

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä mietinnöstä, jotka koskevat vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuonna 2003:
- Terence Wynnin mietintö, pääluokka III, (SEC(2004)1181 C6-0012/2005 2004/2040(DEC)); (SEC(2004)1182 C6-0013/2005 2004/2040(DEC))
- Ona Juknevičienėn mietintö, pääluokka I, (C6-0015/2005 – 2004/2041(DEC))
- Alexander Stubbin mietintö, pääluokat II, IV, V, VI, VII ja VIII, 
(C6-0016/2005 – 2004/2042(DEC); C6-0017/2005 – 2004/2043(DEC); C6-0018/2005 – 2004/2044(DEC); C6-0019/2005 – 2004/2045(DEC); C6-0020/2005 – 2004/2046(DEC); C6-0021/2005 – 2004/2047(DEC))
- Inés Ayala Senderin ja Carl Schlyterin mietintö erillisvirastoista, (N6-0216/2004 – C6-0235/2004 – 2004/2051(DEC); N6-0207/2004 – C6-0226/2004 – 2004/2050(DEC); N6-0208/2004 – C6-0227/2004 – 2004/2060(DEC); N6-0209/2004 – C6-0228/2004 – 2004/2053(DEC); N6-0213/2004 – C6-0232/2004 – 2004/2061(DEC); N6-0212/2004 – C6-0231/2004 – 2004/2056(DEC); N6-0214/2004 – C6-0233/2004 – 2004/2062(DEC); N6-0220/2004 – C6-0239/2004 – 2004/2063(DEC); N6-0210/2004 – C6-0229/2004 – 2004/2058(DEC); N6-0211/2004 – C6-0230/2004 – 2004/2055(DEC); N6-0215/2004 – C6-0234/2004 – 2004/2059(DEC); N6-0217/2004 – C6-0236/2004 – 2004/2054(DEC); N6-0218/2004 – C6-0237/2004 – 2004/2057(DEC); N6-0219/2004 – C6-0238/2004 – 2004/2052(DEC))
- Marilisa Xenogiannakopouloun mietintö, kuudes, seitsemäs, kahdeksas ja yhdeksäs Euroopan kehitysrahasto, (KOM(2004)0667 – C6-0165/2004 – 2004/2049(DEC)). 
Wynn (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, tämä mietintö, josta äänestämme myöhemmin tänään, on mielestäni yksi tärkeimmistä mietinnöistä, joista parlamentti äänestää kuluvan istuntokauden aikana. En sano tätä sen vuoksi, että minä olen sen laatinut, vaan mietinnön sisällön ja sen työmäärän vuoksi, joka siihen on uhrattu. Kiitän niitä tilintarkastustuomioistuimen, komission ja jäsenvaltioiden edustajia, joiden kanssa olen työskennellyt, sekä talousarvion valvontavaliokunnan sihteeristöä. Ilman heitä tämä mietintö ei olisi sellainen kuin se nyt on, ja kiitän heitä koko sydämestäni.
Mikäli toimielimet panevat mietinnössä esitetyt suositukset täytäntöön, silloin myönteisen tarkastuslausuman – DAS:n – Graalin malja on ulottuvillamme. Tuohon pisteeseen pääsemiseksi tarvitaan kuitenkin komission, tilintarkastustuomioistuimen ja jäsenvaltioiden todellista sitoutumista ja yhteistyötä.
Mietinnössä esitellään tarkastuslausumamenetelmän puutteita 25 kohdasta lähtien. Mietinnössä todetaan, että tileillämme olevat rahat voidaan käyttää täysin laillisesti ja asianmukaisesti mutta että samalla ne voidaan myös täydellisesti haaskata. Tämä on yksi tarkastuslausumamenetelmän puutteista ja niistä syistä, miksi tilintarkastustuomioistuinta kannustetaan mietinnön suosituksissa parantamaan jo tekemiään muutoksia.
