ROZHODNUTIE KOMISIE
z 22. jūna 2005
o schémach pomoci, ktoré Holandsko uplatnilo v prospech spoločnosti AVR na účely spracovávania nebezpečného odpadu
[oznámené pod číslom K(2005) 1789]
(Autentický je iba text v holandskom jazyku)
(Text s významom pre EHP)
(2006/237/ES)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu zakladajúcu Európske spoločenstvo a najmä na článok 88 ods. 2, prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore a najmä na článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán na predloženie pripomienok (1) v zmysle uvedených článkov a so zreteľom na tieto pripomienky,
keďže:
1 KONANIE
(1)
V liste zo 7. januára 2003 (zaregistrovanom 10. januára 2003 pod číslom A/30189) Holandsko oznámilo prevádzkovú pomoc v prospech spoločnosti AVR Nutsbedrijf Gevaarlijk Afval BV (ďalej sa označuje ako „spoločnosť AVR Nuts“) na účely spracovávania nebezpečného odpadu určeného na zneškodnenie v Holandsku. Prevažná časť tejto pomoci sa týkala spaľovania tohto druhu odpadu v dvoch rotačných bubnových peciach (ďalej sa označujú ako „RBP“). Holandsko sa odvolávalo na aplikáciu článku 86 ods. 2 Zmluvy a požiadalo Komisiu, aby rozhodla, že opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy, pretože ide o primeranú kompenzáciu za záväzok poskytovať službu všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy. Prípad bol zaregistrovaný ako Schéma pomoci č. N 43/2003.
(2)
V listoch zo 7. februára (s referenčným údajom D/50847) a 22. apríla 2003 (s referenčným údajom D/52566) Komisia požiadala o doplňujúce informácie. Holandsko poskytlo doplňujúce informácie v listoch z 24. marca 2003 (zaregistrovanom 28. marca 2003 pod číslom A/32279) a 19. júna 2003 (zaregistrovanom 25. júna pod číslom A/34394). Zástupcovia Holandska a orgánov Komisie sa stretli 21. mája 2003. Dvaja konkurenti listom z 2. mája 2003 (zaregistrovanom 5. mája 2003 pod číslom A/33155) podali spoločnú sťažnosť proti pomoci. V liste z 20. mája 2003 (zaregistrovanom ešte v ten istý deň pod číslom A/33548) oznámili Komisii, že k tejto sťažnosti sa pripojila dcérska spoločnosť jedného z nich.
(3)
Rozhodnutím C(2003) 1763 z 24. júna 2003 Komisia začala konanie podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy ohľadom oznámenej schémy pomoci. Prípad bol zaregistrovaný ako Schéma pomoci č. C 43/2003. Rozhodnutie bolo oznámené Holandsku listom z 26. júna 2003 (s referenčným údajom D/230250). Toto rozhodnutie bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 20. augusta 2003 (2). Komisia dostala pripomienky štyroch zainteresovaných strán (zaregistrované pod číslami A/36309, A/36463, A/36645, A/36679, A/36870, A/37077, A/37480 a A/37569), medzi ktorými bol aj jeden z dvoch konkurentov, ktorí už v máji podali sťažnosť; táto sťažnosť bola podaná v mene ešte jednej ďalšej spoločnosti, ktorá je súčasťou koncernu, ku ktorému patrí jeden z pôvodných dvoch sťažujúcich sa konkurentov (ďalej sa tieto štyri subjekty spoločne označujú ako „dvaja spoločne konajúci konkurenti“). Komisia zaslala tieto pripomienky Holandsku v listoch z 1. októbra (s referenčným údajom D/56129), 29. októbra (s referenčným údajom D/56898), 7. novembra (s referenčným údajom D/57120) a 12. novembra 2003 (s referenčným údajom D/57185). Tieto listy tiež obsahujú ďalšie otázky Komisie.
(4)
V liste z 13. augusta 2003 (zaregistrovanom 14. augusta 2003 pod číslom A/35706) dvaja spoločne konajúci konkurenti Komisii oznámili, že časť pomoci bola spoločnosti AVR Nuts vyplatená a požiadali Komisiu, aby prijala rozhodnutia na základe článku 11 Nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ktorým sa zavádzajú podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (3), ktorými by Holandsku uložila povinnosť pozastaviť ďalšie platby a predbežne si vyžiadať vyplatenú pomoc späť. Na žiadosť Komisie z 20. augusta 2003 (list s referenčným údajom D/55321) Holandsko v liste z 25. septembra 2003 (zaregistrovanom 30. septembra 2003 pod číslom A/36690) potvrdilo, že oznámená pomoc, pokiaľ ide o rok 2002 a prvý štvrťrok roku 2003, bola spoločnosti AVR Nuts vyplatená. V liste z 20. októbra 2003 (s referenčným údajom D/56735) Komisia dvom spoločne konajúcim konkurentom oznámila, že nemá v úmysle prijať požadované rozhodnutia. Dvaja spoločne konajúci konkurenti svoju dôraznú žiadosť zopakovali v liste zo 14. novembra 2003 (zaregistrovanom 17. novembra 2003 pod číslom A/37909) a v liste z 1. decembra 2003 (zaregistrovanom 2. decembra 2003 pod číslom A/38325). Tento posledný list sa v skutočnosti minul s odpoveďou Komisie z 24. novembra 2003 (s referenčným údajom D/57541), v ktorom svoje stanovisko potvrdila.
(5)
Po žiadosti o odklad (v liste zo 14. júla 2003, zaregistrovanom 18. júla 2003 pod číslom A/35109, a v liste z 29. októbra 2003, zaregistrovanom 5. novembra 2003 pod číslom A/37568), ktorej bolo v liste z 23. júla 2003 (s referenčným údajom D/54737) vyhovené, Holandsko v liste z 18. decembra 2003 (zaregistrovanom 8. januára 2004 pod číslom A/30088) predložilo pripomienky týkajúce sa rozhodnutia Komisie. Holandsko predložilo pripomienky týkajúce sa pripomienok dotknutých strán v liste z 23. decembra 2003 (zaregistrovanom 8. januára 2004 pod číslom A/30090), z 23. januára 2004 (zaregistrovanom 29. januára 2004 pod číslom A/30621), z 25. februára 2004 (zaregistrovanom 27. februára 2004 pod číslom A/31451) a z 23. apríla 2004 (zaregistrovanom 30. apríla 2004 pod číslom A/33118). Prostredníctvom týchto oboch posledných listov Holandsko informovalo Komisiu aj o momentálnom vývoji v spoločnosti AVR Nuts. Keďže rastúce deficity by si stále vyžadovali vyššie čiastky pomoci, rozhodlo sa o zatvorení jednej z dvoch RBP od 1. júla 2004. Uvažovalo sa ešte o prípadnom zatvorení druhej RBP. Zdalo sa, že pôvodná dohoda o pomoci obsahuje ustanovenia, na základe ktorých by Holandsko priznalo určitú kompenzáciu nákladov na zatvorenie.
(6)
Vzhľadom na nové informácie Komisia prijala rozhodnutie C(2004) 2640 v konečnom znení zo 17. júla 2004 o rozšírení konania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy na kompenzáciu nákladov na (prípadné) zatvorenie RBP. Toto rozhodnutie bolo zaslané 16. júla 2004 Holandsku, ktoré požiadalo o predĺženie lehoty na predloženie pripomienok týkajúcich sa tohto rozhodnutia, ako aj o stretnutie na prerokovanie aktuálneho vývoja (v liste z 30. júla 2003, zaregistrovanom 4. augusta 2004 pod číslom A/35996). 23. augusta 2004 sa uskutočnilo stretnutie zástupcov Holandska a Komisie. 26. augusta 2004 sa uskutočnilo ďalšie stretnutie orgánov Komisie a dvoch spoločne konajúcich konkurentov. Okrem toho ešte jedného konkurenta zastupovala advokátska kancelária. Holandsko predložilo pripomienky týkajúce sa rozhodnutia Komisie v liste z 10. septembra 2004 (zaregistrovanom 17. septembra 2004 pod číslom A/36999). Komisia požiadala o ďalšie informácie v liste z 30. septembra 2004 (s referenčným údajom D/56902), ktoré Holandsko poskytlo v liste z 22. októbra 2004 (zaregistrovanom 27. októbra 2004 pod číslom A/38271). V tomto liste Holandsko potvrdilo, že príjemcovi bola vyplatená ďalšia pomoc za zostatok roku 2003, za prvé tri štvrťroky roku 2004 a zatvorenie jedného zo zariadení.
(7)
Rozhodnutie o rozšírení konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 9. októbra 2004 (4). Komisia dostala pripomienky dvoch spoločne konajúcich konkurentov (listy zo 16. a 19. novembra 2004, zaregistrované pod číslom A/38860 a A/38978). Komisia tieto pripomienky zaslala Holandsku v liste z 22. novembra 2004 (s referenčným údajom D/58307). Holandsko predložilo pripomienky k týmto pripomienkam a odpovedalo na otázky Komisie v listoch z 22. decembra 2004 (zaregistrovanom 5. januára 2005 pod číslom A/30171) a 12. januára 2005 (zaregistrovanom 17. januára 2005 pod číslom A/30525). V týchto listoch Holandsko upovedomilo Komisiu nielen o rozhodnutí zatvoriť zostávajúcu RBP, ale aj o zodpovedajúcej kompenzácii nákladov na zatvorenie.
(8)
Nakoniec dvaja spoločne konajúci konkurenti potvrdili svoj nesúhlas s pomocou v listoch z 25. apríla 2005 (zaregistrovanom ešte v ten istý deň pod číslom A/33476) a 2. mája 2005 (zaregistrovanom 12. mája 2005 pod číslom A/33884). Po zaslaní týchto listov sa26. mája 2005 uskutočnilo ešte stretnutie orgánov Komisie a dvoch spoločne konajúcich konkurentov. Advokátska kancelária zastupovala opäť aj toho istého tretieho konkurenta (ďalej sa tento konkurent a dvaja ďalší konkurenti označujú ako „traja spoločne konajúci konkurenti“). Na tomto stretnutí bol predložený dokument, z ktorého vyplývalo, že spoločnosti AVR Nuts bola vyplatená ďalšia pomoc na rok 2004.
2 PODROBNÝ POPIS PRÍSLUŠNÝCH OPATRENÍ
2.1 Pozadie a účel
(9)
V článku 5 ods. 1 Smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (5) je stanovené, že „členské štáty, ak sa to javí ako potrebné alebo užitočné v spolupráci s inými členskými štátmi, prijmú potrebné opatrenia na vybudovanie integrovanej a dostatočnej siete zariadení na odstraňovanie odpadu, pričom sa vezmú do úvahy najlepšie dostupné technológie, ktoré si nevyžadujú nadmerne vysoké náklady. Táto sieť musí umožniť, aby sa Spoločenstvo ako celok mohlo stať sebestačným v oblasti odstraňovania odpadu a aby sa členské štáty mohli usilovať o dosiahnutie tohto cieľa samostatne, pričom sa vezmú do úvahy geografické podmienky alebo potreba špeciálnych zariadení na určité druhy odpadu“. V článku 5 ods. 2 tej istej smernice je stanovené, že „táto sieť musí okrem toho umožniť odstraňovanie odpadu v jednom z najbližších, na tento účel vhodných zariadení pomocou najvhodnejších metód a technológií, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany životného prostredia a zdravia ľudí“.
(10)
Začiatkom 90. rokov bola v Holandsku kvôli týmto cieľom uvedená do prevádzky špeciálna skládka (ďalej sa označuje ako „skládka C2“) a RBP. Skládka C2 sa používa na vhodné zneškodnenie nebezpečného odpadu, ktorý nie je možné spáliť (ďalej sa označuje ako „odpad C2“). RBP sa používajú na vhodné zneškodnenie nebezpečného odpadu, ktorý je aj napriek jeho nízkej výhrevnej hodnote možné spracovať spaľovaním (6) (ďalej sa označuje ako „odpad RBP“). Pri tomto spaľovaní je potrebné dokurovanie plynom a v praxi je z hľadiska nákladov najvýhodnejším palivom nebezpečný odpad s vysokou výhrevnou hodnotou.
(11)
Členské štáty môžu podľa článku 8 ods. 3 Smernice 75/442/ES a článku 4 ods. 3 Nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z. 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (7) zakázať vývoz „odpadu určeného na zneškodnenie“. S odpadom tohto druhu je povolené obchodovať jedine po vykonaní rôznych kontrol. Členské štáty však nemôžu všeobecne zakázať vývoz „odpadu určeného na užitočné využitie“ do iných členských štátov (8). Pojmy „odpad určený na zneškodnenie“ a „odpad určený na užitočné využitie“ boli objasnené v rôznych rozsudkoch Súdneho dvora Európskych spoločenstiev (9). V dôsledku toho je potrebné považovať menší objem nebezpečného odpadu za „odpad určený na zneškodnenie“ a viac odpadu za „odpad určený na užitočné využitie“, čo je rozdiel v porovnaní s výkladom, ktorý doteraz používalo Holandsko. Tento rozdiel nezávisí od výhrevnej hodnoty odpadu, ale skôr od primárneho účelu zariadenia, v ktorom sa odpad spracováva a od druhu tohto odpadu.
