ROZHODNUTIE KOMISIE
z 28. októbra 2009
týkajúce sa pomoci, ktorú Taliansko poskytlo na reštrukturalizáciu družstiev v odvetví rybného hospodárstva a ich združení (Štátna pomoc C 29/06)
[oznámené pod číslom K(2009) 8040]
(Iba talianske znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2010/35/ES)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 88 ods. 2 prvý pododsek,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedeným článkom,
keďže:
1. POSTUP
(1)
Listom zo 17. októbra 2002 Taliansko oznámilo Komisii legislatívny dekrét č. 226 z 18. mája 2001 (ďalej len „dekrét z 18. mája 2001“), pričom oznámilo, že sa vykonali opatrenia uvedené v článkoch 7 a 8 tohto dekrétu.
(2)
V článku 8 tohto dekrétu sa uvádza ustanovenie o štátnej pomoci na reštrukturalizáciu družstiev v odvetví rybného hospodárstva a ich združení. Podľa tohto článku 8 sa intervencia Centrálneho fondu pre úvery v oblasti rybolovu (Fondo centrale per il credito pescherecchio) rozširuje na finančné krytie podnikových plánov reštrukturalizácie ustanovených v článku 11 ods. 8 c zákona č. 41 zo 17. februára 1982 (ďalej len „zákon č. 41 z roku 1982“) v prospech družstiev a ich združení pôsobiacich v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry, ako aj na spracovanie a odbyt výrobkov tohto sektora.
(3)
Vzhľadom na skutočnosť, že Taliansko oznámilo vykonanie tohto opatrenia, opatrenie bolo zaevidované ako neoprávnená pomoc v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1) (teraz článok 88).
(4)
Taliansko viackrát požiadali o dodatočné informácie. Listom K(2005) 161 z 20. januára 2005 Komisia poslala Taliansku aj príkaz na predloženie informácií v súlade s článkom 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999. Listom z 3. marca 2005 Taliansko odpovedalo na tento príkaz. Komisia následne dostala ďalší list s dátumom 12. júla 2005.
(5)
Komisia sa vzhľadom na pochybnosti o zlučiteľnosti tejto schémy pomoci so spoločným trhom rozhodla začať konanie vo veci formálneho zisťovania ustanovené v článku 93 (teraz článok 88) Zmluvy o ES. Komisia informovala Taliansko o tomto rozhodnutí listom K(2006) 2312 z 22. júna 2006 (2).
(6)
Listami zo 14. septembra a 31. októbra 2006 Taliansko predložilo svoje pripomienky.
2. OPIS
(7)
Ako sa už uviedlo, účelom dekrétu z 18. mája 2001 bolo rozšírenie rozsahu pôsobnosti Centrálneho fondu pre úvery v oblasti rybolovu na operácie spojené s reštrukturalizáciou družstiev v odvetví rybného hospodárstva a ich združení, ako sa ustanovuje v článku 11 ods. 8 c zákona č. 41 z roku 1982.
(8)
Dekrét z 18. mája 2001 predstavuje ustanovenie, na základe ktorého sa od nadobudnutia účinnosti plánuje financovanie opatrení pomoci prijatých na základe vyhlášky ministra pre poľnohospodárske politiky z 10. februára 1998 (ďalej len „vyhláška z 10. februára 1998“), v ktorom sa vymedzuje spôsob uplatňovania článku 11 ods. 8 c zákona č. 41 z roku 1982.
(9)
Charakteristiky tejto schémy pomoci, ako sa opisujú vo vyhláške z 10. februára 1998, sú:
-
pomoc sa poskytuje formou nenávratného príspevku v maximálnej výške 40 % oprávnených nákladov alebo pôžičky za zvýhodnenú sadzbu vo výške až 85 % týchto nákladov,
-
cieľom plánu reštrukturalizácie musí byť ozdravenie družstva a opätovné nastolenie hospodárskej a finančnej ziskovosti,
-
oprávnené náklady sú: návrh a realizácia plánu reštrukturalizácie; modernizácia, rozšírenie a výrobná konverzia zariadení, prístrojov a nehnuteľností v rámci programov na oživenie a rekvalifikáciu podnikov na základe vyššej efektívnosti a konkurencieschopnosti; krytie prípadných strát na majetku vyplývajúcich z ukončenia činnosti a investičného majetku neodpísaného v celej výške alebo krytie nákladov na odpísanie nehmotného a hmotného investičného majetku, ktorý sa už viac nepoužíva vo výrobnom procese; organizovanie vzdelávacích kurzov; náklady súvisiace so založením a začatím činnosti spoločnosti, vynaložené na umožnenie prebratia činnosti alebo častí podniku vylúčených z reštrukturalizácie zamestnancami; odstupné pri ukončení pracovného pomeru a predčasnom odchode do dôchodku, umožnenie dobrovoľného odchodu; finančné a majetkové vyrovnanie vďaka vyrovnaniu dlhov vyplývajúcich zo strát z minulých rokov; prijatie plánu reštrukturalizácie.
(10)
Listom z 3. marca 2005 Taliansko spresnilo, že táto pomoc je určená podnikom vo forme družstiev, ktoré zodpovedajú definícii malých a stredných podnikov v zmysle práva Spoločenstva, a že táto pomoc je obmedzená na obdobie potrebné na reštrukturalizáciu a môže sa poskytnúť tomu istému podniku iba raz.
(11)
Podľa Talianska nie je trvanie tejto schémy pomoci obmedzené. Vo vyhláške z 10. februára 1998 ani v dekréte z 18. mája 2001 sa neuvádza žiadne obmedzenie. Okrem toho v liste Talianska z 12. júla 2005 sa výslovne uvádza, že ustanovenia tejto vyhlášky zostávajú v platnosti a môžu sa vykonať v nasledujúcich rokoch.