Komissio katsoo, että tehtiinpä tarkastuslausumamenetelmään millaisia parannuksia tahansa, komission ja jäsenvaltioiden on edelleen tehtävä muutoksia. Komission jäsenen on tehtävä monia asioita. Kuten kaikkien muidenkin parlamentissa äänestettävien mietintöjen kohdalla, me pyydämme nytkin komissiota tekemään enemmän. Pyydämme tätä senkin lisäksi, että komissio panee yhteisön sisäisen valvonnan menettelyt täytäntöön. Tietyillä aloilla ja varmasti juuri komissiossa kiistaa aiheuttava kysymys otetaan esiin 8 kohdassa ja tarkistuksessa 4. Pyydän vilpittömästi kollegoitani kannattamaan tätä tarkistusta, jossa edellytetään, että tilinpitäjä hyväksyy komission tilit. On todettava, että niin kauan kuin tässä asiassa ei päästä sopimukseen, komissio on aina hyökkäysten kohteena, ja tämä sanotaan hyvin selkeästi tarkistuksessa 4. Kunnioitan suuresti komission jäsentä Kallasia, ja hänen myönteinen asenteensa kannustaa minua. Pyydän, ettei hän anna pääosastojen välisten hierarkiakiistojen estää tätä toteutumasta. Se on olennainen osa näitä suosituksia.
Mitä sitten pyydämmekin tilintarkastustuomioistuinta ja komissiota tekemään, myönteistä tarkastuslausumaa ei anneta, elleivät jäsenvaltiot täytä omia velvollisuuksiaan, joihin kuuluu niiden poliittinen vastuu Euroopan unionin varainhoidosta ja sen valvonnasta. Ongelmat esitetään hyvin selvästi 16 kohdassa, ja 19 kohdassa kuvailtava ennakkoilmoitus osoittaa, miten ongelmat voidaan ratkaista.
Mietinnössä pyritään vahvistamaan jäsenvaltioiden hallinnolliset ja poliittiset velvollisuudet. Kysymys on kuitenkin yhteistyössä toteutettavasta hallinnoinnista. Toisenkin osapuolen on jo aika alkaa suhtautua vakavammin velvollisuuksiinsa, jotka koskevat yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia. Tämän osalta mietinnössä todetaan – oman osuuteni loppupuolella – ettei ole mahdollista edistyä ilman jäsenvaltioiden aktiivista osallistumista. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi valiokunta kehottaa – samoin tehdään mietinnössä, mikäli se hyväksytään – teitä ottamaan seuraavassa Eurooppa-neuvostolle osoittamassanne puheessa esiin sen, että jäsenvaltioiden on parannettava Euroopan unionin varainhoitoa. Toivon, että voitte tehdä tämän.
Minulle tämän mietinnön laatiminen on ollut kiehtovaa työtä. Mietinnössä kulminoituu kymmenen vuotta kestänyt myönteisen tarkastuslausuman odotus. Kymmenen vuotta sitten totesin, ettei myönteistä tarkastuslausumaa annettaisi koskaan silloisten järjestelmien voimassaoloaikana, ja niihin sisältyi myös tarkastuslausumamenetelmä. Nyt voin todeta, että mikäli mietintö hyväksytään, olen varma, että myönteinen tarkastuslausuma – tuo aiemmin mainitsemani Graalin malja – on varmasti ulottuvillamme.
Juknevičienė (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää teitä siitä, että uskoitte minun tehtäväkseni esittää talousarvion valvontavaliokunnan kanta meille hyvin tärkeään asiaan.
Tänään, kun äänestämme Euroopan parlamentin vuoden 2003 talousarvion hyväkysymisestä, esitämme oman kantamme. Esitämme kantamme siihen, käyttääkö toimielimemme, Euroopan parlamentti, varoja – kaikkien Euroopan kansalaisten eli äänestäjien antamia rahoja – oikein ja avoimesti. Haluan kiittää myös mietinnön valmisteluun aktiivisesti osallistuneita kollegoitani heidän neuvoistaan ja toimistaan. He esittivät ehdotuksia ja tarkistuksia ja osallistuivat keskusteluihin. Talousarvion valvontavaliokunnassa käytiin keskusteluja, ja omassa poliittisessa ryhmässäni, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä, käytiin vilkkaita väittelyjä. Liberaalidemokraatit ovat aina puolustaneet ja puolustavat jatkossakin kansalaisten oikeuksia saada totuudenmukaista tietoa sekä oikeuksia avoimuuteen, sillä ne ovat demokratian perusta. Tiedämme, ettei avoimuus ole päämäärä sinänsä. Se on keino varmistaa toimielimen tehokkuus ja, tärkeimpänä kaikista, sen vastuuvelvollisuus kansalaisia kohtaan – niitä ihmisiä kohtaan, joiden hyväksi toimielin työskentelee. Euroopan kansalaisten suvaitsemattomuus tietämättömyyttä ja tiedotuksen puutetta kohtaan kasvaa koko ajan, ja he vaativat yhä enemmän niiltä, joille he ovat antaneet äänensä ja jotka he ovat valinneet parlamenttiin. He haluavat saada lisäarvoa maksamalleen rahalle, joka on käytettävä tarkoituksenmukaisesti ja tehokkaasti.
