Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/26/EC
z 19. mája 1998
o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a,
so zreteľom na návrh Komisie 1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho menového inštitútu 2),
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru 3),
konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy 4),
(1) keďže Lamfalussyho správa z roku 1990 guvernérom centrálnych bánk skupiny desiatich krajín demonštrovala závažné systémové riziko spočívajúce v platobných systémoch, ktoré fungujú na základe niekoľkých právnych typov zúčtovania platieb, najmä mnohostranného nettingu; keďže znižovanie právnych rizík spojených s účasťou v systémoch hrubého zúčtovania v reálnom čase má rozhodujúci význam vzhľadom na zvyšujúci sa rozvoj týchto systémov;
(2) keďže je tiež nanajvýš dôležité znižovať riziko spojené so zapojením sa do zúčtovacích systémov cenných papierov, najmä tam, kde existuje úzke spojenie medzi takýmito systémami a platobnými systémami;
(3) keďže táto smernica sa zameriava na to, aby prispievala k účinnému a nákladovo účinnému fungovaniu cezhraničných platobných zúčtovacích dohôd a dohôd o zúčtovaní cenných papierov, ktoré upevňujú voľný pohyb kapitálu na vnútornom trhu; keďže táto smernica podporuje pokrok uskutočnený smerom k dokončeniu vnútorného trhu, najmä k voľnosti poskytovania služieb a liberalizácii kapitálových pohybov s cieľom realizácie Hospodárskej a menovej únie;
(4) keďže je žiaduce, aby sa zákony členských štátov zameriavali na minimalizovanie prerušenia systému, spôsobovaného konaniami vo veci nesolventnosti voči účastníkovi v tomto systéme;
(5) keďže návrh smernice pre reorganizáciu a likvidáciu úverových inštitúcií, predložený v roku 1985, doplnený 8. februára 1988, dosiaľ Rada neschválila; keďže konvencia o konaniach vo veci nesolventnosti, navrhnutá dňa 23. novembra 1995 na stretnutí členských štátov v rámci zasadnutia Rady, výslovne vylučuje poisťovacie podniky, úverové inštitúcie a investičné firmy;
(6) keďže je táto smernica určená, aby zahŕňala platobné zúčtovacie systémy a zúčtovacie systémy cenných papierov tak domáceho, ako aj cezhraničného charakteru; keďže smernica je uplatniteľná na systémy spoločenstva a na zabezpečenie zárukou, vytvorené ich účastníkmi, či už sú to účastníci spoločenstva, alebo účastníci tretej krajiny, v súvislosti so zapojením sa do týchto systémov;
(7) keďže členské štáty môžu uplatniť ustanovenia tejto smernice na svoje domáce inštitúcie, ktoré sa priamo podieľajú na systémoch tretej krajiny, a na zabezpečenie zárukou, poskytnuté v súvislosti so zapojením sa do týchto systémov;
(8) keďže členským štátom by sa malo dovoliť navrhnúť ako systém obsiahnutý touto smernicou systém, ktorého hlavnou činnosťou je zúčtovanie cenných papierov, aj keď komoditné deriváty sú do určitej limitovanej miery súčasťou systému;
(9) keďže znižovanie systémového rizika vyžaduje najmä konečné zúčtovanie a vymáhateľnosť zabezpečenia zárukou; keďže zabezpečenie zárukou znamená, že obsahuje všetky prostriedky, ktoré poskytol účastník druhým účastníkom v platobných zúčtovacích systémoch a/alebo zúčtovacích systémoch cenných papierov na zaistenie práv a povinností v súvislosti s týmto systémom, vrátane dohôd o spätnom odkúpení, retenčných práv zo zákona a fiduciárnych prevodov; keďže predpis typu zabezpečenia zárukou vo vnútroštátnom právnom predpise, ktorý môže byť použitý, by nemal byť ovplyvnený definíciou zabezpečenia zárukou v tejto smernici;
(10) keďže táto smernica zahrnutím zabezpečenia zárukou, umožneného v súvislosti s operáciami centrálnych bánk členských štátov fungujúcich ako centrálne banky, vrátane operácií menovej politiky, pomáha Európskemu menovému inštitútu v jeho úlohe podporovania účinnosti cezhraničných platieb s cieľom prípravy tretej etapy Hospodárskej a menovej únie, a tým prispieva k rozvoju potrebného legislatívneho rámca, v ktorom môže rozvíjať svoju politiku Európska centrálna banka;