(12)
Odpad C2 a odpad RBP dodávajú podniky zo všetkých hospodárskych odvetví. Medzi dôležité odvetvia patria okrem iných metalurgia, obchodné a verejné služby, odvetvie chemického (petrochemického) priemyslu, doprava a ťažba nerastov. Väčšinu odpadu zhromažďujú špecializovaní sprostredkovatelia, ktorých služby sa spravidla týkajú rôznych druhov odpadu podniku: odpad C2 a odpad RBP, iný nebezpečný odpad a odpad, ktorý nie je nebezpečný. Tieto služby sa prirodzene viažu väčšinou na miesto, kde sa odpad produkuje, ale osobitné druhy odpadu sa prepravujú na väčšie vzdialenosti. Rôzne veľké priemyselné spoločnosti zaoberajúce sa spracovaním odpadu pôsobia v medzinárodnom meradle a majú pobočky vo viacerých krajinách.
(13)
V priebehu minulých rokov sa možnosti užitočného využitia nebezpečného odpadu ďalej rozvinuli. Stále väčší objem odpadu sa využíva v cementárskom priemysle (najmä v Belgicku) alebo na zaplnenie zatvorených baní (najmä v Nemecku). Striktný výklad pojmu „odpad určený na zneškodnenie“ zo strany Súdneho dvora podporil tento rozvoj. Výrobcovia súčasne ďalej obmedzili produkciu odpadu. V rámci zákonných obmedzení môžu aspoň do určitej miery časť z neho zmiešať s menej nebezpečným odpadom, čo umožňuje lacnejšie zneškodnenie alebo užitočné využitie odpadu. Takto klesla ponuka odpadu RBP zo zhruba 80 000/100 000 ton v roku 1995 na zhruba 34 000 ton v roku 2002. V roku 2002 sa ešte očakávalo, že ročne sa vyprodukuje zhruba 38 500 ton. V polovici roku 2004 spoločnosť AVR Nuts odhadovala, že jej budú ročne ponúkať iba16 000 ton odpadu RBP (10). Ponuka odpadu C2 klesla zo zhruba 6 000 ton v roku 2000 na zhruba 4 000 ton v roku 2002. Vývoz nebezpečného odpadu vyprodukovaného v Holandsku vzrástol na zhruba 36 000 ton, pričom zhruba 4 000 ton z neho tvoril odpad RBP, čo spôsobilo nadmernú kapacitu zariadení na odstraňovanie odpadu. K tomuto javu dochádza vo väčšom meradle a týka sa napríklad aj Spojeného kráľovstva, Nemecka a Belgicka.
2.2 Príjemca
(14)
Skládku C2 a rôzne RBP na začiatku vybudovala spoločnosť AVR Chemie CV (ďalej sa označuje ako „spoločnosť AVR Chemie“), v ktorej mal štát podiel 30 % a Holding AVR Bedrijven NV (ďalej sa označuje ako „spoločnosť AVR Holding“ alebo skrátene „spoločnosť AVR“) podiel 70 %. Spoločnosť AVR je na holandskom trhu s odpadom dôležitým hráčom. Momentálne je mesto Rotterdam 100-percentným vlastníkom spoločnosti AVR, ale mesto prednedávnom oznámilo svoj zámer predať svoje podiely v spoločnosti AVR. Od polovice 90. rokov zaznamenala spoločnosť AVR Chemie straty (10,9 milióna EUR v roku 2000 a 7,2 milióna EUR v roku 2001). Preto spoločnosť AVR chcela zatvoriť tri RBP, ktoré v tom čase prevádzkovala. Holandsko už skôr dospelo k dohode o reštrukturalizácii. Súčasne došlo k rozdeleniu spoločnosti AVR Chemie. Bola vytvorená spoločnosť AVR Nuts, ktorá mala pokračovať so spracovávaním odpadu C2 a odpadu RBP po zatvorení jednej z troch RBP. Spoločnosť AVR-Industrial Waste Services Rotterdam BV (ďalej sa označuje ako „spoločnosť AVR IW“) bola založená na vykonávanie zostávajúcich činností na trhoch s (nebezpečným) odpadom, na ktorých spoločnosť AVR chcela ďalej pôsobiť zo svojich vlastných, obchodných dôvodov. Obe spoločnosti sú úplne v rukách spoločnosti AVR. Jedinou zostávajúcou činnosťou spoločnosti AVR Chemie je prenájom zariadení spoločnosti AVR Nuts. Spoločnosť AVR Nuts a spoločnosť AVR IW úzko spolupracujú. Dohoda o poskytovaní služieb stanovuje, že väčšinu riadiacich a obchodných úloh spoločnosti AVR Nuts vykonáva spoločnosť AVR IW.
(15)
Kapacita oboch RBP, pre ktoré má spoločnosť AVR povolenie, predstavuje 100 000 ton nebezpečného odpadu ročne. Kapacita, ktorá je teoreticky k dispozícii, tvorí 80 - 85 % povolenej kapacity. Spoločnosť AVR v roku 2001 spracovala 84 880 ton nebezpečného odpadu (odpadu RBP a iného odpadu), v roku 2002 to bolo 81 274 ton a v roku 2003 to bolo 78 297 ton. Na spaľovanie odpadu RBP je potrebné ako palivo približne rovnaké množstvo iného nebezpečného odpadu. Objem odpadu RBP, ktorý sa skutočne spracoval v RBP, predstavoval podľa odhadu 19 000 ton v roku 2002 a 23 000 ton v roku 2003. Určité druhy odpadu RBP je navyše možné spracovať aj v zariadeniach na spaľovanie domového odpadu, ktoré fungujú pri nižšej výhrevnej teplote.
(16)
Spoločnosť AVR Nuts je povinná viesť oddelené účtovníctvo v súlade so Smernicou Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnoprávnymi podnikmi (11).
2.3 Pomoc
2.3.1 Prevádzkové deficity
(17)
Pomoc a činnosti, pre ktoré je táto pomoc poskytovaná, sú popísané v licenčnom rozhodnutí Ministra stavebníctva, územného plánovania a životného prostredia z 3. júla 2002 a v licenčnej dohode medzi Holandskom, spoločnosťou AVR Holding, spoločnosťou AVR Nuts, spoločnosťou AVR IW a niekoľkými ďalšími dcérskymi spoločnosťami, ktorá bola podpísaná 10. júla 2002. Týmto licenčným rozhodnutím štát udeľuje „spoločnosti AVR Nuts výhradné právo využívať po dobu piatich rokov skládku odpadu C2 a spracovávanie nebezpečného odpadu v rotačných bubnových peciach so záväzkom poskytovať skládku odpadu C2 a spracovávanie nebezpečného odpadu v rotačných bubnových peciach ako služby všeobecného hospodárskeho záujmu verejnosti za primeraných, transparentných a nediskriminačných podmienok a za všeobecne prijateľné sadzby, a to pri zohľadnení podmienok a ustanovení, ktoré sú podrobnejšie uvedené ďalej v licenčnej dohode“. Táto dohoda podrobne stanovuje podmienky prevádzkovania činnosti spoločnosti AVR Nuts. Dohoda má platiť od 1. januára 2002 do 31. decembra 2006 vrátane.
(18)
Pomoc predstavuje 100 % vopred stanoveného prevádzkového deficitu vypočítaného na základe metodiky určenej nezávislým účtovníkom. V prípade vopred stanoveného prevádzkového prebytku sa 70 % z neho použije na splatenie pomoci poskytnutej v predošlých rokoch. Vopred stanovený prevádzkový deficit predstavuje 1,5 milióna EUR v roku 2002 a 2,8 milióna EUR v roku 2003. V prílohe I tohto rozhodnutia je uvedené zhrnutie tejto metodiky a jej aplikovanie na roky 2002, 2003 a 2004. Väčšina pomoci sa týka RBP. Napríklad vopred vypočítaný deficit v roku 2003 pre skládku C2 predstavoval 370 000 EUR.
(19)
Podľa dohody o poskytovaní služieb vykonáva spoločnosť AVR IW prevažnú časť administratívnych a prevádzkových úloh spoločnosti AVR Nuts. Na tieto účely dostáva príspevok, ktorý je započítaný vo vopred stanovenom deficite. Započítanie sa uskutočňuje na základe nákladovej ceny („activity based costing“). V praxi to znamenalo, že za obdobie rokov 2002-2004 sa v priemere 30 % režijných nákladov spoločnosti AVR započítalo spoločnosti AVR Nuts.
(20)
Dodatočná výdavková položka, ktorá je začlenená do vopred stanoveného rozpočtu a pre ktorú spoločnosť AVR Nuts dostáva pomoc, ktorú poskytuje ďalej spoločnosti AVR IW, sa týka akvizície odpadu. Vzhľadom na veľký podiel fixných nákladov sa aktívna akvizícia odpadu považovala za nevyhnutnú pre maximálne využitie kapacity a teda na udržanie prevádzkových nákladov na čo najnižšej úrovni. Vopred stanovené a skutočné náklady sú uvedené v tabuľke č. 1.
Tabuľka č. 1:
Vopred stanovené a skutočné akvizičné náklady
2002
2003
2004
Vopred stanovené dodatočné náklady
514 000
532 000
550 000
Vopred stanovené akvizičné náklady za medzinárodnú akvizíciu
400 000
400 000
-
Vopred stanovené náklady celkom
914 000
932 000
550 000
Skutočne vzniknuté náklady
875 000
900 000
930 000
21)
Na začiatku mal deficit podľa očakávania stúpnuť na 3,8 milióna EUR v roku 2006, ale trhové a prevádzkové podmienky sa zdali oveľa zložitejšie, ako sa predpokladalo, s malou šancou na zlepšenie. V období rokov 2002-2003 zaznamenala spoločnosť AVR Nuts okrem vopred stanoveného deficitu stratu 12 miliónov EUR. Očakávalo sa, že vopred stanovený deficit za rok 2004 a ďalšie roky bude oveľa vyšší, ako sa predpokladalo; vopred stanovený deficit za rok 2004 predstavoval 8,898 milióna EUR (12). Pri tomto výpočte sa počítalo s rozhodnutím o zatvorení RBP.
2.3.2 Kompenzácia nákladov na zatvorenie
(22)
Vzhľadom na rastúce prevádzkové deficity Holandsko, ako už bolo spomenuté v bodoch 5 a 7, zmenilo svoj postup. Koncom roku 2003 bolo prijaté rozhodnutie o zatvorení jednej z dvoch RBP od 1. júla 2004. V lete roku 2004 bolo prijaté rozhodnutie o zatvorení druhej RBP od 1. januára 2005. Na zostávajúce roky sú vopred stanovené straty za odvoz odpadu C2 podľa očakávaní nízke.
(23)
Podľa licenčnej dohody by štát poskytol spoločnosti AVR finančnú kompenzáciu zostatkovej účtovnej hodnoty investícií, ktoré ešte neboli odpísané, uskutočnených počas obdobia platnosti dohody so súhlasom štátu v prospech spoločnosti AVR Nuts. Za predpokladu použitia tohto ustanovenia holandské úrady pri svojich výpočtoch dospeli ku kompenzácii vo výške 8 670 108 EUR za náklady za zatvorenie prvej RBP. Táto čiastka sa týka rôznych investícií, ktoré boli odpísané na 50 % v prípade, ak by sa týkali oboch RBP, a na 100 % v prípade, ak by boli vykonané osobitne pre RBP, ktorá bola zatvorená. Najdôležitejšie časti tejto čiastky sú 1,9 milióna EUR na investície do protipožiarneho zabezpečenia, 3,3 milióna EUR na homogenizačné zariadenie, 1,5 milióna EUR na výmenu koksových lievikov a 0,5 milióna EUR na bubnový uzáver a kruh Stefferson. Na zatvorenie druhej RBP obsahuje výpočet 11 151 000 EUR za zostatkovú účtovnú hodnotu zariadení a hmotných fixných aktív. Táto čiastka obsahuje ďalších 50 % zostatkovej účtovnej hodnoty uvedených investícií, ktoré boli uskutočnené so súhlasom štátu, a 100 % zostatkovej účtovnej hodnoty investícií uskutočnených so súhlasom štátu, ktoré sa týkajú iba druhej RBP. Táto posledná časť obsahuje najmä investíciu do celkovej revízie zostávajúcej RBP, ktorá sa uskutočnila v priebehu roku 2004. Touto revíziou sa náklady zvýšili o 3 273 000 EUR, čo bolo viac, než sa predpokladalo. Spätne sa to ukázalo ako nevýhodná investícia.
(24)
Keďže licenčná dohoda navyše v zásade zaväzuje Holandsko ku kompenzácii rozpočtových deficitov do roku 2006 vrátane, štát musel rokovať so spoločnosťou AVR o kompenzácii dodatočných nákladov za zatvorenie druhej RBP od 1. januára 2004 - namiesto od pôvodného času, keď mala dohoda skončiť svoju platnosť. Kompenzácia teda obsahuje tieto dodatočné čiastky:
-
1,75 milióna EUR na kompenzáciu negatívneho dopadu skutočnosti, že klienti (postupne) budú musieť presunúť svoje odpadové toky do iných zariadení už v roku 2004;
-
5,843 milióna EUR na priebežné fixné náklady v rokoch 2005-2006. Týka sa to nákladov súvisiacich napríklad s infraštruktúrou internetových a komunikačných technológií (ICT), nájmom kancelárskych priestorov, zabezpečovacími zmluvami, nákladov na spoločné zariadenia, ako jedálne atď. Spoločnosť AVR na tieto účely vypočítala vyššiu celkovú čiastku, konkrétne 8,208 milióna EUR;
-
7,868 milióna EUR na dodatočné náklady na zníženie stavu zamestnancov v dôsledku predčasného zatvorenia zostávajúcej RBP. Táto čiastka sa vypočíta ako rozdiel odhadovaných nákladov na zníženie stavu zamestnancov pri okamžitom zatvorení a odhadovaných nákladov na zníženie stavu zamestnancov pri skončení platnosti dohody o pomoci o dva roky neskôr. Akceptovaná čiastka sa zakladá na podrobnom odhade, ktorý sa týka zhruba 244 spolupracovníkov a počíta s tým, že väčšinu z nich je možné preradiť na iné miesto v rámci podniku;
-
iné náklady, ako napríklad zostatková účtovná hodnota určitých aktív iných podnikov spoločnosti AVR, ktoré boli získané na poskytovanie služieb v súlade s dohodou o poskytovaní služieb, náklady na správu miesta a náklady, pre ktoré spoločnosť AVR IW nedostáva vyrovnávací príspevok, ktorý by dostávala, ak by sa pokračovalo so spaľovaním v RBP v rokoch 2005 a 2006, náklady na zatvorenie, ktoré neboli zahrnuté do rozpočtu, a náklady za odkúpenie kontraktov uzatvorených na viac rokov. Spoločnosť AVR tieto náklady odhadla na celkovú čiastku 29,567 milióna EUR, ktorá zahŕňa napríklad aj čiastku 11,716 milióna EUR na dodatočné straty, ktoré vznikli spoločnosti AVR Nuts v rokoch 2002 a 2003. V priebehu rokovaní sa štát a spoločnosť AVR dohodli len na čiastke 1,238 milióna EUR.
