Smernica Komisie 2002/77/ES
zo 16. septembra 2002
o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb
(Text s významom pre EHP)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 86 (3),
keďže:
(1) smernica Komisie 90/388/EHS z 28. júna 1990 o súťaži na trhoch pre telekomunikačné služby [1], naposledy zmenená a doplnená smernicou 1999/64/ES [2], bola niekoľkokrát podstatne zmenená a doplnená; pretože sa majú vykonať ďalšie zmeny a doplnky, mala by sa v záujme jednoznačnosti prepracovať;
(2) článok 86 zmluvy poveruje Komisiu úlohami, ktoré zabezpečujú, aby v prípade verejnoprávnych podnikov a podnikov so špeciálnymi alebo výlučnými právami, členské štáty splnili svoje záväzky podľa práva spoločenstva; podľa článku 86 (3) môže Komisia špecifikovať a objasniť povinnosti vyplývajúce z uvedeného článku a v uvedenom rámci môže stanoviť podmienky, ktoré sú nevyhnutné na to, aby Komisia mohla efektívne vykonávať svoje dozorné povinnosti uložené uvedeným odsekom;
(3) smernica 90/388/EHS od členských štátov vyžadovala zrušenie špeciálnych a výlučných práv v oblasti poskytovania telekomunikačných služieb najprv pre iné služby, než je hlasová telefónia, satelitné služby a mobilné rádiokomunikácie a potom postupne rozvinula plnú hospodársku súťaž na telekomunikačnom trhu;
(4) podľa článku 95 zmluvy Európsky parlament a Rada prijali ďalšie smernice v tejto oblasti, zamerané hlavne na vytvorenie vnútorného trhu telekomunikačných služieb, prostredníctvom implementácie služieb otvorenej siete a univerzálnej služby v podmienkach otvorených a súťažne orientovaných trhov; tieto smernice by sa mali zrušiť s účinnosťou od 25. júla 2003, kedy sa začne uplatňovať nový regulačný rámec pre elektronické komunikačné služby a siete;
(5) nový regulačný rámec pre elektronické komunikačné služby a siete pozostáva z jednej všeobecnej smernice, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) [3] a štyroch špecifických smerníc: smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o oprávnení pre elektronické komunikačné siete a služby (smernica o oprávnení) [4], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) [5], smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sieti a služieb (smernica univerzálnej služby) [6] a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracúvania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) [7];
(6) na základe vývoja, ktorý priniesol so sebou proces liberalizácie a postupného otvárania telekomunikačných trhov v Európe od roku 1990, niektoré definície použité v smernici 90/388/EHS a jej zmenách a doplnkoch, by sa mali prispôsobiť tak, aby odrážali najnovší technologický vývoj v telekomunikačnej oblasti, alebo by sa mali nahradiť tak, aby zohľadňovali jav konvergencie, ktorý vyprofilovali informačné technológie, médiá a telekomunikačný priemysel v posledných rokoch; znenie niektorých ustanovení by sa malo podľa možnosti objasniť, aby sa uľahčilo ich uplatňovanie, v prípade potreby aj so zohľadnením príslušných smerníc prijatých podľa článku 95 zmluvy a skúseností získaných pri vykonávaní zmenenej a doplnenej smernice 90/388/EHS;
(7) táto smernica sa odvoláva na "elektronické komunikačné služby" a "elektronické komunikačné siete" namiesto v minulosti používaných pojmov "telekomunikačné služby" a "telekomunikačné siete"; tieto nové definície sú nevyhnutné, aby sa zohľadnil jav konvergencie tým, že sa do jednej definície zahrnú všetky elektronické komunikačné služby a/alebo siete, ktorými sa uskutočňuje prenos signálov vedením, rádiovými, optickými alebo inými elektromagnetickými prostriedkami (t. j. pevnými, bezdrôtovými, káblovými televíznymi alebo satelitnými sieťami); prenos a vysielanie rádiových a televíznych programov by sa mali uznávať ako elektronická komunikačná služba a siete používané na taký prenos a vysielanie by sa mali podobne uznávať ako elektronické komunikačné siete; okrem toho by sa malo ujasniť, že nová definícia elektronických komunikačných sietí sa tiež týka optických sietí, ktoré umožňujú tretím stranám prenos signálu pomocou vlastných spojovacích a smerovacích zariadení;
