Smernica Rady
z 21. decembra 1976
o riešení hygienických otázok pri obchodovaní s mäsovými výrobkami v spoločenstve
(77/99/EHS)
RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej články 43 a 100,
so zreteľom na návrh Komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],
keďže od ustanovenia spoločného trhu sa môže s mäsovými výrobkami vnútri spoločenstva voľne obchodovať; keďže však je obchodovanie s týmito výrobkami v rámci spoločenstva obmedzované rôznymi zdravotnými požiadavkami, ktoré sú v jednotlivých členských štátoch rozdielne; keďže je treba najmä tieto rozdiely odstrániť a nahradiť ustanovenia jednotlivých štátov spoločnými predpismi;
keďže na zaručenie kvality príslušných výrobkov z hľadiska zdravotnej nezávadnosti je potrebné na ich výrobu používať výhradne čerstvé mäso získané v súlade s normami spoločenstva stanovenými smernicou Rady 64/433/EHS z 26. júna 1964 o riešení hygienických otázok pri obchodovaní s čerstvým mäsom v spoločenstve [2], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 75/379/EHS [3], smernicou Rady 71/118/EHS z 15. februára 1971 o riešení hygienických otázok pri obchodovaní s čerstvým hydinovým mäsom [4], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 75/379/EHS, ako aj smernicou Rady 72/462/EHS z 12. decembra 1972 o otázkach hygienických a veterinárnych prehliadok pri dovoze hovädzieho dobytka, ošípaných a čerstvého mäsa z tretích krajín [5], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 75/379/EHS; keďže mäsové výrobky sa musia vyrábať, skladovať a prepravovať za podmienok poskytujúcich všetky hygienické záruky; keďže je pre výrobné a spracovateľské zariadenia nevyhnutné schválenie, ktoré svojou povahou umožňuje kontrolu dodržiavania týchto podmienok; keďže je potrebné stanoviť príslušný postup pre riešenie prípadných rozporov medzi členskými štátmi, týkajúcich sa odôvodnenosti schválenia výrobného zariadenia;
keďže naviac je potrebné zaviesť v spoločenstve kontrolné mechanizmy na overenie, či predpísané normy stanovené v tejto smernici jednotne uplatňujú všetky členské štáty; keďže je potrebné stanoviť postup týchto kontrol podľa postupu spoločenstva v rámci Stáleho veterinárneho výboru zriadeného rozhodnutím Rady z 15. októbra 1968 [6];
keďže v prípade potreby sa predpokladá možnosť výnimky z niektorých ustanovení tejto smernice pre niektoré mäsové výrobky, ktoré obsahujú iné požívatiny a v ktorých je percentuálne zastúpenie mäsa v zložení takéhoto výrobku minimálne; keďže je vhodné, aby sa tieto výnimky udeľovali v súlade s postupom spoločenstva prostredníctvom Stáleho veterinárneho výboru;
keďže pri obchodovaní v spoločenstve osvedčenie o zdravotnej nezávadnosti, vystavené príslušným úradom, predstavuje pre príslušné úrady krajiny príjemcu uistenie, že zásielka mäsových výrobkov zodpovedá zásadám tejto smernice; keďže osvedčenie musí sprevádzať zásielku týchto výrobkov až do miesta určenia;
keďže členské štáty musia mať právo zakázať na svojom území uviesť do obehu mäsové výrobky pochádzajúce z iného členského štátu, ak by bola dokázaná ich nevhodnosť na ľudské požívanie alebo ak nezodpovedajú hygienickým ustanoveniam spoločenstva;
keďže v týchto prípadoch, ak by tomu nebránili dôvody zdravotníckej povahy a ak by o to dodávateľ alebo jeho zástupca požiadali, má byť pripustená možnosť vrátenia mäsových výrobkov;
keďže v prípade zákazov alebo obmedzení je potrebné oznámiť dôvody dodávateľovi alebo jeho zástupcovi, v určitých prípadoch tiež príslušným úradom vyvážajúcej krajiny;
keďže je potrebné v prípade sporu opodstatnenosti zákazu alebo obmedzenia, ktorý by vznikol medzi dodávateľom a orgánmi členského štátu, umožniť dodávateľovi požiadať o posudok odborníka;
keďže na jednoduchšie uplatňovanie navrhnutých opatrení je potrebné stanoviť postup pre úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a komisiou v Stálom veterinárnom výbore,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Táto smernica stanovuje hygienické predpisy pre mäsové výrobky určené na obchodovanie v spoločenstve.
