Nariadenie Rady (EHS) č. 4055/86
z 22. decembra 1986,
ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovať služby na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 84 ods. 2,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],
keďže odstránenie prekážok slobody pohybu služieb medzi členskými štátmi je stanovené článkom 3 zmluvy ako jedna z činností spoločenstva;
keďže v súlade s článkom 61 zmluvy sloboda poskytovať služby v oblasti námornej dopravy sa riadi ustanoveniami hlavy vzťahujúcej sa k doprave;
keďže uplatňovanie tejto zásady v rámci spoločenstva je tiež nevyhnutnou podmienkou pre účinné presadzovanie, vo vzťahu k tretím štátom, politiky zameranej na zabezpečenie stálej aplikácie komerčných princípov v plavbe;
keďže nariadenie Rady (EHS) č. 954/79 [3] zachováva okrem iného v rámci konferencií konkurenčný prístup k tej časti nákladnej líniovej plavby, ktorá nie je pokrytá záväzkami voči národným plavebným linkám tretích štátov podľa Dohovoru OSN o kódexe správania združenia líniových konferencií ratifikovaného členskými štátmi;
keďže berúc do úvahy skutočnosť, že kódex správania nebol ešte ratifikovaný všetkými členskými štátmi a že niektoré tretie štáty ho pravdepodobne neratifikujú, kódex sa ešte neuplatňuje vo všetkých obchodoch spoločenstva a pravdepodobne sa ani v budúcnosti nebude uplatňovať v niektorých týchto obchodoch;
keďže Kódex združenia sa uplatňuje len na líniové konferencie a náklad prepravovaný ich členmi a nie na nezávislé linky alebo na plavebné spoločnosti operujúce v oblasti hromadného nákladu alebo nepravidelnej plavby, kde sa Spoločenstvo usiluje o zachovanie režimu čestnej a voľnej súťaže;
keďže Spoločenstvo plne schvaľuje rezolúciu č. 2 prijatú Konferenciou splnomocnených zástupcov OSN o Kódexe správania líniových konferencií a ktorá konštatuje, že v záujme riadneho rozvoja služieb líniovej plavby mimokonferenčné lodné linky by sa nemali chrániť pred činnosťou, pokiaľ sa neriadia princípom čestnej súťaže na komerčnej báze;
keďže členské štáty potvrdzujú svoj záväzok zabezpečiť prostredie voľnej súťaže ako základný rys lodnej prepravy suchého a kvapalného nákladu a sú presvedčené, že zavedenie deľby nákladov v týchto obchodoch bude mať vážny dôsledok na obchodné záujmy všetkých štátov tým, že sa značne zvýšia dopravné náklady;
keďže vlastníci lodí spoločenstva sú čoraz viac vystavení novým obmedzeniam spôsobeným tretími štátmi v oblasti slobody poskytovať služby námornej dopravy pre prepravcov usadených v ich vlastnej krajiny, v iných členských štátoch alebo v dotknutých tretích štátoch, ktoré môžu mať škodlivé dôsledky na obchod Spoločenstva ako celku;
keďže niektoré z vyššie uvedených obmedzení sú včlenené do dvojstranných dohôd medzi tretími štátmi a niektorými členskými štátmi, zatiaľ čo iné obmedzenia sú premietnuté do podobných ustanovení v právnych predpisoch alebo správnych opatreniach niektorých členských štátov;
keďže princíp slobody poskytovať služby by mal byť teraz aplikovaný na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími štátmi tak, aby postupne zrušil existujúce obmedzenia a zabránil zavedeniu nových obmedzení;
keďže štruktúra lodného priemyslu spoločenstva je taká, že by bolo vhodné, aby ustanovenia tohto nariadenia platili aj pre štátnych príslušníkov členských štátov usadených mimo spoločenstva a pre lodné spoločnosti usadené mimo spoločenstva a kontrolované štátnymi príslušníkmi členského štátu, ak sú ich plavidlá registrované v tomto členskom štáte v súlade s jeho zákonodarstvom;
keďže ustanovenia by mali byť spracované na primerané prechodné obdobie v súlade s charakterom typu dotknutej dopravy,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Sloboda poskytovať služby námornej dopravy medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami sa uplatňuje s ohľadom na štátnych príslušníkov členských štátov usadených v členskom štáte inom ako je štát osoby, pre ktorú sú služby určené.
