Smernica Rady 93/15/EHS
z 5. apríla 1993
o zosúladení ustanovení, týkajúcich sa uvádzaní výbušnín na trh a ich kontrole pre civilné použitie
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na článok 100a tejto zmluvy,
so zreteľom na návrh Komisie [1],
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],
keďže článok 8a zmluvy stanovuje, že vnútorný trh musí byť zavedený najneskôr do 31. decembra 1992; keďže vnútorný trh má zahrnúť oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je na základe ustanovení zmluvy zabezpečený volný pohyb tovarov, osôb, služieb a kapitálu;
keďže článok 100a ods. 3 zmluvy stanovuje, že Komisia vo svojich návrhoch týkajúcich sa bezpečnosti vychádza z vysokej úrovne ochrany;
keďže voľný pohyb tovaru predpokladá splnenie určitých základných podmienok; keďže najmä voľný pohyb výbušnín vyžaduje uprednostnenie zosúladenia právnych predpisov v oblasti uvádzania výbušnín na trh;
keďže výbušniny pre civilné použitie sú upravené podrobnými vnútroštátnymi predpismi, najmä pokiaľ ide o požiadavky bezpečnosti a ochrany; že tieto vnútroštátne právne predpisy stanovia najmä opatrenie, aby povolenie na uvedenie na trh bolo udelené len v prípade, že výbušniny boli podrobené celému radu skúšok;
keďže zosúladenie podmienok pre uvedenie výbušnín na trh predpokladá, že rozdielnosti jednotlivých predpisov budú harmonizované tak, aby bol uvoľnený obeh týchto výrobkov bez toho, že by došlo k ich zníženiu optimálnej bezpečnosti;
keďže táto smernica vymedzuje len základné požiadavky, ktoré musia byť pri skúškach pre posudzovanie zhody výbušnín splnené; keďže pre zjednodušenie dosiahnutia zhody so základnými požiadavkami sa javí ako veľmi užitočné mať na európskej úrovni harmonizované normy vzťahujúce sa, okrem iného, na metódy pre skúšanie výbušnín; že v súčasnej dobe neexistujú takéto normy;
keďže harmonizované normy na európskej úrovni sú vypracovávané súkromnými subjektmi a musia si udržovať štatút nezáväzného predpisu; keďže v tejto súvislosti bol Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) uznaný za jeden z dvoch orgánov príslušných na prijímanie harmonizovaných noriem v súlade so všeobecnými zásadami spolupráce medzi komisiou a výborom CEN a Európskym výborom pre elektrotechnickú normalizáciu (Cenelec), ratifikovanými 13. novembra 1984; keďže pre účely tejto smernice sa "harmonizovanou normou" rozumie text upravujúci technické špecifikácie, prijatý CEN na základe poverenia udeleného komisiou v súlade so smernicou Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov [4] ako aj v súlade s vyššie uvedenými všeobecnými základnými zásadami;
keďže Rada vo svojom rozhodnutí 90/683/EHS z 13. decembra 1990 o uplatňovaní modulov v technicky zosúlaďovacích smerniciach pre rôzne fázy posudzovania zhody [5] zaviedla harmonizačné nástroje určené pre posudzovanie zhody hodnotiacich postupov; keďže použitie týchto modulov na výbušniny umožní určenie zodpovednosti výrobcu a toho, kto je poverený výkonom za uplatnenie postupov posudzovania zhody pri zohľadnení druhu výbušniny;
keďže z hľadiska bezpečnosti sú pravidlá pre prepravu výbušnín upravené medzinárodnými dohovormi a dohodami; keďže na medzinárodnej úrovni existujú doporučenia OSN pre prepravu nebezpečného tovaru (vrátane výbušnín), ktorých rozsah presahuje rámec spoločenstva; že z tohto dôvodu sa táto smernica nevzťahuje na pravidlá o preprave;
keďže pyrotechnické výrobky vyžadujú vhodné opatrenia na zaistenie ochrany užívateľa a bezpečnosti obyvateľstva; keďže je v tejto oblasti pripravovaná ďalšia smernica;
keďže definícia výrobkov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, by mala byť založená na definíciách týchto výrobkov stanovených vyššie uvedenými doporučeniami;
