Smernica Rady
z 18. marca 1991
o batériách a akumulátoroch, ktoré obsahujú určité nebezpečné látky
(91/157/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
v spolupráci s Európskym parlamentom [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže akákoľvek rozdielnosť v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach prijatých členskými štátmi o nakladaní s batériami a akumulátormi môže vytvoriť prekážky obchodu a narušiť hospodársku súťaž v spoločenstve a tak môže mať priamy vplyv na zriadenie a fungovanie vnútorného trhu; keďže sa preto javí nevyhnutné aproximovať zákony v tejto oblasti;
keďže článok 2 ods. 2 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, [4] ktorá bola zmenená a doplnená smernicou 91/156/EHS [5] uvádza, že špecifické pravidlá pre určité prípady alebo doplnenie tých, ktoré stanovila uvedená smernica s cieľom upraviť manažment určitých kategórií odpadu sa majú stanoviť formou samostatných smerníc;
keďže ciele a princípy environmentálnej politiky spoločenstva, ako sú stanovené v Akčnom programe Európskeho spoločenstva o životnom prostredí na základe princípov uchovaných v článku 130r ods. 1 a 2 zmluvy EHS s cieľom najmä v oblasti prevencie, redukcie a pokiaľ je možné eliminovaní znečistenia a zabezpečení správneho manažmentu so zdrojmi prírodných materiálov a tiež na základoch princípu "znečisťovateľ platí";
keďže s cieľom dosiahnuť tieto ciele, marketing určitých batérií a akumulátorov sa zakáže s ohľadom na množstvo nebezpečných látok, ktoré obsahujú;
keďže na zabezpečenie toho, aby sa použité batérie a akumulátory obnovovali a nakladalo sa s nimi kontrolovaným spôsobom, členské štáty musia prijať opatrenia na zabezpečenie toho, sa predávali a zberali oddelene;
keďže zbieranie a recyklovanie použitých batérií a akumulátorov môže napomôcť prevencii nehospodárneho využívania prírodných materiálov;
keďže zariadenia s neodnímateľnými batériami alebo akumulátormi môžu predstavovať riziko pre životné prostredie pokiaľ sa likvidujú; keďže členské štáty majú preto prijať vhodné opatrenia;
keďže na dosiahnutie rozličných už spomenutých cieľov by sa mali v členských štátoch založiť programy; keďže Komisia by o týchto programoch mala byť informovaná a taktiež o prijatých špecifických opatreniach;
keďže zdroje ekonomických nástrojov ako je vytváranie depozitného systému môže podporiť oddelenie zberu a recyklácie použitých batérií a akumulátorov;
keďže je v tejto oblasti potrebné prijať ustanovenia na informáciu spotrebiteľov;
keďže je treba prijať ustanovenia na vhodné postupy na zapracovanie ustanovení tejto smernice, najmä vypracovanie systému a zabezpečenia toho, že táto smernica sa môže ľahko prispôsobiť vedeckému a technickému pokroku; keďže výboru uvedenému v článku 18 smernice 75/442/EHS by sa mal vydať pokyn aby bol nápomocný Komisii v týchto otázkach,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Cieľom tejto smernice je aproximácia zákonov v členských štátoch s ohľadom na obnovu a riadenú likvidáciu použitých batérií a akumulátorov, ktoré obsahujú nebezpečné látky v súlade s prílohou I.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
a) "batéria alebo akumulátor" znamená zdroj elektrickej energie generovaný priamou konverziou chemickej energie a pozostáva z jednej alebo viac primárnych (nenabíjateľných) batérií alebo sekundárnych (nabíjateľných) článkov, ako sa uvádza v prílohe I;
b) "použitá batéria alebo akumulátor" znamená batériu alebo akumulátor, ktoré nie je možné opakovateľne použiť a sú určené na obnovu alebo zničenie;
c) "zničenie" znamená akúkoľvek operáciu, za predpokladu, že ju možno uplatniť na batérie, včítane prílohy II A smernice 75/442/EHS;
d) "obnova" znamená akúkoľvek operáciu, za predpokladu, že ju možno uplatniť na batérie, včítane prílohy II B smernice 75/442/EHS;
e) "zber" znamená zhromažďovanie, triedenie a/alebo zoskupovanie použitých batérií a akumulátorov;
f) "depozitný systém" znamená systém v ktorom kupujúci pri kúpe batérií alebo akumulátorov platí predajcovi sumu peňazí, ktorá sa refunduje keď použité batérie alebo akumulátory vráti.