2. Ustanovenia tohto nariadenia sa vzťahujú aj na štátnych príslušníkov členských štátov usadených mimo spoločenstva a na plavebné spoločnosti usadené mimo spoločenstva a kontrolované štátnymi príslušníkmi členského štátu, ak sú ich lode registrované v tomto členskom štáte v súlade s jeho zákonodarstvom.
3. Ustanovenia článkov 55 až 58 a 62 zmluvy sa vzťahujú na všetky záležitosti obsiahnuté v tomto nariadení.
4. Na účely tohto nariadenia sa nasledujúce dopravné služby považujú za námorné dopravné služby medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími štátmi, ktoré sú normálne poskytované za úhradu:
a) prepravné služby v rámci spoločenstva:
námorná preprava cestujúcich alebo tovaru medzi akýmkoľvek prístavom členského štátu a akýmkoľvek prístavom alebo pobrežným zariadením iného členského štátu;
b) preprava tretích štátov:
námorná preprava cestujúcich alebo tovaru medzi prístavmi členského štátu a prístavmi alebo pobrežnými zariadeniami tretieho štátu.
Článok 2
Bez ohľadu na ustanovenia článku 1 jednostranné vnútroštátne obmedzenia existujúce pred 1. júlom 1986 o preprave určitého tovaru úplne alebo čiastočne vyhradené pre lode plávajúce pod štátnou vlajkou sa postupne prestanú používať, najneskôr podľa nasledujúceho časového harmonogramu:
-preprava medzi členskými štátmi loďami plávajúcimi pod vlajkou členského štátu: | 31. december 1989 |
-preprava medzi členskými štátmi a tretími štátmi plavidlami pod vlajkou členského štátu: | 31. december 1991 |
-preprava medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími štátmi inými plavidlami: | 1. január 1993 |
Článok 3
Systémy týkajúce sa deľby nákladu obsiahnuté v existujúcich dvojstranných dohodách, ktoré uzatvorili členské štáty s tretími štátmi, sa postupne prestanú používať alebo sa upravia v súlade s ustanoveniami článku 4.
Článok 4
1. Existujúce systémy o deľbe nákladu, ktoré sa neprestali používať v súlade s článkom 3, sa upravia v súlade s právnymi predpismi spoločenstva, a najmä:
a) ak sa to týka obchodov, ktoré sa spravujú Kódexom správania líniových konferencií OSN, tieto sa prispôsobia kódexu a záväzkom členských štátov podľa nariadenia (EHS) č. 954/79;
b) ak sa obchody nespravujú Kódexom združenia líniových konferencií OSN, dohoda sa upraví čo najskôr a v každom prípade pred 1. januárom 1993 tak, aby zabezpečila čestný, voľný a nediskriminujúci prístup pre všetkých štátnych príslušníkov spoločenstva, ako je stanovené v článku 1, ku podielom na náklade zodpovedajúcom dotknutému členskému štátu.
2. Vnútroštátne opatrenie podľa odseku 1 sa ihneď oznámi členským štátom a Komisii. Použije sa konzultačný postup stanovený rozhodnutím Rady 77/587/EHS.
3. Členské štáty informujú Komisiu o postupe prác na úpravách uvedených v odseku 1 písm. b) spočiatku každých šesť mesiacov a potom každý rok.
