ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 16. marca 2005
o schéme štátnej pomoci C 8/2004 (ex NN 164/2003), ktorú zaviedlo Taliansko v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov
[oznámené pod číslom K(2005) 591]
(Iba text v talianskom jazyku je autentický)
(Text s významom pre EHP)
(2006/261/ES)
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 88 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zúčastnených strán, aby predložili svoje pripomienky v zmysle uvedených článkov (1),
keďže:
I POSTUP
1.
Dňa 2. októbra 2003 vstúpilo v Taliansku do platnosti vládne nariadenie (Decreto Legge) č. 269 z 30. septembra 2003 týkajúce sa „Naliehavých opatrení na podporu rozvoja a úpravu vývoja verejných financií“ („Disposizioni urgenti per favorire lo sviluppo e la correzione dell'andamento dei conti pubblici“) („DL 269/2003“) uverejnením v Úradnom vestníku Talianskej republiky č. 229 z 2. októbra 2003. Článok 1 ods. 2 písm. d) a článok 11 vládneho nariadenia DL 269/2003 ustanovujú špecifické daňové výhody pre spoločnosti, ktorým bolo povolené kótovanie na jednom z regulovaných trhov Európskej únie v období medzi 2. októbrom 2003 a 31. decembrom 2004. Článok 1 odsek 1 písm. d) a článok 11 vládneho nariadenia DL 269/2003 boli neskôr premenené na zákon bez zmien a doplnení prostredníctvom zákona (legge) č. 326 z 24. novembra 2004 („L 326/2003“), ktorý bol uverejnený v Úradnom vestníku Talianskej republiky č. 274 z 25. novembra 2003.
2.
V liste z 22. októbra 2003 (D/56756) Komisia vyzvala talianske orgány, aby predložili informácie o predmetných výhodách a ich uvedení do platnosti, s cieľom zistiť ich prípadný charakter štátnej pomoci v zmysle článku 87 zmluvy. V tom istom liste Komisia Taliansku pripomenula jeho povinnosť oznamovať Komisii, pred samotným zavedením do platnosti všetky opatrenia, ktoré by mohli predstavovať pomoc v zmysle článku 88 ods. 3 zmluvy.
3.
V listoch z 11. novembra 2003 (A/37737) a z 26. novembra 2003 (A/38138) talianske orgány predložili požadované informácie. Dňa 19. decembra 2003 (D/58192) Komisia opäť pripomenula Taliansku svoje povinnosti v zmysle článku 88 ods. 3 zmluvy a vyzvala talianske úrady, aby informovali potenciálnych príjemcov výhod o dôsledkoch vyplývajúcich - na základe zmluvy a článku 14 vykonávacieho nariadenia Rady č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2), z prípadného zistenia, že výhody predstavujú nelegálnu pomoc uplatňovanú bez predchádzajúceho povolenia zo strany Komisie.
4.
V liste z 18. februára 2004 (SG 2004 D/200644) Komisia informovala Taliansko o svojom rozhodnutí začať konanie ustanovené v článku 88 ods. 2 zmluvy v súvislosti s daňovými výhodami udeľovanými Talianskom v prospech spoločností, ktoré boli nedávno prijaté do kótovania na burze.
5.
V liste z 22. apríla 2004 (A/32918) talianske orgány predložili svoje pripomienky.
6.
Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania bolo uverejnené 3. septembra 2004 v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, v ktorom boli zúčastnené strany vyzvané predložiť svoje pripomienky (3).
7.
Dňa 16. a 27. septembra 2004 sa uskutočnili dve stretnutia medzi predstaviteľmi Komisie a talianskej daňovej správy s cieľom prehodnotiť niektoré aspekty opatrenia.
8.
Faxom zo 4. októbra 2004 (A/37459) boli doručené pripomienky zo strany talianskej burzy cenných papierov Borsa Italiana SpA. V liste z 28. októbra 2004 (D/57697) Komisia zaslala tieto pripomienky talianskym orgánom. V liste z 2. decembra 2004 (A/39473) talianske orgány predložili komentáre k týmto zaslaným pripomienkam.
II OPIS OPATRENIA
9.
Opatrenie ustanovuje dve série daňových výhod spojených s kótovaním na burze cenných papierov spoločností podliehajúcich talianskej dani zo zisku právnických osôb.
10.
