NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 2082/2004
zo 6. decembra 2004,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 216/96 ustanovujúce rokovací poriadok odvolacích senátov Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (1), najmä na jeho článok 157 ods. 3,
keďže:
(1)
Nariadenie (ES) č. 40/94 bolo zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 422/2004, okrem iného aj pokiaľ ide o organizáciu a procedúru odvolacích senátov uvedených v článkoch 130 a 131.
(2)
Nariadenie (ES) č. 422/2004 zaviedlo inter alia novú funkciu prezidenta odvolacích senátov, rozšírilo odvolací senát a umožnilo, aby rozhodnutie odvolacieho senátu za istých podmienok mohol prijať iba jeden jeho člen. Je preto nevyhnutné podrobne určiť právomoci prezidenta odvolacích senátov, prideľovanie prípadov odvolacím senátom, ako aj zloženie rozšíreného senátu, určiť prípady, ktoré prináležia rozšírenému senátu, a prípady, keď rozhodnutia prijíma jediný člen.
(3)
Činnosť odvolacích senátov poukázala na potrebu uskutočnenia určitých zmien v ich organizácii a konaní vrátane zmien v postavení registratúry a niektorých procedurálnych aspektoch. Účelom centralizácie registratúr, prehodnotenia ich kompetencií a pravidiel o výmene podaní medzi zúčastnenými stranami je zabezpečiť väčšiu efektívnosť pri riešení prípadov odvolacími senátmi. V záujme nezasahovania do prebiehajúcich konaní, ktoré nebudú v čase nadobudnutia platnosti tohto nariadenia ukončené, zabezpečí sa prechodné obdobie, pokiaľ ide o výmenu podaní medzi stranami.
(4)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom výboru [Committee on fees, Implementation Rules and the Procedure of the Boards of Appeal of the Office for Harmonization in the Internal Market (trade mark and designs)],
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 216/96 sa mení a dopĺňa takto:
1.
Článok jeden sa nahrádza nasledujúcim textom:
„Článok 1
Predsedníctvo odvolacích senátov
1. Orgánom uvedeným v článkoch 130 a 131 nariadenia je predsedníctvo odvolacích senátov (ďalej len ‚predsedníctvo’).
2. Predsedníctvo sa skladá z prezidenta odvolacích senátov, ktorý mu predsedá, z predsedov jednotlivých senátov a členov senátov, ktorí sa do predsedníctva volia vždy na jeden kalendárny rok prostredníctvom a spomedzi všetkých členov senátov okrem prezidenta odvolacích senátov a predsedov jednotlivých senátov. Počet takto zvolených členov dosahuje úroveň jednej štvrtiny počtu členov senátov bez prezidenta senátov a predsedov jednotlivých senátov a v prípade potreby sa zaokrúhľuje smerom nahor.
3. V prípade, keď prezident odvolacích senátov nemôže konať alebo jeho miesto nie je obsadené, predsedníctvu predsedá:
a)
služobne najstarší predseda senátu spomedzi odvolacích senátov alebo
b)
v prípade, že viacerí predsedovia senátov sú služobne najstarší, tak vekom najstarší predseda senátu spomedzi oprávnených predsedov podľa predchádzajúceho písmena a).
4. Rozhodnutia predsedníctva sú právoplatné iba vtedy, ak sú prítomné aspoň dve tretiny jeho členov, pričom musí byť prítomný prezident predsedníctva a dvaja predsedovia jednotlivých senátov. Rozhodnutia predsedníctva sa prijímajú väčšinovým hlasovaním, v prípade rovnosti hlasov je rozhodujúci hlas prezidenta.
5. Pred začiatkom každého kalendárneho roku, bez porušenia článku 1 ods. 2, predsedníctvo stanovuje objektívne kritériá rozdeľovania prípadov medzi senáty pre uvedený kalendárny rok a určuje riadnych a zastupujúcich členov senátov pre uvedený rok. Každý člen odvolacích senátov môže byť pridelený na viaceré senáty ako riadny alebo zastupujúci člen. V prípade potreby môžu byť tieto opatrenia v priebehu daného roka pozmenené. Rozhodnutia, ktoré predsedníctvo prijalo na základe tohto paragrafu, sa zverejnia v úradnom vestníku Úradu.
6. Predsedníctvo je tiež oprávnené:
a)
stanoviť pravidlá procedurálneho charakteru, potrebné na riešenie prípadov pridelených senátom, a tiež pravidlá potrebné na organizáciu práce senátov;
b)
rozhodovať v každom spore týkajúcom sa prideľovania prípadov odvolacím senátom;
c)
stanoviť svoje vnútorné pravidlá;
d)
vydávať praktické inštrukcie procedurálneho charakteru pre strany konania pred odvolacími senátmi, napríklad pokiaľ ide o predkladanie písomných vyjadrení a o ústne konanie;
e)
vykonávať akúkoľvek inú právomoc, ktorá mu je prisúdená týmto nariadením.