Článok 2
1. V tejto smernici sa rozumie pod pojmom:
a) mäsový výrobok: výrobok pripravený úplne alebo čiastočne z mäsa, ktoré bolo podrobené ošetreniu zabezpečujúcemu určitý stupeň konzervácie.
Za mäsový výrobok sa však nepovažuje mäso, ktoré bolo iba schladené alebo zmrazené.
Táto smernica sa nevzťahuje na:
i) mäsové extrakty, silné mäsové vývary, mäsové vývary, mäsové omáčky a podobné výrobky, ktoré neobsahujú kúsky mäsa;
ii) celé, lámané alebo drvené kosti, mäsové peptóny, živočíšnu želatínu, mäsovú múčku, múčku z bravčových koží, krvnú plazmu, sušenú krv, sušenú krvnú plazmu, bunečné bielkoviny, kostné extrakty a podobné výrobky;
iii) tuky vytavené zo živočíšnych tkanív;
iv) žalúdky, mechúre a črevá vyčistené, vybielené, nasolené alebo sušené;
b) mäso: mäso v zmysle:
- článku 1 smernice 64/433/EHS,
- článku 1 smernice 71/118/EHS,
- článku 2 smernice 72/462/EHS,
c) čerstvé mäso: mäso definované v článku 1 smerníc 64/433/EHS a 71/118/EHS, a v článku 2 smernice 72/462/EHS;
d) ošetrenie: ošetrenie čerstvého mäsa ako takého alebo čerstvého mäsa upraveného inými potravinami postupom, ako je zahriatie, solenie alebo sušenie, alebo kombináciou týchto postupov;
e) úplné ošetrenie: ošetrenie, účinkom ktorého sa dostatočne zabezpečí následná zdravotná nezávadnosť výrobku pri bežnej teplote prostredia;
f) neúplné ošetrenie: ošetrenie, ktoré nezodpovedá požiadavkám stanoveným pre úplné ošetrenie v prílohe A, kapitola V (27);
g) zahriatie: použitie suchého alebo vlhkého tepla;
h) solenie: použitie soli (NaCl);
i) sušenie: prirodzené alebo umelé znižovanie obsahu vody;
j) vyvážajúca krajina: členský štát, z ktorého sa mäsové výrobky odosielajú do iného členského štátu;
k) krajina určenia: členský štát, do ktorého sa mäsové výrobky odosielajú z iného členského štátu;
l) zásielka: určité množstvo mäsových výrobkov, na ktoré sa vzťahuje to isté osvedčenie o zdravotnej nezávadnosti;
m) vnútorný obal: ochrana mäsových výrobkov použitím prvého obalu alebo prvej nádoby, ktoré majú priamy dotyk s výrobkom, tiež sám tento prvý obal alebo nádoba;
n) vonkajší obal: umiestnenie jedného alebo viacerých zabalených alebo nezabalených výrobkov v druhom obale (nádobe), a tiež sám tento druhý obal alebo nádoba.
2. Do času, keď budú po predložení návrhu v súlade s článkom 9, odsek 2 prijaté ustanovenia týkajúce sa mäsa ošetreného inak ako teplom, solením alebo sušením, alebo mäsa ošetreného spôsobom, ktorý nespĺňa požiadavky prílohy A kapitoly V (26), vzťahujú sa na také mäso uvedené v smernici v odseku 1, písmeno b.
