Smernica Rady
z 25. júna 1987
o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa jednoduchých tlakových nádob
(87/404/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže členské štáty nesú na svojom území zodpovednosť za bezpečnosť osôb, domácich zvierat a majetku vzhľadom na riziká vyplývajúce z netesnosti jednoduchých tlakových nádob alebo prasklín v nich;
keďže záväzné opatrenia v každom členskom štáte vymedzujú požadovanú bezpečnostnú úroveň jednoduchých tlakových nádob špecifikovaním ich konštrukčných a prevádzkových vlastností, podmienok inštalácie a používania, ako aj kontrolných postupov pred uvedením i po uvedení na trh; keďže tieto záväzné opatrenia nevedú nevyhnutne k rozdielnej úrovni bezpečnosti v jednotlivých členských štátoch, ale svojou rozdielnosťou sťažujú obchodovanie v rámci spoločenstva;
keďže opatrenia na vnútroštátnej úrovni, ktoré zaisťujú túto bezpečnosť, musia byť harmonizované, aby bol garantovaný voľný pohyb jednoduchých tlakových nádob bez znižovania existujúcej a oprávnenej úrovne ochrany v členských štátoch;
keďže vnútroštátne právne predpisy spoločenstva v súčasnosti, bez ohľadu na jedno zo základných pravidiel spoločenstva - voľný pohyb tovarov v spoločenstve -, umožňujú akceptovať bariéry pohybu tovarov v rámci spoločenstva, ktoré vznikajú na základe rozdielností vo vnútroštátnych právnych predpisoch o obchodovaní s tovarmi, ak sú tieto predpisy nevyhnutné na uspokojenie základných požiadaviek; keďže aproximácia právnych predpisov sa v takomto prípade musí obmedziť na opatrenia potrebné na splnenie základných bezpečnostných požiadaviek na jednoduché tlakové nádoby; keďže tieto požiadavky sú podstatné, musia nahradiť príslušné vnútroštátne právne predpisy;
keďže táto smernica obsahuje iba záväzné a základné požiadavky; keďže v záujme zabezpečenia dôkazu zhody so základnými požiadavkami je nevyhnutné mať normy zosúladené na európskej úrovni, najmä ak sa týkajú návrhu, prevádzky a inštalácie jednoduchých tlakových nádob, aby bolo možné považovať výrobky, ktoré sa s nimi zhodujú, za výrobky spĺňajúce bezpečnostné požiadavky; keďže tieto normy harmonizované na európskej úrovni predkladajú súkromné orgány a musia zostať nezáväznými textami; keďže na tento účel sú inštitúcie ako Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) a Európsky výbor pre elektrotechnickú normalizáciu (CENELES) uznané za orgány príslušné prijímať harmonizované normy, a to v zhode so všeobecnými inštrukciami pre spoluprácu medzi Komisiou a týmito dvoma orgánmi, ktoré boli podpísané 13. novembra 1984; keďže v zmysle tejto smernice je harmonizovaná norma technickou špecifikáciou (európskou normou alebo harmonizovaným dokumentom), prijatou jedným alebo obidvoma orgánmi na základe poverenia Komisie v zhode s ustanoveniami smernice Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov [4] a horeuvedených všeobecných inštrukcií;
keďže je nevyhnutná kontrola dodržiavania príslušných technických požiadaviek, aby sa zabezpečila účinná ochrana užívateľov a tretích strán; keďže existujúce kontrolné postupy sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú; keďže s cieľom vyhnúť sa opakovaným kontrolám, ktoré sú vo svojich dôsledkoch bariérami voľného pohybu nádob, mali by sa vytvoriť podmienky vzájomného uznávania kontrolných postupov členských štátov; keďže s cieľom napomôcť vzájomné uznávanie kontrolných postupov mali by sa stanoviť harmonizované postupy spoločenstva a mali by sa harmonizovať kritériá na určovanie orgánov zodpovedných za uskutočňovanie testov, dohľadu a overovania;
keďže prítomnosť značky ES na jednoduchej tlakovej nádobe potvrdzuje, že nádoba vyhovuje ustanoveniam tejto smernice a pri jej dovoze a uvádzaní do prevádzky nie je preto nevyhnutné opakovať vykonané kontroly; keďže napriek tomu jednoduché tlakové nádoby môžu predstavovať bezpečnostné riziko; keďže by sa mali prijať opatrenia na zníženie tohto rizika,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Rozsah pôsobnosti, uvedenie na trh a voľný pohyb