V zmysle článku 11 DL 269/2003 spoločnosti, ktorých akcie sú kótované na regulovanom trhu niektorého z členských štátov Európskej únie v období od 2. októbra 2003 do 31. decembra 2004, môžu využiť počas troch rokov zníženie sadzby dane z príjmu na 20 % (bežne uplatňovaná sadzba: 35 % v roku 2003 a 33 % v roku 2004). Táto „zvýhodnená sadzba“ je uplatniteľná, len ak kótované spoločnosti zvýšia svoje čisté imanie aspoň o 15 % v dôsledku počiatočnej verejnej ponuky (IPO) svojich akcií a za predpokladu, že tieto spoločnosti ešte nie sú kótované na jednej z európskych búrz. Maximálna výška zisku, na ktorú je možné uplatniť zníženú sadzbu, je 30 miliónov eur ročne, a preto sa pomoc môže rovnať maximálnej čiastke 4,5 miliónov eur (35 - 20 % = 15 % z 30 miliónov) v roku 2003, zatiaľ čo v roku 2004 táto čiastka nemôže byť vyššia ako 3,9 miliónov eur (33 - 20 % = 13 % z 30 miliónov).
11.
V prípade následného vylúčenia kótovanej spoločnosti z burzy v uvedenom období sa bude daňová výhoda uplatňovať len na obdobia, počas ktorých sa s akciami spoločnosti v skutočnosti obchodovalo na burze cenných papierov. Využívanie tejto výhody zostáva nezmenené v prípade, že spoločnosť je neskôr kótovaná na inej európskej burze, ktorá zaručuje rovnajú úroveň ochrany investorov ako zabezpečuje talianska burza.
12.
Pre kótované spoločnosti, ktoré spĺňajú podmienky ustanovené v článku 11 vládneho nariadenia DL 269/2003, článok 1 ods. 1 písm. d) vládneho nariadenia DL 269/2003 ustanovuje odpočítanie zo zdaniteľného zisku čiastky zodpovedajúcej kótovacím nákladom pre IPO v roku 2004. Tento odpočet zdaniteľného zisku sa pripočíta k bežnému odpočtu vynaložených nákladov na IPO, ktoré sú považované z daňového hľadiska za akékoľvek iné náklady spoločnosti. Náklady vynaložené na transakcie v rámci IPO zahŕňajú najmä náklady na hĺbkovú analýzu spoločnosti (analýza „due diligence“), náklady na externé poradenstvo a úradné poplatky spojené s touto transakciou, ktoré sa v prípade talianskej burzy pohybujú medzi 3,5 % a 7 % dohodnutej čiastky pri príležitosti uskutočnenia predmetnej operácie. V prípade využitia tohto odpočtu zo zdaniteľného zisku musia spoločnosti získať od externého revízora účtov potvrdenie o skutočne vynaložených nákladoch.
13.
Odpočet zo zdaniteľného zisku ustanovený v článku 1 ods. 1 písm. d) vládneho nariadenia DL 269/2003 spôsobuje zníženie efektívneho daňového zaťaženia na rok 2004, pretože výška odvoditeľnej dane sa zníži o 33 % (alebo o sadzbu dane z príjmu právnických osôb stanovenú na rok 2004, neberúc do úvahy nominálnu sadzbu zníženú o 20 %, ktorá sa uplatňuje ako vyššie uvedená prémia pri uvedení na burzový trh) výšky prijateľných nákladov vynaložených v súvislosti so vstupom na burzový trh. Na základe talianskeho systému preddavkov dane zo zisku právnických osôb platia spoločnosti dve splátky dane splatnej v daňovom období 2004 vyplývajúce z odhadu dane, ktorú predpokladajú platiť v roku 2004, berúc do úvahy zníženie na základe uvedenej schémy. Aby sa zabránilo uplatňovaniu výhody na preddavky dane 2005 (čo by nastalo, ak by sa preddavky vypočítavali na základe - znížených - daní uhradených v roku 2004), článok 1 ods. 1 písm. d) vládneho nariadenia DL 269/2003 ustanovuje, že preddavok dane na rok 2005 sa počíta na základe dane splatnej v roku 2004 bez uplatnenia predmetnej daňovej výhody.
14.
Obidve výhody ustanovené v článku 1 ods. 1 písm. d) vládneho nariadenia 269/2003 a v článku 11 vládneho nariadenia DL 269/2003 majú preto rôzne časové obmedzenia. Zatiaľ čo výhoda tvorená odpočítaním zdaniteľného zisku je uplatniteľná len v roku 2004, výhoda spočívajúca v prémii pri uvedení na burzový trh je uplatniteľná odo dňa uvedenia spoločnosti na burzový trh (kótovania) a počas obdobia troch rokov. Talianske orgány potvrdili, že výhody nemajú žiaden vplyv na preddavok dane splatný v roku 2003, ale sú dostupné len v roku 2004 a len v súvislosti s článkom 11 vládneho nariadenia DL 269/2003 počas troch rokov nasledujúcich po uvedení na burzový trh (kótovaní).