(12)
Komisia nedostala informácie o výške skutočne poskytnutej pomoci.
3. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
(13)
Komisia považovala uvedenú schému štátnej pomoci za nezákonnú v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 659/1999, teda za novú pomoc poskytnutú pri porušení povinnosti predložiť Komisii predchádzajúce oznámenie.
(14)
Pri výmene listov pred vykonaním predbežnej analýzy Komisiou Taliansko tvrdilo, že táto schéma pomoci nie je novou schémou, pretože schéma je predĺžením schémy pomoci preskúmanej pod číslom NN 24/98, ktorú Komisia považovala za zlučiteľnú so spoločným trhom [list SG (99) D/1851 z 11. marca 1999].
(15)
Komisia nemohla súhlasiť so stanoviskom Talianska, hoci sa skutočne vyjadrila v prospech schémy pomoci NN 24/98 týkajúcej sa schémy prijatej na základe vyhlášky z 10. februára 1998. Opatrenie pomoci, ktoré Komisia preskúmala, sa však týkalo vykonania plánov reštrukturalizácie v rokoch 1997 až 1999 a prostredníctvom rozhodnutia z 11. marca 1999 Komisia pripomenula talianskym orgánom, že jej mali v súlade s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES oznámiť v štádiu projektu akékoľvek prefinancovanie, predĺženie alebo úpravu tejto schémy pomoci. Komisia preto tvrdila, že dekrét z 18. mája 2001 zodpovedá novému vykonaniu alebo prefinancovaniu príslušnej schémy pomoci z prostriedkov Centrálneho fondu pre úvery v oblasti rybolovu.
(16)
Na druhej strane listom z 12. marca 2003 Taliansko oznámilo, že vykonanie tohto opatrenia už nebolo v pôsobnosti ministra, ale regiónov, ktorým sa na tento účel presunuli prostriedky pochádzajúce z Centrálneho fondu pre úvery v oblasti rybolovu. K listu z 1. júla 2004 Taliansko okrem toho priložilo dve oznámenia pochádzajúce z regiónov Sicília a Puglia, ktoré sa týkali opatrení pomoci vykonaných v rámci danej schémy: v prípade Sicílie list z 19. júna 2004, v ktorom sa oznamovalo, že toto opatrenie sa vykonalo na základe dekrétu prísediaceho pre rybolov č. 158 z 3. decembra 2003, a v prípade Puglie list z 19. mája 2004, v ktorom sa spresňovalo, že opatrenie sa vykonalo na základe súboru, ktorý bol predložený regiónu v roku 2001; v liste Puglie sa takisto uvádzalo, že finančné zdroje na rok 2003 sa poskytli až na konci uvedeného roku. Taliansko však nepredložilo žiadne informácie o výške prostriedkov použitých v rámci tejto schémy. Uvedené listy v každom prípade potvrdili, že niektoré prostriedky boli dané k dispozícii regiónom v súlade s článkom 8 dekrétu z 18. mája 2001, čo znamená, že táto schéma pomoci sa naozaj vykonala.
(17)
Komisia okrem toho tvrdila, že ak by šlo o existujúcu schému pomoci, ako tvrdilo Taliansko, a dekrét z 18. mája 2001 by nepredstavoval úpravu tejto schémy, notifikovaná schéma pomoci by sa stala novou schémou pomoci k 1. júlu 2001.
(18)
Táto schéma pomoci sa v skutočnosti schválila na základe usmernení na preskúmanie štátnej pomoci rybnému hospodárstvu a akvakultúre (3), ktoré Komisia prijala v roku 1997 (ďalej len „usmernenia pre rybolov z roku 1997“).
(19)
Tieto usmernenia pre rybolov boli 1. januára 2001 nahradené usmerneniami na preskúmanie štátnej pomoci rybnému hospodárstvu a akvakultúre (4) (ďalej len „usmernenia pre rybolov z roku 2001“). Listom z 21. decembra 2000 Komisia v súlade s bodom 3.2 usmernení pre rybolov z roku 2001 navrhla členským štátom v rámci mechanizmu vhodných opatrení upraviť existujúce schémy pomoci v odvetví rybného hospodárstva do 1. júla 2001. Členské štáty boli vyzvané, aby písomne vyjadrili svoj súhlas s týmto návrhom do 1. marca 2001. Spresnilo sa, že v prípade neposlania odpovede v súlade s uvedeným bodom 3.2 tretím odsekom, Komisia bude predpokladať, že príslušný členský štát návrh akceptoval. Na druhej strane sa v bode 3.4 usmernení pre rybolov z roku 2001 ustanovuje, že akákoľvek neoprávnená pomoc sa preskúma podľa usmernení platných v čase nadobudnutia účinnosti administratívneho aktu, ktorým sa navrhuje pomoc. Taliansko neodpovedalo na list Komisie z 21. decembra 2000. Listom zo 7. mája 2001 Komisia pripomenula Taliansku podmienky uvedeného listu, pričom ho informovala, že Komisia od tohto okamihu považuje skutočnosť, že nedostala zamietavú odpoveď, za súhlas s návrhom vhodných opatrení. Komisia preto tvrdila, že Taliansko akceptovalo tento návrh a že existujúce schémy pomoci boli upravené do 1. júla 2001.
(20)
Podľa judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev v prípade vykonania nových usmernení, ktoré členské štáty akceptovali, vykonanie vhodných opatrení vedie k transformácii niektorých existujúcich pomocí na nové pomoci. Existujúce schémy pomoci sa musia upraviť v súlade s vhodnými opatreniami alebo sa transformovať na nové schémy pomoci a podliehať povinnosti predchádzajúceho oznámenia Komisii (5).