(8) v tejto súvislosti by malo byť zrejmé, že členské štáty musia odstrániť (ak tak ešte neurobili) výlučné a špeciálne práva na poskytovanie všetkých elektronických komunikačných sietí, nielen práva na poskytovanie elektronických komunikačných služieb, a musia zabezpečiť oprávnenia podnikov na poskytovanie takýchto služieb bez dosahu na ustanovenia smerníc 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES; definícia elektronických komunikačných sietí by mala tiež znamenať, že členské štáty nesmú obmedzovať práva operátora na vytváranie, rozširovanie a/alebo poskytovanie káblovej siete na základe skutočnosti, že takúto sieť možno využiť na prenos rádiových a televíznych programov; najmä špeciálne a výlučné práva, ktorých výsledkom je obmedzovanie elektronických komunikačných sietí na prenos a šírenie televíznych signálov, sú v rozpore s článkom 86 (1), v spojení s článkom 43 (právo podnikať), a/alebo článkom 82 b) zmluvy ES, keďže majú vplyv umožňujúci dominantnému subjektu obmedzovať "výrobu, trhy alebo technický rozvoj na ujmu spotrebiteľov"; toto však nemá vplyv na špecifické pravidlá prijaté členskými štátmi v súlade s právom spoločenstva a hlavne v súlade so smernicou Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 [8] o koordinácii niektorých ustanovení daných zákonmi, predpismi alebo administratívnymi opatreniami v členských štátoch, týkajúcich sa sledovania aktivít v oblasti televízneho vysielania, zmenenou a doplnenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES [9], ktorou sa riadi šírenie audiovizuálnych programov pre verejnosť;
(9) podľa princípu proporcionality by členské štáty nemali naďalej podmieňovať poskytovanie elektronických komunikačných služieb a vytváranie a poskytovanie elektronických komunikačných sietí režimu prideľovania licencií, ale režimu všeobecných oprávnení; toto vyžaduje tiež smernica 2002/20/ES, podľa ktorej by mali byť poskytované elektronické komunikačné služby alebo siete na základe všeobecného oprávnenia, a nie na základe licencií; poškodená strana by mala mať právo odvolať sa voči rozhodnutiu, ktoré jej bráni v poskytovaní elektronických komunikačných služieb alebo sietí na nezávislý orgán, a napokon na súd; k základným princípom zákonov spoločenstva patrí princíp práva na účinnú právnu ochranu subjektu dotknutého štátnymi opatreniami, ktoré porušujú práva udelené subjektu na základe ustanovení smernice;
(10) verejné inštitúcie môžu uplatňovať dominantný vplyv na správanie sa verejnoprávnych podnikov na základe buď pravidiel, ktorými sa riadia podniky, alebo spôsobu rozdelenia podielov akcionárov; preto ak členské štáty kontrolujú vertikálne integrovanú sieť operátorov, ktorí prevádzkujú siete vytvorené na základe špeciálnych alebo výlučných práv, mali by tieto členské štáty zabezpečiť v záujme neporušenia pravidiel hospodárskej súťaže spoločenstva, aby pri dominantnom postavení na trhu nekonali diskriminačne vo svoj vlastný prospech; členské štáty by teda mali prijať všetky opatrenia potrebné na zabránenie akejkoľvek diskriminácie medzi takto vertikálne integrovanými operátormi a ich konkurentmi;
(11) táto smernica by mala tiež objasniť princíp odvodený zo smernice Komisie 96/2/ES zo 16. januára 1996, zmenenej a doplnenej smernicou 90/388/ES, týkajúcou sa mobilných a osobných komunikácií [10], tak, že by členské štáty nemali udeľovať výlučné alebo špeciálne práva na využívanie rádiových frekvencií a že by práva na využívanie týchto frekvencií mali byť prideľované na základe objektívnych, nediskriminačných a transparentných postupov; toto by nemalo mať vplyv na špeciálne kritériá alebo postupy prijaté členskými štátmi a týkajúce sa udeľovania takýchto práv poskytovateľom služieb obsahu rádiového alebo televízneho vysielania z hľadiska sledovania cieľov vo všeobecnom záujme v súlade s právom spoločenstva;