15.
Počas predloženia vládneho nariadenia, ktorým sa ustanovuje daňová výhoda, talianska vláda predpokladala, že opatrenie sa bude týkať 10 potenciálnych príjemcov v roku 2003 a 25 v roku 2004 a zároveň stanovila negatívny vplyv na daňové výnosy vo výške 7,2 miliónov eur v roku 2003 a 27,7 miliónov eur v roku 2004. Pre ďalšie dva roky nasledujúce po uplatňovaní opatrenia nebol predložený žiaden odhad.
III DÔVODY, NA ZÁKLADE KTORÝCH BOLO ZAČATÉ KONANIE
16.
Pri začatí konania vo veci formálneho zisťovania Komisia uviedla, že opatrenie zodpovedá všetkým ustanoveným kritériám, pretože je možné ho považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy. Komisia obzvlášť zdôraznila, že opatrenie poskytuje dva druhy hospodárskych výhod. V prvom rade zavádza v prospech spoločností kótovaných na burze cenných papierov zníženú sadzbu vo výške 20 % dane zo zisku právnických osôb, čím zvyšuje počas troch rokov vykázaný zisk týchto spoločností pre akúkoľvek hospodársku činnosť. Vďaka zavedeniu zníženia nominálnej sadzby, spoločnosti v podstate využívajú zníženie daní v roku, v ktorom sú uvedené na burzový trh, ako aj počas dvoch nasledujúcich rokov. Po druhé táto schéma znižuje prostredníctvom odpočítania zo zdaniteľného zisku čiastky zodpovedajúce nákladom vynaloženým na IPO, zdaniteľný zisk počas daňového obdobia, v ktorom nastalo uvedenie spoločnosti na burzový trh. Tieto zníženia sa okrem toho premietajú do uplatňovania nižšej efektívnej daňovej sadzby v roku 2004.
17.
Komisia poznamenala, že vyššie uvedené daňové úľavy zjavne zvýhodňujú niektoré podniky. Komisia okrem toho uviedla, že predmetné daňové výhody predstavujú svojím charakterom zvýhodnenie podnikov so sídlom v Taliansku. Zahraničná spoločnosť podnikajúca v Taliansku prostredníctvom stálej organizácie alebo inej organizácie v podobe agentúry, pobočky alebo dcérskej spoločnosti v zmysle článku 43 zmluvy, môže využiť zníženie efektívnej sadzby len pre časť svojich činností, ktoré je možné pripísať týmto talianskym organizáciám; ale takéto rozlišovanie, ktoré môže byť oprávnené z daňového hľadiska na základe princípu teritoriality daňového systému, nie je prípustné, ak ide o štátnu pomoc, pretože toto opatrenie zjavne uvádza zahraničné spoločnosti, ktoré vykonávajú podnikateľskú činnosť v Taliansku do konkurenčne znevýhodnenej pozície vzhľadom na talianske spoločnosti.
18.
Komisia okrem toho pripomenula, že aj keď sú daňové výhody schémy formálne prístupné všetkým spoločnostiam kótovaným na burzách cenných papierov na niektorom európskom regulovanom trhu, a preto schéma zdanlivo nerozlišuje medzi spoločnosťami kótovanými v Taliansku a spoločnosťami kótovanými na niektorej burze cenných papierov v inom členskom štáte, opatrenie v skutočnosti uprednostňuje len spoločnosti, ktoré sú kótované po prvýkrát počas uvedeného krátkeho obdobia. V tejto súvislosti Komisia zdôraznila, že predpisy upravujúce uvedenie na burzový trh (kótovanie) predpisujú sériu prísnych podmienok a najmä preukázanie majetkovej a finančnej stability náležite potvrdené účtovnými závierkami a posudkom externých revízorov. Spoločnosti, ktoré žiadajú o uvedenie na burzový trh, musia byť zriadené v podobe akciových spoločností, aby bola zabezpečená plná prenosnosť akcií a musia spĺňať mnohé minimálne požiadavky v oblasti kapitalizácie. Podľa Komisie časové obmedzenia ustanovené v tejto schéme vylučujú de facto mnohých potenciálnych príjemcov uvedených zvýhodnení.
19.