(21)
Ustanovenia, ktoré sa uvádzajú v usmerneniach pre rybolov z roku 2001, ktoré Taliansko akceptovalo, viedli teda k zrušeniu predtým udeleného schválenia pomoci, ktorá nebola prispôsobená týmto usmerneniam, a jej kvalifikácie za novú pomoc. Toto bol prípad pomoci na reštrukturalizáciu družstiev. V skutočnosti usmernenia pre rybolov z roku 1997 neobsahovali žiadne osobitné ustanovenie týkajúce sa pomoci na reštrukturalizáciu podnikov v odvetví rybného hospodárstva; iba v bode 1.3 poslednom odseku poslednej zarážke obsahovali ustanovenie, v ktorom sa uvádza, že pomoc na prevádzku sa preskúma prípad od prípadu, ak je priamo spojená s plánom reštrukturalizácie. Usmernenia pre rybolov z roku 2001, naopak, obsahovali v bode 2.2.4 ustanovenia týkajúce sa pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach, na základe ktorých sa predpokladá uplatnenie usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (6) (ďalej len „usmernenia na reštrukturalizáciu z roku 1999“) platných k tomuto dátumu.
(22)
Preto sa opatrenie pomoci plánované na základe dekrétu z 18. mája 2001 od svojho vykonania 17. októbra 2002, podľa dátumov uvedených v prvom liste Talianska, stalo na obdobie po 1. júli 2001, lehote stanovenej na úpravu existujúcich schém štátnej pomoci, neoprávneným opatrením pomoci.
(23)
Komisia vykonala predbežnú analýzu tejto schémy pomoci v zmysle usmernení pre rybolov z roku 2001 aj z roku 2004. Pri uplatnení bodu 5.3 druhého odseku usmernení na preskúmanie štátnej pomoci v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry (7) z roku 2004 (ďalej len „usmernenia pre rybolov z roku 2004“) sa tieto usmernenia uplatňujú v prípade pomoci schválenej po 1. novembri 2004, pričom na pomoc poskytnutú pred týmto dátumom sa uplatňujú usmernenia z roku 2001.
(24)
V usmerneniach pre rybolov z roku 2001 (bod 2.2.4) aj v usmerneniach pre rybolov z roku 2004 (bod 4.1.2) sa ustanovuje, že pomoc určená na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach sa posudzuje spôsobom, ktorý je v súlade s usmerneniami na reštrukturalizáciu. V prípade pomoci poskytnutej do 9. októbra 2004 sa uplatňujú usmernenia na reštrukturalizáciu z roku 1999 a na pomoc poskytnutú od 10. októbra 2004 sa uplatňujú usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (8) z roku 2004 (ďalej len „usmernenia na reštrukturalizáciu z roku 2004“). V osobitných prípadoch podnikov, ktorých hlavným predmetom činnosti je morský rybolov, sa v usmerneniach pre rybolov z roku 2001 aj z roku 2004 dodáva, že takáto pomoc sa môže poskytnúť len vtedy, ak bol Komisii predložený plán zameraný na zníženie kapacity flotily.
(25)
V týchto usmerneniach pre rybolov sa ustanovuje, že pomoc na reštrukturalizáciu môžu využívať iba firmy v ťažkostiach. Kritériá na uznanie existencie ťažkostí sú uvedené v bodoch 4 až 8 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 alebo v bodoch 9 až 13 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004. Komisia poznamenala, že vyhláška z 10. februára 1998 neumožňovala posúdiť dodržiavanie týchto kritérií. Pomoc, ktorú poskytlo Taliansko, mohli teda využívať aj podniky, ktoré nespĺňajú kritériá uvedené v týchto usmerneniach.
(26)
Komisia okrem toho poznamenala, že nemala k dispozícii žiadne informácie o dodržaní niektorých kritérií na vykonanie plánov reštrukturalizácie obsiahnutých v uvedených usmerneniach: kritériá týkajúce sa opätovného nastolenia dlhodobej ziskovosti prijímajúcich družstiev (body 31 až 34 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 a body 34 až 37 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004), prijatie kompenzačných opatrení v prípade, že takúto schému pomoci využíva stredne veľký podnik (bod 82 písm. b usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004) alebo príspevok príjemcov na finančnú reštrukturalizáciu podniku (bod 40 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 a bod 43 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004). Komisia tiež poznamenala, že v prípade podnikov, pre ktoré je rybolov hlavným predmetom činnosti, Taliansko nepredložilo žiadny plán zameraný na zníženie kapacity flotily.
(27)
Komisia sa z uvedených dôvodov rozhodla začať konanie vo veci formálneho zisťovania.
4. PRIPOMIENKY TALIANSKA
(28)
Taliansko predovšetkým poznamenáva, že príslušnú pomoc poskytlo v úplne dobrej viere. Pokiaľ ide o Taliansko, dekrét z 18. mája 2001 zodpovedal jednoduchému opätovnému zavedeniu opatrenia NN 24/98, ktoré už bolo schválené na úrovni Spoločenstva. Taliansko sa nedomnievalo, že ide o neoprávnenú schému pomoci. Naopak, Taliansko takisto poznamenáva, že Generálne riaditeľstvo pre rybné hospodárstvo a námorné záležitosti rovnako ako regióny, na ktoré sa v roku 2000 previedla zodpovednosť, v žiadnom prípade neplánovali vykonanie intervencií na základe uvedeného dekrétu.
