Affald af elektrisk og elektronisk udstyr (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Karl-Heinz Florenz for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) (omarbejdning) - C6-0472/2008 -.
Karl-Heinz Florenz
Fru formand, hr. Potočnik! Jeg vil for det første takke alle de venlige medlemmer af Parlamentet og Kommissionen, der har hjulpet mig i denne fase. Processen har ikke ligefrem været ligetil. Samarbejdet med Kommissionen var fremragende, og jeg vil igen hjerteligt takke teamet på mit kontor, som har arbejdet i døgndrift med denne betænkning.
Spørgsmålet om affald af elektronisk udstyr handler ikke om at gennemføre overdrevne miljøstandarder. Det er på den ene side rigtigt, at det drejer sig om miljøstandarder, men på den anden side drejer det sig om at sikre vores forsyning af råmaterialer i Europa. Vi ved alle, at råmaterialer vil blive en mangelvare inden for overskuelig fremtid. Hvilken nytte har vi af avancerede teknologier, hvis vi ikke længere har nogen råmaterialer?
Vi skal derfor se på denne betænkning fra et økonomisk perspektiv, og så ses det desværre tydeligt, at vi står svagt på en række områder. Indsamlingsmængden er forskellig for de europæiske lande. Den er højest i landene mod nord, hvor der indsamles 16 kg pr. indbygger. Indsamlingen er ringest i det land, mit navn kommer fra, hvor der kun indsamles 1 kg om året. Med mængder mellem 16 kg og 1 kg er det vigtigt, at vi ikke undlader at nævne de lande, der gør det godt, men vi skal også udpege og beskæmme de lande, der ikke gør det godt, og det agter jeg at gøre.
Vi skal endelige indføre ensartede kriterier ved dette direktiv, fordi dem har vi manglet indtil videre. Hvert land gør, hvad det ønsker og bruger sine egne definitioner. Derfor er det reelt ikke muligt at bringe landene med så dårlige indsamlingsprocenter for en domstol, fordi de handler korrekt i overensstemmelse med deres egne standarder. Situationen i EU skal ændres, fordi vi lever i et indre marked. Det glemmer vi tilsyneladende nogle gange.
Vi må ikke opgive de enorme fordele, EU kan sikre. Derfor er det på sin plads, at denne schweizerost, som er fuld af huller, endelig omdannes til noget, der består af mere ost og færre huller. Kommissionen er nu tilbage på sporet, men desværre har den forsømt at gennemføre kontroller i de senere år. Jeg ville gerne have set et større engagement fra Kommissionens side i den henseende. Men det er fortid, og vi håber, at fremtiden vil blive bedre. Det er virkelig ikke nemt, når medlemsstaterne går deres egne veje, og selv mit eget land kan ikke siges at være særlig føjeligt.
Vi gør det rigtige, når vi definerer indsamlingsmål mere præcist. Vi gør det rigtige, når vi sætter en stopper for ulovlig eksport. De eksempler, jeg kan nævne, vil få Deres nakkehår til at rejse sig. I en stor havn i et land blev 420 containere med affald af elektronisk udstyr af høj kvalitet kontrolleret, og 360 af dem var ulovlige. Vores børn vil stille os meget ubehagelige spørgsmål, hvis vi ikke får denne situation under kontrol. 1 t printkort indeholder 200 g guld, mens 1t malm kun indeholder 2 g guld. Vi har ikke råd til at fortsætte på denne måde i fremtiden, og jeg håber, at de europæiske borgere vil blive mere bevidste om disse økonomiske forhold.
Derfor ønsker vi et mere målrettet indsamlingssystem. Vi ønsker, at det bliver muligt gratis at aflevere små apparater, der nemt kan kastes i affaldsspanden. Vi kan indføre undtagelser for meget små virksomheder, men som en generel regel skal vi gøre det nemmere at aflevere elektroniske apparater i stedet for at smide dem i affaldsspanden, fordi vi har brug for værdifulde råmaterialer. Det er vores hovedmål.
Vi skal også standse ulovlig eksport og ændre direktivets anvendelsesområde. Hvis man i dag producerer en lampe, skal man registrere den i alle 27 medlemsstater for at kunne sælge den blot på grund af affaldsdirektivet. Systemet skal ajourføres og gøres mere attraktivt. Det er vi på vej til at gøre.
Janez Potočnik
Fru formand! Jeg vil også indlede med at takke Parlamentet og navnlig ordføreren, hr. Florenz, og hans team, skyggeordførerne og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed for deres ihærdige arbejde.
Deres engagement og interesse i dette spørgsmål afspejles i de ændringsforslag, der er blevet vedtaget i udvalget og fremlagt i de seneste uger. Det glæder mig, at mange ændringsforslag fuldt ud støtter målene i Kommissionens forslag til direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr, nemlig at høste miljøfordelene af WEEE-direktivet ved at fastsætte ambitiøse indsamlings- og nyttiggørelsesmål, som er realistiske for alle medlemsstater, at styrke gennemførelsen og håndhævelsen ved at fastlægge detaljerede regler med henblik på at bekæmpe ulovlig eksport af EU's affald og væsentligt at reducere unødvendige administrative byrder for europæiske producenter gennem styrket samarbejde mellem nationale myndigheder.
Ved at styrke WEEE-direktivet kan vi yde et vigtigt bidrag til at blive et ressourceeffektivt genanvendelsessamfund. Vi taler om den hurtigst voksende affaldsstrøm i Europa, som rummer et enormt potentiale for reduktion af vores afhængighed af importerede eller nye råmaterialer.
På denne meget positive baggrund med bred enighed mellem Parlamentet og Kommissionen har jeg nogle indledende bemærkninger om tre specifikke forhold.
Det glæder Kommissionen, at Parlamentet fuldt ud accepterer ambitionsniveauet og startdatoen for det nye indsamlingsmål. Det er ambitiøst med det formål at gavne miljøet og øge vores økonomis ressourceeffektivitet, og det er opnåeligt for hver medlemsstat, hvilket også er vigtigt. Udvalget foreslår at definere målet på en ny måde ved udtrykkeligt at nævne slutmålet - indsamling af en andel af genereret WEEE - i teksten. Kommissionen kan acceptere denne tilgang, hvis en passende metode til at beregne genereret WEEE fastlægges. Kommissionen er villig til at bidrage til udviklingen af denne metode, som det foreslås af udvalget.
Hvad angår direktivets anvendelsesområde, foreslås det, at forbindelsen mellem undtagelsesbestemmelser vedrørende WEEE-direktivet skal bortfalde. Kommissionen kan acceptere det, fordi det primære mål for Kommissionens forslag på dette område var at præcisere, men ikke ændre WEEE-direktivets anvendelsesområde.
Endelig foreslår Kommissionen, hvad angår fotovoltaiske moduler, som er et specifikt forhold inden for selve anvendelsesområdet for direktivet, at de specifikt udelades fra direktivets anvendelsesområde, hvilket som bekendt er i overensstemmelse med udvalgets forslag og det nuværende direktiv. Vi er dog opmærksomme på det stigende antal indvendinger vedrørende solpanelers potentielle betydelige miljøpåvirkning, navnlig i affaldsfasen. En frivillig aftale, der for nylig blev indgivet af solpanelindustrien, opfylder tydeligvis ikke kriterierne for sådanne aftaler.