(25)
Pri týchto rokovaniach asistoval Holandsku nezávislý účtovník, ktorého správa bola poskytnutá Komisii. Dohodnutá kompenzácia za zatvorenie druhej RBP predstavovala celkom 27,85 milióna EUR. Táto čiastka je oveľa nižšia ako čiastka stanovená na základe vlastných odhadov spoločnosti AVR, ktorá predstavovala 58,544 milióna EUR (alebo 46,828 milióna EUR, ak by sa nebrali do úvahy dodatočné straty spoločnosti AVR Nuts v rokoch 2002 a 2003). Holandsko vysvetlilo, že v prípade, ak by zostávajúca RBP zostala v prevádzke do konca roku 2006, suma odhadovaných prevádzkových deficitov za roky 2005 a 2006 a kompenzácia nákladov na zatvorenie na konci roka 2006 by predstavovala 31 miliónov EUR. Dohoda o urýchlenom zatvorení teda viedla k zníženiu nákladov pre štát.
(26)
Prostredníctvom tejto kompenzácie za zatvorenie celková pomoc na obdobie rokov 2002 - 2004 dosahuje 49 718 108 EUR, čo vyplýva aj z prehľadu v tabuľke č. 2.
Tabuľka č. 2:
Prehľad kompenzácie pre spoločnosť AVR
Vopred stanovený rozpočtový deficit za rok 2002
1 500 000
Vopred stanovený rozpočtový deficit za rok 2003
2 800 000
Vopred stanovený rozpočtový deficit za rok 2004
8 898 000
Kompenzácia zostatkovej účtovnej hodnoty prvej RBP
8 670 108
Kompenzácia zostatkovej účtovnej hodnoty druhej RBP
11 151 000
Kompenzácia dodatočných nákladov na zatvorenie
-
dodatočné prevádzkové náklady za rok 2004
1 750 000
-
priebežné fixné náklady za roky 2005-2006
5 843 000
-
dodatočné náklady na zníženie stavu zamestnancov
7 868 000
-
ostatné náklady
1 238 000
16 699 000
CELKOVÁ POMOC
49 718 108
(27)
Holandsko uznalo, že spoločnosti AVR bola vyplatená pomoc vo výške 19 543 608 EUR. Kompenzácia spojená so zatvorením druhej RBP je uložená na zablokovanom účte.
2.3.3 Záruka za náklady na búracie práce a následné úpravy
(28)
Licenčná dohoda obsahuje aj záruku, ktorej obsahom je, že v prípade, ak dôjde k likvidácii spoločnosti AVR Chemie, štát uhradí maximálne 30 % nákladov na búracie práce a následné úpravy, ktoré budú musieť byť vykonané za účelom odstránenia a zneškodnenia zariadení. Tento percentuálny podiel zodpovedá podielu štátu v spoločnosti AVR Chemie.
2.4 Prevádzkové aspekty
(29)
Skôr, ako bola uzatvorená licenčná dohoda, spoločnosť AVR Chemie už zvýšila svoje sadzby za prevzatie odpadu na 700 NLG za tonu (317,6 EUR za tonu). Ešte vyššie sadzby by podľa Holandska viedli k obchádzaniu predpisov, ako je „primiešavanie“ do iných odpadových tokov a uskladňovanie odpadu na ilegálnych skládkach a neboli by teda účinné pokiaľ ide o zníženie prevádzkového deficitu. Sadzby za prevzatie odpadu sú v porovnaní so sadzbami v susedných krajinách vysoké, čo umožňuje holandská politika zákazu vývozu odpadu určeného na zneškodnenie. Cieľom schém pomoci bolo udržať sadzby na vtedajšej úrovni - nie ich znížiť. Na tento účel obsahuje licenčná dohoda prílohu „Skupiny štruktúry sadzieb, nositeľov sadzieb a výpočet užívateľských sadzieb“. Holandské úrady kontrolujú výšku sadzieb, keďže musia vopred súhlasiť s vopred stanoveným rozpočtovým deficitom a rozhodujúcim prvkom pri jeho výpočte sú samozrejme sadzby.
(30)
Sadzby za prevzatie nebezpečného odpadu s vysokou výhrevnou hodnotou, ktorý sa používa ako palivo sú oveľa nižšie ako sadzby za odpad RBP. Spoločnosť AVR Nuts odoberá prvú kategóriu odpadu za sadzby, ktoré zodpovedajú trhovým podmienkam, konkrétne za sadzby, ktoré by boli účtované pri spracovaní napríklad v RBP v zahraničí alebo v cementárskom priemysle.
(31)
Keďže fixné náklady sú v porovnaní s variabilnými nákladmi veľmi vysoké, spoločnosť AVR Nuts sa snaží maximálne využívať svoju kapacitu s cieľom udržať svoje straty na čo najnižšej úrovni. Preto sa sadzby za prevzatie, ktoré sa účtujú dodávateľom nebezpečného odpadu, znižujú, keď sa zvyšuje ročný ponúkaný objem. Tieto „objemové zľavy“ sa stanovujú vopred a platia, ak sa spolu s odpadom RBP ponúka aspoň 75 % toho istého objemu odpadu s vysokou výhrevnou hodnotou.
(32)
Všetky sadzby sú stanovené vopred na celé licenčné obdobie (13) a platia pre konkurentov spoločnosti AVR, ako aj pre spoločnosť AVR IW. Od začiatku platnosti licenčnej dohody boli sadzby za odpad C2 a odpad RBP verejne dostupné a boli k dispozícii každému dodávateľovi. Od začiatku roka 2004 to platilo aj v prípade nebezpečného odpadu s vysokou výhrevnou hodnotou.
(33)
Na účely plánovania využívania kapacity spoločnosť AVR IW každoročne vyzýva svojich dodávateľov, aby oznámili, koľko odpadu plánujú dodať, a v priebehu roka sa vypočítajú sadzby za prevzatie na základe zodpovedajúcej objemovej zľavy. V prípade, ak je skutočne dodaný objem na konci roka vyšší alebo nižší ako bolo oznámené, nasleduje spätná platba alebo sa vyúčtuje dodatočná prirážka s cieľom vyúčtovať správnu objemovú zľavu na základe skutočne dodaného objemu. Dohody spravidla neobsahujú záväzok dodať dohodnuté množstvo.
3 DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA PODĽA ČLÁNKU 88 ODS. 2
(34)
Vo svojom rozhodnutí o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy Komisia vyjadrila pochybnosti týkajúce sa týchto bodov.
(35)
Po prvé Komisia vyjadrila pochybnosti o tom, či je skutočne možné považovať aktivity spoločnosti AVR Nuts za službu všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy, pretože nebolo napríklad jasné, či spoločnosť AVR bola jedinou spoločnosťou schopnou poskytovať tento druh služieb za rovnakých alebo porovnateľných podmienok. Komisia ďalej vyjadrila pochybnosti o tom, či Holandsko pri výbere spoločnosti AVR Nuts použilo správny postup. Okrem toho Komisia vyjadrila pochybnosti o tom, či sa za všetkých okolností predchádza porušovaniu zásady „znečisťovateľ platí“, pretože producenti predmetného odpadu musia platiť sadzby za prevzatie, ktoré je možné považovať za bežné náklady.
(36)
Po druhé, Komisia mala pochybnosti, pokiaľ ide o prípadnú „nadmernú kompenzáciu“ s rizikom prieniku do iných segmentov trhu s odpadmi. Komisia sa totiž obávala, že nadmerná kompenzácia môže vyplývať aj zo skutočnosti, že pomoc bola založená na vopred vykonanom výpočte, pričom spoločnosť AVR Nuts si smela ponechať časť prípadného kladného rozdielu medzi skutočnými a vopred stanovenými prebytkami alebo deficitmi.
(37)
Po tretie, Komisia mala pochybnosti, či by v prípade, ak by bolo opatrenie porovnané s článkom 87, komunitárna rámcová úprava týkajúca sa štátnej pomoci v oblasti životného prostredia (14) (ďalej sa označuje ako „rámcová úprava pomoci v oblasti životného prostredia“) mohla poskytnúť základ pre vyhlásenie pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom.
(38)
Vo svojom rozhodnutí o rozšírení konania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy Komisia vysvetlila, že mala podobné pochybnosti, pokiaľ ide o značne vyššiu čiastku pomoci za rok 2004 a kompenzáciu za urýchlené zatvorenie RBP.
4 PRIPOMIENKY DOTKNUTÝCH STRÁN
(39)
Po rozhodnutí Komisie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy zaslali svoje pripomienky štyri dotknuté strany.
(40)
Prvá dotknutá strana namietala, že opatrenie údajne narúša hospodársku súťaž na írskom trhu, pretože spoločnosť AVR prostredníctvom svojho 50 %-ného podielu v spoločnom podniku s írskou spoločnosťou Safeway Warehousing/South Coast Transport údajne môže účtovať sadzby pod úrovňou cien nákladov a značne pod úrovňou bežných trhových cien na írskom trhu.
(41)
Druhá dotknutá strana takisto poukazuje na diskriminačnú konkurenčnú výhodu pre spoločný podnik spoločností AVR a Safeway. Z Írska sa dováža veľké množstvo nebezpečného odpadu. Táto dotknutá strana takisto namietala, že opatrenie narúša hospodársku súťaž na medzinárodnom trhu „komplexných čistiacich programov“ týkajúcich sa polychlórovaných bifenylov, pesticídov a iného nebezpečného organického odpadu.
(42)
Tretia dotknutá strana, spoločnosť Edelchemie, poukázala na vnútroštátny trh. Táto spoločnosť vyvinula vlastnú technológiu na spracovávanie odpadu z galvanizačných závodov a fotografických procesov („eco-optie“) a na opätovné získanie zhodnotiteľných materiálov z tohto odpadu (okrem iného vzácnych kovov a obsidiánu). Opatrenia v prospech spoločnosti AVR údajne škodia spoločnosti nielen z obchodného hľadiska, ale brzdia aj technologický rozvoj. Pripomienky spoločnosti Edelchemie sa týkajú spoločnosti AVR Nuts, spoločnosti AVR Chemie a jej predchodcov do roku 1963; súčasne sú k dispozícii podrobnosti týkajúce sa holandskej politiky nakladania s nebezpečným odpadom v priebehu všetkých týchto rokov.
(43)
Záverom traja spoločne konajúci konkurenti poukázali na vnútroštátny trh s odpadom RBP. V Holandsku, ako aj v iných členských štátoch, údajne existuje kapacita, ktorá je rovnocenná RBP spoločnosti AVR. Rozšírenie činností spoločnosti AVR údajne spôsobilo nadmernú kapacitu na holandskom trhu s odpadom RBP a údaje týkajúce sa odpadu RBP údajne neposkytujú komplexný a správny obraz. V polovici 90. rokov spoločnosť AVR zatvorila jednu zo svojich RBP a vtedy sa už dalo očakávať, že ponuka nebezpečného odpadu bude naďalej klesať. Vzhľadom na tieto očakávania by bolo vhodné zatvoriť jednu z dvoch zostávajúcich RBP. Počas stretnutia, ktoré sa uskutočnilo 26. mája 2005 zástupca doslova vyhlásil, že „správnym rozhodnutím [v roku 2002] by bolo zatvoriť jednu RBP“. Spoločnosť AVR navyše údajne zneužíva svoju pozíciu na trhu tým, že účtuje vysoké sadzby, požaduje, aby bol do RBP zároveň dodávaný aj odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, ako aj prostredníctvom štruktúry sadzieb, ktorá údajne nie je transparentná a verejne dostupná. Spoločnosť AVR IW takto údajne môže účtovať aj sadzby za určité druhy odpadu RBP a následne spracovávať tento odpad na roštových peciach zariadení na spaľovanie domového odpadu, čo údajne vedie k nižším prevádzkovým nákladom, keďže tieto pece je možné prevádzkovať pri nižšej teplote.
(44)
Toto opatrenie údajne predstavuje nezlučiteľnú prevádzkovú pomoc. Táto služba údajne nie je službou všeobecného hospodárskeho záujmu a údajne nespĺňa štyri kritériá rozsudku Altmark na určenie toho, či kompenzácia nie je štátnou pomocou (15). Ak by Komisia pomoc (časť pomoci) schválila, muselo by to byť za rozdielnych podmienok za účelom zabrániť krížovému subvencovaniu, záväznému odberu odpadu (tying) a cenovej diskriminácii. Holandsko by ďalej opatrenie nemohlo predĺžiť o ďalších desať rokov.