Esittelen lyhyesti mietintöni, jonka talousarvion valvontavaliokunta on hyväksynyt. Tämä mietintö eroaa edellisistä siinä, että varainhoitovuonna 2003 otettiin käyttöön uusi varainhoitojärjestelmä ja Euroopan parlamentissa otettiin käyttöön sisäisen tarkastuksen järjestelmä. Tämä oli valtava askel eteenpäin kohti parempaa ja avoimempaa talousarvion suunnittelua ja toteuttamista.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi haluamme onnitella teitä ja puhemiehistön yksiköitä. Toinen asia, jossa on tapahtunut edistystä, on se, että tästä vuodesta alkaen talousarvion toteuttamisen hyväksyminen on Euroopan parlamentin puhemiehen eikä puhemiehistön sihteeristön tehtävä, kuten aiemmin. Mietinnössä on kiinnitetty huomiota pääasiassa neljään aiheeseen.
Ensinnäkin siinä käsitellään hallinnointia, sitä, miten tärkeimmät päätöksentekijät eli puhemiehistö ja kvestorit raportoivat. Tässä ehdotetaan sovellettavan rotaatioperiaatetta.
Toinen aihe on poliittisille ryhmille myönnettyjen varojen käyttö. On todettava, että tältä osin on tapahtunut jonkinlaista kehitystä. Varojen käytön avoimuutta on lisätty julkaisemalla sitä koskevia tietoja Internetissä. Mietinnössä kuitenkin todetaan myös, millä aloilla kaivataan parannusta: siinä ehdotetaan, että poliittisten ryhmien olisi laadittava tilinpäätökset normaalisti vuosittain ja selvitettävä julkisesti, mihin varat on käytetty.
Kolmas aihe ovat parlamentin jäsenille maksettavat korvaukset. Tästä on keskusteltu jo kauan. Toimielimet kiistelevät tästä ja niillä on ennen kaikkea monenlaisia tulkintoja ja epäilyksiä korvausjärjestelmästä, joka ei ole avoin. Uutinen, jonka mukaan uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen joidenkin parlamentin jäsenten palkat ovat 12 kertaa suuremmat kuin muilla, on ikävä tosiasia. Tämä on mielestäni epäoikeudenmukaista: me kaikki työskentelemme samassa Euroopan toimielimessä, ja meille olisi maksettava saman verran samasta työstä.
Mielestäni on väärin, ettei yleisiä kulukorvauksia tarvitse seurata. Myös näistä kuluista on pidettävä kirjaa.
Vielä yksi arkaluonteinen aihe on se, että työskentelemme sekä Brysselissä että Strasbourgissa. Tämä ja se, miten te asiassa äänestätte, riippuu viisaudestanne. Mielestäni perustuslakisopimuksessa todetaan aivan oikein, että Euroopan parlamentti työskentelee kahdessa paikassa. Jean Monnet totesi jo vuonna 1952, että haluamme yhdistää kansat, emme valtioita. Euroopan parlamentti on se toimielin, jossa me työskentelemme ja jonka kautta Euroopan kansalaiset voivat yhdistyä. Ne voivat yhdistyä vain, jos olemme avoimia toisillemme, työskentelemme avoimesti ja varmistamme, että unionin talousarviota suunnitellaan ja toteutetaan asianmukaisesti. 
Stubb (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa jäsen Wynnin tavoin kiittämällä talousarvion valvontavaliokunnan sihteeristöä, PPE-DE-ryhmää ja kollegoitani siitä, että he auttoivat tämän mietinnön valmistelussa. Nyt haluan käsitellä viiden minuutin aikana viittä näkökohtaa.
Ensimmäinen näkökohta on se, että näiden talousarvion valvontavaliokunnassa laatimiemme mietintöjen tarkoituksena on parantaa valvontaympäristöä. Työskenneltyäni itse valtionhallinnossa voin todeta rehellisesti, etten usko, että missään valtionhallinnossa valvontaympäristö on niin kurinalainen ja tiukka kuin se on Euroopan parlamentissa tai yleensä Euroopan unionissa. Voisin esimerkiksi saada helposti selville, millaista viiniä komission jäsen Kallas joi lounaalla 12. joulukuuta – näin yksityiskohtaisia tietoja voimme saada! Sen vuoksi on mielestäni hieman surullista, että tietyt henkilöt täällä yrittävät käyttää mietintöä populistisiin tarkoitusperiin ja etsiä kaikki mahdolliset epäkohdat. Me yritimme kaivaa esiin kaikki mahdolliset epäkohdat, emmekä onneksi löytäneet niitä kovinkaan paljon.