En evaluering af aftalen, som er udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene, offentliggøres snart. Vi skal naturligvis vurdere alle miljørisici og muligheder i forbindelse med bortskaffelse af solpaneler, inden vi overvejer at medtage dem i WEEE-direktivets anvendelsesområde.
Endelig blev forslaget til det nye WEEE-direktiv som bekendt fremlagt i overensstemmelse med omarbejdningsproceduren, som kombinerer omkvalificering af eksisterende tekster med særlige nye eller ændrede elementer. Vi mener stadig, at vi i princippet skal respektere de aftalte regler for proceduren, når omarbejdningsproceduren anvendes. Der er kun gennemført egentlig konsekvensanalyse for sådanne elementer. Vi bifalder dog hensigten og er enige med retningen for visse ændringsforslag, udvalget har fremsat.
Jeg glæder mig til at høre Parlamentets forhandling om forslaget og ændringsforslagene og vil komme med yderligere bemærkninger på Kommissionens vegne i mit afsluttende indlæg.
Richard Seeber
Fru formand! Jeg vil først takke hr. Florenz for hans særdeles pragmatiske tilgang til dette emne og for hans udholdenhed. Jeg vil indlede med et spørgsmål til hr. Potočnik. De siger, at vi skal behandle medlemsstaterne i overensstemmelse med deres evne til at indsamle affald. EU's motto er som bekendt "Forenet i forskellighed", men kan det passe, at én medlemsstat indsamler 16 kg affald pr. indbygger, og en anden kun 1 kg? Er det ikke en fejlfortolkning af forskellighed?
Jeg opfordrer Dem til åbent at benytte en strengere tilgang til affald over for medlemsstaterne. Vi arbejder med at vedtage forordninger i Parlamentet, mens medlemsstaterne gør, hvad der passer dem. Det må ikke ske i fremtiden. Jeg vil minde Dem om et interview, De gav under affaldskrisen i Napoli. Italien blev på daværende tidspunkt fordømt, men der er endnu ikke fremlagt en egentlig plan. De skal være strengere. Det er Kommissionens opgave som traktaternes vogter at tage fat om de medlemsstater, der halter bagefter med opfyldelsen af deres forpligtelser.
På dette område har vi et hurtigt voksende marked, og Europas fremtid afhænger af, hvordan vi håndterer dette affaldsproblem. Vi skal have medlemsstaterne til at gennemføre forordningerne på en ordentlig måde. Hvis de er for tilbageholdende i denne henseende, kan vi ikke opnå fremskridt.
Jeg ville gerne have anmodet Dem om at fastsætte realistiske mål, navnlig med hensyn til de mindste virksomheder, og om at inddrage forbrugerne. Det er klart, at alle skal bære deres del af ansvaret. Vi skal dog minde de ansvarlige, og når det handler om gennemførelse, er det medlemsstaterne, om deres ansvar.
Kathleen Van Brempt
Fru formand! Umiddelbart inden energitopmødet og på et tidspunkt, hvor Kommissionen og Parlamentet lægger stor vægt på energieffektivitet og god forvaltning af vores råmaterialer, kan et direktiv af denne art effektivt omsætte disse fine idéer til praksis. Det er Parlamentets ambition, og på den baggrund har vi arbejdet med vores ændringsforslag. Dette handler om et konstant voksende bjerg af affald, men ikke kun om affald. Hvert af disse elektroniske produkter indeholder adskillige materialer, som vi omgående skal genindvinde og genanvende.
Det er indlysende, at det første direktiv ikke opfyldte dette mål. Når man tænker på, at kun ét ud af tre produkter genindvindes eller genanvendes, og at vi ikke en gang ved, hvor ét af to sådanne produkter kan findes, så skal vi fastlægge højere indsamlingsmål og bedre genindvindelsesmål. Vi skal frem for alt sikre, at vi dæmmer op for eksporten af sådanne produkter til resten af verden. Vi ønsker netop, at sådanne produkter forbliver her, så vi kan beholde råmaterialerne. Der er desuden alvorlige etiske og økologiske bekymringer med hensyn til den måde, disse produkter behandles på i navnlig udviklingslande.
Parlamentet ønsker med andre ord tydelige og meget specifikke mål. Jeg vil udtrykkeligt takke mine kolleger, skyggeordførerne og naturligvis hr. Florenz, ordføreren, for deres fremragende samarbejde, som har sikret, at vi har kunnet fremlægge en sammenhængende tekst. Vi er et Parlament, der står fast i forhandlingerne med Rådet. Rådet skal stramme sig an, fordi vi ønsker virkelig at omsætte disse idéer til praksis.
For Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet er det af største betydning, at vi lægger ekstra vægt på den ulovlige eksport, og at vi går ind i kampen om småt WEEE. Det er meget vigtigt. Der er ikke længere nogen, der dumper store køleskabe i vejkanten, men vores små apparater bortskaffes endnu ikke korrekt.
Jeg lyttede meget nøje til kommissærens bemærkninger om fotovoltaiske moduler. De ved, at min gruppe har kæmpet længe og hårdt mod en særlig undtagelse til disse. Vi har endnu ikke drøftet fotovoltaiske moduler her, men jeg vil holde Dem op på Deres ord. De sagde, at De vil gennemføre en evaluering, og at denne evaluering vil indgå i forhandlingen med Rådet om, hvorvidt fotovoltaiske moduler medtages. Jeg vil under alle omstændigheder opfordre mine kolleger til helhjertet at støtte dem ambitiøse tekst, vi forhandler i dag.
Vladko Todorov Panayotov
for ALDE-Gruppen. - (BG) Fru formand! Europa betaler hvert år mere end 130 mia. EUR for at importere strategiske metaller til støtte for sin industri. Denne udgift kan reduceres betydeligt med den forbedrede tekst til det europæiske direktiv om affald af elektrisk og elektronisk udstyr, som vi i sommer vedtog med stort flertal i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed.
Derfor må jeg lykønske ordføreren, Karl-Heinz Florenz, og de øvrige ordførere med det usædvanlige kompetente og ansvarlige arbejde, de har udført. Kompromisteksten, som fremlægges til afstemning i Parlamentet i dag, markerer et vigtigt skridt fremad i forvaltningen af affald af elektrisk og elektronisk udstyr i Europa. Takket være det nye, mere ambitiøse og konkrete mål og den forbedrede affaldsindsamlingsordning med klart fremhævet ansvar kan Europa løse sit vigtige og, vil jeg sige, strategiske problem. Det skyldes, at en stor mængde af affaldet af elektrisk og elektronisk udstyr i Europa indeholder ædelmetaller, som f.eks. guld, platin, palladium, kobber, nikkel osv., som kan udvindes og genbruges mange gange. Blot som et eksempel bortskaffede EU-landene i 2006 næsten 307 mio. t genanvendeligt affald og udstyr i henhold til Eurostat.