(12) všetky národné schémy podľa smernice 2002/22/ES, slúžiace na zdieľanie sieťových nákladov na poskytovanie univerzálnej služby, musia byť založené na objektívnych, transparentných a nediskriminačných kritériách a musia byť v súlade s princípom proporcionality a čo najmenšej deformácie trhu; najmenšia deformácia trhu znamená, že by návratnosť príspevkov mala byť realizovaná spôsobom minimalizujúcim čo najviac vplyv finančných záväzkov dopadajúcich na koncových užívateľov, napríklad čo najširším rozptylom príspevkov;
(13) ak nie sú práva a povinnosti, vyplývajúce z medzinárodných dohovorov stanovujúcich medzinárodné satelitné organizácie, kompatibilné s pravidlami hospodárskej súťaže uvedenými v zmluve, mali by členské štáty podľa článku 307 zmluvy o založení ES prijať všetky príslušné kroky na zamedzenie týchto nezrovnalostí; táto smernica by mala objasniť túto povinnosť, pretože článok 3 smernice 94/46/ES [11] vyžadoval od členských štátov len "oznámiť Komisii" informácie o takýchto nezrovnalostiach; článok 11 tejto smernice by mal objasniť povinnosť členských štátov odstrániť všetky obmedzenia, ktoré by mohli naďalej platiť na základe týchto medzinárodných dohovorov;
(14) táto smernica by mala zachovávať povinnosti uložené členským štátom smernicou 1999/64/ES, aby sa zabezpečilo, že dominantní poskytovatelia elektronických komunikačných sietí a verejne dostupných telefónnych služieb budú prevádzkovať svoje verejné komunikačné siete a sieť káblovej televízie ako samostatné právne subjekty;
(15) táto smernica by nemala mať vplyv na povinnosti členských štátov týkajúce sa časových obmedzení stanovených v prílohe I, časti B, v rámci ktorých musia členské štáty dodržiavať ustanovenia predchádzajúcich smerníc;
(16) členské štáty by mali poskytovať Komisii všetky informácie potrebné na preukázanie že existujúca národná implementačná legislatíva odráža ustanovenia dané v tejto smernici v porovnaní so smernicami 90/388/ES, 94/46/ES, 95/51/ES [12], 96/2/ES, 96/19/ES [13] a 1999/64/ES;
(17) na základe vyššie uvedených skutočností by mala byť zrušená smernica 90/388/ES,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Definície
Na účely tejto smernice platia tieto definície:
1. "elektronická komunikačná sieť" znamená prenosové systémy a v prípade potreby zariadenia na prepájanie a smerovanie a iné prostriedky, ktoré umožňujú prenos signálov po drôte, rádiom, optickými vláknami alebo inými elektromagnetickými prostriedkami, vrátane satelitných sietí, pevných (s prepínaním okruhov a paketov vrátane siete internet) a mobilných zemských sietí, elektrických káblových systémov v rozsahu, v ktorom sa používajú na prenos signálov, siete používané pre rádiové a televízne vysielanie a káblové televízne siete, bez ohľadu na typ prenášaných informácií;
2. "verejná komunikačná sieť" znamená elektronickú komunikačnú sieť používanú úplne alebo hlavne na poskytovanie verejných elektronických komunikačných služieb;
3. "elektronické komunikačné služby" znamenajú služby bežne poskytované za úplatu, ktoré pozostávajú úplne alebo hlavne z prenosu signálov v elektronických komunikačných sieťach, vrátane telekomunikačných služieb a prenosových služieb v sieťach používaných na vysielanie, nezahŕňa však služby poskytujúce alebo vykonávajúcu edičnú kontrolu obsahu prenášaného pomocou elektronických komunikačných sietí a služieb; nezahŕňa služby informačnej spoločnosti definované v článku 1 smernice 98/34/ES, ktoré úplne alebo hlavne nepredstavujú prenos signálov v elektronických komunikačných sieťach;
4. "verejne dostupné elektronické komunikačné služby" znamenajú elektronické komunikačné služby dostupné pre verejnosť;
5. "výlučné práva" znamenajú práva, ktoré členský štát udeľuje jednému podniku prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho alebo administratívneho nástroja a ktoré mu zabezpečujú právo na poskytovanie elektronických komunikačných služieb alebo vykonávanie činností v oblasti elektronickej komunikácie v danej geografickej oblasti;