Článok 3
1. Každý členský štát zabezpečí, že z jeho územia sa budú odosielať na územie iného členského štátu len mäsové výrobky zodpovedajúce nasledujúcim všeobecným podmienkam:
1. musia byť pripravené v podniku schválenom a kontrolovanom v súlade s článkom 6;
2. musia byť pripravené, skladované a prepravované v súlade s prílohou A;
3. musia byť pripravené z:
a) čerstvého mäsa, ako je definované v článku 2 (1) c). Toto čerstvé mäso môže pochádzať:
i) podľa smernice 64/433/EHS z členského štátu, v ktorom sa uskutočňuje príprava, alebo z každého iného štátu;
ii) podľa smernice 72/462/EHS z tretej krajiny a byť dovezené buď priamo, alebo prostredníctvom iného členského štátu;
iii) podľa článku 15 smernice 71/118/EHS z tretej krajiny, ak:
- výrobky získané z tohto mäsa spĺňajú požiadavky tejto smernice,
- tieto výrobky nie sú označené značkou zdravotnej nezávadnosti podľa prílohy A, kapitoly VII,
- pre obchodovanie s týmito výrobkami v spoločenstve naďalej platia vnútroštátne predpisy jednotlivých členských štátov;
b) z mäsového výrobku za predpokladu, že tento výrobok spĺňa požiadavky tejto smernice;
4. musia byť pripravené tepelným spracovaním, solením alebo sušením, ktoré sa môžu kombinovať s údením alebo so zrením, pokiaľ možno vo zvláštnych mikroklimatických podmienkach a s pomocou určitých soliacich prostriedkov podľa článku 12. Môžu sa pridať aj iné potraviny a chuťové prísady;
5. musia byť pripravené z čerstvého mäsa, s ktorým sa zaobchádzalo podľa prílohy A, kapitoly III;
6. musia sa podľa prílohy A, kapitoly IV podrobiť prehliadke, ktorú vykonáva príslušný úrad; takéto prehliadky sa konajú pravidelne a v súlade s predpismi, ktoré sa v prípade potreby stanovia podľa postupu uvedeného v článku 18, a za pomoci pracovníkov osobitne vyškolených na tento účel;
7. musia zodpovedať normám uvedeným v prílohe A, kapitole V;
8. pokiaľ je potrebné prvé alebo ďalšie balenie, tieto sa musia vykonať v súlade s prílohou A, kapitolou VI;
9. musia byť označené značkou zdravotnej nezávadnosti podľa prílohy A, kapitoly VII;
10. počas prepravy do krajiny určenia ich musí sprevádzať osvedčenie o zdravotnej nezávadnosti podľa prílohy A, kapitoly VIII;
11. musia byť skladované a prepravované do krajiny určenia za uspokojivých hygienických podmienok, v súlade s prílohou A, kapitolou IX.
2. Mäsové výrobky nesmú byť ošetrené ionizujúcim žiarením, pokiaľ na to nie sú zdravotné dôvody a pokiaľ to nie je jasne vyznačené na výrobku a na osvedčení o zdravotnej nezávadnosti.
Článok 4
1. Mäsové výrobky, ktoré prešli úplným ošetrením podľa prílohy A, kapitoly V, v bode 27, sa môžu skladovať a prepravovať pri bežnej teplote prostredia.
Výrobky, ktoré prešli dlhodobou prirodzenou fermentáciou a dlhodobým zrením, sa posudzujú, akoby prešli úplným ošetrením až do doby, keď Rada jednomyseľne schváli návrh Komisie a pozmení parametre stanovené v prílohe A, kapitole V, v bode 27 b).
2. Na účel kontroly musí výrobca zabezpečiť, aby mäsové výrobky, ktoré prešli neúplným ošetrením, mali na obale viditeľne a čitateľne označenú teplotu, pri ktorej sa má výrobok prepravovať a uskladňovať, a dobu, počas ktorej môže byť zaručená konzervácia.
3. V prípade potreby sa môže v súlade s postupom uvedeným v článku 18 urobiť výnimka z ustanovení odseku 2 pre určité mäsové výrobky nezodpovedajúce normám stanoveným v prílohe A, kapitole V, bode 27, a to za určitých podmienok, ktoré kontroluje príslušný úrad.
Článok 5
Články 3 a 4 sa nevzťahujú na mäsové výrobky, ktoré sa dovážajú so súhlasom krajiny určenia na iné účely, ako je výživa ľudí; v tomto prípade krajina určenia zabezpečí, aby sa tieto výrobky používali len na účely, na ktoré boli do tejto krajiny odoslané.
Článok 6
1. Každý členský štát vypracuje zoznam podnikov, ktoré schválil a ktorým pridelil veterinárne schvaľovacie číslo. Tento zoznam zašle ostatným členským štátom a Komisii.
Komisia vypracuje zoznam týchto schválených podnikov a zabezpečí jeho uverejnenie v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.
Bez toho, aby bol dotknutý článok 8, členský štát schváli podnik, len ak bude zabezpečené dodržiavanie tejto smernice.
Členský štát odoberie schválenie, ak sa jeho podmienky nedodržujú.
Ak sa vykoná kontrola podľa článku 7, dotyčný členský štát vezme do úvahy závery, ktoré z nej vyplynuli.
Odobratie schválenia oznámi ostatným členským štátom a Komisii.
2. Kontrola a dozor nad schválenými podnikmi sa vykonáva v zodpovednosti príslušného úradu a čo sa týka čisto technických činností, môže sa uskutočňovať za pomoci pracovníkov, osobitne vyškolených na tento účel.