(29)
Taliansko oznamuje, že na zavedenie tejto schémy pomoci boli vymedzené prísne kritériá. Predovšetkým sa od príjemcov požadoval významný príspevok s cieľom zaručiť, aby sa pomoc obmedzila na nevyhnutné minimum pre opätovné nastolenie ziskovosti podniku, pričom sa narušenie hospodárskej súťaže obmedzuje na minimum. Taliansko dodáva, že veľká časť pomoci sa týka vzdelávacích programov a technologickej inovácie; okrem toho vyše polovice vyplatených prostriedkov nebolo nenávratných, no keďže išlo o dlhodobé pôžičky, ktoré boli predmetom osobitnej záručnej schémy, podliehali povinnosti vrátenia. Výpočet intenzity pomoci by okrem toho ukázal, že táto intenzita pomoci je výrazne pod hranicou pre pomoc de minimis.
(30)
Okrem toho sa prísne dodržala zásada una tantum. Cieľom tejto pomoci je v súlade s ustanoveniami usmernení na reštrukturalizáciu umožniť príjemcom znášať vlastné náklady po opätovnom nastolení dlhodobej hospodárskej kapacity. Podľa Talianska táto schéma pomoci na reštrukturalizáciu umožňuje prispieť k rozvoju hospodárskej činnosti bez ovplyvnenia obchodu v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom, pričom spĺňa podmienky ustanovené v uvedených usmerneniach: ozdravenie podnikov v primeranej lehote, zabránenie narušeniam hospodárskej súťaže, proporcionalita pomoci, znižovanie úhrad v závislosti od napredovania plánu reštrukturalizácie zainteresovaného podniku, kontrola realizácie tohto plánu.
(31)
Taliansko uzatvára svoje pripomienky, pričom sa odvoláva na oznámenie Komisie z 9. marca 2006 o zlepšení hospodárskej situácie v odvetví rybolovu (9) (ďalej len „oznámenie z 9. marca 2006“), a poznamenáva, že nepriaznivé okolnosti v odvetví rybného hospodárstva sa zhoršili zvýšením nákladov na palivo. Okrem toho vývoj cien mnohých druhov lovených rýb nesledoval vývoj výrobných nákladov. Z týchto dôvodov je podľa Talianska potrebné zachovať tento druh opatrení a intervencií, ktorých jediným cieľom je podpora hospodárskeho sektora v ťažkostiach.
5. POSÚDENIE
5.1. Existencia neoprávnenej štátnej pomoci
(32)
Komisia poznamenáva, že taká schéma pomoci, ktorej účelom je poskytnutie financovania na reštrukturalizáciu určitej kategórie podnikov, ktoré vykonávajú svoju činnosť vo vymedzenom sektore, vedie k poskytnutiu finančnej výhody týmto podnikom. Keďže výrobky prijímajúcich podnikov sa predávajú na trhu Spoločenstva, uvedená schéma pomoci posilňuje ich postavenie na talianskom trhu voči podnikom v ostatných členských štátoch, ktoré chcú uviesť svoje výrobky na tento trh, aj na trhu ostatných členských štátov v porovnaní s podnikmi, ktoré predávajú svoje výrobky na týchto trhoch.
(33)
Okrem toho túto schému pomoci využívajú podniky v osobitnom sektore hospodárstva. Vzhľadom na skutočnosť, že zdroje potrebné na vykonanie tejto schémy sú verejné zdroje, táto schéma pomoci sa teda považuje za schému štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
(34)
Pripomienky, ktoré Taliansko predložilo Komisii v reakcii na začatie konania vo veci formálneho zisťovania, nespochybňujú klasifikovanie tejto schémy štátnej pomoci za neoprávnenú pomoc. Komisia v skutočnosti nezávisle od výkladu pripomienok Talianska poznamenáva, že táto schéma pomoci v každom prípade zodpovedá opätovnej aktivácii schémy pomoci navrhnutej na základe vyhlášky z 10. februára 1998, ktorú Komisia preskúmala a schválila pod číslom NN 24/98. Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, takéto opätovné spustenie zodpovedá vykonaniu novej schémy pomoci, a to neoprávnenej schémy pomoci. Zmena totožnosti verejného orgánu, ktorý vykonáva takúto schému, nemá vplyv na charakter pomoci a na zaradenie, ktoré jej Komisia môže pripísať; preto je nepodstatné, či je táto schéma pomoci na základe vyhlášky z 1. februára 1998 opätovne aktivovaná prostredníctvom dekrétu z 18. mája 2001 alebo regiónmi na základe iných ustanovení, ktoré Komisia nepozná.
(35)
Okrem toho, ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, za predpokladu, že oznámená schéma pomoci bola existujúcou schémou pomoci a legislatívny dekrét z 18. mája 2001 nepredstavoval zmenu a doplnenie tejto schémy, ako tvrdili talianske orgány, Komisia sa domnieva, že sa stala novou schémou pomoci k 1. júlu 2001, keď po prijatí nových usmernení pre rybolov platných od 1. januára 2001 existujúce schémy pomoci, ktoré neboli prispôsobené týmto usmerneniami, už nemohli využívať predtým udelené schválenie a museli sa pretransformovať na nové schémy pomoci, ktoré podliehajú povinnosti predchádzajúceho oznámenia Komisii. V súlade s bodom 3.2 usmernení pre rybolov z roku 2001 Komisia navrhla v rámci mechanizmu vhodných opatrení členským štátom listom z 21. decembra 2000 upraviť existujúce schémy pomoci v odvetví rybného hospodárstva do 1. júla 2001, pričom spresnila, že v prípade, že nedostane odpoveď, sa predpokladá, že zainteresovaný členský štát návrh akceptoval. Taliansko neodpovedalo na list Komisie z 21. decembra 2000 ani na upomienku zo 7. mája 2001, ktorou bolo Taliansko informované, že od toho okamihu skutočnosť, že Komisia nedostala zamietavú odpoveď, predstavuje súhlas s návrhom vhodných opatrení. Komisia sa preto domnievala, že Taliansko akceptovalo tento návrh a že existujúce schémy pomoci boli upravené do 1. júla 2001.