Betænkningen markerer et betydeligt fremskridt, ikke kun med hensyn til det forhøjede indsamlingsmål, men også med hensyn til bedre miljøbeskyttelse. Derfor opfordrer jeg alle medlemmer af Parlamentet til at støtte betænkningen som helhed.
Michail Tremopoulos
Fru formand, mine damer og herrer! Vi forsøger i denne henseende at løse problemet med den voldsomme stigning i mængden af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, som efter prognoserne vil nå op på 12,3 mio. t inden 2020. Revisionen af direktivet er en fremragende lejlighed til at sætte en stopper for lækager af farlige stoffer på grund af manglende officielle indsamlingssteder, irrationel forvaltning og ulovlig eksport.
De grundlæggende problemer, vi skal løse, er for det første, at mindre end halvdelen af affaldet af elektrisk og elektronisk udstyr behandles og deklareres, mens resten ender i miljøet eller eksporteres til tredjelande, selv om 65 % af dette affald indsamles særskilt. Dernæst afspejler den nuværende indsamlingskvote på 4 kg pr. person om året for husholdningsaffald ikke forbruget i visse medlemsstater og resulterer derfor i meget lave mål i visse lande og overdrevent ambitiøse mål i andre. For det tredje er der forskellige procedurer for registrering og opgørelse af output i firskellige lande, og endelig overholdes forpligtelserne ikke.
Vi har gjort følgende: Vi har for det første udvidet anvendelsesområdet til alt affald med nogle få undtagelser. For det andet har vi øget indsamlingsmålene for dette affald til 85 % inden 2016. For det tredje har vi fastlagt et separat mål på 5 % for genanvendelse af komplette elektroniske og elektriske apparater. For det fjerde skal medlemsstaterne tilvejebringe tilstrækkelige ressourcer til indsamling af affald fra husholdninger. For det femte bør forhandlere ikke kun modtage dette affald igen, når en kunde køber et nyt apparat. De bør også indsamle meget små mængder affald.
Producenten behøver ikke komme fra det land, han ønsker at blive registreret i, og endelig ønsker vi nøje at overvåge eksporten. Frem for alt skal vi dog tilskynde til produktion af langtidsholdbare apparater.
Julie Girling
Fru formand! Jeg vil også gerne takke skyggeordførerne og ordføreren for deres arbejde med dette spørgsmål. Direktivets mål er klare, og min grupper støtter dem i princippet med glæde. WEEE er den hurtigst voksende affaldsstrøm i Europa, og vi er simpelthen nødt til at have et tilstrækkeligt direktiv til at håndtere den.
Der er naturligvis mange detaljer, der stadig skal på plads. Jeg vil først nævne omkostningerne. Genanvendelse, genbrug og endelig bortskaffelse er hverken billigt eller gratis. Princippet om, at producenten betaler, er afgørende. Vi må ikke indføre et system, der forøger omkostningerne for den almindelige skatteyder, navnlig ikke i denne tid med finanspolitisk konsolidering.
For det andet vil jeg understrege behovet for at opretholde fleksibiliteten for medlemsstaterne. Ja, jeg er helt enig. Lad os fastsætte udfordrende mål, men lad os ikke forveksle mål med overensstemmelse. Vi skal undgå at være overregulerende ved at fastlægge, hvordan medlemsstaterne skal opfylde målet.
Ligesom fru Van Brempt vil jeg også nævne behovene i forbindelse med småt WEEE. Dette er et område, der desværre er overset. De foreslåede ambitiøse mål vil efter min mening sikre, at en større procentdel af mindre WEEE vil blive indsamlet i fremtiden. Det glæder jeg mig til.
Sabine Wils
Fru formand! Mængden af affald af udstyr stiger voldsomt. Der produceres hvert år i EU millioner af tons affald af elektrisk og elektronisk udstyr, og det repræsenterer en reel risiko for mennesker og miljø.
Det glæder mig, at dette problem anerkendes i hr. Florenz' betænkning, og at vi kunne indføre en række glædelige forbedringer i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, som blev støttet af alle grupper. De strenge eksportbestemmelser for affald af elektrisk og elektronisk udstyr er vigtige. Jeg håber, at De vil støtte denne forordning, der først og fremmest vil hjælpe med at beskytte befolkningerne i de berørte lande.
Jeg er dog ikke enig i udeladelsen af solmoduler fra direktivet. Jeg forholder mig meget kritisk over for producenternes mulighed for frivilligt at indsamle sådanne produkter. Enkelte producenter bruger cadmium, som er et giftigt stof, i deres solmoduler. Modulerne afmonteres ofte af gør det selv-entusiaster, og det udgør en yderligere risiko.
Nanomaterialer kan også være farlige for mennesker og miljø under genanvendelsesprocessen. Nogle nanomaterialer ledsages med klare anvisninger om, at de er skadelige for sundheden. Jeg opfordrer derfor Kommissionen til at gennemføre en detaljeret undersøgelse af nanomaterialer. Hvis det ikke er muligt endeligt at bevise, at disse produkter ikke er skadelige, bør de ikke tillades på markedet. Derfor har vi fremsat to ændringsforslag sammen med Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance, og jeg vil opfordre Dem til at støtte dem. Det drejer sig om ændringsforslag 101 og 102.
Oreste Rossi
Fru formand, mine damer og herrer! Den foranstaltning, vi behandler, omfatter nogle kritiske problemer, der kun kan løses, hvis de drøftes igen ved en andenbehandling.
Ud over uacceptable regler til skade for distributører og længere nede i forsyningskæden forbrugere, der vil være forpligtet til at nyttiggøre gammelt udstyr og vurdere, om det kan genbruges, hæves indsamlingsprocenten fra et allerede urealistisk niveau på 65 % til så meget som 85 %. Eftersom affaldshåndteringen hører ind under medlemsstaterne, hvordan kan vi så tvinge producenter og distributører til at nyttiggøre 85 %? Hvis forbrugerne selv bortskaffer udstyr ved at give det bort eller videresælge det, hvordan kan andre mennesker så gøres ansvarlige for at nyttiggøre det?
Teksten fastlægger også en forpligtelse til at nyttiggøre 5 % af affaldet via genbrug. Det vil være et tilbageslag for miljøet og forbrugersikkerheden, fordi gammelt og muligvis farligt udstyr med højt energiforbrug vil komme tilbage på markedet. Hvis teksten forbliver som vedtaget i udvalget, og ændringsforslagene ikke medtages, stemmer vi imod den.
Bogusław Sonik
(PL) Fru formand! Affald af elektrisk og elektronisk udstyr er den hurtigst voksende affaldsstrøm i EU. Det er et problem, der findes på mange niveauer, fordi det på den ene side vedrører beskyttelse af miljø og menneskers sundhed, mens det på den anden side handler om effektiv forvaltning af ressourcer og naturmaterialer.
Revisionen af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr skal omfatte mål, der ikke kun er ambitiøse, men som også er mere realistiske fra medlemsstaternes synspunkt. I de nye medlemsstater udskiftes elektronisk udstyr, som f.eks. computere, fjernsyn og køleskabe, langt mindre hyppigt, og disse apparater bruges i meget længere tid end i andre lande.