6. "špeciálne práva" znamenajú práva, ktoré členský štát udeľuje obmedzenému počtu podnikov prostredníctvom akéhokoľvek legislatívneho, regulačného alebo administratívneho nástroja, ktoré v rámci danej geografickej oblasti:
a) určujú alebo obmedzujú počet na dva alebo viac takých podnikov oprávnených poskytovať elektronické komunikačné služby alebo vykonávať činnosti v oblasti elektronickej komunikácie inak než podľa objektívnych, proporcionálnych a nediskriminačných kritérií, alebo
b) udeľujú podnikom, na základe vyššie uvedených kritérií, právne alebo regulačné výhody, ktoré podstatne ovplyvňujú schopnosť ostatných podnikov poskytovať rovnaké elektronické komunikačné služby alebo podnikať v rovnakej oblasti elektronickej komunikácie v tej istej geografickej oblasti v podstate za rovnakých podmienok;
7. "sieť satelitných pozemných staníc" znamená konfiguráciu dvoch alebo viacerých pozemných staníc, ktoré spolupracujú prostredníctvom satelitu;
8. "siete káblovej televízie" znamenajú akúkoľvek hlavne na vedeniach založenú infraštruktúru, vytvorenú hlavne na prenos a šírenie rádiového alebo televízneho vysielania pre verejnosť.
Článok 2
Výlučné a špeciálne práva na elektronické komunikačné siete a elektronické komunikačné služby
1. Členské štáty nesmú udeliť alebo udržiavať v platnosti výlučné alebo špeciálne práva na zriaďovanie a/alebo poskytovanie elektronických komunikačných sietí alebo na poskytovanie verejne dostupných komunikačných služieb.
2. Členské štáty musia prijať všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie možnosti pre ktorýkoľvek podnik poskytovať elektronické komunikačné služby alebo vytvárať, rozširovať alebo poskytovať elektronické komunikačné siete.
3. Členské štáty musia zabezpečiť, aby sa neukladali alebo zachovávali žiadne obmedzenia týkajúce sa poskytovania elektronických komunikačných služieb cez elektronické komunikačné siete zriadené poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb, cez infraštruktúru poskytovanú tretími stranami alebo prostredníctvom zdieľaných sietí, iných zariadení alebo miest, bez vplyvu na ustanovenia smerníc 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES.
4. Členské štáty musia zabezpečiť, aby bolo všeobecné oprávnenie udelené podniku na poskytovanie elektronických komunikačných služieb alebo vytvorenie a/alebo poskytovanie elektronických komunikačných sietí, ako aj podmienky súvisiace s daným povolením, založené na objektívnych, nediskriminačných, primeraných a transparentných kritériách.
5. V prípade akýchkoľvek rozhodnutí prijatých z dôvodov stanovených v článku 3 (1) smernice 2002/20/ES, ktoré bránia podniku poskytovať elektronické komunikačné služby alebo siete, musia byť uvedené dôvody daného rozhodnutia.
Všetky poškodené strany by mali mať možnosť odvolať sa voči takémuto rozhodnutiu na orgán nezávislý na zainteresovaných stranách a napokon na súd.
Článok 3
Vertikálne integrované verejné podniky
Okrem požiadaviek stanovených v článku 2 (2) a bez vplyvu na ustanovenia článku 14 smernice 2002/21/ES musia členské štáty zabezpečiť, aby vertikálne integrované podniky poskytujúce elektronické komunikačné siete s dominantným postavením, nekonali diskriminačne vo svoj vlastný prospech.
Článok 4
Práva na využívanie frekvencií
Bez vplyvu na špeciálne kritéria a postupy prijaté členskými štátmi týkajúce sa udeľovania práv na využívanie rádiových frekvencií poskytovateľom služieb vysielania rádiového a televízneho obsahu s ohľadom na ciele vo všeobecnom záujme v súlade s právom spoločenstva:
1. nesmú členské štáty udeľovať výlučné alebo špeciálne práva na využívanie rádiových frekvencií na poskytovanie elektronických komunikačných služieb,
2. musí byť prideľovanie rádiových frekvencií na elektronické komunikačné služby založené na objektívnych, transparentných nediskriminačných a primeraných kritériách.