Toinen näkökohtani on se, että laatimassani mietinnössä käsitellään kuutta muuta toimielintä: neuvostoa, Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta, tilintarkastustuomioistuinta, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa sekä oikeusasiamiestä. Ne kaikki läpäisivät testin kirkkaasti. Haluan kuitenkin esittää kaksi huomiota, joista toinen liittyy neuvostoon.
Ensimmäistä kertaa kävimme neuvoston kanssa jäsenneltyä vuoropuhelua epävirallisissa merkeissä, ja se onnistui melko hyvin. Saimme tarvitsemamme tiedot ja voimme olla siitä kiitollisia. Haluan kuitenkin antaa pienen varoituksen tulevaisuuden varalle: olemme tulossa Euroopan yhdentymisen osalta sellaiseen vaiheeseen, jossa ulkosuhteiden ja erityisesti yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan merkitys kasvaa. Tämä tarkoittaa sitä, että tulevaisuudessa neuvoston YUTP:tä koskeva talousarvio ei ole ainoastaan hallintoa vaan myös toimeenpanoa koskeva talousarvio. Meille on tulevaisuudessa erityisen tärkeää tutkia tätä asiaa tarkasti, kun alamme rakentaa ulkosuhteiden yksikköä, jotta voimme nähdä, miten talousarviota voitaisiin valvoa hieman paremmin.
Toinen toimielimiä koskeva huomautukseni liittyy tilintarkastustuomioistuimeen, jossa käsiteltiin tiettyä henkilöstöön liittyvää tapausta. Minun ja käsittääkseni parlamentin minkään suuren ryhmän tarkoituksena ei ollut nöyryyttää kyseistä henkilöä, ja halusimme sen vuoksi pitää asiassa matalaa profiilia. Kävimme toimielimen kanssa hyvin antoisaa vuoropuhelua ja toivomme, että kaikki osapuolet voivat olla tyytyväisiä esittämäämme kompromissiin.
Kolmas näkökohta on se, että olemme käyneet hyvin onnistunutta vuoropuhelua kaikkien toimielinten kanssa. Saimme tarvitsemamme tiedot ja niistä oli meille monenlaista hyötyä. Haluaisin kuitenkin parantaa yhtä seikkaa, ja se on mietinnön ajoitus. Tilintarkastustuomioistuin antoi kertomuksensa viisi minuuttia ennen valiokuntakokousta, minkä jälkeen meidän piti keskustella siitä. Asia ei yksinkertaisesti toimi näin. Se, että tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja antaa 45 minuuttia kestävän kirjallisen lausuman, ei ole välttämättä paras tapa aloittaa vuoropuhelu, joten kenties voimme parantaa tätä menetelmää edes jonkin verran.
Kahdesta viimeisestä näkökohdasta ensimmäinen on se, että valiokunnassa käymämme keskustelu oli hyvin rakentava ja että mietintö hyväksyttiin sellaisenaan. Mietintöön ei esitetty kovin montaa tarkistusta; itse asiassa tarkistuksia oli vain kolme. Esittelijänä haluaisin hylätä ne, sillä mielestäni ne eivät heijasta ryhmässä käymäämme keskustelua.
Lopuksi totean, että parlamentin suurimpien ryhmien pitäisi olla melko yksimielisiä tämän mietinnön hyväksymisestä. Haluan kiittää vielä kerran kaikkia teitä, jotka autoitte sen laatimisessa. 
Ayala Sender (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kollegani Terry Wynnin kanssa siitä, että tämä on ollut todella innostava vuosi. Viestintä on ollut vertaansa vailla sekä komission että ennen kaikkea virastojen johtajien – he ovat antaneet meille kaikki tarpeelliset tiedot koko menettelyn ajan – ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa.
Näillä perustetuilla virastoilla on nyt paljon tärkeitä tehtäviä, kuten tiettyjen toimien sääntely tai täytäntöönpano tai edistäminen. Tämän vuoksi kysymme, onko virastoja liikaa, ovatko niiden mallit liian erilaisia ja ovatko ne kaikki tarpeellisia, vaikka parlamentti osallistuukin niiden toimintaan erityisesti kysynnän osalta.