De ændringsforslag, der er fremsat af ordføreren, er et skridt i indsatsen for at løse problemet med uforholdsmæssige metoder og ugunstig behandling af EU's nye medlemsstater. Et sådan system tager i meget højere grad hensyn til markedsforskelle og forskellige opfattelser mellem de enkelte medlemsstater.
De nye bestemmelser på dette område skal dog efter min mening lægge mere vægt på effektiv kontrol med indsamling og håndhævelse af lovgivning. Der forekommer adskillige uregelmæssigheder i mange lande, f.eks. udformning af fiktiv dokumentation for affaldsindsamling gennem såkaldt "invoice trading". Dette er det samme for alle, hvor falsk dokumentation udfærdiges for at bekræfte indsamlingen og behandlingen af udstyr, overangive vægten af behandlet udstyr eller udstede attester om, at andet udstyr blev indsamlet end det faktiske. Utilstrækkelig overvågning og kontrol betyder desuden, at der findes et gråt marked i mange medlemsstater, hvor indsamlet udstyr demonteres på andre steder end behandlingsanlæg. Vi skal udvise beslutsomhed for at forhindre sådanne situationer og ikke tillade, at tilsvarende praksis udvikles.
Linda McAvan
(EN) Fru formand! Jeg vil gøre kommissæren opmærksom på, at jeg - det sted, jeg bor - selv skal bringe mine elektriske produkter til en lokal genbrugsstation, hvis de skal genanvendes. Der er fire eller fem i min by, og de har begrænsede åbningstider.
Hvis jeg vil genanvende karton, papir, plast eller glas, indsamles det ved kantstenen ud for mit hus. Hvis jeg vil genanvende batterier, kan jeg aflevere dem hos enhver detailhandler. Hvis vi ønsker at hæve målene for affald af elektriske produkter, skal vi styrke denne form for indsamling. Vi skal gøre det nemmere for borgerne at bortskaffe deres elektriske produkter, navnlig små elektriske produkter.
Da målet på 4 t pr. indbygger blev fastlagt, var det fuldstændig utilstrækkeligt. Det blev opfyldt, blot borgerne genanvendte deres køleskabe eller store elektriske produkter. Vi har brug for et meget mere ambitiøst mål, der kan drive markedet og sikre, at der etableres virksomheder, som kan skille disse produkter ad for at få fat i de nyttige elementer.
I sidste uge lancerede kommissæren sin strategi for ressourceeffektivitet. Dette direktiv er en integreret del af det. Det bør være reglen og ikke undtagelsen, at alle dele af affald af elektrisk udstyr indsamles, og at størstedelen genindvindes. Desværre er det i dag undtagelsen i Europa. I morgen skal det være reglen. Jeg er bange for, at vi aldrig kan gennemføre Deres langsigtede strategi for ressourceeffektivt - som omhandler de problemer med mangel på råmaterialer, som Karl-Heinz Florenz har rejst - medmindre dette direktiv fungerer.
Chris Davies
(EN) Fru formand! [indledning mangler, da mikrofon var slukket]... et omarbejdet direktiv, men enkelte af os i Parlamentet har arbejdet med det oprindelige direktiv, og det er en god anledning til at lukke nogle af smuthullerne og indføre det direktiv, der efter vores opfattelse altid har fortjent vores opmærksomhed. Vi vil sikre, at vi genanvender elektriske produkter korrekt, og derfor vil vi lukke det smuthul, der betyder, at så mange elektriske produkter ender i udviklingslandene, hvor de skilles ad af børn over bål og på lossepladser.
Til de fabrikanter og producenter, der skriver til os for at få os til at undlade at støtte det ene eller det andet ændringsforslag, som har til formål at lukke disse smuthuller, vil jeg sige, at de bare kan komme med deres forslag. Det er deres produkter, der ender på disse lossepladser, og de må fremlægge forslag til, hvordan vi kan sikre, at det ikke sker.
Dette giver os også mulighed for at afslutte et ufuldendt job. Printerproducenter benytter en forretningsmodel, hvor de sælger deres printere relativt billigt og fastlåser deres kunder i en aftale om køb af dyre printerpatroner. De fører en konstant kamp med genforarbejdende virksomheder, som bruger disse printerpatroner, påfylder blæk igen og sælger dem tilbage til kunderne til en brøkdel af prisen.
For næsten 10 år siden opdagede vi, at printerproducenterne havde udviklet en ny metode i denne kamp ved at bruge elektronik til at forhindre genanvendelsen af printerpatroner. Hvis man fylder blæk på dem, holder de op med at fungere. Vi vedtog derefter artikel 4 i lovgivningen med henblik på at sikre, at producenter ikke kan markedsføre produkter, som ikke kan genanvendes.
Men printerproducenterne fandt en vej uden om dette. De bearbejdede via lobbyvirksomhed den ene regering efter den anden og hævdede, at printerpatroner skal betragtes som forbrugsstoffer og ikke affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE). Nu har vi en situation, hvor printerpatroner betragtes som WEEE i nogle medlemsstater og ikke i andre.
Nu har vi chancen for at lukke dette smuthul, sikre, at konkurrencen på markedet øges, og tilskynde til effektiv genanvendelse. Jeg ser frem til kollegernes støtte til disse ændringsforslag.
Oldřich Vlasák
(CS) Fru formand! Der er ingen tvivl om, at dette direktiv markerer et skridt i den rigtige retning, da det forsøger at ændre de kvantitative indsamlingsmål, fastlægge regler for grænseoverskridende transport af elektrisk og elektronisk udstyr og harmonisere de administrative foranstaltninger i forbindelse med obligatoriske forhold med henblik på at mindske bureaukratiet.
Jeg afviser produktdefinition på EU-niveau, endda med hensyn til den mulige håndhævelse af de forpligtelser, medlemsstaterne angiver, på grund af det overdrevene bureaukrati. I dette tilfælde skal vi tage udgangspunkt i princippet: "Hvis det ikke er i stykker, skal det ikke repareres".
Hvad angår direktivets anvendelsesområde, foretrækker jeg personligt et begrænset anvendelsesområde, fordi jeg frygter, at et åbent anvendelsesområde vil omfatte udstyr, der ikke kan genanvendes, eller udstyr med lang levetid, hvilket bringer opfyldelsen af de aftalte indsamlingsmål i fare. I dette tilfælde skal vi efter min mening ikke kun være ambitiøse, når vi fastlægger mål. Vi skal frem for alt være realistiske, og vi må ikke indføre større byrder for de lokale myndigheder.
Paul Nuttall
(EN) Fru formand! Mobiltelefoner, telefonopladere, spillemaskiner, kameraer, saunaer, termometre, køleskabe, frysere, brødristere, kedler, mikroovne, strygejern, luftfriskere, ure, elektriske tandbørster, dvd-afspillere, støvsugere, legetøj, videospil, medicinsk udstyr, tv-apparater, fjernbetjeninger, regnemaskiner, varmeapparater, tørretumblere og vaskemaskiner.