V rozhodnutí o začatí konania Komisia podčiarkla, že opatrenie obsahuje použitie štátnych zdrojov prostredníctvom zrieknutia sa daňových výnosov a že by mohlo narušiť konkurenciu medzi podnikmi a obchod v rámci spoločného trhu, keďže spoločnosti využívajúce túto výhodu sú kótovanými spoločnosťami a podnikajú na trhoch, ktoré sú charakteristické silnou konkurenčnou dynamikou a v ktorých sa rozvíja obchod v rámci Spoločenstva.
20.
Komisia nakoniec uviedla, že selektívny charakter predmetných daňových úľav sa nezdá byť odôvodnený povahou alebo všeobecnou štruktúrou talianskeho daňového systému a že schéma sa nezdá byť určená na kompenzovanie prípadných vynaložených nákladov, keďže výška pomoci nie je pomerná k špecifickým nákladom vynaloženým pri vstupe na burzový trh. Okrem toho sa nezdala byť uplatniteľná žiadna z výnimiek ustanovených v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy.
IV PRIPOMIENKY TALIANSKA A OSTATNÝCH ZÚČASTNENÝCH STRÁN
21.
Talianske orgány a talianska burza cenných papierov Borsa Italiana SpA, jediná tretia osoba, ktorá predložila pripomienky, vyjadrili v podstate tri námietky.
22.
Po prvé je podľa talianskych orgánov a talianskej burzy cenných papierov Borsa Italiana SpA potrebné považovať schému za všeobecné opatrenie daňovej politiky, ktorého cieľom je podporovať vstup talianskych spoločností na burzový trh, pomocou ktorého by sa zvrátil negatívny vývoj zaznamenaný v posledných rokoch a posilnila by sa kapitalizácia a konkurencieschopnosť na svetových trhoch; ako taká, táto schéma nepatrí do oblasti kontroly štátnej pomoci.
23.
Po druhé táto schéma nemá vplyv na hospodársku súťaž, pretože akákoľvek spoločnosť bude môcť využiť uvedenú výhodu, ak vstúpi na trh niektorej z európskych búrz cenných papierov. Schéma platí všeobecným spôsobom na všetky sektory hospodárskej činnosti a na všetky priemyselné odvetvia; preto ide o neselektívne opatrenie.
24.
Nakoniec táto schéma mená vplyv na hospodársku súťaž pretože obsahuje obmedzenia v oblasti časového uplatnenia a rozpočtovej dotácie a taktiež z dôvodu, že zahraničné spoločnosti môžu rovnako využívať predmetné výhody.
V HODNOTENIE OPATRENIA
25.
Po zohľadnení pripomienok predložených talianskymi orgánmi Komisia potvrdzuje svoju pozíciu vyjadrenú v liste z 18. februára 2004, ktorým bolo začaté konanie vo veci formálneho zisťovania, podľa ktorého predmetná schéma predstavuje štátnu pomoc, pretože zodpovedá kritériám ustanoveným v tejto oblasti článkom 87 ods. 1 zmluvy.
26.
Komisia uvádza, že predmetné opatrenie poskytuje zjavné selektívne výhody, pretože sa odkláňa od normálneho fungovania daňového systému a uprednostňuje niektoré podniky alebo niektoré výroby, pretože vytvára špecifickú schému, ktorú môžu využívať len spoločnosti, ktoré sú schopné vstúpiť na burzový trh počas obdobia ustanoveného schémou, čím sa následne vylúčia podniky, ktoré sú už prítomné na burzovom trhu, podniky, ktoré nespĺňajú podmienky na vstup na burzový trh a podniky, ktoré sa napriek tomu rozhodnú nevstúpiť na burzový trh v tomto období.
27.
Argument Talianska, podľa ktorého schéma predstavuje opatrenie daňovej politiky a teda nepatrí do oblasti uplatňovania noriem o štátnej pomoci, nie je možné prijať a výnimka z normálneho daňového režimu nie je oprávnená na základe charakteru talianskeho daňového systému, pretože nezodpovedá žiadnemu význačnému rozdielu z daňového hľadiska medzi situáciou kótovaných spoločností a nekótovaných spoločností na burzovom trhu. Táto schéma ustanovuje najmä zníženie daňovej sadzby zaťažujúcej budúce zisky dosiahnuté príjemcami, a preto nie je možné považovať ju za primeranú, pretože tieto zisky nemajú žiaden vzťah so skutočnosťou, či príjemcovia vstúpili na burzový trh, so štruktúrou ich kapitálu a s ostatnými charakteristikami spojenými so vstupom na burzový trh. Nakoniec schému nie je možné odôvodniť ani na základe svojich špecifických cieľov, keďže jej krátke trvanie ju robí neprístupnou pre mnohých potenciálnych príjemcov.