keďže sa táto smernica vzťahuje na muníciu, avšak len, pokiaľ ide o pravidlá kontroly prenosu a súvisiacich činností; keďže prenos munície je vykonávaný za podobných podmienok ako odovzdávanie zbraní, mali by byť upravené obdobnými ustanoveniami, ako sú tie, ktoré sa vzťahujú na zbrane, ktoré sú stanovené smernicou 91/477/EHS z 18. júna 1991 o kontrole získavania a vlastnenia zbraní [6];
keďže zdravie a bezpečnosť pracovníkov vyrábajúcich alebo používajúcich výbušniny musia byť takisto chránené; keďže sa pripravuje doplnková smernica, ktorá sa týka, okrem iného, zdravia a bezpečnosti pracovníkov zamestnaných v oblasti výroby, skladovania a používania výbušnín;
keďže je vhodné členským štátom za určitých podmienok povoliť výnimku z ustanovení tejto smernice so zreteľom na prenos v prípadoch vážneho ohrozenia alebo porušenia bezpečnosti súvisiacich s nezákonným držaním alebo používaním výbušnín a munície;
keďže je nutné vytvoriť mechanizmy správnej spolupráce; keďže je v tejto súvislosti vhodné, aby príslušné orgány založili svoj prístup na nariadení Rady (EHS) č. 1468/81 z 19. mája 1981 o vzájomnej pomoci medzi správnymi orgánmi členských štátov a o spolupráci týchto orgánov s Komisiou k zaisteniu správneho uplatňovania colných alebo poľnohospodárskych právnych predpisov [7];
keďže sa táto smernica nedotýka právomoci členských štátov prijímať opatrenia pre zabránenie nezákonnému obchodu s výbušninami a muníciou,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
1. Táto smernica sa vzťahuje na výbušniny vymedzené v zmysle výkladu pojmov uvedených v odseku 2.
2. "Výbušninami" sa rozumejú látky a predmety, ktoré sú považované za výbušniny v doporučeniach OSN o preprave nebezpečného tovaru a sú zaradené do 1.triedy týchto doporučení.
3. Táto smernica sa nevzťahuje na:
- výbušniny, vrátane munície, ktoré sú v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi určené pre ozbrojené sily alebo políciu,
- pyrotechnické výrobky,
- muníciu, vynímajúc ustanovenia článkov 10, 11, 12, 13, 17, 18 a 19.
4. Pre účely tejto smernice sa:
- výrazom "doporučenia OSN" rozumejú doporučenia prijaté príslušným odborným Výborom expertov OSN pre prepravu nebezpečného tovaru, zverejnené OSN (Oranžová kniha) a v znení ku dňu prijatia tejto smernice,
- "bezpečnosťou prevádzky" rozumie zabránenie nehodám a, pokiaľ sa to nepodarí, obmedzenie ich následkov,
- "bezpečnosť oprávneného použitia" rozumie zabránenie neoprávneného používania, ktoré je v rozpore s verejným poriadkom,
- "výrobca resp. obchodník so zbraňami" rozumie každá fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorej podnikateľská činnosť je zameraná celkom alebo čiastočne na výrobu, výmenu, prenájom, opravy, alebo prerobenie strelných zbraní alebo munície, príp. obchodovanie s nimi,
- "povolenie na prevoz" rozumie rozhodnutie na plánovaný prevoz výbušnín v rámci spoločenstva,
- "podnikateľom v obore výbušnín" rozumie fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá vlastní oprávnenie alebo povolenie na výrobu výbušnín, na ich skladovanie, používanie, prevážanie alebo obchodovanie s nimi,
- "uvedením na trh" rozumie každé prvé úplatné alebo bezúplatné poskytnutie výbušnín, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, za účelom ich distribúcie a/alebo použitia na trhu spoločenstva,
- "prevážanie" rozumie každé skutočné prevážanie výbušnín na územie spoločenstva s výnimkou prevozu, ktorý sa uskutočňuje v rámci jedného a toho istého miesta.
5. Táto smernica nebráni členským štátom, aby v rámci vnútroštátnych právnych a správnych predpisov označili za výbušniny niektoré látky, ktoré nie sú upravené touto smernicou.