Článok 1
1. Táto smernica sa uplatňuje na sériovo vyrábané jednoduché tlakové nádoby.
2. V zmysle tejto smernice výraz "jednoduchá tlaková nádoba" označuje každú zváranú nádobu pod vnútorným merným tlakom väčším než 0,5 baru, určenú na vzduch alebo dusík, ktorá nie je vyhrievaná.
Pričom:
- časti a montážne prvky prispievajúce k pevnosti nádoby pod tlakom sa vyrábajú buď z kvalitnej nezliatinovej ocele, alebo nezliatinového hliníka, alebo z nevytvrdených hliníkových zliatin,
- nádoba pozostáva:
- buď z valcovitých dielcov s kruhovým prierezom, uzatvorených vypuklými, prípadne rovnými dnami, ktoré sa otáčajú okolo tej istej osi ako valcovitá časť,
- alebo z dvoch vypuklých dien, ktoré sa otáčajú okolo tej istej osi,
- maximálny pracovný tlak v nádobe nepresahuje 30 barov a súčin tohto tlaku a kapacity nádoby (PS.V) nepresahuje 10000 barov/liter,
- minimálna pracovná teplota nesmie klesnúť pod - 50 °C a maximálna pracovná teplota nesmie presiahnuť 300 °C v prípade ocele a 100 °C v prípade hliníkových alebo zliatinových nádob.
3. Z pôsobnosti tejto smernice sú vylúčené nasledujúce nádoby:
- nádoby špeciálne navrhnuté na nukleárne použitie, ktorých poškodenie môže spôsobiť únik rádioaktivity,
- nádoby špeciálne určené na inštaláciu v lodiach a lietadlách alebo na ich pohon,
- hasiace prístroje.
Článok 2
1. Členské štáty podniknú všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby nádoby uvedené v článku 1 (ďalej len "nádoby") mohli byť uvedené na trh a do prevádzky iba vtedy, ak nepredstavujú ústupok voči zásadám bezpečnosti osôb, domácich zvierat alebo majetku a ak sú riadne namontované a udržiavané a používajú sa na stanovené účely.
2. Ustanovenia tejto smernice nemajú vplyv na právo členských štátov špecifikovať, s náležitým ohľadom na znenie zmluvy, požiadavky, ktoré považujú za nevyhnutné na zabezpečenie ochrany pracovníkov, ktorí s týmito nádobami pracujú, za podmienky, že nedôjde k modifikácii nádob spôsobom, ktorý nie je špecifikovaný v tejto smernici.
Článok 3
1. Nádoby, pri ktorých súčin PS a V presahuje 50 barov/liter, musia spĺňať základné bezpečnostné požiadavky uvedené v prílohe I.
2. Nádoby, pri ktorých súčin PS a V je 50 barov/liter alebo menej, sa musia vyrábať v zhode so správnou technickou praxou v jednom z členských štátov a niesť označenie uvedené v časti 1 prílohy II, s výnimkou značky ES uvedenej v článku 16.
Článok 4
Členské štáty nestavajú prekážky uvádzaniu nádob, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice, na trh a do prevádzky v rámci svojho územia.
Článok 5
1. Pri nádobách nesúcich značku ES členské štáty predpokladajú dodržiavanie základných bezpečnostných požiadaviek podľa článku 3, pričom táto značka osvedčuje zhodu s príslušnými vnútroštátnymi normami obsahujúcimi harmonizované normy, ktorých referenčné čísla boli uvedené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Členské štáty uverejnia referenčné čísla takýchto vnútroštátnych noriem.