Podmienky tejto pomoci sa stanovia v súlade s postupom uvedeným v článku 18.
3. Ak sa členský štát domnieva, že podnik iného členského štátu nedodržuje alebo už nedodržuje podmienky na schválenie podniku, informuje o tom Komisiu a príslušný ústredný úrad tohto členského štátu.
4. V prípade uvedenom v odseku 3 začne Komisia bezodkladne konanie podľa článku 7.
Ak to vyplýva zo záverov správy o kontrole, členské štáty môžu byť oprávnené v súlade s postupom stanoveným v článku 19 odmietnuť vstup mäsových výrobkov pochádzajúcich z dotyčného podniku na svoje územie.
Toto oprávnenie môže byť odvolané podľa rovnakého postupu, ako ustanovuje článok 19, ak to vyplýva zo zistení ďalšej odbornej prehliadky vykonanej podľa článku 7.
Článok 7
Odborníci z členských štátov a z Komisie vykonajú pravidelné prehliadky schválených podnikov, zabezpečujúce, aby tieto podniky dodržiavali ustanovenia tejto smernice, najmä ustanovenia prílohy A, kapitol I a II.
Komisii predložia správu o výsledkoch vykonaných prehliadok.
Členský štát, na ktorého území sa koná prehliadka, poskytne odborníkom všetku pomoc potrebnú na plnenie ich úloh.
Odborníkov členských štátov, vykonávajúcich prehliadky, vymenováva Komisia na základe návrhu členských štátov. Musia mať inú štátnu príslušnosť, než je štátna príslušnosť členského štátu, v ktorom sa prehliadka vykonáva, a v prípade uvedenom v článku 6 odsekoch 3 a 4 inú štátnu príslušnosť, než tých štátov, ktoré sú v spore.
Prehliadky sa vykonávajú v mene spoločenstva, ktoré nesie s tým spojené výlohy.
Častosť a podrobné pravidlá týchto prehliadok určuje postup podľa článku 18.
Článok 8
1. Odchylne od podmienok stanovených v článku 3, v súlade s postupom uvedeným v článku 18, sa môže rozhodnúť, že niektoré ustanovenia tejto smernice sa nevzťahujú na určité výrobky, ktoré obsahujú iné potraviny a iba malý podiel mäsa alebo mäsových výrobkov.
Tieto výnimky sa môžu týkať len:
a) podmienok na schválenie takých podnikov, ktoré sú uvedené v prílohe A, kapitole I;
b) podmienok prehliadok opísaných v prílohe A, kapitolách IV a V;
c) požiadaviek týkajúcich sa označovania zdravotnej nezávadnosti a osvedčení o zdravotnej nezávadnosti, ako sa uvádza v článku 3 odseku 1 bodoch 9 a 10.
Pri posudzovaní, či udeliť výnimky uvedené v tomto článku, sa berie do úvahy tak druh výrobku, ako aj zloženie výrobku.
Bez ohľadu na ustanovenia tohto článku členské štáty zabezpečia, aby všetky mäsové výrobky určené na obchodovanie v spoločenstve boli výrobkami zdravotne nezávadnými, pripravenými z čerstvého mäsa alebo mäsových výrobkov v zmysle tejto smernice.
2. Prvý pododsek odseku 1 sa použije už pred dátumom uvedenia tejto smernice do účinnosti.
Článok 9
1. Na základe návrhu Komisie stanoví Rada ešte pred uvedením tejto smernice do platnosti predpisy vzťahujúce sa na čerstvé mleté mäso, sekané mäso alebo na mäso podobným spôsobom rozmelnené na malé kúsky, s prídavkom iných potravín a chuťových prísad.
Až do doby, keď vstúpia do účinnosti takto prijaté predpisy, vzťahujú sa na toto mäso aj naďalej vnútroštátne právne predpisy.
2. Pred uvedením tejto smernice do účinnosti predloží Komisia Rade návrh týkajúci sa výrobkov, ktoré neprešli ošetrením, a teda nezodpovedajú požiadavkám prílohy A, kapitoly V, bodu 26.
Článok 10
Metódy potrebné na kontrolu v súlade s normami uvedenými v prílohe A, kapitole V, bodoch 26 a 27 vrátane povolených odchýlok od týchto noriem budú určené šesť mesiacov pred dátumom uvedenia tejto smernice do účinnosti v súlade s postupom stanoveným v článku 18.