(11) keďže prevodné príkazy a ich netting by mali byť právne vymáhateľné v zmysle jurisdikcie všetkých členských štátov a záväzné pre tretie osoby;
(12) keďže pravidlá o konečnom rozhodnutí nettingu by nemali zabrániť testovaniu systémov, či príkazy, ktoré vstúpili do systému, vyhovujú pravidlám tohto systému a dovoľujú, aby sa uskutočnilo zúčtovanie tohto systému;
(13) keďže v tejto smernici by účastníkovi alebo tretej osobe nemalo nič brániť pri uplatňovaní akéhokoľvek práva alebo nároku vyplývajúceho zo základných transakcií, ktoré môžu mať v zákone, obnoviť alebo nahradiť prevodný príkaz, ktorý vstúpil do systému, napríklad v prípade podvodu alebo technickej chyby, pokiaľ to nevedie k uvoľneniu nettingu ani k zrušeniu prevodného príkazu v systéme;
(14) keďže je potrebné zaistiť, aby prevodné príkazy nemohli byť zrušené po okamihu definovanom pravidlami systému;
(15) keďže je potrebné, aby členský štát bezodkladne informoval o začatí konaní vo veci nesolventnosti voči účastníkovi v systéme;
(16) keďže konania vo veci nesolventnosti by nemali mať retroaktívny vplyv na práva a povinnosti účastníkov v systéme;
(17) keďže v prípade konaní vo veci nesolventnosti voči účastníkovi v systéme táto smernica sa ďalej zameriava na určenie, ktorý zákon o nesolventnosti sa uplatní na práva a povinnosti tohto účastníka v súvislosti s jeho účasťou v systéme;
(18) keďže zabezpečenie zárukou by malo byť oddelené od vplyvov zákona o nesolventnosti, uplatniteľného na nesolventného účastníka;
(19) keďže ustanovenia článku 9 ods. 2 by sa mali uplatniť iba na register, účtovný systém alebo na centralizovaný depozitný systém, ktorý preukazuje existenciu vlastníckych práv pri vydaní alebo pre vydanie, alebo prevod príslušných cenných papierov;
(20) keďže ustanovenia článku 9 ods. 2 sú určené, aby zaistili, že ak účastník, centrálna banka členského štátu alebo budúca Európska centrálna banka má platné a účinné zabezpečenie zárukou, ako je určené podľa zákona členského štátu, kde sa nachádza príslušný účtovný systém alebo centrálny úverový register, potom by sa platnosť a vymáhateľnosť tohto zabezpečenia zárukou tak voči tomuto systému (a jeho prevádzkovateľovi), ako aj voči akejkoľvek osobe, ktorá si priamo alebo nepriamo prostredníctvom neho uplatňuje nárok, mala určovať výlučne podľa zákona tohto členského štátu;
(21) keďže ustanovenia článku 9 ods. 2 nie sú určené na to, aby nepriaznivo ovplyvňovali pôsobenie a účinok zákona členského štátu, podľa ktorého sa vytvárajú cenné papiere, alebo zákona členského štátu, kde sa inak môžu nachádzať cenné papiere (vrátane, bez obmedzenia, zákona týkajúceho sa vytvárania, vlastníctva alebo prevodu cenných papierov alebo práv z takýchto cenných papierov), a nemali by sa interpretovať tak, aby znamenali, že akékoľvek takéto zabezpečenia zárukou bude priamo vymáhateľné alebo bude môcť byť uznané v akomkoľvek takomto členskom štáte inak než v súlade so zákonom tohto členského štátu;
(22) keďže je žiaduce, aby sa členské štáty vynasnažili vytvoriť dostatočné spojenia medzi všetkými zúčtovacími systémami cenných papierov obsiahnutými v tejto smernici s cieľom presadzovania maximálnej prehľadnosti a právnej istoty transakcií týkajúcich sa cenných papierov;
(23) keďže prijatie tejto smernice predstavuje najvhodnejší spôsob realizovania vyššie zmienených cieľov a nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na ich dosiahnutie,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
ODDIEL I
ROZSAH PÔSOBNOSTI DEFINÍCIE
Článok 1
Ustanovenia tejto smernice sa budú uplatňovať na:
a) akýkoľvek systém podľa definície v článku 2 písm. a), ktorý sa spravuje právnymi predpismi členského štátu a funguje v akejkoľvek mene, ECU alebo v rôznych menách, ktoré systém vzájomne konvertuje;
b) akéhokoľvek účastníka v takomto systéme;
c) zabezpečenie zárukou poskytnuté v súvislosti s:
účasťou v systéme alebo
- operáciami centrálnych bánk členských štátov v ich úlohách ako centrálne banky.