2. Členské štáty predpokladajú, že nádoby, pri ktorých výrobca neuplatňoval alebo iba čiastočne uplatňoval normy podľa odseku 1, alebo pre ktoré takéto normy neexistujú, sú v zhode so základnými požiadavkami podľa článku 3, kde po obdržaní certifikátu o typovej skúške EHS bola ich zhoda so schváleným modelom osvedčená umiestnením značky ES.
Článok 6
1. Ak členský štát alebo Komisia usúdia, že harmonizované normy podľa článku 5 ods. 1 úplne nespĺňajú základné požiadavky podľa článku 3, Komisia alebo príslušný členský štát predložia záležitosť stálemu výboru ustanovenému na základe smernice 83/189/EHS (ďalej len "výbor") a uvedú pre to svoje dôvody. Výbor bezodkladne doručí svoje stanovisko. Na základe znalosti stanoviska výboru Komisia informuje členské štáty, či je, alebo nie je nevyhnutné vylúčiť tieto normy z uverejňovania podľa článku 5 ods. 1.
Článok 7
1. Ak členský štát usúdi, že nádoby nesúce značku ES a používané v súlade s určeným účelom by mohli ohroziť bezpečnosť osôb, domácich zvierat a majetku, prijme všetky primerané opatrenia, aby tieto výrobky vylúčil z trhu alebo zakázal či obmedzil ich uvádzanie na trh.
Príslušný členský štát ihneď informuje Komisiu o každom takomto opatrení a uvedie dôvody svojho rozhodnutia, najmä údaj, či je nezhoda zapríčinená:
a) nesplnením základných požiadaviek podľa článku 3, ak nádoba nezodpovedá normám podľa článku 5 ods. 1;
b) nesprávnym uplatňovaním noriem podľa článku 5 ods. 1;
c) nedostatkami v daných normách podľa článku 5 ods. 1.
2. Komisia sa o tom čo najskôr poradí s dotknutými stranami. Ak po takejto porade Komisia usúdi, že opatrenie podľa odseku 1 je opodstatnené, neodkladne o tom informuje členský štát, ktorý prijal toto opatrenie, ako aj ostatné členské štáty. Ak boli podnetom pre rozhodnutie podľa odseku 1 nedostatky v normách, Komisia po porade s dotknutými stranami predloží záležitosť do dvoch mesiacov výboru, ak členský štát, ktorý tieto opatrenia prijal, chce ich naďalej uplatňovať, a iniciuje konanie podľa článku 6.
3. Ak nevyhovujúca nádoba nesie značku ES, príslušný členský štát podnikne príslušné opatrenia proti tomu, kto udelil túto značku, a bude o tom informovať Komisiu a ostatné členské štáty.
4. Komisia zabezpečí, aby členské štáty boli informované o priebehu a výsledku tohto konania.
KAPITOLA II
Certifikačné postupy
Článok 8
1. Pred výrobou tlakových nádob, pri ktorých súčin PS a V presahuje 50 barov/liter a ktoré:
a) boli vyrobené v súlade s normami podľa článku 5 ods. 1, výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v rámci spoločenstva má podľa svojho vlastného výberu:
- informovať v súlade s článkom 9 schválený certifikačný orgán, ktorý po preverení projektovej a výrobnej dokumentácie podľa prílohy II 3 vystaví certifikát o primeranosti, potvrdzujúci, že dokumentácia je uspokojivá, alebo
- predložiť prototyp nádoby pre typovú skúšku ES podľa článku 10;
b) neboli vyrobené alebo boli len čiastočne vyrobené v súlade s normami podľa článku 5 ods. 1, výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v rámci spoločenstva musí predložiť prototyp nádoby pre typovú skúšku ES podľa článku 10.
2. Nádoby vyrobené v súlade s normami podľa článku 5 ods. 1 alebo so schváleným prototypom pred uvedením na trh:
a) podliehajú overovaniu zhody podľa článku 11, ak súčin PS a V presahuje 3000 barov/liter;
b) ak súčin PS a V nepresahuje 3000 barov/liter, ale presahuje 50 barov/liter, podliehajú podľa rozhodnutia výrobcu:
- vyhláseniu ES o zhode podľa článku 12 alebo
- overovaniu zhody podľa článku 11.