KAPITOLA II
Zosúladenie právnych predpisov o výbušninách
Článok 2
1. Členské štáty nesmú zakázať, obmedziť alebo brániť uvedenie na trh tých výbušnín, na ktoré sa vzťahuje táto smernica a ktoré vyhovujú jej požiadavkám.
2. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie, aby výbušniny, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, mohli byť uvedené na trh len vtedy, ak vyhovujú všetkým ustanoveniam tejto smernice, majú pripojené označenie CE popísané v článku 7 a ich zhoda bola posúdená v súlade s postupmi uvedenými v prílohe II.
3. Pokiaľ výbušniny, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, sú predmetom iných smerníc, ktoré sa týkajú iných hľadísk a vyžadujú pripojenie označenia CE, potom toto označenie určuje, že dané výrobky sú tiež považované za vyhovujúce ustanoveniam týchto iných smerníc, ktoré sa na ne vzťahujú.
Článok 3
Výbušniny upravené touto smernicou musia byť v súlade so základnými požiadavkami na bezpečnosť stanovenými v prílohe I, ktoré sa na ne vzťahujú.
Článok 4
1. Členské štáty považujú výbušniny upravené touto smernicou, ktoré sú v súlade s dotyčnými vnútroštátnymi normami, ktoré vykonávajú harmonizované normy, na ktoré boli uverejnené odkazy v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, za vyhovujúce základným požiadavkám na bezpečnosť uvedeným v článku 3. Členské štáty zverejnia odkazy na vnútroštátne normy, ktorými sú vykonávané tieto harmonizované normy.
2. Komisia podá presné informácie o postupe prác v oblasti harmonizovaných noriem v správe predloženej Európskemu parlamentu a rade o použití smernice 83/189/EHS a stanovené článku 11 ods. 2 tejto smernice.
Článok 5
Pokiaľ sa členský štát alebo Komisia domnieva, že harmonizované normy uvedené v článku 4 úplne nespĺňajú základné požiadavky uvedené v článku 3, potom prednesie Komisia alebo príslušný členský štát záležitosť s udaním dôvodov stálemu výboru zriadenému na základe smernice 83/189/EHS. Výbor musí bezodkladne podať stanovisko.
Na základe stanoviska výboru Komisia upovedomí členské štáty o prijímaných opatreniach týkajúcich sa noriem a o zverejnení uvedenom v článku 4.
Článok 6
1. Postupy pre posudzovanie zhody výbušnín sú:
a) buď ES preskúšanie vzorky (modul B) uvedené v prílohe II (1) a podľa voľby výrobcu:
- buď zhodnosť zložiek (modul C) v zhode s prílohou II (2),
- alebo postup k zabezpečeniu kvality výroby (modul D) v zhode s prílohou II (3),
- alebo zabezpečovanie kvality výrobku (modul E) v zhode s prílohou II (4),
- alebo skúšku výrobku (modul F) v zhode s prílohou II (5); alebo
b) jednotlivú skúšku (modul G) v zhode s prílohou II (6).
2. Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom subjekty, ktoré určili na vykonávanie vyššie uvedených postupov posudzovania zhody a tiež zvláštne úlohy, pre ktoré sú tieto subjekty určené a identifikačné čísla skôr pridelené Komisiou.
Komisia zverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam oznámených menovaných oprávnených skúšobní s uvedením ich identifikačného čísla a úlohami na ne prenesenými. Tento zoznam Komisia aktualizuje podľa najnovšieho skutočného stavu.
Pri posudzovaní oprávnených skúšobní oznámených Komisii členské štáty použijú minimálne kritéria vymedzené v prílohe III. Skúšobne, ktoré spĺňajú kritériá posudzovania stanovené v zodpovedajúcich harmonizovaných normách, sú považované za vyhovujúce príslušným minimálnym kritériám.
Ak členský štát zistí, že oprávnená skúšobňa, ktorú sám oprávnil, nespĺňa kritéria určené v tomto odseku, potom musí zrušiť toto oprávnenie skúšobne. O tomto uvedený členský štát bezodkladne upovedomí ostatné členské štáty a Komisiu.