28.
Taktiež odpočítanie zdaniteľného zisku predstavuje ako také výnimočnú výhodu, pretože sa pridáva k normálnemu odpočtu nákladov. Aj keď podobné opatrenie by mohlo byť potenciálne považované za odôvodnené na základe špecifického cieľa sledovaného schémou na základe jurisdikcie Súdneho dvora (4), Komisia zdôrazňuje, že krátke trvanie opatrenia je v protiklade so špecifickým cieľom podpory vstupu spoločností na burzové trhy, pretože de facto vylučuje mnohých potenciálnych príjemcov.
29.
Čo sa týka námietky, podľa ktorej schéma neposkytuje špecifickú výhodu, a preto nemôže spôsobovať narušenie hospodárskej súťaže a obchodu v Spoločenstve zvýhodňovaním podnikov, ktoré napriek tomu podliehajú rôznym daňovým legislatívnym systémom, Komisia sa odvoláva na príslušnú jurisdikciu Súdneho dvora (5), ktorá potvrdzuje, že výnimočné daňové opatrenie, ktoré nie je odôvodnené charakterom daňového systému alebo špecifickým charakterom opatrenia, sa môže prejaviť ako štátna pomoc.
30.
Komisia zdôrazňuje, že v inom rozhodnutí (6) Súdny dvor potvrdil hodnotenie Komisie, podľa ktorého sa štátne daňové opatrenie napriek formálnemu všeobecnému charakteru prejavovalo ako štátna pomoc, pretože de facto uprednostňovalo vo veľkej miere niektoré štátne priemyselné odvetvia. V uvedenom prípade Komisia zdôrazňuje, že daňová výhoda, ktorá sa udeľuje ako výnimka z normálneho daňového režimu v prospech všetkých podnikov zdaniteľných v Taliansku, ktoré vstúpia na burzu cenných papierov na regulovanom trhu, môže mať relevantné účinky na podniky istých rozmerov a môže narúšať hospodársku súťaž zlepšovaním konkurenčnej pozície uvedených spoločností vzhľadom na ich konkurentov, ktorí nie sú zaregistrovaní v Taliansku. Okrem toho pomoc, keďže sa udeľuje prostredníctvom daňového systému, poskytuje zvýhodnenie najmä talianskym spoločnostiam za predpokladu, že pre talianske podniky sa nižšie zdaňovanie uplatňuje na zisky dosiahnuté v celosvetovom meradle, zatiaľ čo zahraničné spoločnosti ju môžu využiť len pre časť svojich ziskov dosiahnutých v Taliansku a za týchto podmienok sa nachádzajú v znevýhodnenej pozícii. Takýto rozdiel v zaobchádzaní je možné zo zákona odôvodniť charakterom daňového systému, ale v uvedenom prípade toto odôvodnenie nedovoľuje skutočnosť, že schéma predstavuje výnimočnú výhodu, ktorú nie je možné odôvodniť v rámci bežnej správy daňového systému.
31.
Čo sa týka obmedzenej časovej účinnosti schémy, Taliansko tvrdí, že obmedzenie potenciálneho množstva príjemcov (len spoločnosti, ktoré vstúpili na burzový trh do 31. decembra 2004) bolo zavedené z rozpočtových dôvodov. Táto skutočnosť by mohla byť nakoniec považovaná ako ďalší prvok na podporu záveru, že vplyv tohto opatrenia na hospodársku súťaž je o niečo menší. Komisia tvrdí, že obmedzená dotácia rozpočtu ustanovená touto daňovou výhodou neznižuje ani subvenčný charakter tohto opatrenia, ani narušenia hospodárskej súťaže, ktoré z nej vyplývajú. Táto schéma definuje zmenu (prostredníctvom daňového mechanizmu) konkurenčnej pozície niektorých podnikov, ktoré vykonávajú obchodné činnosti v sektoroch otvorených medzinárodnej hospodárskej súťaži, a preto predstavuje pomoc, ktorá hrozí narušením hospodárskej súťaže.
32.
Komisia preto prichádza k záveru, že toto opatrenie poskytuje stanoveným príjemcom špecifické daňové výhody znižujúce náklady, ktoré musia títo príjemcovia vynakladať pri vykonávaní svojich hospodárskych činností.
33.