3. Záznamy a korešpondencia vzťahujúca sa na certifikačné postupy podľa odsekov 1 a 2 sú koncipované v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom bol ustanovený schválený certifikačný orgán, alebo v jazyku, ktorý tento orgán akceptuje.
Článok 9
1. Každý členský štát upovedomí Komisiu a ostatné členské štáty o schválených orgánoch zodpovedných za vykonanie certifikačných postupov podľa článkov 8 ods. 1 a 2. Komisia v záujme informovanosti uverejní zoznam týchto orgánov a identifikačné čísla, ktoré im pridelila, v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a zabezpečí ich aktualizáciu.
2. Príloha III stanoví minimálne kritériá, ktoré musí členský štát splniť, aby dosiahol schválenie týchto orgánov.
3. Členský štát, ktorý schválil tento orgán, musí schválenie zrušiť, ak zistí, že orgán už nespĺňa kritériá uvedené v prílohe III. Neodkladne o tom informuje Komisiu a následne aj ostatné členské štáty.
Typová skúška ES
Článok 10
1. Typová skúška ES je postup, ktorým schválený inšpekčný orgán zisťuje a osvedčuje, že prototyp nádoby zodpovedá ustanoveniam smernice, ktoré sa naň vzťahujú.
2. Žiadosť o typovú skúšku ES pre prototyp nádoby alebo prototyp predstavujúci skupinu nádob predkladá výrobca alebo jeho oprávnený zástupca jednému schválenému inšpekčnému orgánu. Tento oprávnený zástupca musí byť zriadený v rámci spoločenstva.
Žiadosť o typovú skúšku obsahuje:
- názov a adresu výrobcu alebo jeho oprávneného zástupcu a miesto výroby nádob,
- projektovú a výrobnú dokumentáciu podľa prílohy II 3.
Spolu so žiadosťou sa predkladá nádoba, ktorá predstavuje plánované výrobky.
3. Schválený orgán uskutoční typovú skúšku ES dole opísaným spôsobom.
Preskúma nielen projektovú a výrobnú dokumentáciu na účely overenia zhody, ale aj predloženú nádobu.
Pri skúmaní nádoby schválený orgán:
a) overí, či nádoba bola vyrobená v súlade s projektovou a výrobnou dokumentáciou a či sa môže bezpečne používať za pracovných podmienok, pre ktoré je určená;
b) urobí príslušné skúšky a testy, aby si overil, či nádoba spĺňa základné požiadavky, ktoré sa na ňu vzťahujú.
4. Ak je prototyp v súlade s ustanoveniami, ktoré sú naň uplatniteľné, tento orgán vystaví certifikát o typovej skúške ES a zašle ho žiadateľovi. Daný certifikát obsahuje závery skúšky, uvádza všetky podmienky, ktorým jeho vydanie podlieha, a je doplnený opismi a výkresmi nevyhnutnými na identifikáciu schváleného prototypu.
Komisia, ostatné schválené orgány a ďalšie členské štáty si môžu zadovážiť kópiu certifikátu a na základe odôvodnenej požiadavky aj kópiu projektovej a výrobnej dokumentácie a správy o uskutočnených skúškach a testoch.
5. Orgán, ktorý odmietne vydať certifikát o typovej skúške ES, o tom informuje ostatné schválené orgány. Orgán, ktorý odoberie certifikát o typovej skúške ES, má o tom informovať členský štát, ktorý ho schválil. O uvedenom informuje aj ostatné členské štáty a Komisiu a uvedie dôvody svojho rozhodnutia.
Overovanie zhody
Článok 11
1. Účelom overovania zhody je overenie a osvedčenie toho, že sériovo vyrábané nádoby vyhovujú normám podľa článku 5 ods. 1 alebo sa zhodujú so schváleným prototypom. Overovanie uskutočňuje schválený inšpekčný orgán v súlade s nižšie uvedenými ustanoveniami. Tento orgán vydá certifikát o overení zhody a umiestni značku zhody podľa článku 16.