Článok 7
1. Označenie zhody CE musí byť pripojené takým spôsobom, aby bolo viditeľné, čitateľné a trvalé, a to priamo na výbušninách samých, alebo, pokiaľ to nie je možné, na identifikačnom štítku pripevnenom k výbušninám alebo ako posledná možnosť, ak nemožno použiť prvé dva spôsoby, na obale. Identifikačný štítok musí byť navrhnutý tak, aby neumožňoval opakované použitie.
Vzor používaný pre označenie CE je uvedený v prílohe IV.
2. Je zakázané pripájať k výbušninám akúkoľvek značku alebo nápis, ktoré by mohli uviesť tretiu stranu do omylu významom a formou označení CE. Akákoľvek iná značka môže byť pripojená na výbušninách za predpokladu, že viditeľnosť a čitateľnosť označenia CE sa tým nezníži.
3. Bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia článku 8:
a) pokiaľ členský štát dokáže, že označenie CE bolo pripojené neoprávnene, výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca, alebo pokiaľ títo nie sú dosažiteľní, osoba zodpovedná za uvedenie dotyčného výrobku na trh spoločenstva, sú povinní uviesť výrobok so zreteľom na ustanovenie týkajúce sa označovania CE do súladu s požiadavkami zhody a zamedziť porušovanie právnych predpisov za podmienok stanovených členským štátom;
b) pokiaľ nezhoda pokračuje, musí členský štát prijať akékoľvek vhodné opatrenia, aby obmedzil, alebo zabránil uvádzanie daného výrobku na trh, alebo zaistil jeho stiahnutie z trhu v súlade s postupmi stanovenými článkom 8.
Článok 8
1. Pokiaľ členský štát zistí, že výbušnina nesúca označenie zhody CE a používaná v súlade so svojím určením môže ohroziť bezpečnosť, prijme všetky predbežné opatrenia nevyhnutné na stiahnutie výbušniny z trhu, zamedzenie jej uvádzania na trh alebo jej voľného pohybu.
Členský štát okamžite upovedomí Komisiu o týchto opatreniach s uvedením dôvodov pre svoje opatrenia a najmä, či je nezhoda spôsobená:
- neplnením základných požiadaviek,
- nesprávnym použitím noriem,
- alebo nedostatkami v normách.
2. Komisia čo najskôr prejedná túto záležitosť so zúčastnenými stranami. Pokiaľ Komisia po porade zistí, že opatrenia sú oprávnené, okamžite upovedomí dotyčný členský štát a tiež ostatné členské štáty. Pokiaľ Komisia po porade zistí, že opatrenia sú neoprávnené, okamžite upovedomí členský štát, ktorý prijal uvedené rozhodnutie.
Vo zvláštnom prípade, pokiaľ sú opatrenia uvedené v odseku 1 založené na nedostatkoch v normách, Komisia po porade so zúčastnenými stranami predloží v lehote dvoch mesiacov záležitosť stálemu výboru zriadenému na základe smernice 83/189/EHS, ak členský štát, ktorý prijal opatrenie, má v úmysle ho naďalej uplatňovať a zaháji postupy uvedené v článku 5.
3. Pokiaľ je označenie zhody CE pripojené na výbušninu, ktorá nevyhovuje požiadavkám, príslušný členský štát prijme vhodné opatrenia voči osobe, ktorá označenie pripojila, a upovedomí Komisiu a ostatné členské štáty.
KAPITOLA III
Ustanovenia o kontrole prevozu výbušnín v rámci spoločenstva
Článok 9
1. Výbušniny, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, možno prevážať len v súlade s nasledujúcimi odsekmi.
2. Kontroly vykonávané na základe práva spoločenstva alebo vnútroštátneho práva v prípade prevozu výbušnín podľa tohoto článku sa naďalej nevykonávajú ako kontroly na vnútorných hraniciach, ale len ako súčasť obvyklých kontrolných postupov vykonávaných bez diskriminácie na celom území spoločenstva.
3. Súhlas na prenášanie výbušnín obdrží príjemca od príslušného orgánu miesta určenia. Príslušný orgán overí, či príjemca výbušnín má nadobúdacie oprávnenie a či má potrebné súhlasy a povolenia. Tranzit výbušnín cez územie jedného alebo viacerých členských štátov musí byť oznámený osobou zodpovednou za prevoz príslušným orgánom členského štátu alebo členských štátov a podlieha ich povoleniu.