(45)
Dvaja spoločne konajúci konkurenti takisto zaslali pripomienky po tom, čo Komisia rozhodla o rozšírení konania. Trvali na všetkých bodoch zo svojho prvého vyhlásenia a poskytli doplňujúce dokumenty, ktoré musia preukázať, že ide o krížové subvencovanie. Okrem toho boli prednesené aj tieto body:
(46)
Po prvé, je prekvapujúce, že napriek zatvoreniu jednej z RBP je vopred stanovený prevádzkový deficit oveľa vyšší, než sa pôvodne predpokladalo. Ak by bolo dodržané štvrté kritérium rozsudku v prípade Altmark (účinnosť), prevádzkový deficit by musel klesnúť.
(47)
Po druhé, namietajú proti pomoci na kompenzáciu za zatvorenie RBP. Neviaže sa na ňu žiadne protiplnenie zo strany spoločnosti AVR. Túto kompenzáciu údajne nie je možné nazvať náhradou škody a nie je odôvodnená okrem iného preto, že sa uskutočnili investície určené na prevádzkovanie na obdobie desiatich rokov, pričom sa využívali kratšie ako tri roky. Majú takisto otázky, pokiaľ ide o podrobnosti týchto výpočtov, najmä čiastky, ktorá sa má odpísať, nákladov na zníženie stavu zamestnancov a priebežných fixných nákladov. Celková čiastka je veľmi vysoká a je tiež oveľa vyššia ako 2 milióny EUR, ktoré sa spomínajú v článku 21.2 licenčnej dohody. Ďalej bolo v parlamentnom dokumente uvedené, že „pri stanovovaní náhrady škody priznanej spoločnosti Afvalverwerking Rijnmond na účely zatvorenia rotačných bubnových pecí bola takisto dosiahnutá dohoda o stále otvorenej požiadavke Ministerstva stavebníctva, územného plánovania a životného prostredia určenej spoločnosti AVR v súvislosti so znečistením poldra Lickebaert dioxínom“. V dôsledku toho Ministerstvo prijalo čiastku 2,5 milióna EUR, ktorá nebola odhadovaná na rok 2004. Traja spoločne konajúci konkurenti sa obávajú, že vyrovnanie tohto rozdielu mohlo „skresliť“ výpočet kompenzácie. Na základe tejto skutočnosti majú pocit, že „niektoré veci sa zakrývajú“.
(48)
Po tretie, namietajú proti ďalším výhodám pre spoločnosť AVR na základe článku 21.5 licenčnej dohody, najmä proti skutočnosti, že v prípade, ak dôjde k likvidácii spoločnosti AVR Chemie, štát uhradí 30 % nákladov na búracie práce a nákladov na odstránenie znečistenia spôsobeného zariadeniami. Vzhľadom na predpisy týkajúce sa štátnej pomoci štát nikdy nemal prijať takéto záväzky.
(49)
Po štvrté, údajne nejde o službu všeobecného hospodárskeho záujmu, najmä preto, že služba takéhoto druhu nie je nevyhnutná z hľadiska rôznych alternatív, ktoré existujú, ako napríklad pyrolýza, spracovanie v cementárskom priemysle, uschovanie v soľných baniach alebo zneškodnenie v energetických zariadeniach a zahraničných RBP. Predmetné činnosti boli považované za službu všeobecného hospodárskeho záujmu iba preto, že sa stali stratovými. Licenčná dohoda bola uzavretá výhradne s cieľom financovania investícií do RBP, pre ktoré získala spoločnosť AVR Nuts výhradné právo. Ďalej majú dvaja spoločne konajúci konkurenti pochybnosti o tom, či táto pomoc garantuje prijateľné ceny za tieto služby, keďže sadzby za prevzatie spoločnosti AVR sú vyššie, ako sadzby za prevzatie v susedných krajinách. Vysoké sadzby je údajne možné vysvetliť na základe praktík tying-u a krížového subvencovania spoločnosti AVR týkajúcich sa odpadu s vysokou výhrevnou hodnotou, ktorý sa používa ako palivo. Sadzby údajne nie sú transparentné a verejne dostupné. Zisky sa údajne pripisujú spoločnosti AVR IW a straty spoločnosti AVR Nuts. Takto môže spoločnosť AVR IW údajne účtovať vyššie sadzby za prevzatie za odpad RBP. Spoločnosť AVR ďalej údajne nie je ochotná prijímať odpad RBP, ak klient súčasne nedodá odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, čím údajne porušuje svoje záväzky vyplývajúce z licenčnej dohody, keďže služby neponúka všetkým klientom. Napokon, na rozdiel od iných alternatív nedochádza k udržaniu alebo zvýšeniu kvality poskytovaných služieb.
(50)
Po piate, pomoc údajne nespĺňa kritériá prípadu Altmark. Na účely pridelenia licencie sa neuskutočnil postup verejného obstarávania a pomoc nebola stanovená na základe výdavkov priemernej, dobre riadenej spoločnosti. Pomoc nebola stanovená na základe kritérií stanovených vopred objektívnym a transparentným spôsobom; je údajne vyššia, ako je potrebné, a údajne dochádza k prieniku na iné trhy. RBP v zahraničí údajne môžu - bez štátnej pomoci - účtovať nižšie sadzby. Do úvahy sa nevzali ani lacnejšie metódy odstraňovania odpadu. Spoločnosť AVR si navyše môže ponechať časť zisku v prípade, ak jej prevádzkovanie bude úspešnejšie, ako sa predpokladalo.
(51)
Dvaja spoločne konajúci konkurenti napokon poukazujú na skutočnosť, že Holandsko má v úmysle naďalej porušovať predpisy o štátnej pomoci, keďže v prípade nepriaznivého rozhodnutia Komisie holandské úrady toto rozhodnutie prerokujú so spoločnosťou AVR a budú hľadať riešenie finančných problémov, ktoré môžu spoločnosti AVR na základe rôznych skutočností vzniknúť.
5 VYJADRENIA, KTORÉ PREDLOŽILO HOLANDSKO
5.1 Príslušná legislatíva
(52)
Keďže legislatíva Spoločenstva povoľuje členským štátom zakázať vývoz odpadu určeného na zneškodnenie, pomoc údajne nenarúša hospodársku súťaž medzi členskými štátmi.
5.2 Služba všeobecného hospodárskeho záujmu
(53)
Holandsko namietalo, že pomoc sa poskytuje výlučne pre službu všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorú poskytuje spoločnosť AVR Nuts. Verejné obstarávanie sa nepovažovalo za vhodné, keďže spoločnosť AVR Nuts bola jedinou spoločnosťou v Holandsku, ktorá je údajne schopná a ochotná spracovať všetok predmetný odpad C2 a odpad RBP. Licencia však bola oznámená v Štátnom vestníku, pričom po tomto oznámení mali prípadné dotknuté strany možnosť vzniesť námietky. Takéto námietky neboli vznesené. Holandské úrady navyše pred prijatím svojho rozhodnutia o zatvorení RBP už uzatvorili potrebné dohody, aby mohli v prípade predĺženia prípadne zorganizovať konanie verejného obstarávania.
(54)
Opatrenie údajne spĺňa kritériá prípadu Altmark, a preto ho nie je možné považovať za štátnu pomoc. Tak napríklad štátu, keď vopred stanovoval deficity, pomáhala nezávislá účtovnícka kancelária. Opatrenie údajne nijako neporušuje zásadu „znečisťovateľ platí“, keďže sadzby sú vyššie ako v susedných krajinách.
(55)
Tvrdenie, že spoločnosť AVR Nuts bola ochotná prijať odpad RBP iba v prípade, ak klient súčasne dodal odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, je údajne úplne nesprávne. Takisto je výslovne stanovené, že sadzby účtované ostatným spoločnostiam AVR za spracovanie iného odpadu musia byť rovnaké ako pre tretie subjekty (16). Holandsko požiadalo účtovnícku kanceláriu o radu týkajúcu sa možností zvýšenia transparentnosti v súvislosti s dohodami medzi spoločnosťou AVR Nuts a spoločnosťou AVR IW. Predložené odporúčania boli akceptované a predložené na vykonanie.
(56)
Pokiaľ ide o výsledky spoločnosti AVR Nuts, Holandsko poukázalo na skutočnosť, že pri výpočte prevádzkového deficitu sa nepočítalo so žiadnym ziskom. V prípade vopred stanoveného prevádzkového prebytku, ktorý sa neočakával, je zisk údajne obmedzený len na 30 % prebytku, až kým nebude vrátená pomoc z minulosti v plnej výške.
5.3 Pripomienky týkajúce sa pripomienok dotknutých strán
(57)
Holandsko poukázalo na skutočnosť, že v pripomienkach nie je uvedené, ako môže pomoc vplývať na cenu nákladov spoločného podniku spoločností AVR a Safeways. Tento podnik údajne musí za spracovanie odpadu v Rotterdame platiť rovnaké sadzby ako sú sadzby, ktoré platia pre domácich dodávateľov odpadu. Okrem toho sa v Rotterdame spracováva údajne iba jedna tretina odpadu, ktorý spoločný podnik zhromažďuje, a údajne iba malá časť z toho je odpad C2 a odpad RBP v zmysle licenčnej dohody. Konkurenčné ceny je možné vysvetliť na základe rôznych ďalších faktorov: 1) Safeway je jedinou spoločnosťou v Írsku, ktorá disponuje prekládkovou stanicou, kde sa odpad efektívne triedi a delí pred jeho zaslaním do najvhodnejšieho zariadenia na spracovanie odpadu; 2) existuje priame spojenie s prepravnou spoločnosťou Southcoast, čo prináša výhody v oblasti logistiky a úsporu nákladov, a 3) v Írsku bola úroveň sadzieb v minulosti omnoho vyššia, keďže neexistovala konkurencia.
(58)
Na spracovanie odpadu, ktorý pochádza z komplexných čistiacich projektov spoločnosť AVR údajne účtuje sadzby, ktoré sú vyššie ako sadzby pre domácich dodávateľov. Priemerná sadzba za všetky odpadové toky z iných krajín je údajne o niečo vyššia ako priemerná sadzba, ktorá sa účtuje domácim dodávateľom. Okrem toho nižšie sadzby údajne nie sú dôvodom vyššej čiastky pomoci, keďže pomoc závisí od vopred stanoveného prevádzkového deficitu.
(59)
V čase podpísania licenčnej dohody sa obe RBP prevádzkovali v plnej kapacite. Vzhľadom na rozsiahle zásoby sa očakávalo úplné využitie kapacity. Dnešný prebytok kapacity pravdepodobne nespôsobil zvýšený podiel konkurentov na trhu, ale skôr zvýšená recyklácia odpadu, napríklad po jeho zmiešaní s inými druhmi odpadu v zákonom povolenom rozsahu.
(60)
Pokiaľ ide o pyrolýzu Holandsko poukázalo na skutočnosť, že sadzby spoločnosti AVR sú vyššie ako sadzby, ktoré účtuje jediná spoločnosť v Holandsku, ktorá disponuje pyrolýznymi zariadeniami.
(61)
Holandsko vysvetlilo, že časť pomoci bola vyplatená z dôvodu finančných problémov spoločnosti AVR Nuts, z hľadiska rozsudku v prípade Altmark a času, ktorý bol potrebný na dokončenie formálneho konania zisťovania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy.
(62)
Holandsko poukázalo na skutočnosť, že spoločnosť Edelchemie pôsobí najmä v oblasti nebezpečného odpadu z fotografických procesov, ktorý spoločnosť AVR z dôvodu efektívnosti nemôže spracovávať. Táto spoločnosť vlastní rôzne zariadenia, pričom pyrolýzna pec má pre túto činnosť najväčší význam. Na rozdiel od zariadení spoločnosti AVR však táto technológia údajne nie je vhodná pre všetky druhy odpadu RBP. Podľa environmentálneho povolenia môže byť v tejto peci spracovaných najviac 10 000 ton, čo je pre toky nebezpečného odpadu v Holandsku úplne nedostatočné. Holandsku nie je jasné, ako pomoc môže škodiť záujmom spoločnosti Edelchemie, keďže spoločnosť AVR nespracováva žiadny odpad z fotografických procesov a účtuje sadzby, ktoré zodpovedajú trhovým podmienkam. Technologický vývoj podporujú napríklad špecifické stimulačné programy a skutočnosť, že pri udeľovaní environmentálnych povolení sa stanoví používanie najvhodnejšej dostupnej technológie. Lehota platnosti týchto povolení je obmedzená na päť rokov. Prípadná pomoc z minulosti nespadá do desaťročnej lehoty podľa článku 15 Nariadenia (ES) č. 659/1999 a keďže odpisovanie zariadení je stanovené na desať rokov, pre výpočet očakávaných prevádzkových deficitov spoločnosti AVR údajne v žiadnom prípade neexistujú žiadne dôsledky.
(63)
Holandsko namietalo, že nedošlo k nadmernej kompenzácii ani v prospech spoločnosti AVR Nuts ani v prospech spoločnosti AVR IW. Spoločnosť AVR IW plnila úlohu sprostredkovateľa, ale nemala možnosť využiť toto postavenie na získanie nadmernej kompenzácie a ani ho takto nevyužila. Takto sa napríklad odpad, ktorý spoločnosti AVR Nuts dodali konkurenti, dokonca aj vtedy, ak tento odpad prijala podľa písomných záznamov spoločnosť AVR IW v mene spoločnosti AVR Nuts, nezohľadnil pri výpočte objemových zliav na sadzby za odpad, ktorý prijala samotná spoločnosť AVR IW. Tento odpad sa dodával priamo do RBP - nie na miesto prevádzkarne spoločnosti AVR IW - keďže by sa to vzhľadom na dodatočné logistické náklady nevyplatilo.