2. Overovanie sa robí na sériách nádob predložených výrobcom alebo jeho oprávneným zástupcom so sídlom v rámci spoločenstva. Série musia byť doložené certifikátom o typovej skúške ES podľa článku 10 alebo ak nádoby neboli vyrobené v zhode so schváleným prototypom, majú byť doložené projektovou a výrobnou dokumentáciou podľa prílohy II, časti 3. V druhom z uvedených prípadov schválený orgán pred vlastným overovaním zhody preverí túto dokumentáciu, aby mohol osvedčiť jej zhodu.
3. Pri preverovaní série výrobkov inšpekčný orgán zaručí, že nádoby boli vyrobené a skontrolované v zhode s projektovou a výrobnou dokumentáciou. Na účely skontrolovania neporušenosti nádob urobí hydrostatický test alebo ekvivalentný pneumatický test každej nádoby zo série pri tlaku Ph rovnajúcom sa 1,5-násobku výpočtového tlaku nádoby. Bezpečnostné postupy pri uskutočňovaní týchto testov podliehajú schváleniu členskými štátmi, v ktorých sa test robí. Inšpekčný orgán okrem toho urobí na účely kontroly kvality zvaru testy na skúšobných vzorkách, ktoré pochádzajú z reprezentatívnych skúšobných vzoriek alebo z nádob, ktoré vybral výrobca. Testy sa uskutočňujú na pozdĺžnych zvaroch. Avšak tam, kde sa používajú rozdielne zváracie techniky pre pozdĺžny a obvodový zvar, tieto testy sa zopakujú aj na obvodových zvaroch.
4. Pri nádobách podľa oddielu 2.1.2 prílohy I sa tieto testy skúšobných vzoriek nahrádzajú hydrostatickým testom piatich nádob vybraných náhodne z každej série, aby sa overila ich zhoda s požiadavkami oddielu 2.1.2 prílohy I.
Vyhlásenie ES o zhode
Článok 12
1. Výrobca spĺňajúci povinnosti, ktoré vyplývajú z článku 13, pripojí podľa článku 16 označenie ES k nádobám, o ktorých vyhlasuje, že sa zhodujú s normami uvádzanými v článku 5 ods. 1 alebo so schváleným prototypom. Na základe tohto vyhlásenia ES o zhode výrobca v prípadoch, keď súčin PS a V presahuje 200 barov/liter, začne podliehať dohľadu ES.
2. Účelom dohľadu ES je zabezpečiť, ako to požaduje článok 14 ods. 2, aby si výrobca riadne plnil povinnosti vyplývajúce z článku 13 ods. 2. Ak nádoby boli vyrobené v súlade so schváleným prototypom, dohľad uskutočňuje schválený orgán, ktorý vydal certifikát o typovej skúške ES podľa článku 10, alebo ak nejde o takýto prípad, potom dohľad uskutoční schválený orgán, ktorému bola v súlade s článkom 8 ods. 1 písm. a), prvá zarážka, zaslaná projektová a výrobná dokumentácia.
Článok 13
1. Ak výrobca použije postup uvedený v článku 12, musí pred začatím výroby zaslať schválenému orgánu, ktorý udelil certifikát o typovej skúške ES alebo certifikát o primeranosti, dokumentáciu opisujúcu výrobný proces a všetky vopred stanovené systematické opatrenia na zabezpečenie zhody tlakových nádob s normami podľa článku 5 ods. 1 alebo so schváleným prototypom.
Táto dokumentácia obsahuje:
a) opis výrobných a skúšobných prostriedkov vhodných na konštrukciu nádob;
b) kontrolné podklady opisujúce príslušné skúšky a testy, ktoré treba vykonať počas výroby, spolu so spôsobom a početnosťou ich uskutočnenia;
c) záväzok vykonať skúšky a testy v súlade s vyššie uvedenými kontrolnými podkladmi a urobiť hydrostatický test alebo na základe súhlasu členského štátu pneumatický test každej vyrobenej nádoby pri testovacom tlaku rovnajúcom sa 1,5-násobku výpočtového tlaku.