7. Prezident odvolacích senátov prerokúva s predsedníctvom požiadavky na výdavky senátov a o výsledku informuje predsedu Úradu na účely spracovania návrhu výdavkov; ak to považuje za vhodné, prerokúva akúkoľvek inú záležitosť súvisiacu s činnosťou odvolacích senátov.“
2.
Dopĺňajú sa nasledujúce články 1a až 1d:
„Článok 1a
Veľký senát
1. Rozšírený senát, ustanovený článkom 130 ods. 3 nariadenia, je veľký senát.
2. Veľký senát sa skladá z deviatich členov vrátane prezidenta odvolacích senátov, ktorý mu predsedá, predsedov jednotlivých senátov, spravodajcu určeného pred postúpením veci veľkému senátu, v prípade potreby, a členov vybraných na základe striedania zoznamu, v ktorom sú všetci členovia senátov okrem prezidenta odvolacích senátov a predsedov jednotlivých senátov.
Predsedníctvo vypracuje zoznam podľa predchádzajúceho odseku a pravidlá výberu členov z tohto zoznamu na základe objektívnych kritérií. Zoznam a pravidlá sú uverejnené v úradnom vestníku Úradu. Ak spravodajca nebol určený pred postúpením veci veľkému senátu, predseda veľkého senátu určí spravodajcu spomedzi členov veľkého senátu.
3. V prípade, keď predseda odvolacích senátov nemôže konať alebo jeho miesto nie je obsadené, alebo v prípade jeho vylúčenia či odmietnutia na základe článku 132 nariadenia, veľkému senátu predsedá:
a)
služobne najstarší predseda senátu v rámci odvolacích senátov alebo
b)
v prípade, že viacerí predsedovia senátov sú služobne najstarší, tak vekom najstarší predseda senátu spomedzi oprávnených predsedov podľa predchádzajúceho písmena a).
4. V prípade, že iný člen veľkého senátu nemôže konať alebo v prípade jeho vylúčenia či odmietnutia na základe článku 132 nariadenia, je nahradený osobou uvedenou v poradí na vyššom mieste v zozname podľa odseku 2 tohto článku.
5. Veľký senát môže právoplatne rozhodovať a ústne konanie môže pred ním právoplatne prebehnúť iba vtedy, ak je prítomných aspoň sedem jeho členov vrátane predsedu veľkého senátu a jedného spravodajcu.
V prípade, že veľký senát prijíma rozhodnutie a je prítomných iba osem jeho členov, služobne najmladší člen odvolacích senátov sa nepodieľa na hlasovaní, to však neplatí, ak služobne najmladším členom je predseda alebo spravodajca. V takom prípade sa na hlasovaní nepodieľa ten člen, ktorý je bezprostredne služobne starší ako predseda alebo spravodajca.
Článok 1b
Postúpenie veci veľkému senátu
1. Senát môže prípad, ktorým sa zaoberá, postúpiť veľkému senátu, ak sa domnieva, že je to odôvodnené právnou obťažnosťou, dôležitosťou prípadu alebo špecifickými okolnosťami, najmä vtedy, ak odvolacie senáty prijali rôzne rozhodnutia práve v tej právnej otázke, ktorú daný prípad nastoľuje.
2. Senát postúpi prípad, ktorým sa zaoberá, veľkému senátu vtedy, ak sa domnieva, že by sa musel odchýliť od interpretácie príslušnej legislatívy, podanej v niektorom z predchádzajúcich rozhodnutí veľkého senátu.
3. Predsedníctvo môže na návrh prezidenta odvolacích senátov z jeho vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti niektorého člena predsedníctva postúpiť prípad, ktorým sa zaoberá niektorý senát, veľkému senátu, ak sa domnieva, že je to odôvodnené právnou obťažnosťou, dôležitosťou prípadu alebo špecifickými okolnosťami, napríklad vtedy, ak odvolacie senáty prijali rôzne rozhodnutia práve v tej právnej otázke, ktorú daný prípad nastoľuje.
4. Veľký senát bezodkladne postúpi prípad pôvodnému senátu, ak sa domnieva, že neboli splnené podmienky, aby mu bol prípad postúpený.
5. Všetky rozhodnutia týkajúce sa postúpenia prípadu veľkému senátu sú odôvodnené a zúčastnené strany sú s nimi oboznámené.
Článok 1c
Rozhodnutia prijímané jedným členom senátu
1. Predsedníctvo vypracuje informatívny zoznam prípadov, ktoré s výnimkou špecifických okolností môžu senáty zveriť jednému členovi senátu, ako napríklad rozhodnutia ukončujúce konanie na základe dohody zúčastnených strán a rozhodnutia o náhrade výdavkov a o prípustnosti odvolania.