(36)
Ustanovenia uvedené v usmerneniach pre rybolov z roku 2001, ktoré Taliansko akceptovalo, teda viedli k zrušeniu niektorých pomocí, ktoré boli predtým schválené a kvalifikovali sa ako nová pomoc. To bol prípad pomoci na reštrukturalizáciu družstiev. V skutočnosti usmernenia pre rybolov z roku 2001 na rozdiel od usmernení pre rybolov z roku 1997 obsahovali v príslušnom bode 2.2.4 osobitné ustanovenie pre pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach, v ktorom sa plánovalo uplatnenie usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999.
(37)
Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, táto schéma štátnej pomoci preto určite predstavuje v prípade pomoci poskytnutej po 1. júli 2001 novú schému pomoci, ktorú Taliansko malo pred vykonaním oznámiť Komisii.
5.2. Zlučiteľnosť so spoločným trhom
(38)
Takáto schéma sa môže považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom iba vtedy, ak sa na ňu môže uplatniť jedna z výnimiek ustanovených v zmluve. Keďže uvedenú schému využívajú podniky v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry, schéma sa musí preskúmať na základe usmernení o štátnej pomoci v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry. Analýza vykonaná v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania zostáva platná.
(39)
Opatrenie sa jasne prezentuje ako schéma pomoci na reštrukturalizáciu podnikov s vykonaním plánov reštrukturalizácie na úrovni prijímateľských podnikov. Zoznam oprávnených nákladov, ktorý je uvedený vo vyhláške z 10. februára 1998, dokazuje, že činnosti, ktoré sa môžu financovať, v skutočnosti zodpovedajú činnostiam, ktoré umožňujú reštrukturalizáciu prijímateľských podnikov. Tieto náklady zodpovedajú investíciám alebo finančným nákladom a nákladom na prevádzku podnikov. Ide o náklady, ktoré možno s istotou spojiť s konverziou činnosti prijímateľských podnikov alebo ich prispôsobením sa novým hospodárskym podmienkam s cieľom umožniť opätovné nastolenie hospodárskej a finančnej ziskovosti.
(40)
Je preto vhodné analyzovať túto schému na základe ustanovení týkajúcich sa usmernení pre rybolov.
(41)
V usmerneniach pre rybolov z roku 2001 (bod 2.2.4), ako aj v usmerneniach pre rybolov z roku 2004 (bod 4.1.2) sa ustanovuje, že pomoc určená na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach sa posudzuje v súlade s usmerneniami na reštrukturalizáciu. V prípade, že by sa pomoc poskytla ešte po 1. apríli 2008, čo je možné, pretože táto schéma pomoci bola zavedená bez obmedzenia trvania (pozri odôvodnenie 2), uplatnili by sa usmernenia na preskúmanie štátnej pomoci v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry (10) prijaté v roku 2008 (ďalej len „usmernenia pre rybolov z roku 2008“), ktoré sa rovnako odvolávajú na usmernenia na reštrukturalizáciu. V prípade pomoci poskytnutej do 9. októbra 2004 sa uplatňujú usmernenia na reštrukturalizáciu z roku 1999 a v prípade pomoci poskytnutej po 10. októbri 2004 sa uplatňujú usmernenia na reštrukturalizáciu z roku 2004. Je takisto dôležité pripomenúť, že v osobitnom prípade podnikov, ktorých hlavným predmetom činnosti je morský rybolov, sa v usmerneniach pre rybolov dodáva, že takáto pomoc sa môže poskytnúť iba vtedy, keď sa Komisii predloží plán zameraný na zníženie kapacity flotily.
(42)
Preto je vhodné posúdiť predovšetkým to, či podmienky na vykonanie takejto schémy pomoci zodpovedajú tým, ktoré sú vymedzené v usmerneniach na reštrukturalizáciu.
(43)
Po prvé v usmerneniach na reštrukturalizáciu sa ustanovuje, že pomoc na reštrukturalizáciu môžu využívať iba firmy v ťažkostiach, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v bodoch 4 až 8 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 alebo v bodoch 9 až 13 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004. V týchto ustanoveniach sa ustanovujú prísne kritériá na klasifikovanie podniku za firmu v ťažkostiach. V skutočnosti pri uplatnení bodu 5 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 a bodu 10 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004 musí podnik, aby sa považoval za firmu v ťažkostiach, v prípade spoločnosti s ručením obmedzeným stratiť viac ako polovicu vlastných prostriedkov a z toho aspoň štvrtinu v priebehu posledných 12 mesiacov alebo pri všetkých ostatných formách spoločností musí spĺňať podmienky začatia konkurzného konania z dôvodu platobnej neschopnosti. V bode 11 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004 sa takisto uvádza, že okrem týchto kritérií sa podnik môže považovať za firmu v ťažkostiach, ak existujú charakteristické príznaky, ako je rastúca výška strát, zníženie obratu, zvýšenie finančných nákladov atď. (v zmysle bodu 18 môžu členské štáty vziať do úvahy toto kritérium aj v prípade pomoci na reštrukturalizáciu poskytnutej v rámci schémy pomoci podnikom v odvetví rybného hospodárstva).
(44)
Komisia poznamenáva, že vyhláška z 10. februára 1998 neobsahuje žiadne kritérium rovnakého alebo podobného druhu. Pomoc, ktorú poskytlo Taliansko, tak môžu využívať podniky, ktoré nespĺňajú kritériá uvedené v týchto usmerneniach a ktoré teda nemusia byť firmami v ťažkostiach.