Článok 3
1. Členské štáty zakážu od 1. januára 1993 marketing:
- alkalických mangánových batérií s predĺženou životnosťou v extrémnych podmienkach (t. j. teplotách pod 0° C alebo nad 50° C, vystavené šokom) s obsahom viac ako 0,05 % hmotnosti ortuti,
- všetky ostatné alkalické mangánové batérie, ktoré obsahujú viac ako 0,025 % hmotnosti ortuti.
Alkalické mangánové gombíkové články a batérie zložené z gombíkových článkov sa majú z tohto zákazu vyňať.
2. Odsek 1 sa vsunie do prílohy I smernice Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vo vzťahu k obmedzeniam marketingu a používania určitých nebezpečných látok a prípravkov [6], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 85/610/EHS [7].
Článok 4
1. V kontexte programov uvedených v článku 6, členské štáty prijmú vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa použité batérie a akumulátory zbierali oddelene s ohľadom na ich obnovu alebo zničenie.
2. S týmto cieľom členské štáty zabezpečia, že batérie a akumulátory a pokiaľ je to vhodné zariadenia do ktorých sú zapracované predávali v súlade s vhodným spôsobom.
Marketing musí zahŕňať indikáciu podľa nasledovných bodov:
- oddelený zber,
- kde je to vhodné recyklácia,
- obsah ťažkých kovov.
3. Komisia, v súlade s postupom uvedeným v článku 10, vypracuje podrobné úpravy pre tento označovací systém. Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 5
Členské štáty prijmú opatrenia, ktoré zabezpečia že batérie a akumulátory sa nemôžu zapracovať do zariadení bez toho, aby ich spotrebiteľ po ich vybití nemohol vybrať.
Tieto opatrenia nadobudnú účinnosť 1. januára 1994.
Tento článok sa neuplatňuje na kategórie zariadení zahrnuté v prílohe II.
Článok 6
Členské štáty vypracujú programy s cieľom dosiahnuť nasledovné ciele:
- obmedzenie obsahu ťažkých kovov v batériách a akumulátoroch,
- podporu marketingu batérií a akumulátorov s obsahom menších množstiev nebezpečných látok a/alebo menej znečisťujúcich látok,
- postupnú redukciu domového odpadu z použitých batérií a akumulátorov na ktoré sa vzťahuje príloha I,
- podporu výskumu zameraného na redukciu obsahu nebezpečných látok a uprednostnenie menej znečisťujúcich náhradných látok v batériách a akumulátoroch a výskum metód recyklácie,
- oddelenú likvidáciu použitých batérií a akumulátorov na ktoré sa vzťahuje príloha I.
Prvé programy zahrnú štvorročné obdobie so začiatkom 18. marca 1993. Tieto sa odošlú Komisii najneskôr do 17. septembra 1992.
Programy sa budú skúmať a pravidelne aktualizovať najmenej každé štyri roky najmä s ohľadom na technický pokrok a hospodársku situáciu a situáciu v životnom prostredí. Zmenené a doplnené programy sa odošlú Komisii včas.
Článok 7
1. Členské štáty zabezpečia vhodné organizácie na oddelený zber a pokiaľ je to vhodné zavedenie depozitného systému. Členské štáty môžu ďalej zaviesť opatrenia, ako sú hospodárske nástroje s cieľom podporiť recykláciu. Tieto opatrenia sa musia zaviezť po porade s dotknutými stranami a musia byť založené na platných ekonomických podmienkach a majú predchádzať narušeniu právomocí.
2. Keď členské štáty budú oznamovať programy, ktoré sa uvádzajú v článku 6, oznámi Komisii aj opatrenia, ktoré prijali v súlade s odsekom 1.
Článok 8
V kontexte s programami uvedenými v článku 6, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby spotrebitelia boli plne informovaní o:
a) nebezpečí nekontrolovanej likvidácie použitých batérií a akumulátorov;
b) marketingu batérií, akumulátorov a zriadení s trvale zapracovanými batériami a akumulátormi;
c) spôsob vyberania batérií a akumulátorov, ktoré sú trvale zapracované do prístrojov.
Článok 9
Členské štáty nemôžu brániť, zakazovať alebo obmedzovať marketingu batérií a akumulátorov na ktoré sa vzťahuje táto smernica a v nej uvedené ustanovenia.
Článok 10
Komisia prispôsobí články 3,4 a 5 a prílohy I a II technickému pokroku v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 smernice 75/442/EHS.
Článok 11
1. Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 18. septembra 1992. Budú o tom informovať Komisiu.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení svojich zákonov ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica. Komisia o tom bude informovať ostatné členské štáty.
Článok 12
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 18. marca 1991