(64)
Pomoc na kompenzáciu nákladov za akvizíciu odpadu je oprávnená. Aktívna akvizícia odpadu RBP je údajne potrebná, pretože sa v čoraz väčšej miere používajú možnosti na zmiešavanie tohto druhu odpadu alebo pozmenenie jeho obalu, pričom tento odpad potom už nie je odpadom RBP. Bez takejto akvizície by podiel spoločnosti AVR Nuts na trhu klesal a spoločnosť by stratila svoj podiel na trhu v prospech alternatívnych možností spracovania odpadu, najmä v zahraničí. V dôsledku toho by využívanie kapacity kleslo a stúpli by straty. Kompenzácia pre spoločnosť AVR IW za akvizičné náklady za nebezpečný odpad s vysokou výhrevnou hodnotou sa vysvetľuje tým, že je nevyhnutné mať k dispozícii dostatočné množstvo tohto druhu odpadu ako paliva. Na tejto skutočnosti je založené rozdelenie akvizičných nákladov medzi spoločnosť AVR Nuts a spoločnosť AVR IW. Zatvorením RBP dôjde k strate siedmych miest, ktoré zodpovedajú vypočítaným nákladom. Táto skutočnosť údajne dokazuje, že týchto sedem miest predstavuje dodatočné akvizičné náklady, ktoré sa vynakladajú výlučne v záujme spoločnosti AVR Nuts.
(65)
Holandské úrady poskytli štúdiu o budúcom vývoji alternatív odstraňovania a užitočného využitia predmetného odpadu v Holandsku a v susedných krajinách; na túto štúdiu odkazuje bod č. 13. Z tejto štúdie vyplýva, že pre budúcnosť sú naplánované dostatočné alternatívy za účelom zabezpečiť bezpečné a vhodné odstraňovanie a užitočné využitie tohto druhu odpadu.
(66)
Holandsko takisto predložilo hospodársku analýzu licenčnej dohody a potenciálnej nadmernej kompenzácie, ktorú vyhotovil poradca na žiadosť spoločnosti AVR. V štúdii sa okrem iného uvádza, že, v prvom rade všetci významní konkurenti spoločnosti AVR mali možnosť využívať vyššie objemové zľavy, ale že zjavne uprednostňovali možnosť dodávať časť vyzbieraného odpadu alternatívnym zahraničným zariadeniam na zneškodnenie alebo užitočné využitie. Po druhé, výška kompenzácie, ktorú Holandsko za zatvorenie RBP skutočne poskytne je značne nižšia ako náklady vo výške 45 miliónov EUR, ktoré vyčíslila samotná spoločnosť AVR, a ako náklady, ktoré vyčíslil nezávislý účtovník na takmer 40 miliónov EUR. Najvýznamnejší rozdiel vyplýva z rozdielnych výpočtov nákladov na zníženie stavu personálu.
(67)
Holandsko poskytlo podrobné vyúčtovanie rozpočtového deficitu za rok 2004. Napriek zatvoreniu jednej RBP je vyšší ako v predošlých rokoch, pretože situácia na trhu sa zhoršila, najmä v dôsledku toho, že klesli sadzby za odpad s vysokou výhrevnou hodnotou.
(68)
Keďže štát má 30 %-ný podiel v spoločnosti AVR Chemie, medzi štátom a spoločnosťou AVR sa musia uskutočniť rokovania o uhradení nákladov za zrušenie a následných nákladov v prípade likvidácie spoločnosti AVR Chemie. Samozrejme sa uskutočnia aj rokovania o prípadnom nepriaznivom rozhodnutí Komisie týkajúcom sa oznámenej pomoci a budú sa hľadať riešenia, nie však bez zohľadnenia výroku Komisie.
6 HODNOTENIE
6.1 Otázka, či tieto opatrenia predstavujú štátnu pomoc
(69)
V súlade s článkom 87 ods. 1 Zmluvy sú „schémy pomoci štátov alebo v akejkoľvek forme financované zo štátnych prostriedkov, ktoré narúšajú alebo ohrozujú hospodársku súťaž tým, že zvýhodňujú určité podnikateľské subjekty alebo výrobu určitých tovarov, nezlučiteľné so spoločným trhom v rozsahu, v akom nepriaznivo vplývajú na obchod medzi členskými štátmi“.
(70)
Prevádzkovú pomoc a kompenzáciu nákladov súvisiacich so zatvorením RBP v prospech spoločnosti AVR Nuts v súlade s popisom v bodoch 17 až 27 vrátane udeľuje štát a sú financované priamo zo štátnych prostriedkov. Tieto opatrenia sú selektívne, pretože v prvom rade ovplyvňujú spoločnosť AVR, spoločnosť AVR Nuts a spoločnosť AVR IW. Tieto spoločnosti ponúkajú svoje služby na trhu s odpadom určeným na zneškodnenie a na trhu s odpadom určeným na užitočné využitie. To isté platí aj pre platby zo strany štátu za náklady na búracie práce a následné úpravy, pre ktoré štát poskytol záruku do výšky 30 %.
(71)
Opatrenia sa musia považovať za opatrenia, ktoré nepriaznivo vplývajú na obchod medzi členskými štátmi. Trh s odpadom určeným na zneškodnenie a trh s odpadom určeným na užitočné využitie sú navzájom neoddeliteľne prepojené a napriek právnej úprave a prísnym kontrolám odpadu určeného na spracovanie je obchod medzi členskými štátmi bežnou praxou na oboch týchto trhoch. Napríklad - po oznámení o zatvorení RBP značne stúpol počet žiadostí o povolenie vývozu odpadu do iných členských štátov. Na základe tejto skutočnosti Komisia usudzuje, že pomoc na ponechanie RBP v prevádzke mala na obchod medzi členskými štátmi obmedzujúci účinok.
(72)
Opatrenia nepredstavujú zvýhodnenie dodávateľov nebezpečného odpadu. Sadzby za prevzatie za odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, ktorý sa používal ako palivo boli v porovnaní so sadzbami, ktoré sa účtujú v Holandsku a v susedných krajinách, stanovené na trhovej úrovni. Sadzby za prevzatie za odpad C2 a odpad RBP boli z hľadiska politických úvah stanovené na všeobecne prijateľnej úrovni, avšak boli vyššie ako sadzby v susedných krajinách. Bolo to možné z dôvodu obmedzení vývozu pre odpad určený na zneškodnenie. Vyššie sadzby za normálnych trhových podmienok by neboli vhodnou a realistickou voľbou, keďže by sa viac odpadu vyvážalo, primiešavalo do iných odpadových tokov alebo legálne či ilegálne uskladňovalo na skládkach, čo by teda nespôsobilo nárast príjmov spoločnosti AVR Nuts. Zatvorenie RBP totiž dodávateľom zjednodušilo využívanie nižších sadzieb za prevzatie v Belgicku a Nemecku. Bez pomoci by došlo k zatvoreniu RBP skôr, a to aj vtedy, ak by sa rýchlejšie vyskytli rozsiahlejšie možnosti vývozu odpadu určeného na zneškodnenie v súlade s Nariadením (EHS) č. 259/93. Potvrdzuje to vývoj cien a objemu po zatvorení druhej RBP. Z týchto dôvodov je Komisia toho názoru, že opatrenie dodávateľov nebezpečného odpadu neoslobodilo od nákladov, ktoré by za normálnych okolností zaťažovali ich rozpočet.
(73)
Bez toho, aby bolo dotknuté posúdenie opatrenia, či je v súlade s článkom 86 ods. 2 Zmluvy Komisia zastáva názor, že nie je splnené štvrté kritérium rozsudku v prípade Altmark. Po prvé, spoločnosť AVR Nuts nebola vybraná na základe postupu verejného obstarávania a oznámenie rozhodnutia o udelení licencie v Štátnom vestníku - po ktorom dotknuté strany v priebehu šiestich týždňov mohli podať námietky - nemôže nahradiť verejný a transparentný postup verejného obstarávania. Po druhé, kompenzácia nie je stanovená na základe nákladov, ktoré by vynaložila priemerná, dobre riadená spoločnosť, ktorá je primerane vybavená kapacitou na spracovávanie odpadu. Vzhľadom na jedinečné postavenie skládky C2 a RBP v krajine sa totiž zdá, že takáto priemerná spoločnosť v Holandsku neexistuje. Vopred stanovený rozpočtový deficit je skôr odzrkadlením osobitných podmienok, za ktorých spoločnosť AVR Nuts prevádzkuje tieto zariadenia a náklady za porovnateľné zariadenia v zahraničí neboli zohľadnené. Je zjavné, že spoločnosť AVR nebola primerane vybavená kapacitou na spracovanie odpadu - nadmerná kapacita spôsobila nedostatočné využívanie RBP a nakoniec jej zatvorenie. Niektoré skutočnosti sa odrazili v schémach pomoci, najmä deficit za rok 2004 a kompenzácie za zatvorenie. Za týchto okolností sa opatrenia musia považovať za opatrenia, ktoré spoločnosti AVR Nuts prinášajú selektívnu výhodu, a nielen za kompenzáciu, ktorú by iné spoločnosti získali v rovnakej situácii za porovnateľných podmienok, ak by boli poverené vykonávaním tohto záväzku poskytovania služieb.
(74)
Selektívna výhoda vyplýva nielen z prevádzkových deficitov a kompenzácie nákladov na zatvorenie, ale aj zo štátnej záruky za 30 % nákladov na búracie práce a následné úpravy zariadení. Skutočnosť, že tieto náklady zodpovedajú podielu štátu v spoločnosti AVR Chemie nemení nič na zistení, že ide o štátnu pomoc, keďže štát by bol ako tichý spoločník v spoločnosti AVR Chemie zodpovedný len do výšky svojho podielu - a nie za ďalšie pohľadávky, ktoré tento podiel prevyšujú. Skôr sa zdá, že záruka vyplýva z politického cieľa štátu, ktorý spočíva v tom, aby sa predišlo situácii, v ktorej po likvidácii spoločnosti AVR Nuts a spoločnosti AVR Chemie nie je možné uplatniť zodpovednosť inej spoločnosti za zabezpečenie potrebných búracích prác a následných úprav. Záruka pravdepodobne prinášala po celý čas platnosti licenčnej dohody výhody, keďže spoločnosť by bez tejto záruky vybudovala (musela vybudovať) potrebné rezervy počas prevádzkovej doby životnosti zariadení, aby tak mohla bez pomoci uhradiť náklady za búracie práce a následné úpravy.
(75)
V dôsledku toho oznámené opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy.
(76)
Komisia vyjadruje svoje poľutovanie, že Holandsko dalo vykonať značnú časť predmetnej schémy pomoci v rozpore s článkom 88 ods. 3 Zmluvy.
6.2 Porovnanie s článkom 86 ods. 2 Zmluvy
(77)
Členské štáty majú voľnosť v oblasti definovania služieb, ktoré považujú za služby všeobecného hospodárskeho záujmu, a to aj na základe špecifických znakov týchto činností, pričom túto definíciu je možné preskúmať iba pokiaľ ide o zreteľné chyby (17). V Zelenej knihe (2003) a Bielej knihe (2004) o službách všeobecného záujmu (18) Komisia vysvetlila základné zásady riešenia tejto otázky. Podľa bodu 3.4 Bielej knihy je „v súlade s politikou Únie týkajúcej sa trvalo udržateľného rozvoja takisto potrebné brať do úvahy úlohu, ktorú môžu zohrávať služby všeobecného záujmu pri ochrane životného prostredia a špecifické znaky služieb všeobecného záujmu, ktoré priamo súvisia so životným prostredím, ako aj s odvetviami vodného hospodárstva a hospodárenia s odpadom“. Je to v súlade s judikatúrou Súdneho dvora, ktorý vyhlásil, že „hospodárenie s určitými odpadmi môže byť službou všeobecného hospodárskeho záujmu, najmä ak je táto služba určená na vyriešenie environmentálneho problému“. (19)
(78)
Komisia súhlasí s Holandskom v tom, že služba podľa popisu v rozhodnutí o udelení licencie a v licenčnej dohode je z týchto dôvodov službou všeobecného hospodárskeho záujmu.
(79)
Po prvé, je zrejmé, že existuje verejný záujem o vhodné nakladanie s nebezpečným odpadom určeným na zneškodnenie. Existuje aj verejný a komunitárny záujem garancie dostupnosti dostatočnej vnútroštátnej kapacity pre toto zneškodnenie. Pokiaľ totiž ide o odstraňovanie odpadu, členské štáty sa musia v súlade s cieľom, ktorý je sformulovaný v článku 5 ods. 1 Smernice 75/442/ES usilovať o dosiahnutie sebestačnosti.
(80)
Po druhé, štátne opatrenia boli nevyhnutné na zabezpečenie tohto verejného záujmu. Keďže prevádzkovanie RBP bolo stratové, spoločnosť AVR by bez pomoci zatvorila RBP a skládku C2 už koncom roka 2001.