Ja, det var bare for at nævne nogle få, men alle disse apparater og mange andre vil uden tvivl blive dyrere, som følge af dette affaldsdirektiv. Oven i købet er EU parat til at indføre denne lovgivning på et tidspunkt, hvor vi befinder os midt i en recession, og borgerne kæmper for at få tingene til at hænge sammen!
Jeg opfordrer derfor alle i Parlamentet til at vise sympati med de hårdt arbejdende skatteydere samt de små og mellemstore virksomheder og smide dette forslag i affaldsspanden.
(Taleren indvilligede i at besvare et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort i henhold til artikel 149, stk. 8)
Chris Davies
(EN) Fru formand! Hr. Nuttall siger, at kravet om at genanvende affald af elektriske produkter vil hæve prisen på produkterne.
Kan han så fortælle os, hvem der skal betale for bortskaffelsen af disse produkter, hvis det ikke er producenten? Hvorfor har han så meget imod skatteydere, skattepligtige og lokale regeringer i hele Europa, i hans eget land og andre steder, som er nødt til at betale for håndteringen af dette affald, som producenterne i henhold til ham ikke skal betale for?
Paul Nuttall
(EN) Fru formand! Jeg nyder også mine små dueller med hr. Davies. Det lader til, at vi skal have disse dueller, hver gang jeg taler. Han ved lige så godt som jeg, hvor omkostningerne ender - nemlig hos skatteyderen, som skal finansiere dette. Vi befinder os i øjeblikket midt i en recession, hvis lige vi ikke har oplevet siden 1930'erne. Jeg forsvarer de hårdt kæmpende skatteydere.
Den reelle pointe er her, at dette skal gennemføres på nationalt plan af mennesker - af politikere - som står til ansvar over for vælgerne, og ikke af en Kommission, der mødes i hemmelighed og ikke står til ansvar over for nogen. Det er pointen.
(Taleren indvilligede i at besvare et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort i henhold til artikel 149, stk. 8)
Karl-Heinz Florenz
(DE) Fru formand! Jeg ville gerne tiltale min kollega ved navn, men jeg ved desværre ikke, hvem han er, fordi jeg aldrig tidligere er stødt på ham i forhandlingen om affald af elektronisk udstyr. Måske jeg ikke genkender Dem, fordi De har fået ny frisure. Hvilket svar vil De give borgerne, når det om fem eller seks år viser sig, at vi er løbet tør for råmaterialer, som er blevet kasseret og forurener vores farvande? Det bør De forklare.
Mit andet punkt er derfor følgende. Læs direktivet. Det siger overhovedet intet om, at skatteyderne skal finansiere ordningen. Det er faktisk producenternes ansvar. Ordningen strammes nu op og udvides, hvilket er det helt rigtige at gøre. Jeg vil gerne høre Deres svar på disse to punkter.
Paul Nuttall
(EN) Fru formand! Jeg vil først gentage det, jeg lige har sagt. Vi ved alle, hvor omkostningerne ender - samme sted som altid. Det behøver ikke stå i direktivet, fordi det gør det aldrig. De siger aldrig, at De vil hæve skatten. De siger aldrig, at De vil ramme borgerne på pengepungen.
I mit land koster det os f.eks. 50 mio. GBP om dagen at være medlem af denne klub. Nøglen til alt dette er - og jeg gentager det, jeg sagde til hr. Davies - at beslutninger bør træffes på nationalt plan af politikere, som står til ansvar over for deres vælgere. Vælgerne i mit land, Det Forenede Kongerige, kan ikke afsætte kommissærer. Det er grundlæggende udemokratisk og forkert.
Catherine Soullie
(FR) Fru formand, hr. kommissær! Det, som jeg vil sige, er sagt mange gange af mine kolleger i Parlamentet.
På et tidspunkt, hvor Europa overvejer en fælles strategi for forsyningen af råmaterialer og navnlig sjældne jordarter, må vi ikke glemme det enorme potentiale, som intelligent nyttiggørelse af vores affald repræsenterer. Styrkelse af de europæiske standarder med henblik på at forbedre indsamlingskædens effektivitet, løse problemer med lækage og ulovlig eksport af WEEE og fastlæggelse af mere ambitiøse mål - det bør være kernen i denne lovgivning.
Vi må ikke glemme, hvem der er hovedansvarlig for denne lovgivnings succes eller fiasko, nemlig forbrugeren. Styrkelse af offentligheden er afgørende, hvis vi vil gennemføre effektiv lovgivning. Til det formål, hr. Florenz, har økobidraget vist sig at være et meget vigtigt redskab blandt andre ordninger. Producenter af elektrisk og elektronisk udstyr skal naturligvis inddrages yderligere i indsamlings- og genanvendelsesordningen, men vi kan ikke fritage borgerne for hele ansvaret for det affald, de producerer. Vores borgere skal være aktører i og ikke tilskuere til den europæiske miljøpolitik.
Elisabetta Gardini
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg er enig i meget af det, som jeg har hørt. Dette er efter min mening et vigtigt og grundlæggende direktiv, og derfor stemmer vi naturligvis for det. Jeg er dog også overbevist om, at vi har brug for flere detaljer om visse aspekter, og derfor håber jeg, at en andenbehandling vil være mulig.
Jeg forventer f.eks., at Kommissionen gennemfører en konsekvensanalyse af det åbne anvendelsesområde for direktivet, fordi det kan skabe praktiske problemer, selv om det teoretisk tilsyneladende tager mere hensyn til miljøet. Ud fra erfaringerne med det nuværende direktiv kan et lukket anvendelsesområde give mere sikkerhed og gøre det lettere at gennemføre lovgivningen.
Der er også andre aspekter end denne konsekvensanalyse. Vi skal sørge for at lette byrden for producenter, distributører og detailhandlere. Det er rigtigt, at de skal inddrages og acceptere deres ansvar, men vi skal passe på, vi ikke overbebyrder dem, ikke mindst med administrative krav.
Instrumenterne og kriterierne bør tilpasses, så de tager hensyn til de forskellige nationale ordninger. Medlemsstaterne er ikke kun gode eller dårlige. Som vi har hørt, og som vi allerede viste - selv om vi skal gå i yderligere detaljer med dette område - varierer ordningerne og omstændighederne i medlemsstaterne, og disse skal nøje vurderes, så ingen lande automatisk opnår fordele, mens andre automatisk ender som tabere. Vi går derfor ind for dette direktiv, men vi har brug for mere tid og flere detaljer.
Sirpa Pietikäinen
(FI) Fru formand! Kommissionen har med rette udformet både en dagsorden for ressourceeffektivitet og en strategi for råmaterialer, fordi råmaterialer og deres anvendelse bliver stadig mere begrænset, samtidig med at prisen på dem stiger.
Vi ved, at en beklagelig stor del af det elektroniske affald og navnlig småt affald, som f.eks. mobiltelefoner, ender på lossepladsen, ikke kun i EU, men også i tredjelande, og forbrændes til sidst. Derfor er dette vigtige redskab et godt skridt i den rigtige retning i genanvendelsen af affald af elektronisk udstyr, som sætter os i stand til at garantere bedre ressourceeffektivitet og returnering af råmaterialer til producenterne.