Zodpovednosť za vykonanie týchto skúšok a testov nesú kvalifikovaní pracovníci, dostatočne nezávislí od pracovníkov z výroby, a musí byť o nich vypracovaná správa;
d) adresy výrobných a skladových priestorov a dátum začatia výroby.
2. Navyše, ak súčin PS a V presiahne 200 barov/liter, výrobcovia povolia orgánu zodpovednému za dohľad ES prístup do uvedených výrobných a skladovacích priestorov na účely kontroly, umožnia mu vybrať si vzorky nádob a poskytnú mu všetky potrebné informácie, a to najmä:
- projektovú a výrobnú dokumentáciu,
- správu o kontrole,
- certifikát o typovej skúške ES, prípadne certifikát o primeranosti,
- správu o uskutočnených skúškach a testoch.
Článok 14
1. Schválený orgán, ktorý vydal certifikát o typovej skúške ES alebo certifikát o primeranosti, musí pred termínom začatia výroby preskúmať doklad uvedený v článku 13 ods. 1 a projektovú aj výrobnú dokumentáciu podľa prílohy II, oddiel 3, aby tak overil ich zhodu, keď nádoby nie sú vyrobené podľa schváleného prototypu.
2. Navyše, ak súčin PS a V presahuje 200 barov/liter, musí tento orgán v priebehu výroby:
- zabezpečiť, aby výrobca skutočne kontroloval sériovo vyrábané nádoby v súlade s článkom 13 ods. 1 písm. c),
- na kontrolné účely náhodne vyberať vzorky z miesta výroby alebo skladovania nádob.
Tento orgán poskytne členskému štátu, ktorý ho zvolil, a na požiadanie aj ďalším schváleným orgánom, ostatným členským štátom a Komisii kópiu kontrolnej správy.
KAPITOLA III
Značka ES
Článok 15
Keď sa usúdi, že značka ES bola pripojená k daným nádobám neoprávnene, pretože:
- nezodpovedajú schválenému prototypu,
- zodpovedajú schválenému prototypu, ktorý však nespĺňa základné požiadavky uvedené v článku 3,
- ide o nádoby uvedené v článku 8 ods. 1 písm. a), ktoré nezodpovedajú príslušným normám podľa článku 5 ods. 1,
- výrobca si nesplnil povinnosti podľa článku 13,
orgán zodpovedný za dohľad ES musí o tom informovať členský štát, ktorého sa daná záležitosť týka, a ak je to namieste, odobrať certifikát o typovej skúške ES.
Článok 16
1. Značka ES a nápisy uvedené v prílohe II, oddiele 1, sa umiestnia na nádobu alebo výrobný štítok pripevnený na nádobe tak, aby nemohol byť odstránený, a majú byť viditeľné, dobre čitateľné a nezmazateľné.
Značka ES pozostáva zo symbolu
+++++ TIFF +++++
, posledného dvojčísla roka, v ktorom bola umiestnená, a z identifikačného čísla podľa článku 9 ods. 1 schváleného orgánu zodpovedného za overovanie zhody alebo dohľad ES.
2. Umiestňovanie takých značiek a nápisov na nádoby, ktoré by mohli viesť k zámene so značkou ES, sa zakazuje.
KAPITOLA IV
Záverečné ustanovenia
Článok 17
V každom rozhodnutí prijatom na základe tejto smernice, ktorého dôsledkom sú obmedzenia pri uvádzaní nádoby na trh, prípadne do prevádzky, musia byť presne uvedené dôvody, na základe ktorých vzniklo. Takéto rozhodnutie musí byť bezodkladne oznámené dotknutej strane, ktorá má byť zároveň informovaná o opravných prostriedkoch použiteľných na základe zákonov platných v danom členského štáte a o časových lehotách na uplatnenie týchto opravných prostriedkov.
Článok 18
1. Najneskôr do 1. januára 1990 členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na splnenie tejto smernice. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uplatnia tieto opatrenia od 1. júla 1990.
2. Členské štáty oznámia Komisii texty ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti, ktorú upravuje táto smernica.
Článok 19
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 25. júna 1987