4. Keď v procese prispôsobovania dohôd ustanoveniam odseku 1 písm. b) vzniknú ťažkosti, dotknutý členský štát informuje Radu a Komisiu. V prípadoch, ak sú dohody nezlučiteľné s odsekom 1 písm. b) a ak o to dotknutý členský štát požiada, Rada na návrh Komisie podnikne príslušné opatrenia.
Článok 5
1. Systémy deľby nákladu v akýchkoľvek budúcich dohodách s tretími štátmi sú zakázané, okrem výnimočných prípadov, ak by líniové plavebné spoločnosti spoločenstva inak nemali dostatočnú príležitosť zapojiť sa do obchodovania s dotknutým tretím štátom. Za takýchto okolností môžu byť takéto dohody povolené v súlade s ustanoveniami článku 6.
2. V takých prípadoch, ak sa tretí štát usiluje o vynútenie si dohôd o deľbe nákladu v preprave kvapalného a suchého nákladu s členskými štátmi, Rada prijme primerané opatrenia v súlade s nariadením (EHS) č. 4058/86 o koordinovaných opatreniach na zabezpečenie voľného prístupu k nákladov v námornej doprave [4].
Článok 6
1. Ak štátni príslušníci členského štátu alebo plavebné spoločnosti nedefinované v článku 1 odseku 1 a 2 usúdia, že sú ohrození situáciou, v ktorej nemajú dostatočnú príležitosť zapojiť sa do obchodu do a z príslušného tretieho štátu, dotknutý členský štát čo najskôr informuje iné členské štáty a Komisiu.
2. Rada na návrh Komisie kvalifikovanou väčšinou rozhodne o potrebných opatreniach. Takéto opatrenia môžu zahrňovať za okolností uvedených v článku 5 ods. 1 rokovanie a uzavretie dohôd o deľbe nákladu.
3. Ak Rada v priebehu šiestich mesiacov nerozhodla o potrebných opatreniach, pokiaľ ide o členský štát, ktorý poskytol informáciu, dotknutý členský štát môže urobiť také opatrenia, ktoré môžu byť dočasne nevyhnutné pre zachovanie dostatočnej príležitosti na zapojenie sa do obchodu podľa článku 5 ods. 1.
4. Každé opatrenie uskutočnené podľa odseku 3 je v súlade s právom spoločenstva a zabezpečuje čestný, voľný a nediskriminačný prístup k relevantným podielom nákladu štátnym príslušníkom plavebných spoločností spoločenstva, ako je stanovené v článku 1 ods. 1 a 2.
5. Národné opatrenia podľa odseku 3 sa ihneď oznámia členským štátom a Komisii. Uplatní sa konzultačný postup stanovený rozhodnutím Rady 77/587/EHS.
Článok 7
Rada môže v súlade s podmienkami stanovenými v zmluve rozšíriť ustanovenia tohto nariadenia na štátnych príslušníkov tretieho štátu, ktorí poskytujú služby námornej dopravy a sú v spoločenstve usadení.
Článok 8
Bez toho, aby boli dotknuté na ustanovenia zmluvy o slobode usadiť sa, osoba poskytujúca službu námornej dopravy môže dočasne vykonávať svoju činnosť v členskom štáte, kde je služba poskytovaná, za rovnakých podmienok aké sú stanovené týmto štátom pre jeho vlastných štátnych príslušníkov.
Článok 9
Pokiaľ obmedzenia slobody poskytovať služby neboli zrušené, každý členský štát bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo bydlisko uplatní takéto obmedzenia na všetky osoby poskytujúce služby v zmysle článku 1 ods. 1 a 2.
Článok 10
Členské štáty sa pred prijatím zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v záujme vykonávania tohto nariadenia poradia s Komisiou a oznámia Komisii všetky takto prijaté opatrenia.
Článok 11
Rada v súlade s ustanoveniami zmluvy posúdi toto nariadenie pred 1. januárom 1995.
Článok 12
Toto nariadenie nadobúda účinnosť v deň jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 22. decembra 1986