Komisia sa domnieva, že predmetné výhody sú udeľované štátom alebo prostredníctvom štátnych zdrojov. Keďže Taliansko nepredložilo námietky v tejto súvislosti, Komisia potvrdzuje hodnotenie, ktoré bolo vyjadrené pri začatí konania vo veci formálneho zisťovania, v zmysle ktorého výhoda pochádza zo štátnych zdrojov, pretože spočíva v zrieknutí sa daňových výnosov, ktoré podľa zákona poberá talianska štátna pokladňa.
34.
Na základe hodnotenia vplyvu opatrenia Komisia potvrdzuje hodnotenie, ktoré vykonala pri začatí konania vo veci formálneho zisťovania, v zmysle ktorého toto opatrenie môže narúšať hospodársku súťaž medzi podnikmi a obchod medzi členskými štátmi, pretože spoločnosti využívajúce túto výhodu môžu podnikať na medzinárodných trhoch a vykonávať obchodné a iné hospodárske činnosti na trhoch charakteristických silnou konkurenciou. Podľa konsolidovanej jurisdikcie Súdneho dvora (7), aby opatrenie narúšalo hospodársku súťaž stačí, ak sa príjemca pomoci nachádza v hospodárskej súťaži s inými podnikmi na trhoch otvorených hospodárskej súťaži.
35.
Pri žiadosti o vstup na regulovaný burzový trh spoločnosti sledujú rôzne významné finančné ciele, medzi ktorými a) zvýšenie a diferencovanie zdrojov financovania určené na nadobudnutie činností a akcií; b) zvýšenie svojej vlastnej finančnej schopnosti vzhľadom na držiteľov dlžných úpisov, dodávateľov a iných veriteľov, ktorí prijímajú akcie ako úverovú záruku; c) získanie trhového ohodnotenia s cieľom uľahčiť v akejkoľvek chvíli operácie fúzie a akvizície. Udelením výnimočnej daňovej úľavy pre spoločnosti, ktoré sa rozhodnú vstúpiť na burzový trh, táto schéma zlepšuje konkurenčnú pozíciu a finančnú schopnosť týchto spoločností oproti konkurenčných spoločnostiam. Keďže uvedené účinky môžu uprednostniť talianskych príjemcov podnikajúcich na trhoch, v ktorých prebieha obchod v rámci Spoločenstva, Komisia sa domnieva, že aj z tohto dôvodu má táto schéma vplyv na obchod a narúša hospodársku súťaž.
36.
Komisia okrem toho pripomína, že k 31. decembru 2004 vstúpilo na burzový trh desať spoločností (nárast o 100 % vzhľadom na prechádzajúci rok) (8). Schéma udeľuje spoločnostiam, ktoré vstúpili na burzový trh právo na daňové výhody, ktoré sú priamo úmerné ich budúcim ziskom. Spoločnosti, ktoré vstúpili na taliansky burzový trh patria do rôznych sektorov, od výrobného sektora po sektor verejných služieb a tieto sektory sú otvorené medzinárodnej hospodárskej súťaži. Ani talianske orgány, ani tretie zúčastnené strany nepredložili argumenty, na základe ktorých z dôvodu niektorých špecifických charakteristík príjemcov udelené výhody nemôžu mať vplyv na hospodársku súťaž a na obchod v rámci Spoločenstva. Na základe predpokladov založených na výnosoch dosiahnutých príjemcami výhody počas troch rokov pred ich vstupom na burzový trh, Komisia vypočítala, že každá spoločnosť bude môcť využiť podstatné zníženie daní. Z výpočtov Komisie napríklad vyplýva, že zníženie daní, ktoré by mohol využiť jeden z príjemcov samostatne počas obdobia 2004-2007, by mohlo predstavovať čiastku 75 miliónov eur. Avšak z dôvodu ustanovenia o obmedzení daňovej úľavy uvedeného v článku 11 vládneho nariadenia DL 269/2003 popísaného vyššie, výhoda by nemohla presiahnuť 11,7 milióna eur počas troch po sebe nasledujúcich rokov. V žiadnom prípade však argumenty predložené Talianskom neumožňujú dospieť k záveru, že výhody vyplatené samostatným príjemcom, by mohli patriť do obmedzenia pomoci de minimis.
37.
Komisia uzatvára, že narušenie hospodárskej súťaže spôsobené touto schémou v rôznych sektoroch, v ktorých podnikajú jej príjemcovia, je podstatné, keďže títo príjemcovia majú často dominantné postavenie v príslušných sektoroch v Taliansku, čo opodstatňuje negatívne hodnotenie vyjadrené v súvislosti s touto schémou.
38.