(45)
Po druhé, keďže táto schéma pomoci sa zameriava na malé a stredné podniky, podľa bodu 67 písm. a) usmernení o reštrukturalizácii z roku 1999 sa uplatňujú kritériá vymedzené v bodoch 31 až 34 uvedených usmernení. Rovnaké podmienky sa pri uplatnení bodu 82 písm. a) nachádzajú aj v bodoch 34 až 37 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004. Podľa týchto ustanovení musí plán reštrukturalizácie predovšetkým umožniť opätovné nastolenie dlhodobej ziskovosti podniku v primeranej lehote a na základe reálnych predpokladov, musia sa v ňom opísať okolnosti vzniku ťažkostí podniku a musí sa navrhnúť taká transformácia, aby sa podniku po reštrukturalizácii umožnilo pokrytie všetkých vlastných nákladov; poskytnutie pomoci je možné iba vtedy, keď predložený plán reštrukturalizácie obsahuje súbor takýchto prvkov.
(46)
Komisia poznamenáva, že Taliansko nevytvorilo žiadny postup, ktorý umožňuje kontrolu dodržiavania týchto podmienok. Informácie oznámené v odpovedi na začatie konania vo veci formálneho zisťovania sa odvolávajú iba na všeobecné podmienky, ktoré sa uvádzajú vo vyhláške z 10. februára 1998 o poskytnutí takejto pomoci. Tieto podmienky však nedefinujú objektívne kritériá, ktoré umožňujú overenie toho, že individuálne plány reštrukturalizácie zainteresovaných podnikov boli naozaj navrhnuté podľa týchto zásad. Neexistuje teda žiadna záruka, že sa dodržali podmienky ustanovené v bodoch 31 až 34 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 alebo v bodoch 34 až 37 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004.
(47)
Po tretie podľa bodov 40 a 41 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 uplatniteľných na malé a stredné podniky pri uplatnení bodu 67 písm. c) týchto usmernení príjemcovia musia významným spôsobom prispieť na plán reštrukturalizácie vlastnými zdrojmi, aby sa pomoc obmedzila na minimum. Tá istá zásada sa uvádza v bodoch 43 a 44 usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004 uplatniteľných v zmysle bodu 82 písm. c).
(48)
Podľa vyhlášky z 10. februára 1998 sa pomoc poskytuje formou nenávratného príspevku v maximálnom rozsahu 40 % oprávnených nákladov alebo pôžičky za zvýhodnenú sadzbu vo výške až 85 % týchto nákladov. Neexistuje rozlíšenie podľa druhu oprávnených nákladov (pozri časť 2 „Opis“). Komisia z toho usúdila, že takáto účasť sa môže týkať akýchkoľvek príslušných nákladov, napríklad nákladov na modernizáciu zariadení, krytie strát na majetku, vyrovnanie dlhov atď.
(49)
Je teda možné, že niektorí príjemcovia prispeli významným spôsobom k realizácii plánu reštrukturalizácie, ktorý sa ich týkal. Komisia však poznamenáva, že Taliansko nezadefinovalo žiadne kritérium, ktoré umožňuje upravovať výšku poskytnutej pomoci v závislosti od príspevku každého príjemcu. Jediné kritérium existujúce vo vyhláške z 10. februára 1998 je kritérium týkajúce sa poradia prijatia žiadostí o pomoc. Komisia sa z týchto dôvodov domnieva, že Taliansko v tejto schéme pomoci nezadefinovalo žiadny postup, ktorý umožňuje overenie dodržania podmienok spojených s príspevkom príjemcov vo forme vlastných prostriedkov a obmedzenia pomoci na minimum. Je preto naozaj možné, že niektorí príjemcovia pomoci nedodržali tieto podmienky.
(50)
Po štvrté podľa bodu 67 písm. b) usmernení na reštrukturalizáciu z roku 1999 sa kompenzačné opatrenia, ktoré sa majú prijať na zabránenie nenáležitého narušenia hospodárskej súťaže, opísané v bodoch 35 až 39 uvedených usmernení neuplatňujú na malé a stredné podniky. Naopak, podľa bodu 82 písm. b) usmernení na reštrukturalizáciu z roku 2004 sa tento druh opatrení opísaných v bodoch 38 až 42 uvedených usmernení musí prijať, keď má pomoc využívať stredne veľký podnik. Komisia poznamenáva, že Taliansko neplánovalo vykonanie kompenzačných opatrení tohto druhu, keď takúto schému pomoci využíva stredne veľký podnik.
(51)
Napokon v prípade, že takúto schému pomoci využívajú družstvá, ktorých hlavným predmetom činnosti je rybolov, Taliansko nepredložilo žiadny plán zameraný na zníženie kapacity flotily, ako sa požaduje v bode 2.2.4 usmernení pre rybolov z roku 2001 alebo v bode 4.1.2 usmernení pre rybolov z roku 2004 alebo aj v bode 4.2 usmernení pre rybolov z roku 2008.
(52)
Komisia okrem toho Taliansku pripomína, že oznámenie zo 6. marca 2006 nezmenilo kritériá a podmienky uplatniteľné na schémy pomoci na reštrukturalizáciu. Cieľom bolo vyzvať členské štáty, aby používali niektoré nástroje s cieľom odstrániť ťažkosti, s ktorými sa stretáva sektor rybolovu. Medzi nástroje, ktoré Komisia odporúča, patrí v skutočnosti možnosť členských štátov vytvoriť schémy pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu. Komisia v tomto oznámení zamýšľala spresniť, ako uplatňovať ustanovenia na reštrukturalizáciu, nikdy však nenaznačila možnosť odchýliť sa od nich. Tieto ustanovenia zostávajú uplatniteľné v plnom rozsahu.