Článok 2
Na účely tejto smernice:
a) "systém" znamená formálne usporiadanie:
medzi tromi alebo viacerými účastníkmi, nepočítajúc prípadného zúčtovacieho agenta, možnú centrálnu protistranu, možný zúčtovací ústav alebo prípadného nepriameho účastníka, so spoločnými pravidlami a štandardizovanými úpravami pre výkon prevodných príkazov medzi účastníkmi,
spravujúce sa právom členského štátu zvoleným účastníkmi; avšak účastníci si môžu vybrať iba právo členského štátu, v ktorom má aspoň jeden z nich svoje ústredie, a
označené bez toho, aby tým boli dotknuté prísnejšie podmienky stanovené všeobecnými vnútroštátnymi právnymi predpismi, ako systém a oznámené Komisii členským štátom, ktorého právo je uplatniteľné, po tom, ako tento členský štát bude súhlasiť s primeranosťou pravidiel systému.
Pokiaľ v prvom pododseku nie je ustanovené inak, členský štát môže označiť ako systém také formálne usporiadanie, ktorého činnosť pozostáva z výkonu prevodných príkazov, ako je definované v písmene i), a ktoré v obmedzenom rozsahu vykonáva príkazy týkajúce sa iných finančných nástrojov, ak sa tento členský štát domnieva, že takéto označenie je garantované z dôvodu systémového rizika.
Členský štát môže tiež na základe posúdenia v jednotlivých prípadoch označiť ako systém také formálne usporiadanie iba medzi dvoma účastníkmi, nepočítajúc možného zúčtovacieho agenta, možnú centrálnu protistranu, možný zúčtovací ústav alebo možného nepriameho účastníka, ak sa tento členský štát domnieva, že takéto označenie je odôvodnené z hľadiska systémového rizika;
b) "inštitúcia" znamená:
úverovú inštitúciu v zmysle definície v prvej zarážke článku 1 smernice 77/780/EHS5) vrátane inštitúcií uvedených v zozname v článku 2 ods. 2 alebo
investičnú spoločnosť v zmysle definície v bode 2 článku 1 smernice 93/22/EHS6) s výnimkou inštitúcií uvedených v zozname v článku 2 ods. 2 písm. a) až k), alebo
verejnoprávne inštitúcie a podniky so štátnou zárukou, alebo
akýkoľvek podnik, ktorého ústredie je mimo spoločenstva a ktorého funkcie zodpovedajú tým, ktoré majú úverové inštitúcie alebo investičné spoločnosti spoločenstva v zmysle definície v prvej a druhej zarážke,
ktoré sa podieľajú na systéme a ktoré sú zodpovedné za splnenie finančných záväzkov vyplývajúcich z prevodných príkazov v rámci tohto systému.
Ak je nad systémom vykonávaný dohľad v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a systém vykonáva iba prevodné príkazy v zmysle definície v písmene i) a platby vyplývajúce z takýchto príkazov, členský štát sa môže rozhodnúť, že podniky, ktoré sa zúčastňujú na takomto systéme a ktoré sú zodpovedné za splnenie finančných záväzkov vyplývajúcich z prevodných príkazov v rámci tohto systému, môžu byť považované za inštitúcie pod podmienkou, že aspoň traja účastníci tohto systému patria do kategórií uvedených v prvom pododseku a že takéto rozhodnutie je odôvodnené z hľadiska systémového rizika;
c) "centrálna protistrana" znamená subjekt, ktorý je sprostredkovateľom medzi inštitúciami v systéme a ktorý pôsobí ako výlučná protistrana týchto inštitúcií, pokiaľ ide o ich prevodné príkazy;
d) "zúčtovací agent" znamená subjekt zabezpečujúci inštitúciám a/alebo centrálnej protistrane zúčastnených na systémoch zúčtovacie účty, pomocou ktorých sú zúčtované prevodné príkazy v rámci takýchto systémov, a podľa okolností poskytujúci úver týmto inštitúciám a/alebo centrálnym protistranám na účely zúčtovania;
e) "zúčtovací ústav" znamená subjekt zodpovedný za výpočet čistých pozícií inštitúcií, možnej centrálnej protistrany a/alebo možného zúčtovacieho agenta;
f) "účastník" znamená inštitúciu, centrálnu protistranu, zúčtovacieho agenta alebo zúčtovací ústav.