Talianske orgány zaviedli schému bez predchádzajúceho oznámenia Komisii a teda bez dodržania povinností ustanovených v článku 88 ods. 3 zmluvy. Keďže podľa článku 87 ods. 1 zmluvy táto schéma predstavuje štátnu pomoc a bola zavedená bez predchádzajúceho schválenia Komisiou, opatrenie má charakter nelegálnej pomoci.
39.
Predmetné opatrenie prestavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy a jeho zlučiteľnosť so spoločným trhom je preto potrebné hodnotiť vo svetle výnimiek ustanovených v článku 87 ods. 2 a v článku 87 ods. 3 zmluvy.
40.
Talianske orgány výslovne nepopreli hodnotenie Komisie vyjadrené v liste z 18. februára 2004 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, podľa ktorého nie je v tomto prípade uplatniteľná žiadna z výnimiek ustanovených v článku 87 ods. 2 a 3 zmluvy, na základe ktorých štátnu pomoc je možné považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom. Komisia nezistila nové prvky, ktoré by tento záver vyvrátili.
41.
V tomto prípade výhody buď nie sú spojené so žiadnymi výdavkami alebo sú spojené s výdavkami, pre ktoré nie je možné poskytnúť pomoc v zmysle nariadení o kategorických oslobodeniach alebo o usmerneniach Spoločenstva.
42.
Výnimky ustanovené v článku 87 ods. 2 zmluvy týkajúce sa pomoci sociálnej povahy poskytovanej jednotlivým spotrebiteľom, pomoci určenej na náhradu škôd spôsobených prírodnými katastrofami alebo inými mimoriadnymi udalosťami a pomoci poskytnuté hospodárstvu určitých oblastí Nemeckej spolkovej republiky sa v tomto prípade neuplatňujú.
43.
Taktiež nie je uplatniteľná výnimka ustanovená v článku 87 ods. 3 písm. a) zmluvy o oprávnenosti pomoci určenej na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo oblastí s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou, keďže opatrenie platí pre celé územie Talianska a nielen v oblastiach, na ktoré sa odkazuje článok 87 ods. 3 písm. a). Táto schéma sa nakoniec žiadnym spôsobom nepodieľa na rozvoji týchto oblastí.
44.
Okrem toho túto schému nie je možné považovať za dôležitý projekt spoločného európskeho záujmu a taktiež jeho cieľom nie je napraviť vážne poruchu fungovania hospodárstva Talianska v zmysle článku 87 ods. 3 písm. b) zmluvy. Táto schéma tiež nemá za cieľ podporovať kultúru a zachovanie kultúrneho dedičstva v zmysle článku 87 ods. 3 písm. d) zmluvy.
45.
Nakoniec je túto schému potrebné hodnotiť vo svetle článku 87 ods. 3 písm. c) zmluvy. Tento článok ustanovuje, že pomoc určená na podporu rozvoja určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí môže byť prijateľná za predpokladu, že neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. Daňové úľavy poskytované predmetnou schémou nie sú spojené so špecifickými investíciami, s vytvorením pracovných miest alebo so špecifickými projektmi. Tieto úľavy predstavujú jednoducho zníženie daňového zaťaženia, ktoré musia zúčastnené podniky podľa zákona znášať počas vykonávania svojej podnikateľskej činnosti, a preto je potrebné ich považovať za štátnu pomoc určenú na prevádzku podnikov, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom.
VI ZÁVERY
46.
Komisia dospela k záveru, že daňové úľavy poskytované predmetným opatrením predstavujú štátnu pomoc určenú na prevádzku podnikov, na ktorú nie je možné uplatniť žiadnu výnimku zo všeobecného zákazu pre túto pomoc, a preto je nezlučiteľná so spoločným trhom. Komisia okrem toho tvrdí, že Taliansko zaviedlo predmetné opatrenie do účinnosti nelegálne.
47.
Zistenie nelegálne poskytnutej štátnej pomoci a pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom zahrňuje ako bežný následok vrátenie samotnej pomoci od príjemcov. Prostredníctvom vrátenia pomoci sa v čo najlepšej možnej miere obnoví konkurenčná pozícia z obdobia pred zavedením pomoci.
48.
Aj keď toto konanie bolo ukončené krátko po skončení prvého daňového obdobia, v ktorom táto schéma prináša svoje účinky a teda pred tým, ako bola splatná daň väčšiny príjemcov, Komisia nemôže vylúčiť, že niektoré podniky už pomoc využili napríklad prostredníctvom nižších daňových preddavkov za bežné daňové obdobie.
49.
