Smernica Rady
z 24. júla 1973,
ktorou sa rušia obmedzenia práva usadiť sa v oblasti priameho poistenia s výnimkou životného poistenia
(73/240/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä jej článok 54 ods. 2 a 3;
so zreteľom na Všeobecný program na odstránenie obmedzení slobody usadiť sa, najmä na jeho hlavu IV C [1];
so zreteľom na návrh Komisie;
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2];
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3];
keďže uvedený všeobecný program ustanovuje odstránenie akéhokoľvek diskriminačného zaobchádzania s príslušníkmi iných členských štátov, pokiaľ ide o usadenie sa v oblasti priameho poistenia s výnimkou životného poistenia;
keďže v súlade s týmto všeobecným programom uvoľňovanie obmedzení v súvislosti so zakladaním agentúr a pobočiek, pokiaľ ide o podniky priameho poistenia, závisí na koordinácii podmienok prístupu k podnikaniu a jeho výkonu; keďže táto koordinácia bola dosiahnutá v súvislosti s priamym poistením s výnimkou životného poistenia prvou smernicou Rady z 24. júla 1973;
keďže rozsah pôsobnosti tejto smernice je v každom ohľade rovnaký ako rozsah pôsobnosti písmena A prílohy k prvej smernici o koordinácii; keďže sa zdá náležité vzhľadom k okolnostiam, aby sa na účely koordinácie vylúčilo poistenie exportných úverov;
keďže v súlade s uvedeným všeobecným programom, obmedzenia práva vstúpiť do profesijných organizácií musia byť zrušené, ak profesijná činnosť dotknutých osôb zahŕňa výkon tohto práva,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Členské štáty zrušia, pokiaľ ide o fyzické osoby a podniky, ktoré spadajú pod hlavu I Všeobecného programu na odstránenie obmedzení slobody usadiť sa, ďalej len "oprávnené osoby", obmedzenia uvedené v hlave III tohto programu, ktoré majú vplyv na prístup a výkon samostatnej zárobkovej činnosti v poistných odvetviach určených v článku 1 prvej koordinačnej smernice.
"Prvá koordinačná smernica" znamená prvú smernicu Rady z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia.
V prípade poistenia exportných úverov môžu byť obmedzenia zachované až do uskutočnenia koordinačného programu stanoveného v článku 2 odseku 2 písm. d) prvej koordinačnej smernice.
Článok 2
1. Členské štáty zrušia najmä tie obmedzenia, ktoré:
a) bránia oprávneným osobám usadiť sa v hostiteľskom štáte za rovnakých podmienok a s rovnakými právami ako štátni príslušníci tohoto štátu;
b) existujú z dôvodu správnych postupov, ktorých výsledkom je diskriminačné zaobchádzanie s oprávnenými osobami, v porovnaní s tými, ktoré sa uplatňujú na vlastných štátnych príslušníkov.
2. Obmedzenia, ktoré sa majú zrušiť, zahŕňajú predovšetkým tie, ktoré vyplývajú z opatrení zabraňujúcich alebo obmedzujúcich oprávneným osobám usadiť sa, a to:
a) v Nemecku:
ustanovenia, ktoré umožňujú Spolkovému ministerstvu hospodárstva stanoviť podľa vlastného uváženia cudzím štátnym príslušníkom vlastné podmienky, pokiaľ ide o prístup k podnikateľskej činnosti, a podľa vlastného uváženia im zabrániť prevádzkovať túto činnosť v rámci Spolkovej republiky (zákon zo 6. júna 1931 (VAG), § 106 ods. 2 bod 1, v súvislosti s § 8 ods. 1 bodom 3, § 106 ods. 2 posledná veta a § 111 ods. 2;
b) v Belgicku:
povinnosť byť držiteľom "carte professionelle" (článok 1 zákona z 19. februára 1965);
c) vo Francúzsku:
- potreba osobitného súhlasu (zákon z 15. februára 1917, v znení dekrétu "décret-loi" z 30. októbra 1935, článok 2 ods. 2 - "décret" z 19. augusta 1941 v znení neskorších predpisov, články 1 a 2 - "décret" z 13. augusta 1947 v znení neskorších predpisov, články 2 a 10);
- povinnosť poskytnúť kauciu alebo osobitné záruky podľa požiadavky vzájomnosti (zákon z 15. februára 1917, v znení "décret-loi" z 30. októbra 1935, článok 2 ods. 2 - "décret-loi" zo 14. júna 1938, článok 42 - "décret" z 30. decembra 1938, v znení neskorších predpisov, článok 143 - "décret" zo 14. decembra 1966, články 9, 10 a 11);
- povinnosť zložiť technické rezervy ("décret" z 30. decembra 1938 v znení neskorších predpisov, článok 179 - "décret" z 13. augusta 1947, v znení neskorších predpisov, články 8 a 13 - "décret" zo 14. decembra 1966, hlava 1).