Vi kan forhåbentlig i fremtiden bevæge os frem mod et bedre indberetningssystem i overensstemmelse med direktivet, så vi faktisk kan vide, hvor godt de forskellige medlemsstater og aktører gennemfører dets mål. Vi skal give en garanti for særskilt indsamling, der er endnu bedre end den foreslåede, og vi skal fastsætte bedre og mere ambitiøse mål for den. Direktivet er en god start, men jeg håber, at vi i fremtiden kan overføre mere ansvar fra distributører til producenter.
Pilar Ayuso
(ES) Fru formand! Vores mål skal være ambitiøse, men det skal også anerkendes, at ordførerens forslag ikke let kan anvendes på baggrund af den aktuelle situation i de enkelte medlemsstater. Vi i den spanske delegation støtter dog hans forslag ved førstebehandlingen.
Vi mener dog, at omkostningerne ved genanvendelse og behandling skal faktureres særskilt. Vi stemmer imod ændringsforslag 52, som lader artikel 14, stk. 1, udgå, og for ændringsforslag 91 og 103. Vi mener, at forbrugerne har ret til at vide, hvad denne behandling koster, og at de skal have information. Det motiverer dem til at samarbejde med selve lovgivningen, og det er også positivt, fordi det sikrer passende gennemsigtighed i handelskæden.
Alajos Mészáros
(HU) Fru formand! Jeg beklager, at jeg tøvede. Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz for hans fremragende arbejde. Affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) er den hurtigst voksende affaldsstrøm i EU. Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at sikre korrekt genanvendelse, ikke kun for at kunne forhindre skader på miljø og sundhed, men også for at mindske tabet af råmaterialer. Resultaterne af de nuværende konsekvensanalyser viser, at 85 % af WEEE nu indsamles, men at kun 33 % af dette behandles korrekt i overensstemmelse med direktivets krav. Den ulovlige eksport af affald fra EU er desværre omfattende, og derfor er det vigtigt, at det nye direktiv kan forhindre det. Affald skal indsamles særskilt, fordi vi på den måde kan sikre, at det bevares og sendes til genanvendelse inden for medlemsstaten. Erfaringerne har desværre indtil videre vist, at medlemsstaterne ikke har fortolket det nuværende direktiv på samme måde, og jeg foreslår, at det vejledende princip i fremtiden ikke bliver klassificeringen i forskellige kategorier, men at direktivet grundlæggende skal omfatte alt affald af elektrisk og elektronisk udstyr. Jeg tror, at lovgivningen er særlig vigtig for de lande, der er tiltrådt senest, da de stadig er bagud, når det gælder særskilt indsamling.
Carl Schlyter
(SV) Fru formand! Vi lever i sandhed i et ødselt samfund, hvis vi betragter dette som affald. En stor del af disse rester indeholder større andele af guld og sølv end malmen i en guld- eller sølvmine. Det handler ikke om omkostninger til at håndtere dette. Det er et spørgsmål om ren gevinst. Det vil reducere vores afhængighed af vigtige råmaterialer, og vi frigiver ikke tungmetaller og andre giftige stoffer til miljøet. Vi vil ikke opnå andet end gevinst, hvis vi behandler dette affald. Vi bør ikke betegne dette som en omkostning.
Det er dog beklageligt, at solceller er undtaget. Hvis vi ikke medtager dem, vil det sikre fordele for de solceller, der indeholder cadmium, og det vil fordreje konkurrencen på området. Solceller bør medtages, så de bliver genstand for retfærdig konkurrence, og alternativer til solceller, der indeholder cadmium, vil hurtigere komme på markedet. Vi skal også stemme for de ændringsforslag, der indeholder krav om bedre kontrol med nanoaffald. Endelig er det vigtigt, at medlemsstaterne og Kommissionen nu sikrer, at eksportreglerne skærpes, og at de overholdes. Vi skal sætte en stopper for eksporten af affald til fattige lande.
Alfreds Rubiks
(LV) Fru formand! Jeg er én af dem, der generelt støtter vedtagelsen af denne betænkning. Jeg støtter også den tilgang, der søger at fastlægge et mål for særskilt indsamling, som varierer afhængigt af den berørte periode. I Letland indsamler vi i øjeblikket kun 25 % af det elektriske og elektroniske udstyr på markedet. Det er for lidt. Jeg støtter også de ambitiøse mål, der fastsættes ved forordningen, men samtidig skræmmer det mig, at der er så store forskelle mellem medlemsstaterne, og jeg opfordrer derfor Kommissionen og alle berørte parter, herunder medlemsstaterne, til at overvåge gennemførelsen af disse dokumenter meget nøje. I Letland vil vi naturligvis gerne have mulighed for at opfylde målene, nemlig 45 % inden 2016 og 65 % inden 2020.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! Omarbejdningen af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr har været genstand for omfattende høring i Parlamentets relevante udvalg. Kommissionens tekst er gradvist blevet ændret via medlemmernes ændringsforslag, og den nuværende kompromisversion sætter yderligere fokus på problemet med indsamling af affald af elektronisk udstyr.
Den version af artikel 47, som Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed forslår, er efter min mening et særlig gavnligt ændringsforslag, fordi det gør det muligt at målrette industriens finansielle forpligtelser mod udvikling af en ordning til indsamling af affald af elektronisk udstyr i stedet for at gennemføre sanktioner for manglende opfyldelse af indsamlingsforpligtelserne. Dette kan især være gavnligt og nyttigt i lande, der endnu ikke har udviklet en tilstrækkelig infrastruktur til indsamling af affald af elektrisk udstyr.
Jeg vil også gerne støtte den nye artikel 93, som imødegår, at mange ansvarlige personer, herunder især internetbaserede detailhandlere, undgår at opfylde deres forpligtelser. Den nye forordning søger at løse dette problem på en imødekommende og passende måde.
Janez Potočnik
Fru formand! Mange medlemmer af Parlamentet nævnte gennemførelse, som er et reelt problem. Det er desværre ikke kun et problem på dette område, men et generelt problem på miljøområdet. For at være præcis så er jeg klar over min pligt i henhold til traktaten, og den agter jeg at opfylde fuldt ud.
Senere på året fremlægger vi også en meddelelse om gennemførelse, som omhandler spørgsmålet om gennemførelse på en mere helhedsorienteret måde. Vi drøfter det allerede i detaljer i direktoratet, fordi dette efter min mening er et af de spørgsmål, som vi bør fokusere på i fremtiden, herunder naturligvis i de forslag, vi drøfter i dag. Det omarbejdede forslag letter i øvrigt i høj grad gennemførelsen.
Dernæst målene. Det er af grundlæggende betydning, at vi har ambitiøse mål. Mange medlemmer nævnte, at dette er den hurtigst voksende affaldsstrøm. Mange nævnte, at vi lever i en verden af elektriske og elektroniske apparater, og det er bestemt noget, vi skal tage højde for, når vi fastlægger målene.