Tieto metódy, normy a odchýlky sa môžu v prípade potreby upraviť alebo aktualizovať podľa rovnakého postupu.
Článok 11
1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci vyplývajúce z článkov 6 a 7, členský štát, na ktorého území sa pri hygienickej prehliadke zistilo:
a) že mäsové výrobky dovezené z iného členského štátu sú nepožívateľné (nevhodné na výživu ľudí), zakáže na svojom území uvedenie týchto výrobkov do obehu;
b) že sa nedodržalo ustanovenie článku 3, môže vyhlásiť taký zákaz.
2. Rozhodnutia prijaté podľa odseku 1 musia, na žiadosť odosielateľa alebo jeho zástupcu povoliť odoslanie mäsových výrobkov späť, pokiaľ proti tomu nie sú námietky zo zdravotných dôvodov. V každom prípade budú prijaté ochranné opatrenia, zabraňujúce nevhodnému použitiu týchto výrobkov.
Ak spätné odoslanie nie je možné, výrobky sa musia zničiť na území štátu, kde bola vykonaná prehliadka.
Odchylne od tohto ustanovenia a na žiadosť príjemcu zásielky alebo jeho zástupcu môže členský štát vykonávajúci veterinárnu a hygienickú prehliadku výrobkov povoliť ich vstup na iné účely než na výživu ľudí, pokiaľ to pre človeka alebo zvieratá nie je nebezpečné. Tieto mäsové výrobky nesmú opustiť územie tohto členského štátu určenia, čo musí členský štát určenia kontrolovať.
Tieto rozhodnutia musia byť oznámené odosielateľovi alebo jeho zástupcovi spolu s dôvodmi na také rozhodnutia. Tieto zdôvodnené rozhodnutia musia byť na žiadosť bezodkladne písomne oznámené spolu s možnosťami odvolania sa proti nim podľa platných právnych predpisov, ako aj s formami a lehotami na ich uplatnenie.
3. Ak sa tieto rozhodnutia zakladajú na zisteniach výskytu nákazlivej choroby, na zmene nebezpečnej pre ľudské zdravie alebo na vážnom porušení tejto smernice, tiež sa bezodkladne a s uvedením dôvodov oznamujú príslušnému ústrednému úradu vyvážajúcej krajiny a Komisii.
Článok 12
Bez toho, aby boli dotknuté predpisy spoločenstva týkajúce sa prídavných látok povolených na použitie v potravinách, použitie prídavných látok v mäsových výrobkoch a podrobné predpisy, ktorými sa toto použitie riadi, podliehajú aj naďalej vnútroštátnym právnym predpisom, a to až do doby, než vstúpia do platnosti príslušné predpisy spoločenstva.
Článok 13
Rada na návrh Komisie jednohlasne stanoví do 31. decembra 1978 teploty, ktoré sa majú dodržovať pri rozdeľovaní a pri prvom balení, tak, ako je uvedené v prílohe A, kapitole II, bode 9 a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia prílohy A, kapitoly III, bodu 20.
Článok 14
1. Na základe návrhu Komisie Rada jednohlasne rozhodne o predpisoch spoločenstva týkajúcich sa metód vyšetrenia na svalovca a prípadov, keď také vyšetrenie nie je potrebné.
2. Až do doby, keď budú uvedené do platnosti tieto predpisy, zostávajú v platnosti vnútroštátne právne predpisy členských štátov o vyšetrení mäsových výrobkov, ktoré obsahujú bravčové mäso, na svalovca.
3. Bravčové mäso, v ktorom sa zistilo napadnutie svalovcom, sa nesmie použiť na výrobu mäsových výrobkov určených na obchodovanie v spoločenstve.
Článok 15
1. Táto smernica nemá vplyv na možnosti odvolať sa v zmysle právnych predpisov platných v členských štátoch proti rozhodnutiam príslušných úradov uvedených v tejto smernici.
2. Každý členský štát poskytne odosielateľom mäsových výrobkov, ktorých uvedenie do obehu je zakázané podľa článku 11, odsek 1, právo obdržať posudok odborníka. Každý členský štát zabezpečí, aby skôr, než príslušné úrady prijmú akékoľvek iné opatrenia ako zničenie mäsa, mali odborníci možnosť určiť, či sa naplnili predpoklady článku 11 odsek 1.
Odborník musí mať štátnu príslušnosť iného členského štátu, ako je vyvážajúci štát alebo štát určenia.