Podľa pravidiel systému môže ten istý účastník pôsobiť ako centrálna protistrana, zúčtovací agent alebo zúčtovací ústav alebo vykonávať časť alebo všetky tieto úlohy.
Členský štát sa môže rozhodnúť, že na účely tejto smernice môže byť za účastníka považovaný nepriamy účastník, ak je to odôvodnené z hľadiska systémového rizika, a pod podmienkou, že nepriamy účastník je známy pre systém;
g) "nepriamy účastník" znamená úverovú inštitúciu v zmysle definície v písm. b) so zmluvným vzťahom s inštitúciou zúčastňujúcou sa na systéme vykonávajúcom prevodné príkazy v zmysle definície v písmene i), čo umožňuje vyššie uvedenej inštitúcii, aby prevodné príkazy prechádzali cez systém;
h) "cenné papiere" znamenajú všetky nástroje uvedené v oddiele B prílohy k smernici 93/22/EHS;
i) "prevodný príkaz" znamená:
akýkoľvek pokyn účastníka poskytnúť príjemcovi čiastku peňazí prostredníctvom účtovného zápisu na účty úverovej inštitúcie, centrálnej banky alebo zúčtovacieho agenta alebo akýkoľvek pokyn, ktorý má za následok predpoklad alebo splnenie povinnosti platby, ako je definované pravidlami systému, alebo
pokyn účastníka previesť vlastnícke právo alebo práva k cennému papieru alebo cenným papierom prostredníctvom zápisu do registra, alebo iným spôsobom;
j) "konkurzné konanie" znamená akékoľvek kolektívne opatrenie stanovené právnymi predpismi členského štátu alebo tretej krajiny s cieľom likvidácie alebo reorganizácie účastníka, kde takéto opatrenie zahŕňa dočasné pozastavenie alebo uloženie obmedzenia prevodov alebo platieb;
k) "vysporiadanie" znamená zmenu pohľadávok a záväzkov vyplývajúcich z prevodných príkazov, ktoré účastník alebo účastníci vydávajú alebo získavajú od jedného alebo viacerých účastníkov na jednu čistú pohľadávku alebo jeden čistý záväzok s dôsledkom, že uplatňovať sa môže iba čistá pohľadávka alebo dlžný môže byť iba čistý záväzok;
l) "zúčtovací účet" znamená účet v centrálnej banke, ktorý zúčtovací agent alebo centrálna protistrana používa na držanie finančných prostriedkov a cenných papierov a na zúčtovanie transakcií medzi účastníkmi v systéme;
m) "vecná záruka" znamená speňažiteľné majetkové hodnoty (vrátane peňazí) poskytnuté ako záloha v rámci dohody o spätnej kúpe alebo podobnej dohody, alebo inak s cieľom zabezpečiť práva a povinnosti, ktoré môžu vzniknúť v súvislosti so systémom, alebo poskytnuté centrálnym bankám členských štátov alebo budúcej Európskej centrálnej banke.
ODDIEL II
VYSPORIADANIE A PREVODNÉ PRÍKAZY
Článok 3
1. Prevodné príkazy a vysporiadanie budú právne záväzné a dokonca v prípade konkurzného konania voči účastníkovi budú účinné pre tretie osoby pod podmienkou, že prevodné príkazy vstúpili do systému pred okamihom začatia takýchto konkurzných konaní, ako je definované v článku 6 ods. 1
Vo výnimočných prípadoch sú prevodné príkazy, ktoré vstúpili do systému po začatí konkurzného konania a sú vykonané v deň začatia takéhoto konania, právne záväzné a účinné voči tretím osobám, iba ak môže zúčtovací agent, centrálna protistrana alebo zúčtovací ústav po momente zúčtovania dokázať, že neboli informovaní ani nemohli byť informovaní o začatí takéhoto konania.
2. Žiadny zákon, predpis ani prax o zrušení zmlúv a transakcií uzavretých pred momentom začatia konkurzného konania v zmysle definície v článku 6 ods. 1 nebude viesť k zrušeniu vysporiadania.
3. Okamih vstupu prevodného príkazu do systému sa určí podľa pravidiel tohto systému. Ak vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa spravuje systém, upravujú okamih vstupu, pravidlá tohto systému musia byť v súlade s takýmito ustanoveniami.
