ROZHODNUTIE RADY 2008/617/SVV
z 23. júna 2008
o zlepšení spolupráce medzi osobitnými zásahovými jednotkami členských štátov Európskej únie v krízových situáciách
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej články 30, 32 a článok 34 ods. 2 písm. c),
so zreteľom na iniciatívu Rakúskej republiky (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2),
keďže:
(1)
V článku 29 zmluvy sa uvádza, že cieľom Únie je poskytnúť občanom vysokú úroveň bezpečnosti v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti rozvojom spoločných postupov členských štátov v oblastiach policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach.
(2)
Hlavy štátov a predsedovia vlád členských štátov Európskej únie vo vyhlásení o solidarite proti terorizmu z 25. marca 2004 oznámili svoj pevný úmysel, že členské štáty zmobilizujú všetky nástroje, ktoré majú k dispozícii, aby pomohli členskému štátu alebo pristupujúcemu štátu na jeho území na žiadosť jeho politických predstaviteľov v prípade teroristického útoku.
(3)
Po útokoch z 11. septembra 2001 nadviazali osobitné zásahové jednotky všetkých orgánov činných v trestnom konaní v členských štátoch spoluprácu pod záštitou špeciálnej jednotky policajných riaditeľov. Od roku 2001 sa v rámci ich siete s názvom Atlas uskutočnili rôzne semináre, štúdie, výmeny materiálov a spoločné cvičenia.
(4)
Žiaden členský štát nemá k dispozícii všetky prostriedky, zdroje a odborné vedomosti na efektívne riešenie všetkých možných druhov špecifických alebo rozsiahlych krízových situácií, ktoré si vyžadujú osobitný zásah. Možnosť požiadať o pomoc iného členského štátu má preto rozhodujúci význam.
(5)
Rozhodnutie Rady 2008/615/SVV z 23. júna 2008 o zintenzívnení cezhraničnej spolupráce, najmä v boji proti terorizmu a cezhraničnej trestnej činnosti (3) („prümské rozhodnutie“), a najmä jeho článok 18 upravuje formy policajnej pomoci medzi členskými štátmi v súvislosti s masovými zhromaždeniami a podobnými významnými podujatiami, katastrofami a vážnymi nehodami. Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na masové zhromaždenia, (prírodné) katastrofy alebo vážne nehody v zmysle článku 18 prümského rozhodnutia, ale doplňuje tieto ustanovenia prümského rozhodnutia, keďže predpokladá formy policajnej spolupráce medzi členskými štátmi prostredníctvom osobitných zásahových jednotiek v iných situáciách, konkrétne v krízových situáciách spôsobených človekom, ktoré predstavujú vážne priame fyzické ohrozenie osôb, tovaru, infraštruktúry alebo inštitúcií, najmä branie rukojemníkov, únosy a podobné situácie.
(6)
Ak by sa takáto krízová situácia vyskytla, tento právny rámec a zhrnutie, ktoré vyjadruje vôľu príslušných orgánov, umožnia členským štátom rýchlo reagovať a získať čas. Okrem toho, na účely posilnenia schopnosti členských štátov predchádzať krízovým situáciám a riešiť ich, pričom ide najmä o teroristické činy, je nevyhnutné, aby sa osobitné zásahové jednotky pravidelne stretávali a organizovali spoločnú odbornú prípravu, aby mohli využívať spoločné skúsenosti,
ROZHODLA TAKTO:
Článok 1
Predmet úpravy
Toto rozhodnutie stanovuje všeobecné pravidlá a podmienky, ktoré umožňujú osobitným zásahovým jednotkám jedného členského štátu poskytovať pomoc a/alebo pôsobiť na území iného členského štátu (ďalej len „žiadajúci členský štát“) v prípadoch, keď ich žiadajúci členský štát požiada a keď s tým súhlasia, s cieľom riešiť krízovú situáciu. Praktické podrobnosti a vykonávacie opatrenia, ktoré doplňujú toto rozhodnutie, dohodnú medzi sebou priamo žiadajúci členský štát a požiadaný členský štát.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto rozhodnutia:
a)
„osobitná zásahová jednotka“ je akýkoľvek orgán členského štátu činný v trestnom konaní, ktorý sa špecializuje na kontrolu krízových situácií;
b)
„krízová situácia“ je akákoľvek situácia, v ktorej príslušné orgány členského štátu majú opodstatnené dôvody domnievať sa, že sa pácha trestný čin, ktorý predstavuje vážne priame fyzické ohrozenie osôb, majetku, infraštruktúry alebo inštitúcií v tomto členskom štáte, najmä situácie, ktoré sú uvedené v článku 1 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 boji proti terorizmu (4);
c)
„príslušný orgán“ je vnútroštátny orgán, ktorý môže podávať žiadosti a udeľovať povolenia, ktoré sa týkajú nasadenia osobitných zásahových jednotiek.