Článok 5
Služby telefónnych zoznamov
Členské štáty musia zabezpečiť, aby boli zrušené všetky výlučné a/alebo špeciálne práva týkajúce sa vytvárania a poskytovania služieb telefónnych zoznamov na svojom území, vrátane zverejňovania zoznamov účastníkov a informácií o telefónnych číslach.
Článok 6
Záväzky univerzálnej služby
1. Všetky národné úpravy podľa smernice 2002/22/ES slúžiace na zdieľanie čistých nákladov poskytovania univerzálnej služby musia byť založené na objektívnych, transparentných a nediskriminačných kritériách a musia byť v súlade s princípom proporcionality a najmenšej deformácie trhu. Najmä ak sú záväzky univerzálnej služby ukladané celkom alebo čiastočne verejným podnikom poskytujúcim elektronické komunikačné služby, je to potrebné zohľadniť pri kalkulácii každého príspevkov na čisté náklady univerzálnej služby.
2. Členské štáty musia oznámiť Komisii všetky úpravy typu uvedeného v odseku 1.
Článok 7
Satelity
1. Členské štáty musia zabezpečiť zrušenie všetkých právnych zákazov alebo obmedzení ponuky kapacity segmentu vesmírneho priestoru ktorémukoľvek oprávnenému operátorovi siete pozemných satelitných staníc a musia na svojom území umožniť každému poskytovateľovi vesmírneho priestoru overiť, či sú siete satelitných pozemných staníc používaných v spojení so segmentom vesmírneho priestoru príslušného poskytovateľa v súlade so zverejnenými podmienkami prístupu k jeho kapacite segmentu vesmírneho priestoru.
2. Členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami medzinárodných dohovorov ustanovujúcich medzinárodné satelitné organizácie, musia prijať všetky potrebné kroky na odstránenie nezrovnalostí, ak takého dohovory nie sú v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže zmluvy o založení ES.
Článok 8
Siete káblovej televízie
1. Každý členský štát musí zabezpečiť, aby žiadny podnik poskytujúci elektronické komunikačné siete neprevádzkoval svoju sieť káblovej televízie využívajúc rovnakú právnu subjektivitu, akú využíva pre svoju inú elektronickú komunikačnú sieť, ak takýto podnik:
a) je kontrolovaný členským štátom alebo využíva špeciálne práva a
b) má dominantné postavenie na podstatnej časti spoločného trhu pri poskytovaní elektronických komunikačných sietí a verejne dostupných telefónnych služieb; a
c) prevádzkuje sieť káblovej televízie, zriadenú na základe špeciálneho alebo výlučného práva v rovnakej geografickej oblasti.
2. Pojem "verejne dostupné telefónne služby" sa považuje za synonymum pojmu "služby verejnej hlasovej telefónie" uvedeného v článku 1 smernice 1999/64/ES.
3. Členské štáty, ktoré usúdia, že je dostatočná konkurencia pri poskytovaní infraštruktúry účastníckeho vedenia a služieb na svojom území, musia o tom informovať Komisiu.
Takéto informácie musia obsahovať podrobný popis štruktúry trhu. Poskytnuté informácie musia byť na požiadanie poskytnuté zainteresovaným stranám so zohľadnením legitímnych záujmov podnikov pri ochrane ich obchodných tajomstiev.
4. Komisia musí v primeranej dobe a po zohľadnení stanovísk zainteresovaných strán rozhodnúť, či môže byť v danom členskom štáte zrušený záväzok právneho oddelenia.
5. Komisia preskúma uplatňovanie tohto článku najneskôr do 31. decembra 2004.
Článok 9
Členské štáty musia najneskôr do 24. júla 2003 poskytnúť Komisii také informácie, ktoré umožnia Komisii potvrdiť splnenie ustanovení tejto smernice.
Článok 10
Zrušenie
Smernica 90/388/ES, zmenená a doplnená smernicami uvedenými v prílohe I, časti A, sa zrušuje od 25. júla 2003 bez vplyvu na povinnosti členských štátov, týkajúcich sa časových obmedzení stanovených v prílohe I, časti B.
Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a používajú sa podľa korelačnej tabuľky v prílohe II.
Článok 11
Táto smernica nadobudne účinnosť 20. deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 12
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli dňa 16. septembra 2002