For det tredje omkostninger. Når vi fremsætter et nyt forslag, skal vi også tage hensyn til omkostningsbyrden og gøre tingene så enkle som muligt. Jeg vil dog præcisere, at de reelle omkostninger for vores samfund og vores økonomi vil komme, hvis vi ikke tager fat om disse spørgsmål. Det ville være de reelle omkostninger, som vi på længere sigt ikke kan imødegå.
Vi offentliggjorde for 14 dage siden den såkaldte affaldsrapport. Den samme dag besøgte jeg Unicor, som er en af de højteknologiske virksomheder, der genanvender affald af elektrisk og elektronisk udstyr. Jeg blev overvældet af alt, hvad jeg fik oplyst og så der. Der er særdeles vigtigt, at vi f.eks. indser, at de mobiltelefoner, vi holder i hænderne i dagligdagen, faktisk indeholder ædle materialer lige fra guld til platin og rhodium, som vil få stor betydning i fremtiden. Hvis vi fortsætter og bliver ved med at udvinde råmaterialer, hører det aldrig op. Jeg prøvede at holde 20 kg guld produceret fra mobiltelefoner i hånden. Det var svært at løfte, men det var helt ærligt endnu sværere at aflevere det igen!
Mange medlemmer nævnte det vigtigste i denne sammenhæng, nemlig ressourceeffektivitet. Jeg har nævnt det mange gange, men det er af største betydning, at vi aldrig glemmer det. I henhold til data fra FN firdobledes befolkningstallet i det 20. århundrede, mens vores produktion blev 40 gange større, CO2-emissioner 17 gange større, energiforbrug 16 gange større, fiskefangst 35 gange større, og vandforbruget ni gange større. Hvis nogen tror, dette kan fortsætte på samme måde i det 21. århundrede, tager de grueligt fejl.
Vi skal gøre tingene på en anden måde. Derfor er det forslag, som er fremsat, og som De forhandler senere, som sagt af største betydning for løsningen af disse problemer, idet vi jo lever i en stadig mere elektrisk og elektronisk verden. Mange medlemmer nævnte også bedre indberetning og bedre sortering. Alt dette vil få vores opmærksomhed.
Endelig vil jeg blot sige, at jeg efter førstebehandlingen er overbevist om, at vi har et godt produkt, som vi kan arbejde videre med ved andenbehandlingen og færdiggøre til noget, der ganske givet bliver endnu bedre.
Karl-Heinz Florenz
Fru formand, hr. Potočnik! Jeg støtter Deres slutbemærkninger, navnlig vedrørende ressourceeffektivitet. I de næste par måneder vil fokus for hele beslutningsprocessen dog blive rettet mod Dem, fordi vi nu skal nå til enighed om en fælles holdning. De skal forhandle med Rådet og nå frem til en afgørelse, og jeg må sige til Dem, at Rådet ikke har bevæget sig overhovedet i de sidste syv måneder, og det kan ikke bebrejdes det belgiske formandskab.
Nogle lande er meget stædige, og på baggrund af enstemmigheden i Parlamentet vil jeg opfordre de medlemmer, der har talt så brændende for denne betænkning, til at gå hjem og søge at påvirke deres regeringer for at forklare, at tingene ikke altid kan forblive som i fortiden.
Jeg kunne nævne navnene på et par gamle venner, der virkelig skal erkende dette problem. Jeg tror derfor, vi vil opleve intense forhandlinger i de kommende måneder. De skal fortsætte med at stå fast over for Rådet. Det er også vigtigt at påpege, at der er et klart ønske om national regulering med hensyn til affaldspolitik.
Det har dog den modsatte effekt, fordi det indre marked blev født for længe siden, og nu skal vi opfostre det ordentligt. Det er ikke hele det indre marked, der er problemet, kun halvdelen. Jeg vil igen fremhæve, at forholdet 16 kg til 1 kg, som hr. Seeber tydeligt fremhævede, viser, at der stadig er meget at gøre. Hvis vi kan nå til enighed om dette, er vi dog tilbage på sporet.
Jeg er ikke i tvivl om, at De, hr. Potočnik, ved, hvad De skal gøre. Jeg vil understrege, at De yder en fantastisk indsats, og vi vil fortsat ind imellem give Dem et skub, måske lidt hårdt, i den rigtige retning.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 11.30.
Jaromír Kohlíček
Indsamlingen af affald af elektrisk og elektronisk udstyr er i øjeblikket et højaktuelt emne. Det er derfor særdeles nødvendigt, at direktivet for dette område opdateres. Nogle af de ændringsforslag, der fremlægges til afstemning indledningsvis, repræsenterer efter min mening en meget dårlig måde at kombinere Kommissionens forslag med andre forslag, som har til formål at lette indsamlingen, sorteringen og genanvendelsen af affald. Tværtimod. Selv om de måske ikke tilfører problemet kaos, formørker de det. Der er desværre ikke meget, vi kan gøre, her ved den endelige afstemning. Det er interessant, at repræsentanterne for de fleste politiske grupper er enige i mange af de forholdsvis anstændige ændringsforslag. Hvis denne enighed udmøntes i støtte ved den endelige afstemning, vil det resulterende direktiv muligvis støtte en voldsom stigning i mængden af indsamlet elektrisk og elektronisk udstyr samt udstyr, der er lettere at bearbejde. Et centralt punkt er artikel 14, stk. 1, der - hvis ændringsforslaget eller den mindre klare formulering af ændringsforslaget vedtages - kan støtte genanvendelse og indsamling af elektrisk og elektronisk udstyr. Det er vigtigt, hvis den samlede indsats skal udmøntes i et direktiv, der klart fastlægger forpligtelserne for de forskellige organer, og som samtidig gør det muligt at gennemføre en så effektiv genanvendelsesproces som muligt. Fra dette perspektiv er den bizarre idé med at sortere belysningsudstyr i forskellige kategorier ikke ønskværdig, og det samme gælder de mange undtagelser for kategorien med stort udstyr.
Pavel Poc
Affald af elektrisk og elektronisk udstyr er den hurtigst voksende affaldskilde. Den repræsenterer i øjeblikket en væsentlig højere risiko mod miljøet og folkesundheden end bestrålet nukleart brændsel. Det var afgørende at omarbejde direktivet. En stor mængde affald af elektronisk udstyr behandles ikke i overensstemmelse med den nuværende version og ender på lossepladsen eller eksporteres ulovligt fra EU. Det er bekymrende, at vi ikke ved, hvad der sker med mere end halvdelen af det europæiske affald af elektrisk og elektronisk udstyr. Situationen er uholdbar, eftersom den årlige affaldsmængde pr. indbygger vil stige fra 4 kg i dag til 24 kg inden 2020, medmindre vi fastlægger og overholder mål for indsamling og genanvendelse. Genanvendelsen af affald af elektronisk udstyr kan tilbageføre mere guld til fremstillingsprocessen end det, der udvindes i EU, og det samme gælder andre ædle råmaterialer. Jeg glæder mig derfor helhjertet over skabelsen af nye arbejdspladser og navnlig mindskelsen af EU's afhængighed af importerede ædle råmaterialer. Jeg er dog ikke særlig imponeret over fritagelsen af solpaneler. I forbindelse med undtagelsen af cadmiumtelluridpaneler fra RoHS-direktivet repræsenterer det en yderligere forhøjelse af risikoen for miljøforurening fra meget giftigt cadmium, som EU ellers bekæmper via andre lovgivningsforanstaltninger. Der står lobbyinteresser bag denne inkonsekvens, som ikke klæder hverken EU eller Parlamentet særlig godt, og det er derfor ikke gavnligt for den europæiske industri.