4. Pokiaľ sa členský štát domnieva, že sa objavili problémy týkajúce sa overenia oprávnenia na získavanie výbušnín podľa odseku 3, zašle tento členský štát dostupné informácie Komisii, ktorá vec okamžite predloží výboru stanovenému článkom 12.
5. Pokiaľ príslušný orgán miesta určenia odovzdávanie povolí, vydá príjemcovi doklad, ktorý obsahuje všetky informácie uvedené v odseku 7. Tento doklad musí doprevádzať výbušniny až do stanoveného miesta určenia. Doklad musí byť na požiadanie predložený príslušným orgánom. Kópiu tohto dokladu uchováva príjemca, ktorý ju na požiadanie predloží príslušnému orgánu miesta určenia.
6. Pokiaľ príslušný orgán členského štátu usúdi, že zvláštne požiadavky na bezpečnosť, ako napr. požiadavky uvedené v odseku 5 nie sú nevyhnutné, môžu byť výbušniny prevážané na jeho územie alebo časti jeho územia bez predchádzajúceho poskytnutia údajov uvedených v odseku 7. Príslušný orgán miesta určenia potom vydá súhlas, ktorý platí po stanovenú dobu, avšak môže byť odôvodneným rozhodnutím pozastavený alebo zrušený. Doklad uvedený v odseku 5, ktorý doprevádza výbušniny až do miesta určenia, sa vzťahuje len na vyššie uvedený súhlas.
7. Pokiaľ odovzdávanie výbušnín vyžaduje ku splneniu zvláštnych požiadaviek na bezpečnosť zvláštny dozor na území alebo časti územia členského štátu, musí príjemca pred odovzdaním poskytnúť príslušnému orgánu miesta určenia nasledujúce informácie:
- mená a adresy príslušných podnikateľov; tieto informácie musia byť dostatočne podrobné, aby bolo možné týchto podnikateľov kontaktovať a overiť, či sú dotknuté osoby úradne spôsobilé na prevzatie zásielky,
- počet a množstvo prevezených výbušnín,
- úplný popis danej výbušniny a spôsobu identifikácie, vrátane identifikačného čísla OSN,
- pokiaľ výbušniny majú byť uvedené na trh, informácie o splnení podmienok pre uvádzanie na trh,
- spôsoby prevozu a trasa dopravy,
- predpokladaný termín odchodu a prevzatia,
- ak je to nevyhnutné, presné miesta prechodu vstupu a výstupu z členských štátov.
Príslušné orgány v mieste určenia preskúmajú podmienky prevozu, za ktorých má byť prevoz uskutočnený, zvlášť so zreteľom na zvláštne požiadavky na bezpečnosť oprávneného použitia výbušnín. Ak sú zvláštne požiadavky na bezpečnosť oprávneného použitia splnené, potom sa prevoz povolí. V prípade tranzitu cez územie iných členských štátov tieto členské štáty obdobným spôsobom a za rovnakých podmienok preskúmajú a povoľujú informácie týkajúce sa prevozu.
8. Bez toho, aby tým boli dotknuté obvyklé kontroly, ktoré vykonáva na svojom území členský štát miesta odoslania, príjemcovia a podnikatelia v odbore výbušnín musia príslušným orgánom členského štátu v mieste odoslania a orgánom tranzitných členských štátov oznámiť na ich žiadosť všetky užitočné informácie, ktoré majú a ktoré sa týkajú prevozu výbušnín.
9. Žiadny dodávateľ nesmie odovzdávať výbušniny, ak príjemca neobdržal potrebné povolenia na prevoz na základe ustanovení odsekov 3, 5, 6 a 7.
Článok 10
1. Munícia smie byť odovzdávaná z jedného členského štátu do iného len postupom stanoveným v nasledujúcich odsekoch. Tieto ustanovenia rovnako platia tiež v prípade prevozu munície v rámci zásielkového predaja.