Komisia okrem iného poznamenáva, že v dôsledku začatia konania vo veci formálneho zisťovania, talianske orgány verejne upozornili potenciálnych príjemcov pomoci v rámci schémy o možných následkoch spôsobených zistením zo strany Komisie, že predmetné opatrenie predstavuje nezlučiteľnú pomoc so spoločným trhom. Komisia tvrdí, že je však potrebné vykonať vrátenie pomoci, ktorá bola prípadne poskytnutá príjemcom.
50.
Za týmto účelom musí Komisia požiadať Taliansko o vyzvanie potenciálnych príjemcov pomoci vrátiť, do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia, pomoc s úrokmi vypočítanými podľa kapitoly V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (9). V prípade, že pomoc už bola poskytnutá prostredníctvom zníženia platieb daní splatných v bežnom daňovom období, Taliansko musí vymáhať celkovú čiastku dane v rámci poslednej splátky za rok 2004. V každom prípade celkové vrátenie pomoci musí byť ukončené pred prvým daňovým obdobím nasledujúcim po dátume oznámenia tohto rozhodnutia.
51.
Komisia musí žiadať od Talianska predloženie potrebných informácií, v ktorých uvedie zoznam zúčastnených príjemcov a jasne špecifikuje plánované opatrenia a opatrenia, ktoré už boli prijaté na okamžité a efektívne vrátenie nelegálnej štátnej pomoci. Komisia musí vyzvať Taliansko, aby do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia predložilo všetky dokumenty potvrdzujúce skutočné začatie konania týkajúce sa vrátenia pomoci voči príjemcom nelegálnej pomoci.
52.
Toto rozhodnutie sa týka schémy ako takej a musí byť vykonané okamžite, aj v súvislosti s vrátením pomoci poskytnutej v rámci tejto schémy. Toto rozhodnutie sa však nedotýka možností, v ktorých celá alebo časť poskytnutej pomoci sa v jednotlivých prípadoch považuje za zlučiteľnú, najmä v zmysle článku 5 písm. b) nariadenia o kategorických oslobodeniach týkajúceho sa pomoci pre malé a stredné podniky,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Schéma štátnej pomoci poskytovaná v podobe daňových výhod v prospech kótovaných spoločností na niektorom z európskych burzových trhov ustanovená v článku 1 ods. 1 písm. d) a článku 11 vládneho nariadenia č. 269 z 30. septembra 2003, ktorú zaviedlo Taliansko, je nezlučiteľná so spoločným trhom.
Článok 2
Taliansko zruší schému štátnej pomoci uvedenú v článku 1 s účinkom od daňového obdobia, do ktorého spadá oznámenie o tomto rozhodnutí.
Článok 3
1. Taliansko príjme všetky potrebné opatrenia, aby príjemcovia vrátili pomoc uvedenú v článku 1, ktorá im boli poskytnutá nelegálne.
2. Vrátenie sa vykoná okamžite a podľa postupov štátneho práva za predpokladu, že tieto postupy umožňujú okamžité a efektívne vykonanie tohto rozhodnutia.
3. Vrátenie sa vykoná čo najrýchlejšie. Najmä v prípade, že pomoc už bola poskytnutá prostredníctvom zníženia preddavkov za dane splatné v bežnom daňovom období, Taliansko musí vymáhať celkovú čiastku splatnej dane prostredníctvom poslednej splátky za rok 2004. Vo všetkých ostatných prípadoch Taliansko získa daň späť najneskôr na konci daňového obdobia, do ktorého spadá dátum oznámenia tohto rozhodnutia.
4. Pomoc, ktorú je potrebné vrátiť obsahuje úroky, ktoré bežia odo dňa poskytnutia pomoci príjemcom až do skutočného vrátenia pomoci.
5. Úroky sa počítajú na základe pravidla uvedeného v kapitole V nariadenia (ES) č. 794/2004.
6. Do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia Taliansko prikáže všetkým príjemcom pomoci uvedenej v článku 1 vrátiť nelegálnu pomoc vrátane úrokov.
Článok 4
Taliansko bude informovať Komisiu po uplynutí dvoch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia o prijatých a plánovaných opatreniach, ktoré sú určené na splnenie tohto rozhodnutia. Tieto informácie budú oznamované prostredníctvom dotazníka uvedeného v prílohe 1 tohto rozhodnutia. Taliansko predloží v tejto istej lehote dokumenty potvrdzujúce začatie postupu vrátenia voči príjemcom nelegálnej pomoci.
Článok 5
Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike.
V Bruseli 16. marca 2005