Článok 3
Pomoc inému členskému štátu
1. S cieľom riešiť krízovú situáciu môže členský štát prostredníctvom žiadosti, ktorú predkladá príslušný orgán a v ktorej sa uvádza tak povaha požadovanej pomoci, ako aj jej operačná nevyhnutnosť, požiadať o pomoc osobitnej zásahovej jednotky iného členského štátu. Príslušný orgán požiadaného členského štátu môže takúto žiadosť prijať alebo odmietnuť alebo môže navrhnúť iný druh pomoci.
2. Pomoc môže pod podmienkou dohody medzi dotknutými členskými štátmi pozostávať z poskytnutia žiadajúcemu členskému štátu vybavenia a/alebo odborných vedomostí a/alebo uskutočnenia činnosti na území tohto členského štátu, v prípade potreby za použitia zbraní.
3. V prípade činností na území žiadajúceho členského štátu, príslušníci osobitnej zásahovej jednotky, ktorá poskytuje pomoc, sú oprávnení vykonávať podporu na území žiadajúceho členského štátu a prijať všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie požadovanej pomoci, pokiaľ:
a)
pôsobia pod vedením, dohľadom a riadením žiadajúceho členského štátu a v súlade s jeho právnymi predpismi a
b)
pôsobia v rámci svojich právomocí podľa vnútroštátneho práva.
Článok 4
Občianskoprávna a trestná zodpovednosť
Ak príslušníci členského štátu pôsobia na území iného členského štátu a/alebo ak sa používa vybavenie podľa tohto rozhodnutia, uplatňujú sa ustanovenia o občianskoprávnej a trestnej zodpovednosti ustanovené v článku 21 ods. 4 a 5 a v článku 22 prümského rozhodnutia.
Článok 5
Stretnutia a spoločná odborná príprava
Účastnícke členské štáty zabezpečia, aby ich osobitné zásahové jednotky podľa potreby organizovali stretnutia, spoločnú odbornú prípravu a výcvik na účely výmeny skúseností, odborných znalostí a všeobecných, praktických a technických informácií týkajúcich sa riešenia krízových situácií. Tieto stretnutia, spoločná príprava a výcvik sa môžu financovať v rámci možností, ktoré ponúkajú finančné programy Únie, na účely získania grantov z rozpočtu Európskej únie. V tomto kontexte sa členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo Únie, usiluje zabezpečiť, aby sa konali takéto stretnutia, odborná príprava a výcvik.
Článok 6
Náklady
Žiadajúci členský štát znáša prevádzkové náklady, ktoré vznikli osobitným zásahovým jednotkám požiadaného členského štátu v súvislosti s uplatňovaním článku 3 vrátane nákladov na dopravu a ubytovanie, pokiaľ sa dotknuté členské štáty nedohodnú inak.
Článok 7
Vzťah k iným nástrojom
1. Bez toho, aby boli dotknuté ich povinnosti, ktoré vyplývajú z iných aktov prijatých podľa hlavy VI zmluvy, najmä z prümského rozhodnutia:
a)
členské štáty môžu naďalej uplatňovať dvojstranné alebo mnohostranné dohody alebo dojednania o cezhraničnej spolupráci, ktoré sú v platnosti k 23. júnu 2008, pokiaľ takéto dohody alebo dojednania nie sú nezlučiteľné s cieľmi tohto rozhodnutia;
b)
členské štáty môžu po 23. decembri 2008 uzatvárať alebo uvádzať do účinnosti dvojstranné alebo mnohostranné dohody alebo dojednania o cezhraničnej spolupráci, pokiaľ takéto dohody alebo dojednania umožňujú, aby sa ciele tohto rozhodnutia rozširovali alebo rozvíjali.
2. Dohody a dojednania uvedené v odseku 1 nesmú ovplyvniť vzťahy s členskými štátmi, ktoré nie sú ich zmluvnými stranami.
3. Členské štáty informujú Radu a Komisiu o dohodách alebo dojednaniach uvedených v odseku 1.
Článok 8
Záverečné ustanovenia
Generálny sekretariát Rady vypracuje a aktualizuje zoznam príslušných orgánov členských štátov, ktoré môžu podávať žiadosti a udeľovať povolenia na poskytovanie pomoci, ako je uvedené v článku 3.
Generálny sekretariát Rady informuje orgány uvedené v prvom odseku o každej zmene v zozname vytvorenom podľa tohto článku.
Článok 9
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 23. decembra 2008.
V Luxemburgu 23. júna 2008