedených v článku 1 ods. 2.
Článok 23
Vykonávacie ustanovenia
Komisia je oprávnená prijímať vykonávacie ustanovenia, pokiaľ ide o formu, obsah a ostatné náležitosti oznámenia podľa článku 4, lehoty podľa článku 10 a vypočúvanie podľa článku 18.
Článok 24
Vzťahy s nečlenskými štátmi
1. Členské štáty informujú Komisiu o všetkých všeobecných ťažkostiach, ktoré majú ich podniky s koncentráciami podľa definície v článku 3 v nečlenskom štáte.
2. Spočiatku najneskôr jeden rok po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia a potom pravidelne vypracuje Komisia správu o zaobchádzaní s podnikmi spoločenstva v zmysle odsekov 3 a 4 vzhľadom na koncentrácie v nečlenských štátoch. Komisia predloží tieto správy Rade spolu so všetkými odporučeniami.
3. Ak sa Komisii buď na základe správ uvedených v odseku 2, alebo na základe iných informácií javí, že sa podniku spoločenstva nedostáva zo strany nečlenského štátu zaobchádzanie porovnateľné so zaobchádzaním spoločenstva s podnikmi tohto nečlenského štátu, môže Komisia predložiť Rade návrhy na primeraný mandát na rokovanie s cieľom dosiahnutia porovnateľného zaobchádzania pre podniky spoločenstva.
4. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 234 zmluvy, opatrenia prijaté na základe tohto článku sú v súlade v povinnosťami spoločenstva alebo členských štátov z bilaterálnych alebo multilaterálnych medzinárodných dohôd.
Článok 25
Nadobudnutie účinnosti
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňa 21. septembra 1990.
2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na žiadnu koncentráciu, ktorá je predmetom dohody alebo oznámenia, alebo kde došlo k nadobudnutiu kontroly v zmysle článku 4 ods. 1 pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, a v žiadnom prípade sa nevzťahuje na žiadny prípad koncentrácie, v súvislosti s ktorou sa začalo konanie do uvedeného dňa zo strany orgánu členského štátu zodpovedného za hospodársku súťaž.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 21. decembra 1989