(81)
Po tretie, tento verejný záujem bol reálny. V rozmedzí rokov 2002 - 2004 bolo odstránené značné množstvo odpadu C2 a odpadu RBP, ktoré bolo vyprodukované v Holandsku, aj keď toto množstvo bolo omnoho nižšie, ako sa očakávalo, okrem iného v dôsledku rozsudku Súdneho dvora, v ktorom boli bližšie vysvetlené pojmy „odpad určený na zneškodnenie“ a „odpad určený na užitočné využitie“. Holandsko reagovalo na trhový vývoj tým, že prispôsobilo kapacitu novým analýzam predpokladanej potreby, definitívne sa vzdalo svojho postupu a zatvorilo jedinú zostávajúcu RBP. Tieto skutočnosti však nie sú nezlučiteľné s verejným záujmom, pokiaľ ide o skutočne odstránené množstvo odpadu C2 a odpadu RBP. Množstvo odpadu určeného na zneškodnenie by bolo možno nižšie, ak by Holandsko od začiatku používalo správne definície, ale je málo pravdepodobné, že by všetok odpad C2 a odpad RBP bol použitý na užitočné využitie. Niektoré tvrdenia potvrdzuje množstvo odpadu C2 a odpadu RBP, ktoré bolo ponúknuté spoločnosti AVR Nuts v roku 2004, a množstvo odpadu RBP, ktoré bolo vyvezené do zahraničia za účelom odstránenia v RBP. Dotknuté strany majú možno pravdu, keď uvádzajú, že aj bez RBP spoločnosti AVR by mohol byť všetok nebezpečný odpad vyprodukovaný v Holandsku v tomto období odstránený alebo užitočne využitý doma alebo v zahraničí. Nedokázali však, že bez RBP spoločnosti AVR by do zahraničia nemusel byť vyvezený žiadny odpad určený na zneškodnenie z dôvodu nedostatku kapacity. Presne v tomto bode môže Holandsko oprávnene zdôvodniť svoj postup na základe snahy obhájiť verejný záujem v súlade s cieľom podľa článku 5 ods. 1 Smernice 75/442/ES.
(82)
Po štvrté, opatrenia vôbec neporušujú zásadu „znečisťovateľ platí“. Ako bolo konštatované v bode 72, dodávatelia odpadu nie sú oslobodení od nákladov, ktoré by za normálnych okolností zaťažovali ich rozpočet.
(83)
Po piate, označením služby za službu všeobecného hospodárskeho záujmu nedochádza k obchádzaniu predpisov, ktoré za normálnych okolností platia. Opatrenie je zamerané na ochranu životného prostredia, keďže sa prostredníctvom neho zabezpečuje, aby bol nebezpečný odpad spracovaný vhodným spôsobom na mieste v blízkosti jeho zdroja. Rámcová úprava pomoci v oblasti životného prostredia obsahuje predpisy týkajúce sa prevádzkovej pomoci na účely hospodárenia s odpadom (bod E.3.1). Tieto predpisy však boli zavedené v prvom rade pre prevádzkovú pomoc, ktorá sa poskytuje podnikom, ktoré samy produkujú príslušný odpad.
(84)
Po šieste, väčšinu odpadu C2 a odpadu RBP podľa druhu dodávajú podniky, ale existujú aj systémy zberu nebezpečného odpadu v domácnostiach za účelom bezpečného a jednoduchého odstránenia všetkých prípadných nebezpečných odpadov. Časť takto zozbieraného nebezpečného odpadu je následne možné odstrániť v RBP. Služba, pre ktorú bola poskytnutá pomoc, bola teda všeobecnej povahy a táto pomoc nepredstavovala zvýhodnenie obmedzenej skupiny užívateľov týchto služieb.
(85)
Dvaja spoločne konajúci konkurenti namietajú, že neexistuje žiadny trhový nedostatok, ktorý by mohol zdôvodniť túto službu všeobecného hospodárskeho záujmu. Okrem toho v niektorých členských štátoch údajne neexistujú žiadne RBP. Ciele Smernice 75/442/EHS - sebestačnosť v oblasti odstraňovania odpadu a odstraňovanie odpadu blízko zdroja kde odpad vznikol (zásada blízkosti) - sa možno potom nezhodujú s trhovým výsledkom, nie sú však z tohto dôvodu menej legitímne.
(86)
Verejná úloha musí byť jasne popísaná a výslovne určená v štátnom rozhodnutí. Z rozhodnutia o udelení licencie a licenčnej dohody vyplýva, že spoločnosť je správnym spôsobom poverená poskytovať službu všeobecného hospodárskeho záujmu. Definícia verejnej úlohy je v týchto dokumentoch dostatočne presná. Je striktne naviazaná na odpad pre skládku C2 a odpad s nízkou výhrevnou hodnotou určený na spálenie v RBP. Takisto schémy pomoci na kompenzáciu nákladov na službu všeobecného hospodárskeho záujmu sú popísané dostatočne podrobne. V tejto súvislosti je však potrebné poznamenať tieto skutočnosti.
(87)
Po prvé, vyskytli sa nedostatky, pokiaľ ide o transparentnosť. Konkurentom možno nebolo vždy dostatočne jasné, či spoločnosť AVR IW konala vo vlastnom mene alebo v mene spoločnosti AVR Nuts. Takisto systém sadzieb a zliav, najmä pokiaľ ide o odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, ktorý sa musel používať ako palivo pre RBP, spočiatku nebol dostatočne jasný. Pre spoločnosť AVR a štát a pre nezávislých kontrolórov však boli tieto otázky dostatočne jasné na základe licenčnej dohody, čo umožnilo primeranú kontrolu.
(88)
Komisia je toho názoru, že metodika popísaná v prílohe I je dostatočne transparentná na účely kontroly, a považuje dodatočné opatrenia na zvýšenie transparentnosti pri spravovaní služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ako tie, ktoré boli predložené na vykonanie po doručení pripomienok, za dostačujúce.
(89)
Po druhé, pojem „všeobecne prijateľné sadzby“ za zneškodnenie odpadu RBP je na prvý pohľad veľmi vágny. V praxi to však nespôsobovalo žiadne problémy. Sadzby zostali na tej úrovni, na akú sa v predošlých rokoch zvýšili. V súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ boli sadzby vyššie ako sadzby za zneškodnenie v zahraničí. Dotknuté strany ani Holandsko však súčasne nepreukázali, že na to, aby sa zabránilo ilegálnym praktikám, ktoré by mohli byť škodlivé pre životné prostredie, sú nevyhnutné nižšie sadzby. Holandsko zjavne nepovažovalo sadzby za príliš vysoké, keďže súhlasilo s vopred stanovenými rozpočtovými deficitmi, ktoré boli založené na presnejších predpokladoch, pokiaľ ide o účtované sadzby.
(90)
Pri všetkých prvkoch pomoci v systéme je potrebné zabrániť nadmernej kompenzácii. V tejto súvislosti vykonáva Komisia pre každý z týchto bodov samostatné posudzovanie: 1) kompenzácia rozpočtových deficitov v rokoch 2002 a 2003; 2) kompenzácia rozpočtových deficitov v rokoch 2004, 2005 a 2006; 3) kompenzácia nákladov za zatvorenie, ktoré spočívajú v a) kompenzácii nákladov za zatvorenie v súvislosti s dohodnutými investíciami pokiaľ tie ešte neboli odpísané, a b) nákladoch za zatvorenie v dôsledku urýchleného zatvorenia RBP, a 4) pomoc obsiahnutá v záruke.
(91)
Pokiaľ ide o rozpočtové deficity v rokoch 2002 a 2003, Komisia považuje metodiku výpočtu očakávaných deficitov, ktoré sú poskytované v podobe pomoci za vhodnú a dostatočne reštriktívnu. Všetky prvky okrem kompenzácie akvizičných nákladov (pozri body 108 až 113 vrátane) súvisia priamo s plnením záväzku, ktorý spočíva v poskytovaní verejnej služby. Neexistuje žiadny dôvod, prečo predpokladať, že výdavkové položky sú umelo zvýšené, a keďže Holandsko angažovalo nezávislého konzultanta, mohlo vypočítať pomoc reštriktívne. Metodika obsahuje bližšiu analýzu počiatočného salda spoločnosti AVR Nuts, ktorá poskytuje dobrý východiskový bod pre odhady výdavkov a príjmov spoločnosti AVR Nuts v novej situácii. Variabilné náklady, priame fixné náklady a náklady vypočítané inými spoločnosťami spoločnosti AVR boli stanovené na základe podrobných členení. Investície a odpisy sú primerane zohľadnené v podobe podrobného investičného plánu na roky 2002-2016 a odpísaním nových investícií za 7,24 roka. Niektoré činitele zabezpečili, aby sa náklady nemohli umelo zvýšiť osobitnými investíciami alebo nerovnomerným odpisovaním. V pripomienkach dotknutých strán boli vyriešené rôzne otázky, nebol však predložený žiadny dôkaz o nadmernej kompenzácii. Okrem toho poruchy a technické problémy spôsobili za roky 2002 a 2003 straty v celkovej výške 12 miliónov EUR nad rámec vopred stanovených strát. Tým je vylúčená akákoľvek nadmerná kompenzácia v prospech spoločnosti AVR Nuts v tomto období.
(92)
Na obdobie 2004-2006 je pomoc stanovená na základe rovnakej metodiky. Preto Komisia vopred neočakáva, že by došlo k nadmernej kompenzácii. Vopred stanovený rozpočtový deficit v roku 2004 je založený presne na tej istej metodike a nárast vopred stanoveného deficitu, napriek zatvoreniu jednej z RBP, je úplne vysvetlený na základe rôznych výdavkových položiek v rámci tejto metodiky (pozri číselné údaje v prílohe I). Vzhľadom na vysoké straty nad rámec vopred stanovených deficitov za roky 2002 a 2003 nemôže byť prekvapujúca skutočnosť, že vopred stanovený deficit za rok 2004 bol napokon vyšší. Zatvorenie prvej RBP navyše mohlo znížiť variabilné náklady, jeho dopad na fixné náklady, ktoré predstavujú významnú časť celkových nákladov, však zostal obmedzený. V súlade so všeobecnou politikou Komisie však musí byť nadmerná kompenzácia nákladov na službu všeobecného hospodárskeho záujmu vylúčená nielen vopred, ale aj následne. Preto Komisia požaduje, aby Holandsko kontrolovalo skutočné náklady a v potrebnej miere prispôsobilo výšku pomoci za účelom zabrániť tomu, aby kompenzácia spoločnosti AVR Nuts umožnila dosiahnuť zo svojich činností zisk, ktorý je vyšší, ako je obvyklé pre tento druh činnosti v tomto odvetví.
(93)
Komisia akceptuje skutočnosť, že pomoc je možné poskytnúť ako kompenzáciu výdavkov za zatvorenie v súvislosti s dohodnutými investíciami, pokiaľ tie ešte neboli odpísané. Bez účinných záruk nie je možné očakávať, že prevádzkovateľ uzavrie dohodu o poskytovaní služieb na dobu piatich rokov, ktorá si vyžaduje značné investície. Odpísanie investícií počas obdobia, ktoré zodpovedá lehote platnosti dohody (päť rokov) by bolo takisto neprimerané. V dôsledku toho by vopred stanovené straty za toto obdobie - a teda aj pomoc - boli omnoho vyššie. V tomto bode predstavujú podmienky licenčnej dohody nevyhnutný a efektívny dôsledok kompenzačného systému. Skutočnosť, že tieto ustanovenia boli použité pred predpokladaným dátumom konca platnosti licenčnej dohody na tomto zistení nič nemení. Na základe informácií, ktoré poskytlo Holandsko Komisia predpokladá, že pre túto súčasť nebude poskytnutá nadmerná kompenzácia. Určitý počet bodov však nie je dostatočne jasný, najmä či príjmy z predaja aktív alebo zisky z ďalšieho používania na iné účely budú primerane zohľadnené. V dôsledku toho Komisia žiada, aby Holandsko kontrolovalo skutočné náklady aj v prípade tejto súčasti a primerane upravilo výšku pomoci.
(94)
Komisia môže takisto súhlasiť s tým, aby bola poskytnutá kompenzácia za dodatočné náklady v dôsledku toho, že RBP boli zatvorené skôr, ako sa plánovalo. Nie je možné zaviazať členský štát, aby pokračoval v plnení takejto dohody, najmä ak členský štát takto zaplatí menej, ako by pravdepodobne v prípade pokračovania týchto činností musel zaplatiť. Údaje, ktoré Holandsko o týchto dodatočných nákladoch poskytlo, sú pomerne podrobné. Rozličné prvky sa však zakladajú na odhadoch, pri ktorých sa zdá, že existuje veľmi veľký priestor pre nepresnosti. Okrem toho je možné zahrnúť iba náklady nevyhnutne súvisiace so službou všeobecného hospodárskeho záujmu a s urýchleným zatvorením a z dostupných informácií nie je dostatočne jasné, či to tak je v tomto prípade. V dôsledku toho Komisia žiada, aby Holandsko kontrolovalo skutočné náklady aj v prípade tejto súčasti a primerane upravilo výšku pomoci.
(95)
Záverom môže Komisia súhlasiť s tým, aby bola pomoc poskytnutá prostredníctvom použitia záruky za úhradu 30 % nákladov na búracie práce a čistenie. Ak by neexistovala žiadna záruka, prevádzkové deficity a prevádzková pomoc by boli pravdepodobne vyššie, pretože by bolo potrebné vyčleniť zodpovedajúcu čiastku ako rezervu. Náklady takto priamo súvisia s pôvodným cieľom politiky poskytovať uvedenú službu všeobecného hospodárskeho záujmu v Holandsku. Skutočné náklady však ešte nie sú známe, takže Komisia ďalej požaduje primeranú kontrolu.
