Rozhodnutie Rady
z 22. decembra 2003,
ktorým sa mení a dopĺňa tretí pododsek (základné kritériá skúmania žiadostí) časti V spoločných konzulárnych pokynov
(2004/14/ES)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 789/2001 z 24. apríla 2001, ktorým sa Rade vyhradzujú vykonávacie právomoci vo vzťahu k určitým podrobným ustanoveniam a praktickým postupom pri preverovaní žiadostí o víza [1],
so zreteľom na podnet Talianskej republiky,
keďže:
(1) Európska Rada (Tampere, Laeken, Sevilla a Solún) vyzvala členské štáty, aby ďalej rozvíjali svoju spoločnú vízovú politiku a posilnili miestnu konzulárnu spoluprácu medzi svojimi zastupiteľskými úradmi v tretích krajinách.
(2) Analýza údajov týkajúcich sa nezákonného prisťahovalectva ukázala, že krátkodobé víza (cestovný ruch, obchod, štúdium, práca, návšteva rodinných príslušníkov) sa najčastejšie používajú na účely zákonného vstupu na územie zmluvných strán Schengenského dohovoru a následné zmiznutie po skončení platnosti víz.
(3) S cieľom lepšie posúdiť riziko nezákonného prisťahovalectva sa zdá byť potrebné ešte viac posilniť miestnu konzulárnu spoluprácu pri určovaní doplňujúcich a/alebo dodatočných dokumentov, ktoré by sa mali požadovať na vydanie víza a pri prijímaní spoločných mechanizmov na účinnejšie odhaľovanie falošných alebo falšovaných dokumentov.
(4) Pokiaľ ide o rozličné faktory, ktoré sú podstatné pre posúdenie rizika nezákonného prisťahovalectva, má rozhodujúci význam výsledok pohovoru, na ktorý musí žiadateľa o vízum pozvať diplomatická misia alebo konzulárny úrad.
(5) Diplomatické misie a konzulárne úrady by preto mali mať možnosť účinnejšie uplatňovať svoje právomoci na posúdenie rizika nezákonného prisťahovalectva.
(6) Podľa článkov 1 a 2 protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, ktoré nie je pre Dánsko záväzné a ani sa naň nevzťahuje. S ohľadom na to, že toto rozhodnutie je založené na Schengenskom acquis podľa ustanovení hlavy IV časti III Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko v súlade s článkom 5 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po prijatí tohto rozhodnutia Radou o tom, či ho transponuje do svojho vnútroštátneho práva.
(7) Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení Schengenského acquis v zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju Schengenského acquis [2], ktoré patrí do oblasti uvedenej v časti A článku 1 rozhodnutia Rady 1999/437/ES [3] o určitých opatreniach na uplatňovanie uvedenej dohody.
(8) Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení Schengenského acquis, na ktorých sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 19. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [4]. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, ktoré nie je pre Spojené kráľovstvo záväzné a ani sa naň nevzťahuje.
(9) Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení Schengenského acquis, na ktorých sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach Schengenského acquis [5]. Írsko sa preto nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, ktoré nie je pre Írsko záväzné a ani sa naň nevzťahuje.
(10) Toto rozhodnutie predstavuje akt, ktorý je založený na Schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Tretí pododsek (základné kritériá skúmania žiadostí) časti V spoločných konzulárnych pokynov sa nahrádza takto:
"Diplomatická misia alebo konzulárny úrad má plnú zodpovednosť pri posúdení, či existuje riziko nezákonného prisťahovalectva. Cieľom preskúmania žiadostí o vízum je odhaliť, či má žiadateľ úmysel vycestovať na územie členských štátov pomocou víza vystaveného na účely cestovného ruchu, obchodovania, štúdia, práce alebo rodinnej návštevy a usadiť sa tam. Preto je potrebné venovať osobitnú pozornosť "rizikovým kategóriám" osôb, nezamestnaným osobám, osobám s nepravidelným príjmom atď. V tejto súvislosti má rozhodujúci význam pohovor so žiadateľom, ktorého cieľom je zistiť účel jeho cesty. Môžu sa taktiež požadovať dodatočné doplňujúce doklady dohodnuté v rámci miestnej konzulárnej spolupráce. Diplomatická misia a konzulárny úrad musí taktiež využívať možnosti, ktoré ponúka miestna konzulárna spolupráca, a to s cieľom rozšíriť svoju schopnosť odhaliť falošné alebo falšované doklady predložené v rámci niektorých žiadostí o vízum. Ak existuje pochybnosť o pravosti dokumentov a predložených dokladov, vrátane pravdivosti ich obsahu, alebo o spoľahlivosti tvrdení počas pohovoru, diplomatická misia alebo konzulárny úrad upustia od vydania víza."
Článok 2
Toto rozhodnutie sa uplatňuje odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 3
Toto rozhodnutie je adresované členským štátom v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.
V Bruseli 22. decembra 2003