Predsedníctvo môže tiež vypracovať zoznam prípadov, ktoré nemôžu byť pridelené výhradne jednému členovi senátu.
2. Rozhodnutie o pridelení celého prípadu, ktorý patrí k druhom prípadov, ako ich v súlade s odsekom 1 definuje predsedníctvo, jednému členovi senátu, môže senát delegovať na svojho predsedu.
3. O rozhodnutí prideliť prípad jednému členovi senátu sú informované zúčastnené strany.
Člen senátu, ktorému bol prípad zverený, ho postúpi senátu, ak uzná, že už nie sú splnené podmienky na to, aby mu bol prípad zverený.
Článok 1d
Postúpenie veci v dôsledku rozsudku Súdneho dvora
1. Ak na základe článku 63 ods. 6 nariadenia opatrenia nevyhnutné na výkon rozsudku Súdneho dvora, ktorý úplne alebo čiastočne anuluje rozhodnutie odvolacieho senátu alebo veľkého senátu, zahŕňajú nové šetrenie odvolacieho senátu vo veci, ktorá bola predmetom tohto rozhodnutia, predsedníctvo rozhodne, či bude vec postúpená tomu senátu, ktorý už v tejto veci rozhodoval, inému senátu alebo veľkému senátu.
2. Ak je vec postúpená inému senátu, jeho členmi nemôžu byť osoby, ktoré boli členmi senátu, ktorý prijal napadnuté rozhodnutie. Toto ustanovenie sa neuplatňuje v tom prípade, ak je vec postúpená veľkému senátu.“.
3.
V článku 4 sa ruší odsek 3 a odsek 4 sa stáva odsekom 3.
4.
Článok 5 sa nahrádza nasledujúcim textom:
„Článok 5
Registratúra
1. Pri odvolacích senátoch je zriadená registratúra patriaca do právomoci prezidenta odvolacích senátov, ktorá okrem iného zodpovedá za prijímanie, poskytovanie, uchovávanie a oznamovanie všetkých dokumentov vzťahujúcich sa na konanie pred odvolacími senátmi a zostavenie príslušných súborov.
2. Registratúra je vedená registrátorom. Prezident senátov určí pracovníka registratúry povereného plniť úlohy registrátora v prípade, ak pôvodný registrátor nie je prítomný, nemôže konať alebo jeho miesto nie je obsadené.
3. Registrátor dozerá predovšetkým na dodržiavanie lehôt a ostatných formálnych podmienok súvisiacich s odvolaním a s predložením dôvodov na odvolanie.
Ak nie sú splnené potrebné podmienky a odvolanie by sa mohlo považovať za neopodstatnené, registrátor to bezodkladne spolu s odôvodnením oznámi dotknutému predsedovi senátu.
4. Zápisnice z ústnych konaní a dokazovaní vypracuje registrátor alebo ak prezident odvolacích senátov vyjadrí súhlas, zmocnenec odvolacích senátov, určený predsedom dotknutého senátu.
5. V súlade s kritériami na prideľovanie prípadov prezident odvolacích senátov môže registrátorovi zveriť prideľovanie prípadov odvolacím senátom.
Na návrh prezidenta odvolacích senátov môže predsedníctvo zveriť registrátorovi aj iné úlohy súvisiace s pravidlami konania pred odvolacími senátmi.“
5.
Článok 8 sa nahrádza nasledujúcim textom:
„Článok 8
Priebeh konania
1. Keď sa registrátor obráti na predsedu niektorého senátu so žiadosťou o určenie prípustnosti odvolania v súlade s článkom 5 ods. 3 druhým riadkom, predseda senátu môže buď pozastaviť konanie a vyzvať senát, aby rozhodol o prípustnosti odvolania, alebo vyhradiť posúdenie prípustnosti odvolania na rozhodnutie o ukončení konania pred odvolacím senátom.
2. V konaniach inter partes, bez porušenia článku 61 ods. 2 nariadenia, môže byť podanie zahŕňajúce dôvody odvolania a reakcia naň doplnené odpoveďou odvolávajúcej sa strany, predloženou v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia reakcie na podanie zahŕňajúce dôvody odvolania, a replikou žalovanej strany, predloženou v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia odpovede odvolávajúcej sa strany.
3. V konaniach inter partes môže žalovaná strana vo svojej reakcii na podanie zahŕňajúce dôvody odvolania formulovať návrhy s úmyslom zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie v bode, ktorý nebol predmetom odvolania. V prípade, že žiadateľ odstúpi od konania, stávajú sa tieto návrhy bezpredmetnými.“.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom odo dňa jeho zverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Ustanovenia článku 8 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 216/96, zmenené a doplnené článkom 1 ods. 5 tohto nariadenia, sa uplatňujú iba v konaniach, kde bolo odvolanie uskutočnené až po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 6. decembra 2004