(96)
Zhrňujúc všetky skutočnosti Komisia dospela k záveru, že nedochádza k poskytovaniu nadmernej kompenzácie za prevádzkové deficity za roky 2002 a 2003, ale že môže povoliť zostávajúce prvky pomoci iba vtedy, ak Holandsko zaručí, že počas celého obdobia neskôr nedôjde k poskytovaniu nadmernej kompenzácie, pričom sa zohľadnia aj vyššie deficity a prebytky za každý rok lehoty platnosti licencie. Pomoc môže umožniť, aby spoločnosť AVR Nuts za predmetné činnosti dosahovala primeraný zisk. V rámci dohody bolo riziko pre spoločnosť AVR obmedzené tým, že vopred stanovené straty budú v plnej výške kryté touto pomocou. Prevádzkové riziko však niesla z väčšej časti spoločnosť AVR (20). Takto teda činnosti neboli bez rizika, čo sa ukázalo aj v praxi. Vzhľadom na trhové podmienky a na rizikový profil spoločnosti AVR Nuts môže Komisia určite súhlasiť so ziskom v maximálnej výške výnosu z holandských štátnych dlhopisov zvýšeného o 2 percentá. Ak by sa v praxi ukázalo, že zisk prekročil túto hranicu, v tom prípade musí Holandsko upraviť výšku pomoci so spätnou účinnosťou a v súlade s článkom 88 ods. 3 Zmluvy oznámiť každú pomoc, ktorá spoločnosti AVR Nuts umožní prekročiť túto percentuálnu sadzbu zisku. Pri následnej kontrole je potrebné primerane preveriť, či nedošlo k poskytnutiu žiadnej nadmernej kompenzácie. Na tento účel Komisia vyžaduje podrobné monitorovacie správy a v týchto správach musia byť uvedené aspoň body stanovené v prílohe II tohto rozhodnutia.
(97)
Komisia dohliada na primeranosť opatrenia, aby prostriedky, ktoré sa používajú na splnenie úlohy všeobecného záujmu neviedli k zbytočnému narúšaniu podnikateľského prostredia. Konkrétnejšie je potrebné dohliadať na to, aby obmedzenia ustanovení Zmluvy o ES, a najmä obmedzenia hospodárskej súťaže a obmedzenia slobôd vnútorného trhu nezachádzali ďalej, ako je nevyhnutné na účelné vykonanie úlohy.
(98)
Komisia zastáva názor, že opatrenia, ktoré prijalo Holandsko, z veľkej časti spĺňajú požiadavku primeranosti. Je ťažké povedať, akými inými prostriedkami Holandsko mohlo zabezpečiť, aby bola k dispozícii dostatočná vnútroštátna kapacita na odstraňovanie nebezpečného odpadu. Žiadna z dotknutých strán nepreukázala, že na dosiahnutie tohto cieľa existujú menej rušivé alternatívy. Za primerané sa považujú aj tieto súčasti opatrenia.
(99)
Systém sadzieb za prevzatie založený na objemových zľavách: Keďže účelom tohto systému je udržať dostatočnú kapacitu na primerané odstraňovanie odpadu RBP, jeho samozrejmým dôsledkom je zamerať sa na maximálne využitie kapacity za účelom udržať náklady na čo najnižšej úrovni. Ako Holandsko preukázalo, všetci dodávatelia mohli uplatniť svoj nárok na tieto zľavy, či už priamo alebo pri dodaní odpadu prostredníctvom sprostredkovateľov. Preto je systém sadzieb za prevzatie založený na objemových zľavách oprávnený. Pomocou systému nediskriminačných sadzieb a objemových zliav pre všetkých dodávateľov - teda aj pre spoločnosť AVR IW - dochádza k obmedzeniu narúšania hospodárskej súťaže spôsobeného opatreniami. Aj keď v praxi možno existoval zmätok, nediskriminačný charakter systému mohol byť jasný pre všetky dotknuté strany. Holandsko prijalo dostatočné doplňujúce opatrenia na zvýšenie transparentnosti, keď sa zdalo, že v tejto oblasti je zmätok. Stanovením sadzby pre odpad s vysokou výhrevnou hodnotou na úrovni konkurujúcich alternatív odstraňovania došlo k obmedzeniu narúšania hospodárskej súťaže na trhu s týmto druhom odpadu. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že žiadna spoločnosť v Holandsku nebola povinná dodávať odpad RBP alebo nebezpečný odpad s vysokou výhrevnou hodnotou spoločnosti AVR Nuts alebo spoločnosti AVR IW. Naproti tomu je spoločnosť AVR Nuts na základe licenčnej dohody povinná prijať všetok odpad C2 a odpad RBP, ktorý sa jej ponúkne bez ohľadu na to, či sa súčasne dodáva aj nebezpečný odpad s vysokou výhrevnou hodnotou. V tomto bode Komisia nenašla dostatočné dôkazy o tom, že by na prvý pohľad malo ísť o zneužívanie dominantného postavenia zo strany spoločnosti AVR a licenčná dohoda určite neposkytuje žiadny základ pre takéto zneužívanie.
(100)
Kompenzácia za zatvorenie: Ustanovenia v licenčnej dohode v súvislosti s kompenzáciou zostatkovej účtovnej hodnoty ešte neodpísaných investícií, ktoré spoločnosť AVR vykonala počas doby platnosti dohody so súhlasom štátu, ktorá nastane v prípade, ak nedôjde k predĺženiu dohody je rovnako potrebné považovať za primerané. Bez takejto záruky nebolo možné oprávnene očakávať súhlas spoločnosti AVR. To isté platí pre záruku štátu za úhradu maximálne 30 % nákladov na búracie práce a čistenie pri likvidácii zariadení. Potrebné zbúranie stavieb a čistenie sú samozrejme vo verejnom záujme. Vzhľadom na 30 %-ný podiel v spoločnosti AVR Chemie je prijateľné, aby štát vzal na seba zodpovednosť za svoj podiel, kým zostávajúca zodpovednosť zostáva na druhom podielnikovi, spoločnosti AVR Holding.
(101)
Zachovanie pôvodne dvoch RBP: Komisia skúmala, či Holandsko muselo poskytnúť pomoc na zachovanie iba jednej RBP. Otázka je, či sa príspevok na uskutočnenie cieľov, o ktoré sa usilovalo Holandsko, so zachovaním druhej RBP vyrovná pomoci, ktorá si ho vyžaduje, a nepriaznivým dôsledkom pre hospodársku súťaž, ktoré z toho vyplývajú.
(102)
V tomto bode Komisia uznáva, že pre Holandsko môže byť oprávneným cieľom disponovať dostatočnou vnútroštátnou kapacitou na spracovávanie odpadu RBP s cieľom zabrániť nedostatku kapacity, v dôsledku ktorého by bol štát povinný povoliť vývoz tohto odpadu do zahraničia. Pri posudzovaní tejto skutočnosti nie je možné vyhnúť sa určitej flexibilnosti so zreteľom na skutočnosť, že toky odpadu C2 a odpadu RBP, ktoré budú vyprodukované sa nedali s určitosťou predpokladať, a so zreteľom na riziká týkajúce sa dostupnosti zariadení. Tieto riziká sa aj skutočne vyskytli, keď jedna z RBP bola v dôsledku porúch v roku 2002 na určitý čas zatvorená. Dostupná kapacita predstavovala v roku 2002 iba 73 % a v roku 2003 iba 75 % povolenej kapacity v objeme 100 000 ton. Preto museli holandské úrady v rozpore so svojím cieľom politiky povoliť vývoz odpadu RBP.
(103)
Pri porovnaní predpokladaných objemov odpadu RBP a kapacity oboch RBP je potrebné spomenúť tieto skutočnosti: Pri príprave licenčnej dohody koncom roka 2001/v polovici roka 2002 sa predpokladaná ponuka odpadu RBP odhadovala na zhruba 38 500 ton ročne. Tento odhad bol založený na skúsenostiach z minulosti. Na spracovanie sa vyžaduje minimálne rovnaký objem odpadu s vysokou výhrevnou hodnotou. Jedna RBP by bola na riadne spracovanie tohto množstva odpadu jednoznačne nedostačujúca. Pri tomto čísle je však potrebné uviesť tri kritické poznámky. Po prvé, časť predpokladanej dodávky odpadu RBP spoločnosti AVR Nuts bola pravdepodobne dôsledkom toho, že Holandsko používalo definíciu „odpadu určeného na zneškodnenie“ do začiatku roku 2003 reštriktívne. Po druhé, dotknuté strany poukázali na alternatívnu vnútroštátnu kapacitu na spracovanie odpadu RBP. Po tretie, pri zostavovaní odhadov údajne nebola zohľadnená možnosť, že spoločnosť AVR by časť odpadu spracovala vo svojich roštových peciach na spracovávanie domového odpadu (21). Na druhej strane sa však v odhade výslovne berie do úvahy vtedajší vývoj. Ponuka odpadu RBP na vývoz sa navyše každoročne mení a závisí od situácie na medzinárodnom trhu; situácia je takisto rôzna, pokiaľ ide o rôzne kategórie odpadu. Okrem toho začiatkom roku 2002 ešte existovala značná zásoba odpadu RBP, takže bola zaručená ponuka na začiatku rozhodujúceho obdobia. Odhad toku odpadu RBP by bol pravdepodobne nižší, ak by holandské úrady v roku 2002 tento odhad postavili na predpoklade správneho používania definície odpadu určeného na užitočné využitie, ale zdá sa málo pravdepodobné, že na základe údajov, ktoré boli v tom čase k dispozícii, by bol takýto odhad taký nízky, že holandské úrady by mohli s istotou rozhodnúť, že postačuje len jedna RBP. Niektoré z týchto tvrdení potvrdzuje skutočnosť, že v roku 2003, keď Súdny dvor už objasnil presnú definíciu „odpadu určeného na zneškodnenie“, bolo Holandsko ešte stále nútené skutočne povoliť vývoz odpadu RBP v dôsledku kapacitných problémov v spoločnosti AVR. Skutočnosť, že tok odpadu RBP do spoločnosti AVR sa skutočne znížil je možné do veľkej miery vysvetliť pomocou iných faktorov, ako je nárast vývozu. Pokiaľ ide o ostatnú kapacitu v Holandsku Komisia poukazuje na to, že značná časť tejto kapacity bola k dispozícii až od konca roku 2003 po vydaní požadovaných povolení pre najvýznamnejšie konkurujúce pyrolýzne zariadenie. Dotknuté strany neboli schopné preukázať, že holandské úrady museli už v roku 2002 počítať s dostatočnou alternatívnou vnútroštátnou kapacitou na spracovanie pre všetky druhy odpadu RBP, ktorý sa v Holandsku produkuje a dodáva sa na zneškodnenie.
(104)
Rozhodnutie o ponechaní dvoch RBP v prevádzke namiesto jednej spôsobilo zvýšenie objemu pomoci najmä kvôli investíciám, ktoré sa zdali nevyhnutné a ktoré sa následne museli kompenzovať v dôsledku zatvorenia. Časť týchto investícií však v čase podpisu licenčnej dohody nebola plánovaná. Dôsledky pre vopred stanovené prevádzkové deficity boli pomerne obmedzené, keďže tu do pomerne veľkej miery prevažovali fixné náklady. Komisia predpokladá, že dôsledky pre konkurentov zostali takisto pomerne obmedzené: neexistujú žiadne náznaky toho, že ponechanie dvoch RBP v prevádzke viedlo k tomu, že došlo k spaľovaniu väčšieho objemu odpadu RBP a iného nebezpečného odpadu. Využitie kapacity RBP na iné druhy odpadu - o ktorom neboli predložené žiadne dôkazy - je pomerne neúčelné a nie je možné usudzovať, že malo obzvlášť negatívny vplyv na konkurentov.
(105)
Vzhľadom na dosiaľ uvedené skutočnosti je Komisia toho názoru, že pôvodné rozhodnutie o ponechaní dvoch RBP v prevádzke je možné považovať za primerané a že rozhodnutia o zatvorení RBP neboli prijaté príliš neskoro.
(106)
Úloha spoločnosti AVR IW: spoločnosť AVR IW zabezpečovala veľkú časť administratívy spoločnosti AVR Nuts a bola súčasne konkurentom iných dodávateľov nebezpečného odpadu. Spoločnosť AVR IW takto získavala informácie o plánovanom a skutočnom objeme odpadu. Keďže ani jeden dodávateľ nebol povinný dodať spoločnosti AVR Nuts pôvodne uvedené množstvo a keďže skutočné sadzby a zľavy boli v konečnom dôsledku založené výlučne na skutočne dodanom objeme odpadu, je ťažké posúdiť, ako mohla spoločnosť AVR IW získať finančnú alebo strategickú výhodu zo svojej ústrednej pozície. Holandsko vyhlásilo, že spoločnosť AVR IW túto pozíciu nemohla zneužiť a Komisia takisto, okrem iného na základe pripomienok dotknutých strán, nemôže dospieť k tomuto záveru. Je možné, že spoločnosť AVR IW vo vlastnom mene ponúkala spracovanie odpadu za sadzby, ktoré boli nižšie ako sadzby spoločnosti AVR Nuts, to však nie je možné označiť za dôsledok schém pomoci a mohlo by to patriť do rámca konkurenčného konania; prípadní konkurenti mohli bez obmedzení postupovať podobným spôsobom. Aj keby spoločnosť AVR IW presmerovala časť odpadu RBP do svojich zariadení na spaľovanie domového odpadu (čo nebolo dokázané), nezdá sa, že by to viedlo k neprimeranému narušeniu, keďže každý dodávateľ s vedomosťami o odpade mohol dosiahnuť podobné zisky tak, že by jednoducho tento odpad ponúkol priamo iným zariadeniam na spaľovanie domového odpadu - spoločnosti AVR alebo iných spoločností. Keďže pomoc bola navyše stanovená na základe vopred stanoveného rozpočtu, Komisia predpokladá, že spoločnosť AVR si zvolila efektívne riešenia a nepresmerovala odpad, ak by to v dôsledku nedostatočného využívania zariadení viedlo k vyššej skutočnej strate. Takéto presmerovanie odpadu treba azda považovať skôr za účelné hospodárenie s odpadom v súlade s komunitárnymi zásadami.