Článok 4
Členské štáty môžu stanoviť, že začatie konkurzného konania voči účastníkovi nebude brániť použitiu finančných prostriedkov alebo cenných papierov dostupných na zúčtovacom účte tohto účastníka na plnenie záväzkov tohto účastníka v systéme v deň začatia konkurzného konania. Okrem toho členské štáty môžu tiež stanoviť, že možnosť čerpať úver, poskytnutá účastníkovi na účely systému, sa na základe jestvujúcej vecnej záruky použije na plnenie záväzkov účastníka v systéme.
Článok 5
Prevodný príkaz nesmie byť zrušený účastníkom v systéme ani treťou osobou od okamihu, ktorý je definovaný pravidlami tohto systému.
ODDIEL III
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA KONKURZNÉHO KONANIA
Článok 6
1. Na účel tejto smernice je okamihom začatia konkurzného konania okamih, keď príslušný súdny alebo správny orgán vydá rozhodnutie.
2. Ak bolo rozhodnutie prijaté v súlade s odsekom 1, príslušný súdny alebo správny orgán bezodkladne oznámi toto rozhodnutie príslušnému orgánu, ktorý bol určený jeho členským štátom.
3. Členský štát uvedený v odseku 2 bezodkladne informuje ostatné členské štáty.
Článok 7
Konkurzné konanie nemá spätné účinky na práva a povinnosti účastníka vyplývajúce z jeho účasti v systéme alebo v súvislosti s ňou skôr než v okamihu začatia takýchto konaní, ako je definované v článku 6 ods. 1
Článok 8
V prípade začatia konkurzného konania voči účastníkovi v systéme sa práva a povinnosti vyplývajúce z účasti tohto účastníka alebo v súvislosti s ňou spravujú právom, ktorým sa spravuje tento systém.
ODDIEL IV
OCHRANA VECNE ZABEZPEČENÝCH PRÁV VERITEĽOV PRED ÚČINKAMI KONKURZU POSKYTOVATEĽA ZÁRUKY
Článok 9
1. Práva:
účastníka na vecnú záruku, ktorá je poskytnutá v súvislosti so systémom, a
centrálnych bánk členských štátov alebo budúcej Európskej centrálnej banky na zabezpečenie zárukou, ktoré im je poskytnuté,
nie sú dotknuté konkurzným konaním voči účastníkovi alebo protistrane k centrálnym bankám členských štátov alebo budúcej Európskej centrálnej banke, ktorí poskytli vecnú záruku. Vecná záruka sa môže použiť na uspokojenie týchto pohľadávok.
2. Ak sú poskytnuté cenné papiere (vrátane práv v cenných papieroch) ako vecná záruka účastníkom a/alebo centrálnym bankám členských štátov, alebo budúcej Európskej centrálnej banke podľa odseku 1 a ich právo k týmto cenným papierom (alebo akéhokoľvek splnomocneného zástupcu, agenta, alebo tretej osoby konajúcej v ich mene) je s právnymi účinkami zapísané do registra, účtovného systému alebo centrálneho úverového registra nachádzajúceho sa v členskom štáte, určenie práv takýchto subjektov ako držiteľov vecnej zábezpeky, pokiaľ ide o tieto cenné papiere, sa spravuje právom tohto členského štátu.
ODDIEL V
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 10
Členské štáty určia systémy, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, oznámia ich Komisii a informujú Komisiu o orgánoch, ktoré určili v súlade s článkom 6 ods. 2
Systém oznámi členskému štátu, ktorého právo je uplatniteľné, účastníkov v systéme vrátane akýchkoľvek možných nepriamych účastníkov, ako aj akúkoľvek zmenu, ktorá sa ich týka.
Okrem oznamovania údajov uvedených v druhom pododseku môžu členské štáty stanoviť podriadiť systémy, ktoré patria do ich právomoci, dohľadu a povoľovaniu.
Ktokoľvek s oprávneným záujmom môže požiadať inštitúciu, aby ho informovala o systémoch, na ktorých sa podieľa, a aby mu poskytla informácie o hlavných pravidlách, ktorými sa spravuje fungovanie týchto systémov.
Článok 11
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 11. decembra 1999. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice. V tomto oznámení členské štáty uvedú tabuľku zhody, obsahujúcu vnútroštátne právne predpisy, ktoré existujú alebo sú zavedené v súvislosti s jednotlivými článkami tejto smernice.
Článok 12
Najneskôr do troch rokov odo dňa uvedeného v článku 11 ods. 1 Komisia predloží správu Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní tejto smernice, ak je to vhodné, spolu s návrhmi na jej preskúmanie.
Článok 13
Táto smernica nadobudne účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Článok 14
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 19. mája 1998