d) v Írsku:
ustanovenie, podľa ktorého musí byť spoločnosť, aby bola spôsobilá pre získanie povolenia pre výkon poisťovacej činnosti, registrovaná podľa "Irish Companies Acts", dve tretiny jej akcií musia vlastniť írski štátni príslušníci a väčšina riaditeľov (okrem výkonného riaditeľa na plný úväzok) musia byť írski štátni príslušníci (Insurance Act, 1936, oddiel 12; Insurance Act, 1964, oddiel 7).
3. Zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré pre oprávnené osoby stanovujú povinnosť poskytnúť zálohu alebo zložiť osobitnú kauciu, nebudú zrušené, pokiaľ podniky nesplnia finančné podmienky podľa článkov 16 a 17 prvej koordinačnej smernice v súlade s ustanoveniami článku 30 ods. 1 a 2 uvedenej smernice.
Článok 3
1. Ak hostiteľský členský štát požaduje od vlastných štátnych príslušníkov, ktorí chcú vykonávať činnosť uvedenú v článku 1, dôkaz o bezúhonnosti a dôkaz o tom, že na nich v minulosti nebol vyhlásený konkurz, alebo jeden z týchto dôkazov, potom u štátnych príslušníkov iných členských štátov, akceptuje tento štát ako dostatočný doklad predloženie výpisu z "registra trestov" alebo, ak toto nie je možné, rovnocenného dokladu vydaného príslušným súdnym alebo správnym orgánom v štáte pôvodu alebo v štáte, odkiaľ prichádza cudzí štátny príslušník, z ktorého je zrejmé, že tieto požiadavky boli splnené.
2. Ak krajina pôvodu alebo krajina, odkiaľ prichádza cudzí štátny príslušník nevydá takýto dokument preukazujúci bezúhonnosť alebo dokument preukazujúci, že na neho nebol v minulosti vyhlásený konkurz, taký dôkaz môže byť nahradený miestoprísažným vyhlásením - alebo v štátoch, ktoré neustanovujú miestoprísažné vyhlásenie, čestným vyhlásením - vykonaným dotyčnou osobou pred príslušným súdnym alebo správnym orgánom alebo, ak je to vhodné, pred notárom v krajine pôvodu alebo v krajine, odkiaľ prichádza cudzí štátny príslušník; takýto orgán alebo notár vydá osvedčenie potvrdzujúce pravosť miestoprísažného alebo čestného vyhlásenia. Vyhlásenie o nevyhlásení konkurzu tiež môže byť vykonané pred príslušným profesijným alebo stavovským orgánom v uvedenej krajine.
3. Doklady vydané v súlade s odsekom 1 alebo s odsekom 2 nesmú byť pri ich predložení staršie ako tri mesiace od ich vydania.
4. Členské štáty určia, v lehote podľa článku 6, orgány a inštitúcie kompetentné na vydanie týchto dokumentov a bezodkladne o tom informujú ostatné členské štáty a Komisiu.
Článok 4
1. Členské štáty zabezpečia, aby oprávnené osoby mali právo vstúpiť do profesijných alebo stavovských organizácií za rovnakých podmienok a s rovnakými právami a povinnosťami ako ich vlastní štátni príslušníci.
2. Právo na vstup do profesijných alebo stavovských organizácií v prípade usadenia sa zahŕňa oprávnenie právo byť volený alebo vymenovaný do vedúcej funkcie v takýchto organizáciách. Tieto miesta však môžu byť vyhradené pre štátnych príslušníkov daného štátu, ak sa daná organizácia podieľa na výkone verejnej moci na základe zákona alebo iného právneho predpisu.
3. V Luxemburskom veľkovojvodstve nedáva oprávneným osobám členstvo v "Chambre de commerce" právo zúčastňovať sa volieb správnych orgánov tejto komory.
Článok 5
Žiaden členský štát neudelí vlastnému štátnemu príslušníkovi, ktorý odíde do iného členského štátu na účely výkonu niektorej z činností uvedených v článku 1, podporu, ktorá by mohla skresliť podmienky usadenia sa.
Článok 6
Členské štáty zmenia a doplnia svoje vnútroštátne právne predpisy v súlade s touto smernicou do 18 mesiacov od oznámenia prvej koordinačnej smernice a bezodkladne o tom informujú Komisiu. Takto zmenené a doplnené právne predpisy nadobudnú účinnosť v tom istom čase ako zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia prijaté podľa prvej smernice.
Článok 7
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 24. júla 1973