(107)
Technologický vývoj: Komisia nepredpokladá, že opatrenia budú mať zvlášť negatívny dopad na vývoj alternatívnych technológií v oblasti odstraňovania a užitočného využitia odpadu. Ako uviedlo Holandsko, na podporu takéhoto vývoja existujú iné nástroje. V roku 2003 bolo napríklad udelené povolenie pre inovačné pyrolýzne zariadenie. Sadzby, ktoré účtovala spoločnosť AVR, boli omnoho vyššie ako sadzby, ktoré účtoval prevádzkovateľ tohto zariadenia, a preto treba rušivý dopad pomoci, pokiaľ ide o tento bod, pokladať za obmedzený.
(108)
Pomoc na akvizíciu odpadu: Na rozdiel od predošlých prvkov nie je možné považovať opatrenia za primerané, pokiaľ ide o akvizíciu odpadu, ako v prípade spoločnosti AVR IW, za ktorú spoločnosť AVR Nuts vypláca kompenzáciu z pomoci, ktorú získava od štátu. Komisia chápe, že na obmedzenie nákladov systému musí byť objem odpadu na spracovanie, a najmä objem odpadu RBP, v prípade ktorého sú sadzby za prevzatie najvyššie čo najväčší. Ako bolo uvedené v bode 99, z tohto dôvodu je možné akceptovať systém nediskriminačných objemových zliav. Naproti tomu je kompenzácia poskytovaná spoločnosti AVR za akvizíciu odpadu neprimeraným narušením hospodárskej súťaže, keďže spoločnosť AVR IW je jediným príjemcom. Jej konkurenti nedostávajú žiadnu porovnateľnú kompenzáciu akvizičných výdavkov, ktoré musia vynakladať. Pokiaľ ide o nebezpečný odpad s vysokou výhrevnou hodnotou, riešenie mohlo pri pretrvávajúcich deficitoch spočívať v znížení sadzieb za prevzatie nediskriminačným spôsobom. Aj v prípade odpadu RBP treba kompenzáciu akvizičných nákladov považovať za neprimeranú. Táto kompenzácia poskytuje spoločnosti AVR IW diskriminačnú výhodu na účely špecifickej činnosti, ktorá priamo konkuruje iným spoločnostiam, ktoré sa zaoberajú nakladaním s odpadom. Táto akvizícia nie je určite priamo vo verejnom záujme, ktorý zdôvodňuje pomoc vtedy, ak ide o odpad RBP, ktorý sa získava zo zahraničia. Ale aj v prípade odpadu RBP, ktorý pochádza z holandských zdrojov môže akvizícia stimulovať odstraňovanie v Holandsku na úkor užitočného využitia v Holandsku alebo inde. Za špecifických okolností to môže byť aj v rozpore so zásadou, že odpad sa spracováva blízko jeho zdroja. Čiastku určenú na akvizíciu vo výške 2,4 milióna EUR, ktorá bola obsiahnutá v pomoci založenej na vopred stanovenom rozpočte pre spoločnosť AVR Nuts a bola prevedená na spoločnosť AVR IW teda nie je možné zdôvodniť na základe článku 86 ods. 2 Zmluvy. Táto súčasť pomoci je preskúmaná v bode 6.3 pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť s článkom 87 ods. 2 a 3 Zmluvy.
6.3 Preskúmanie kompenzácie akvizície v porovnaní s článkom 87 Zmluvy
(109)
Komisia skúmala, či sa na kompenzáciu pre spoločnosť AVR IW na účely akvizičných nákladov vzťahujú výnimky podľa článku 87 ods. 2 a 3 Zmluvy. Výnimky podľa článku 87 ods. 2 Zmluvy by mohli slúžiť ako základ pre uznanie pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom. Pomoc však: a) nie je sociálnej povahy a nie je poskytovaná individuálnym spotrebiteľom; b) neslúži na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo inými mimoriadnymi udalosťami a c) nie je potrebná na vyrovnanie hospodárskych nevýhod spôsobených rozdelením Nemecka.
(110)
Na túto kompenzáciu sa nevzťahujú ani výnimky podľa článku 87 ods. 3 písm. a), b) a d) Zmluvy; tieto sa vzťahujú na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s vysokou nezamestnanosťou, na pomoc na uskutočňovanie projektov spoločného európskeho záujmu alebo odstraňovanie vážneho zlyhania hospodárstva členského štátu a na pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva. Holandsko sa neusilovalo zdôvodniť pomoc na základe jedného z týchto dôvodov.
(111)
Pokiaľ ide o prvú časť výnimky podľa článku 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy, najmä schémy pomoci na uľahčenie rozvoja určitých foriem hospodárskej činnosti, Komisia poukazuje na to, že pomoc nie je zameraná na výskum a vývoj, investície stredných a malých podnikov alebo záchranu alebo reštrukturalizáciu spoločnosti AVR IW. Pomoc neslúži ani na regionálny rozvoj, ani spoločnosť AVR IW nesídli v regióne, kde pre regionálnu pomoc prichádzajú do úvahy počiatočné investície. Preto nie je možné vyhlásiť pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom na základe toho, že by uľahčovala rozvoj určitých regiónov.
(112)
Komisia skúmala, či schéma pomoci z jediného ďalšieho dôvodu spĺňa kritériá výnimky podľa článku 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy, a najmä či sa na tento prípad vzťahuje rámcová úprava pomoci v oblasti životného prostredia. Keďže pomoc predstavuje prevádzkovú pomoc, Komisia skúmala pomoc v porovnaní s bodom E.3.1 rámcovej úpravy pomoci v oblasti životného prostredia. Nezdá sa však, že by pomoc bola nevyhnutná, ani nie je obmedzená na striktnú kompenzáciu dodatočných nákladov na výrobu so zreteľom na trhovú cenu príslušných výrobkov alebo služieb.
(113)
Keďže sa na túto kompenzáciu nevzťahuje žiadna z týchto všetkých výnimiek Komisia dospela k záveru, že táto pomoc je nezlučiteľná so spoločným trhom a musí sa vymáhať od príjemcu, spoločnosti AVR IW v súlade s článkom 14 Nariadenia (ES) č. 659/1999 podľa ustanovení kapitoly V Nariadenia Komisie (EÚ) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (22).
7 ZÁVER
(114)
Komisia dospela k záveru, že štátnu pomoc v prospech spoločnosti AVR Nuts predstavujú tieto opatrenia: 1) kompenzácia rozpočtových deficitov v rokoch 2002 a 2003; 2) kompenzácia rozpočtových deficitov v roku 2004 a za zostávajúce obdobie rokov 2005-2006; 3) kompenzácia nákladov na zatvorenie, ktorú tvorí a) kompenzácia nákladov na zatvorenie v súvislosti s dohodnutými investíciami, pokiaľ ešte neboli odpísané, a b) nákladov na zatvorenie v dôsledku predčasného ukončenia spracovávania odpadu v RBP, a 4) pomoc obsiahnutá v záruke. Pomoc je možné vyhlásiť za zlučiteľnú so spoločným trhom okrem časti na kompenzáciu nákladov na akvizíciu odpadu, keďže predstavuje kompenzáciu nákladov na službu všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy za predpokladu, že pomoc neprekročí sumu strát, ktoré v tomto období skutočne vznikli, pričom zostane priestor len na primeraný zisk. Preto Komisia žiada, aby Holandsko každoročne predkladalo správy o skutočnom využívaní pomoci a o ziskovosti činností v príslušnom roku. Holandsko musí takisto kontrolovať kompenzáciu nákladov na zatvorenie a pri tejto kontrole musí venovať pozornosť bodom, ktoré sú uvedené v prílohe II. Predbežná správa o tejto kontrole musí byť predložená Komisii najneskôr na jar 2006 a záverečná správa najneskôr na jar 2007. Okrem toho musí Holandsko oznámiť každú pomoc spoločnosti AVR Nuts, na základe ktorej môže táto spoločnosť dosiahnuť vyšší zisk ako je výnos z holandských štátnych dlhopisov zvýšený o 2 percentá. Táto pomoc nesmie byť vyplatená skôr, ako ju schváli Komisia v súlade s článkom 4 alebo 7 Nariadenia (ES) č. 659/1999.
(115)
Naproti tomu kompenzáciu vo výške 2,396 milióna EUR, ktorá bola prevedená na spoločnosť AVR IW na účely nákladov za akvizíciu odpadu nie je možné vyhlásiť za zlučiteľnú, keďže ju nie je možné považovať za primeranú kompenzáciu za službu všeobecného hospodárskeho záujmu. Ide skôr o kompenzáciu výdavkov, ktoré musia byť za normálnych okolností zahrnuté do rozpočtu spoločnosti, ktorá sa zaoberá hospodárením s odpadom, pre spoločnosť AVR IW. Na túto kompenzáciu sa nevzťahuje žiadna z výnimiek zo zákazu štátnej pomoci podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy. Táto časť pomoci sa teda musí vymáhať priamo od spoločnosti AVR IW. Preto Komisia Holandsku nariaďuje, aby spoločnosti AVR IW prikázalo vrátiť pomoc s úrokom podľa podmienok, ktoré sú stanovené v tomto rozhodnutí.
(116)
Komisia žiada Holandsko, aby predložilo požadované údaje na základe dotazníka, ktorý je k tomuto rozhodnutiu priložený ako príloha III, pričom jasne uvedie, ktoré opatrenia sú plánované a ktoré už boli prijaté na bezodkladné a skutočné vymoženie pomoci. Komisia žiada Holandsko, aby do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia poskytlo všetky písomnosti, ktoré potvrdzujú, že voči spoločnosti AVR IW bolo začaté vymáhacie konanie (ako napríklad príkazy na vrátenie, atď.),
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Kompenzácia prevádzkových deficitov, kompenzácia nákladov na zatvorenie rotačných bubnových pecí a záruka štátu uhradiť 30 % nákladov na búracie práce a čistenie, ktoré vyplývajú z licenčnej dohody medzi Holandskom a spoločnosťou AVR Nuts a ktoré dalo Holandsko čiastočne vykonať, predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy.
Článok 2
Za podmienok stanovených v článku 3 je štátna pomoc uvedená v článku 1 s výnimkou pomoci, ktorá je poskytovaná ďalej spoločnosti AVR IW uvedenej v článku 4, zlučiteľná so spoločným trhom, keďže poskytuje príjemcovi kompenzáciu nákladov na službu všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy.
Článok 3
1. Pomoc v prospech spoločnosti AVR Nuts nie je vyššia ako súčet vopred stanovených deficitov, skutočných dodatočných strát, ktoré spoločnosti AVR Nuts vznikli a primeraného zisku počas lehoty platnosti licenčnej dohody. Ak by sa zdalo, že zisk v období poskytovania pomoci je v skutočnosti vyšší ako výnos z holandských štátnych dlhopisov zvýšený o dve percentá, Holandsko so spätnou účinnosťou upraví výšku pomoci.
2. Holandsko predloží správu o vykonaní opatrení v roku 2004, ako aj výročné správy o vykonaní záruky za náklady na búracie práce a čistenie a o vykonaní opatrení pre skládku C2 počas zostávajúcej lehoty ich platnosti. Najneskôr na jar 2006 Holandsko predloží predbežnú správu o kontrole kompenzácie nákladov na zatvorenie a najneskôr na jar 2007 záverečnú správu. V týchto správach bude zdôvodnená kompenzácia, pričom budú primerane zohľadnené body uvedené v Prílohe II.
Článok 4
Pomoc v prospech spoločnosti AVR IW, ktorá spočíva v kompenzácii akvizičných nákladov vo výške 2,396 milióna EUR je nezlučiteľná so spoločným trhom.
Článok 5
1. Holandsko prijme všetky potrebné opatrenia na vymoženie pomoci uvedenej v článku 4 od spoločnosti AVR IW.
2. Vymáhanie sa bude realizovať bezodkladne a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva, pokiaľ tieto postupy pripúšťajú bezodkladný a skutočný výkon tohto rozhodnutia.
3. Pomoc, ktorá má byť vymáhaná obsahuje úrok odo dňa poskytnutia pomoci príjemcovi do dňa jej skutočného vrátenia.
4. Úrok sa vypočíta v súlade s ustanoveniami kapitoly V Nariadenia (ES) č. 794/2004.
Článok 6
1. Holandsko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia oznámi Komisii, ktoré opatrenia už prijalo a plánuje prijať za účelom vymoženia pomoci uvedenej v článku 4. Tieto údaje budú poskytnuté na základe dotazníka, ktorý je k tomuto rozhodnutiu priložený ako príloha III.
2. Holandsko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia poskytne všetky písomnosti, ktoré potvrdzujú, že voči spoločnosti AVR IW bolo začaté vymáhacie konanie.
Článok 7
Toto rozhodnutie je určené Holandskému kráľovstvu.
V Bruseli 22. júna 2005