Jim Higgins
Jeg støtter dagens WEEE-betænkning, men vi skal sikre, at vi ikke indfører overbebyrdende bestemmelser for de små og mellemstore virksomheder og detailhandlere, der i forvejen kæmper hårdt. Vi skal sikre, at byrden ved at tilbagetage WEEE placeres hos producenterne og ikke detailhandlerne. Jeg glæder mig over forslaget om stærkere bestemmelser med henblik på at forhindre ulovlig eksport af dette affald og lukke smuthullerne i lovgivningen. Hvis sådant udstyr deklareres som "brugt, men funktionsdygtigt EEE" og ikke som WEEE, kan det ulovligt eksporteres til og dumpes i lande i den tredje verden. Mere intensiv håndhævelse fra myndighedernes side er naturligvis også afgørende, idet elektrisk udstyr skal genanvendes i overensstemmelse med lovgivningen for at forhindre ukontrolleret frigivelse af CFC'er. Kriminelle opnår ofte gevinst af ulovlig eksport, eftersom de pågældende ofte snyder myndighederne ved ikke at mærke varerne som elektronik, ved at foregive, at de er beregnet til genbrug, eller ved at skjule dem midt i en container til eksport. Ukontrollerede forsendelser ender ofte i Ghana, Nigeria, Indien eller Pakistan. Vi skal arbejde sammen ved andenbehandlingen for at sikre, at disse farlige fremgangsmåder standses, og sikre, at europæiske ædelmetaller forbliver i Europa.
Rovana Plumb
Affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) er den hurtigst voksende affaldsstrøm i EU. Effektiv forvaltning af WEEE bidrager til genanvendelse af en række værdifulde ressourcer, og det har især betydning for miljøet, menneskers sundhed og skabelsen af grønne arbejdspladser. I henhold til Kommissionens konsekvensanalyse genereres der på EU-plan hvert år ca. 24 kg WEEE pr. indbygger, hvoraf kun 65 % indsamles. Genanvendelse af WEEE vil hjælpe med at skabe 5-7 gange flere arbejdspladser end i forbrændingssektoren og 10 gange flere end i oplagringssektoren. Revisionen af direktivet har hjulpet med at fastlægge nye mål for indsamling, genanvendelse og genbrug af WEEE (genanvendelsesmål på 50-75 % - afhængigt af kategorierne, hvoraf der nu er seks i stedet for de indledende 10 - og et nyt genbrugsmål på 5 %). Det har også hjulpet at udforme strengere foranstaltninger for at forhindre eksport af affald af elektronisk udstyr til udviklingslandene. Ansvaret for producenter, forbrugere og lokale myndigheder defineres tydeligere med henblik på at sikre miljøvenlig behandling. Producenter af elektronisk udstyr skal betale omkostningerne til affaldsbehandling, hvilket har en positiv effekt i form af overensstemmelse med kravene til miljøvenligt design, så der fremstilles produkter, som er nemme at reparere og genanvende.
Csanád Szegedi
Korrekt bortskaffelse af affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) har efter min mening afgørende betydning. Vi er nødt til at øge mængden af særskilt indsamlet affald, men det er vigtigt, at hele genanvendelsesprocessen overvåges gennem passende dokumentation. Det er også nødvendigt med en ansvarlig holdning i industrien. De store producent- og bearbejdningsvirksomheders aktiviteter skal kontrolleres mere effektivt. Samtidig må vi erkende, at medlemsstaterne, især de nye medlemsstater, endnu ikke har det nødvendige antal genanvendelsesanlæg, og der skal derfor lægges vægt på at udvikle disse med henblik på at garantere, at indsamlet WEEE faktisk behandles korrekt.
János Áder
Den aktuelle omarbejdning af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr er ikke kun utrolig vigtig, hvad angår miljøbeskyttelse og folkesundhed, men også hvad angår ressourceeffektivitet, der nævnes så ofte i denne tid. Det er almindeligt kendt, at adskillige ulovlige WEEE-laster forlader EU år ud og år ind, og derfor er det i vores industris grundlæggende interesse, at vi bevarer værdifulde råmaterialer inden for EU's grænser via effektiv indsamling af WEEE, som genereres i stigende mængder, og om muligt genanvendelse heraf. Forbrugernes vaner varierer naturligvis fra land til land, og det må vi ikke glemme, når vi fastlægger mål. I Ungarn udskifter den gennemsnitlige forbruger f.eks. ikke sit tv-apparat hvert andet eller tredje år, og selv om han gjorde det, ville han sandsynligvis tage det gamle med i sommerhuset i stedet for til et indsamlingssted. I lyset af alt dette er det lykkedes for ordføreren, som har erkendt dette problem, at sikre accept af et bredt støttet kompromis, som er fastlagt på grundlag af indsamlingsmålene og ikke af antallet af markedsførte produkter, men af mængden af genereret affald af elektroniske produkter. Selv om en lang række erhvervsmæssige detaljer endnu ikke ligger fast på dette område, er retningen efter min mening den rigtige. Det skyldes navnlig, at selv Kommissionens konsekvensanalyse på en modstridende måde finder, at de oprindelige indsamlingsmål er realistiske for de gamle medlemsstater, men ikke for de nye.
Marian-Jean Marinescu
Forslaget til et direktiv om affald af elektrisk og elektronisk udstyr er uklart i den form, Kommissionen har forelagt Parlamentet. Derfor kan medlemsstaterne anvende forskellige fortolkninger, hvad angår de typer udstyr, der er omfattet af direktivet.
Kommissionen skal endvidere fastlægge en fælles metode for beregning af den mængde affald, der genereres i hver medlemsstat. Mængden af genereret affald afhænger dog af de særlige kendetegn for forbrugsmarkedet, produkternes forskellige livscyklus og befolkningens vaner i de enkelte medlemsstater.
Der er heller ikke angivet et indberetningsinterval for beregningen af mængden af genereret affald som en procentdel. Dette direktivs merværdi ligger i de potentielle sundheds- og miljøgevinster. Effektiv håndtering af affald af elektronisk udstyr kan hjælpe med at opnå en genanvendelsesprocent på op til 50-75 % og en genbrugsprocent på 5 %. Både producenter af elektronisk udstyr og forbrugere skal påtage sig deres ansvar for at opfylde dette mål. Producenterne skal dække omkostningerne til affaldshåndtering, mens forbrugerne skal bortskaffe affald af elektronisk udstyr på lovlig vis på indsamlingssteder.
(Mødet udsat kl. 11.10 og genoptaget kl. 11.30)