Na návrh členských štátov vyhotoví Komisia zoznam odborníkov, ktorí môžu byť poverení vypracovaním takých posudkov. Komisia po konzultácii s členskými štátmi určí všeobecné vykonávacie pravidlá, najmä pokiaľ ide o postup pri vypracovaní týchto posudkov.
Článok 16
Do času, keď vstúpia do účinnosti predpisy spoločenstva o veterinárnych problémoch ovplyvňujúcich obchodovanie s mäsovými výrobkami v spoločenstve, zostávajú v platnosti vnútroštátne právne predpisy uplatňované v tejto oblasti.
Článok 17
Až do nadobudnutia účinnosti predpisov spoločenstva týkajúcich sa dovozu mäsových výrobkov z tretích krajín použijú členské štáty na tieto dovozy predpisy, ktoré sú prinajmenšom rovnocenné s predpismi vyplývajúcimi z tejto smernice.
Článok 18
1. V prípade, že sa má použiť postup stanovený v tomto článku, predloží predseda záležitosť bezodkladne Stálemu veterinárnemu výboru (ďalej len "výbor" ustanovenému rozhodnutím Rady z 15. októbra 1968, a to buď na vlastný podnet, alebo na žiadosť členského štátu.
2. Hlasom členských štátov sa v rámci výboru prikladá váha podľa článku 148 odseku 2 zmluvy. Predseda výboru nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor sa k tomuto návrhu vyjadrí v lehote, ktorú stanoví predseda podľa naliehavosti prerokúvanej otázky. Stanovisko sa prijíma väčšinou 41 hlasov.
4. Pokiaľ sú navrhované opatrenia v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich prijme a bezodkladne ich uvedie do platnosti. Ak tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo pokiaľ nebolo žiadne stanovisko poskytnuté, Komisia predloží Rade bezodkladne návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada prijme tieto opatrenia kvalifikovanou väčšinou.
Keď Rada neprijme žiadne opatrenia do troch mesiacov odo dňa, keď jej bol návrh predložený, navrhované opatrenia prijme Komisia a bezodkladne ich uvedie do platnosti, pokiaľ Rada jednoduchou väčšinou hlasov návrh nezamietla.
Článok 19
1. V prípade, že sa má použiť postup stanovený v tomto článku, predloží predseda záležitosť výboru, a to buď na vlastný podnet, alebo na žiadosť členského štátu.
2. Hlasom členských štátov sa v rámci výboru prikladá váha podľa článku 148 odseku 2 zmluvy. Predseda výboru nehlasuje.
3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor sa k tomuto návrhu do dvoch dní vyjadrí. Stanovisko sa prijíma väčšinou 41 hlasov.
4. Pokiaľ sú navrhované opatrenia v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich prijme a bezodkladne ich uvedie do platnosti. Ak tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo pokiaľ nebolo žiadne stanovisko poskytnuté, Komisia predloží Rade bezodkladne návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada prijme tieto opatrenia kvalifikovanou väčšinou.
Keď Rada neprijme žiadne opatrenia do pätnástich dní odo dňa, keď jej bol návrh predložený, navrhované opatrenia prijme Komisia a bezodkladne ich uvedie do platnosti, pokiaľ Rada jednoduchou väčšinou hlasov návrh nezamietla.
Článok 20
Na základe návrhu Komisie, ktorý má byť predložený do 1. júla 1977, prijme Rada do 31. decembra 1977 predpisy stanovujúce osoby oprávnené na vykonávanie dozoru a prehliadok uvedených v článku 3 odseku 1 bode 6, v článku 4 odseku 3 a v článku 6 odseku 2, ako aj v prílohe A, kapitolách II, IV, V, VII a VIII.
Článok 21
Články 18 a 19 zostávajú v platnosti až do 21. júna 1981.
Článok 22
Členské štáty uvedú do platnosti vnútroštátne právne a správne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júla 1979.
Pre členské štáty, ktoré nevyžadujú každoročné zdravotné prehliadky vždy k dátumu prijatia tejto smernice, podľa jestvujúcich veterinárnych právnych predpisov, sú podrobné zdravotné prehliadky uvedené v prílohe A, kapitole II, bode 17 povinné až od 15. februára 1980, pokiaľ Rada na základe návrhu Komisie a na základe správy, ktorú jej Komisia predloží, do 31. decembra 1979 nerozhodne o odložení tohto termínu.
Článok 23
Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 21. decembra 1976