2. Pokiaľ ide o prevoz munície do iného členského štátu, oznámi zúčastnená osoba pred zahájením odovzdania členskému štátu, v ktorom sa tieto zbrane nachádzajú:
- meno a adresu predávajúceho alebo osoby predávajúcej muníciu a kupujúceho alebo nadobúdateľa munície, prípadne vlastníka,
- adresu, na ktorú je munícia zasielaná alebo prepravovaná,
- množstvo munície, ktoré je predmetom zásielky alebo prepravy,
- údaje umožňujúce identifikáciu munície a tiež oznámenie, že munícia bola skontrolovaná v súlade s Dohovorom o vzájomnom uznávaní ochranných známok pre ručné zbrane z 1. júla 1969,
- o dopravnom prostriedku,
- deň odoslania a predpokladaný deň prevzatia.
Údaje uvedené v posledných dvoch odrážkach sa nemusia oznamovať v prípade prenášania medzi obchodníkmi so zbraňami. Členský štát preveruje podmienky, za ktorých dôjde k prevozu, najmä so zreteľom na bezpečnosť prevádzky. Ak členský štát tento prevoz povolí, vydá písomné povolenie, ktoré bude obsahovať všetky údaje uvedené v odseku 1. Toto písomné povolenie musí doprevádzať muníciu až do miesta jeho určenia; musí byť predložené, kedykoľvek o to príslušné orgány členských štátov požiadajú.
3. Každý členský štát môže udeliť obchodníkom so zbraňami priznať právo prevozu zbraní z miesta pobytu z jedného územia do iného miesta pobytu druhého členského štátu podľa odseku2 bez uvedeného povolenia. Členský štát vydá na tento účel rozhodnutie na prevoz platné po dobu najviac na tri roky, ktoré môže byť kedykoľvek odôvodneným rozhodnutím pozastavené alebo zrušené. Doklad s odkazom na tento súhlas musí doprevádzať muníciu až do miesta jej určenia. Musí byť predložený, kedykoľvek o to príslušné orgány členských štátov požiadajú.
Pred uskutočnením prevozu oznámi obchodník so zbraňami orgánom členského štátu, z ktorého je munícia prevážaná, všetky údaje uvedené v odseku 2, prvom pododseku.
4. Každý členský štát poskytne ostatným členským štátom zoznam druhov munície, pre ktoré môže byť vydané povolenie na prevoz na jeho územie bez jeho predchádzajúceho povolenia.
Tieto zoznamy munície sa postupujú obchodníkom so zbraňami, ktorí obdržali povolenie na prevoz munície bez predchádzajúceho povolenia podľa postupu stanoveného v odseku 3.
5. Každý členský štát postupom stanoveným týmto článkom oznámi členským štátom miesta určenia všetky vecne dostupné informácie týkajúce sa konečného prevozu munície, ktoré má k dispozícii najneskôr v priebehu prenosu.
Všetky informácie, ktoré členské štáty získajú v rámci postupov stanovených v tomto článku, sú oznámené najneskôr v dobe prevozu členskému štátu v mieste určenia, poprípade tranzitným členským štátom.
Článok 11
Odchylne od článku 9 ods. 3, 5, 6 a 7 a článku 10, v prípade vážneho ohrozenia alebo porušenia verejnej bezpečnosti nezákonným držaním alebo používaním výbušnín alebo streliva, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, môže členský štát prijať všetky nevyhnutné opatrenia týkajúce sa prevozu výbušnín alebo munície, aby zabránil tomuto nezákonnému držaniu alebo používaniu.
Tieto opatrenia musia rešpektovať zásadu primeranosti. Nesmú byť prostriedkom svojvoľnej diskriminácie a ani skrytým obmedzením obchodu medzi členskými štáty.
Každý členský štát, ktorý prijme tieto opatrenia, o nich okamžite upovedomí Komisiu; Komisia o nich upovedomí ostatné členské štáty.
KAPITOLA IV
Ďalšie ustanovenia
Článok 12
1. Členské štáty vytvoria siete pre výmenu informácií na účel vykonávania článkov 9 a 10. Informujú ostatné členské štáty a Komisiu o vnútroštátnych orgánoch zodpovedných za prenášanie a prijímanie informácií a za uplatnenie postupov uvedených v článkoch 9 a 10.
2. Na účely vykonávania tejto smernice sa ustanovenia nariadenia (EHS) č. 1468/81, najmä ustanovenie o dôvernosti informácií, použijú obdobne.