(53)
Napokon talianske orgány neuviedli ďalšie argumenty ani nepredložili dodatočné informácie, ktoré naznačujú, že príslušná pomoc mohla byť zlučiteľná so spoločným trhom na základe iných ustanovení Zmluvy o ES alebo noriem, predpisov alebo usmernení týkajúcich sa štátnej pomoci.
6. ZÁVER
(54)
Komisia konštatuje, že Taliansko protizákonne poskytlo schému pomoci na reštrukturalizáciu rybolovných družstiev a ich združení pri porušení ustanovení článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES.
(55)
Komisia sa na základe analýzy uvedenej v časti 5 tohto rozhodnutia domnieva, že táto schéma pomoci je nezlučiteľná so spoločným trhom.
7. VRÁTENIE
(56)
V súlade s článkom 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999, keď je neoprávnene poskytnutá štátna pomoc nezlučiteľná so spoločným trhom, sa pomoc musí od príjemcov vymôcť. Cieľ sa dosiahne, keď príslušnú pomoc, prípadne zvýšenú o úroky, vrátia príjemcovia alebo inými slovami, podniky, ktoré ju skutočne využili. V uvedenom odseku 1 sa však spresňuje, že „Komisia nebude vyžadovať vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Spoločenstva“. Je vhodné preskúmať, či by sa v danom prípade mohla uplatniť všeobecná zásada práva Spoločenstva, ako je zásada legitímnej dôvery alebo právnej istoty, s cieľom vylúčiť vymáhanie neoprávnenej a nezlučiteľnej pomoci od príjemcov.
(57)
Pripomína sa, že členské štáty majú dohliadať na to, aby vnútroštátne opatrenia boli zlučiteľné s právnymi predpismi Spoločenstva v oblasti štátnej pomoci s cieľom zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže; navyše členské štáty musia oznámiť akúkoľvek štátnu pomoc Komisii v súlade s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES a zdržať sa vykonania opatrenia pred preskúmaním pomoci. Z tohto dôvodu, pokiaľ ide o možnosť príjemcov uplatniť zásadu legitímnej dôvery s cieľom zabrániť vymáhaniu neoprávnenej a nezlučiteľnej pomoci, z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že „… sa vylučuje, aby príjemca pomoci mohol s výnimkou výnimočných okolností legitímne veriť v legitímnosť pomoci, keď sa táto pomoc poskytla pri porušení ustanovení týkajúcich sa postupu preventívnej kontroly štátnej pomoci. Obozretný hospodársky subjekt musí byť v skutočnosti schopný uistiť sa, že tento postup sa dodrža…“ (11)
(58)
Súdny dvor vo veci 265/85, Van den Bergh en Jurgens BV/Komisia (12) ustanovil, že „… zásadu ochrany legitímnej dôvery môže využiť hospodársky subjekt, v ktorom inštitúcia vzbudila opodstatnené očakávania. Obozretný a opatrný hospodársky subjekt sa však vtedy, keď môže predpokladať prijatie rozhodnutia Spoločenstva schopného poškodiť jeho záujmy, nemôže odvolať na túto zásadu v prípade, v ktorom sa rozhodnutie prijme.“
(59)
Komisia s cieľom prispôsobiť existujúcu pomoc novým usmerneniam pre rybolov z roku 2001 navrhla členským štátom upraviť existujúce schémy pomoci v odvetví rybného hospodárstva do 1. júla 2001. Judikatúra (13) potvrdila, že takýto návrh uvedený v usmerneniach predstavuje prvok pravidelnej a periodickej spolupráce, v rámci ktorej Komisia spolu s členskými štátmi pristúpi k stálemu preskúmaniu existujúcich schém pomoci a navrhne im vhodné opatrenia, ktoré sa uložia. Dohoda medzi Komisiou a každým členským štátom týkajúca sa úplného zoznamu všetkých existujúcich schém pomoci by bola takto málo praktická a je vhodné ponechať členským štátom zodpovednosť za prispôsobenie schém, pri ktorých je to potrebné. To je navyše opodstatnené tým, že členské štáty sa podieľajú na vypracovaní nových usmernení a pred nadobudnutím ich účinnosti sú si náležite vedomé dosahov uvedených usmernení na existujúce schémy pomoci.
(60)
Taliansko tvrdí, že sa domnievalo, že toto opatrenie bolo iba obnovením opatrenia NN 24/98, ktoré Komisia schválila 11. marca 1999, a že preto predstavuje existujúcu pomoc. Podľa Komisie opatrenie predstavovalo existujúcu pomoc iba do 30. júna 2001. Ako sa už uviedlo, Komisia v tomto smere poznamenáva, že Taliansko v rámci mechanizmu vhodných opatrení akceptovalo návrh na úpravu existujúcich schém pomoci v odvetví rybného hospodárstva a akvakultúry po prijatí usmernení pre rybolov z roku 2001 aj usmernení pre rybolov z roku 2004. Pomoc sa teda od 1. júla 2001 stala novou pomocou, pretože sa mala prispôsobiť novým usmerneniam pre rybolov z roku 2001.