Článok 13
1. Komisii napomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá zástupca Komisie.
Výbor preskúma všetky otázky týkajúce sa použitia tejto smernice, ktoré predloží jeho predseda z vlastného podnetu alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.
2. Zástupca Komisie predkladá výboru návrh opatrení na prijatie. Výbor podá svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú môže určiť predseda podľa naliehavosti záležitosti. V prípade rozhodnutí, ktoré Rada prijíma na návrh Komisie, je stanovisko podané väčšinou stanovenou čl. 148 ods. 2 Zmluvy. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore majú váhu stanovenú v uvedenom článku. Predseda nehlasuje.
Komisia prijíma opatrenia, ktoré sú okamžite použiteľné. Pokiaľ však tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia o nich okamžite upovedomí Radu. Komisia v tomto prípade odloží účinnosť opatrení, o ktorých rozhodla na dobu 3 mesiacov odo dňa oznámenia.
Rada môže kvalifikovanou väčšinou prijať odlišné rozhodnutie počas doby, ktorá je stanovená v druhom pododseku.
3. Postup stanovený odsekom 2 sa použije najmä pre prihliadnutie k budúcim zmenám v doporučeniach OSN.
Článok 14
Členské štáty uchovávajú pre potreby ostatných členských štátov a Komisie aktualizované informácie o podnikateľoch v odbore výbušnín, ktorí majú oprávnenie alebo povolenie podľa čl. 1 ods. 4.
Členské štáty overia, či títo podnikatelia majú taký systém sledovania výbušnín, aby bolo kedykoľvek možné určiť ich držiteľa. Podmienky pre použitie tohto pododseku sú prijímané v súlade s postupom výboru stanoveným článkom 13.
Podnikatelia v odboru výbušnín uchovávajú také záznamy o svojich obchodoch, ktoré sú nevyhnutné k splneniu povinností stanovených v tomto článku.
Dokumenty uvedené v tomto článku sa musia uchovávať po dobu najmenej 3 rokov od skončenia kalendárneho roka, v ktorom došlo k zaznamenanému obchodu, i keď podnikateľ ukončil činnosť. Na žiadosť príslušných orgánov musia byť doklady okamžite dostupné na kontrolu.
Článok 15
Členské štáty sa postarajú o to, aby výbušniny boli označované vhodným označením.
Článok 16
Keď členský štát vydá oprávnenie alebo povolenie na vykonanie výrobnej činnosti v oblasti výbušnín, preveruje najmä, to či zodpovedné osoby sú zárukou na dodržiavanie nimi prevzatých technických záväzkov.
KAPITOLA V
Záverečné ustanovenia
Článok 17
Každý členský štát stanoví sankcie za nedodržanie predpisov prijatých na vykonanie tejto smernice. Tieto sankcie musia byť dostatočné, aby podporili dodržiavanie týchto predpisov.
Článok 18
Každý členský štát prijme v rámci svojho vnútroštátneho práva opatrenia nutné na to, aby umožnil príslušným orgánom zabaviť akýkoľvek výrobok spadajúci do pôsobnosti tejto smernice, ak existuje dostatok dôkazov, že tento výrobok bol nezákonne získaný, použitý alebo obchodovaný.
Článok 19
1. Členské štáty najneskôr do 30. septembra 1993 uvedú do účinnosti ustanovenia nutné na dosiahnutie súladu s článkami 9, 10, 11, 12, 13 a 14.
2. Členské štáty najneskôr do 30. júna 1994 prijmú a zverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s inými ustanoveniami, ktoré sú tie uvedené v odseku 1. Okamžite o nich upovedomia Komisiu.
Tieto ustanovenia nadobúdajú účinnosť 1. januára 1995.
3. Ustanovenia uvedené v odsekoch 1 a 2 prijaté členskými štátmi musia obsahovať odkaz na túto smernicu, alebo taký odkaz musí byť urobený pri ich úradnom vyhlásení. Spôsob odkazu si určia členské štáty.
4. V období do 31. decembra 2002 členské štáty povolia uvádzať na trh výbušniny, ktoré spĺňajú vnútroštátne právne predpisy platné na ich území pred 31. decembrom 1994.
5. Členské štáty oznámia Komisii znenie vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 20
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Luxemburgu 5. apríla 1993.