(61)
Na základe článku 26 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 je pochopiteľné, že skutočnosť, že Komisia neuverejnila akceptáciu usmernení pre rybolov z roku 2001 talianskou vládou, mohla viesť niektorých príjemcov k tomu, aby sa v dobrej viere domnievali, že sa príslušné vnútroštátne opatrenie má ešte považovať za existujúcu pomoc. V článku 26 sa v skutočnosti ustanovuje, že Komisia musí uverejniť „súhrnné oznámenie o rozhodnutiach, ktoré prijala podľa […] v spojení s článkom 18 a článkom 19 ods. 1“. V zmysle článku 18 uvedeného nariadenia „ak Komisia […] dospeje k záveru, že existujúca schéma pomoci nie je alebo už nie je ďalej zlučiteľná so spoločným trhom, vydá odporúčanie navrhujúce príslušné opatrenia pre daný členský štát“. V článku 19 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 sa ustanovuje, že ak daný členský štát akceptuje navrhované vhodné opatrenia, Komisia „zaznamená toto zistenie“ a informuje o ňom členský štát.
(62)
Komisia neuverejnila v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev akceptáciu vhodných opatrení, ktoré navrhla na vykonanie nových usmernení pre rybolov z roku 2001, každým členským štátom. Je preto ťažké pre Komisiu dokázať, že príjemcovia boli správne informovaní o akceptácii talianskou vládou a zmene štatútu pomoci, ktorá z toho vyplýva. To sa, naopak, urobilo v prípade usmernení pre rybolov z roku 2004 prostredníctvom oznámenia (14).
(63)
Hoci existuje zásada, podľa ktorej sa hospodárske subjekty nemôžu vo všeobecnosti odvolať na oprávnené očakávania v oblasti neoprávnenej štátnej pomoci, Komisia však tvrdí, že v tomto prípade sa opatrný a obozretný hospodársky subjekt mohol až do uverejnenia oznámenia o akceptácii týchto vhodných opatrení 11. novembra 2005 oprávnene domnievať, že daná schéma štátnej pomoci bola ešte existujúcou schémou, a teda sa nestala novou schémou pomoci.
(64)
Komisia sa v tomto prípade preto domnieva, že vrátenie pomoci poskytnutej do 11. novembra 2005 by mohlo byť v rozpore so zásadami legitímnej dôvery a právnej istoty. Z toho v súlade s článkom 14 nariadenia (ES) č. 659/1999 vyplýva, že sa požaduje iba vrátenie pomoci poskytnutej po 12. novembri 2005.
(65)
Toto rozhodnutie sa vzťahuje na príslušnú schému pomoci a musí sa vykonať bezodkladne, najmä pokiaľ ide o vrátenie každej individuálnej pomoci poskytnutej v rámci tejto schémy s výnimkou pomoci udelenej na konkrétne projekty, ktorá v čase poskytnutia tejto pomoci spĺňala všetky podmienky ustanovené v nariadení de minimis alebo podmienky pre platné výnimky alebo podmienky uvedené v schéme pomoci schválenej Komisiou,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Schéma pomoci vytvorená na reštrukturalizáciu družstiev v odvetví rybného hospodárstva a ich združení, ktorú Taliansko neoprávnene poskytlo pri porušení článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES, nie je zlučiteľná so spoločným trhom.
Článok 2
Individuálna pomoc poskytnutá rybolovnému družstvu alebo jednému z jeho združení na základe schémy uvedenej v článku 1 ods. 1 tohto rozhodnutia nepredstavuje pomoc v prípade, že v čase jej poskytnutia spĺňala podmienky ustanovené v nariadení prijatom v zmysle článku 2 nariadenia Rady (ES) č. 994/98 (15) a platné v danom čase.
Článok 3
Individuálna pomoc poskytnutá na základe schémy uvedenej v článku 1 tohto rozhodnutia, ktorá v čase poskytnutia spĺňala podmienky ustanovené na základe nariadenia prijatého v zmysle článku 1 nariadenia (ES) č. 994/98, alebo akejkoľvek inej schválenej schémy pomoci je zlučiteľná so spoločným trhom až do rozsahu maximálnej intenzity platnej pre takýto druh pomoci.
Článok 4
1. Taliansko je povinné od príjemcov vymôcť nezlučiteľnú pomoc uvedenú v článku 1, poskytnutú po 12. novembri 2005.
2. Sumy, ktoré sa majú vrátiť, zahŕňajú úroky odo dňa, keď boli dané k dispozícii príjemcom, až do ich skutočného vrátenia.
3. Úroky sa vypočítajú podľa schémy zložených úrokov v súlade s kapitolou V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (16).
4. Taliansko zruší všetky pozastavené platby pomoci uvedenej v článku 1 odo dňa prijatia tohto rozhodnutia.
Článok 5
1. Vrátenie pomoci uvedenej v článku 1 je okamžité a účinné.
2. Taliansko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov od dátumu jeho oznámenia.
Článok 6
1. Taliansko oznámi do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia tieto informácie:
a)
zoznam rybolovných družstiev a ich združení, ktoré dostali pomoc v zmysle článkov 2 a 3, a celkovú sumu, ktorú dostalo každé z nich;
b)
celkovú sumu (výšku istiny a úrokov), ktorú má každý príjemca vrátiť;
c)
podrobný opis už prijatých opatrení a opatrení plánovaných na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;
d)
dokumenty, ktoré dokazujú, že príjemcom bolo nariadené vrátenie pomoci.
2. Taliansko bude Komisiu informovať o pokroku dosiahnutom pri vnútroštátnych opatreniach prijatých na vykonanie tohto rozhodnutia až do úplného vrátenia pomoci uvedenej v článkoch 1, 2 a 3. Taliansko bezodkladne na jednoduché požiadanie Komisie predloží všetky informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali, a opatreniach plánovaných na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Taliansko predloží aj podrobné informácie o výške pomoci a úrokoch, ktoré príjemcovia už vrátili.
Článok 7
Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike.
V Bruseli 28. októbra 2009