Yhteisön toimien hajauttaminen virastojen kautta on todella myönteinen asia, sillä niin lisätään Euroopan unionin läsnäoloa, lähestyttävyyttä ja näkyvyyttä jäsenvaltioissa, ja näin ollen myös kansalaisten tietämys unionista lisääntyy. Tämän vuoksi ehdotamme, että virastojen yleistä viestintästrategiaa vahvistetaan. Näin myös toiminnan nopeus ja kapasiteetti lisääntyy. On kuitenkin myös myönnettävä, että on olemassa suuria riskejä, sillä hajauttaminen saattaa johtaa talousarvion toteuttamista koskevan valvonnan vähenemiseen tai virastojen ja komission toimien päällekkäisyyteen, ajoittaiseen koordinoinnin puutteeseen tai myös kansallisten etujen asettamiseen yhteisön etujen edelle.
Tämän vuoksi olemme mietinnössämme pyytäneet komissiolta perusteellisia erityiskertomuksia sekä monia yhteisiä ehdotuksia ja suuntaviivoja, jotta nämä riskit voitaisiin välttää. Haluamme myös, että nämä yhteiset suuntaviivat vahvistetaan toimielinten välisessä sopimuksessa ja ettei niissä käsiteltäisi vain valvonnan ja vastuun lisäämistä talousarvioiden toteuttamisessa vaan myös kaikkea sitä, mikä liittyy virastojen henkilöstöjen yhdenmukaistamiseen ja näitä henkilöstöjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen.
Haluamme myös komission harkitsevan ja arvioivan virastojen rakennetta, sillä asetuksiin ollaan jo tekemässä muutoksia, joissa otetaan erityisesti huomioon virastojen eurooppalainen lisäarvo eli pohjimmiltaan niiden tarpeellisuus yhteisön toiminnassa.
Tilintarkastustuomioistuimen osalta olemme tuoneet esiin myös tarpeen lisätä yhteistyötä, jonka avulla voidaan lisätä kontradiktorisen menettelyn avoimuutta ennen tilintarkastustuomioistuimen vastuuvapauskertomusta. Saimme nimittäin tietää, että aikataulun noudattamisessa oli ilmennyt tiettyjä ongelmia, joiden vuoksi parlamentti ei saanut tietää tarkasti, oliko havaitut ilmoitetut ongelmat korjattu – ja tässä tapauksessa myös milloin – ja oliko tilintarkastustuomioistuimen ja komission välillä päästy myönteiseen lopputulokseen. Kaikki tämä riippuu tietenkin myönteisestä tarkastuslausumasta. 
Schlyter (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää kaikkia mukana olleita siitä, että he auttoivat meitä työssämme, sekä asianomaisia elimiä niiden halusta tehdä yhteistyötä.
Vastuuvapaudessa ei ole kysymys ainoastaan varojen asianmukaisesta käytöstä. Se liittyy myös siihen, miten ohjelmien tavoitteet saavutetaan ja miten olisi pyrittävä yleiseen tehokkuuteen. Sen vuoksi haluan korostaa miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon liittyvää näkökohtaa. Velvollisuutemme on pyrkiä niihin tasa-arvoa koskeviin tavoitteisiin, jotka olemme asettaneet. On tyrmistyttävää, että vain puolella virastoista on suunnitelmia tasa-arvon toteuttamiseksi. Se on asia, mikä niiden on korjattava ennen vuoden vaihdetta. Muussa tapauksessa en myönnä niille vastuuvapautta.
Uudistuksissa edetään nopeammin, jos toteutamme kattavaa tasa-arvopolitiikkaa. Vanhat hierarkkiset ja patriarkaaliset päätöksentekojärjestelmät ja toimintamenetelmät on purettava. Lähes kaikissa organisaatioissa neljä viidesosaa johtoasemassa olevista on tällä hetkellä miehiä ja vähintään neljä viidesosaa alemmassa asemassa olevista on naisia. On todettava, ettei tilanne Euroopan parlamentissa ole yhtään parempi. Monessa maassa yliopisto-opintoja aloittavista suurin osa on nykyisin kuitenkin naisia. Jos työllisyystilannetta halutaan muuttaa, on sovellettava moitteetonta rekrytointimenettelyä.
Toinen asia, johon haluan paneutua, on Euroopan jälleenrakennusvirasto. Kuten hyvin tiedetään, yhtä viraston virkamiehistä epäiltiin siitä, että hän auttoi erästä yhtiötä energiainfrastruktuuriin liittyvissä ostoissa. Tämä on esimerkki siitä, miten skandaalia pitäisi todellisuudessa käsitellä. Johtaja pidätti kyseisen virkamiehen välittömästi virantoimituksesta eikä hukannut hetkeäkään välittäessään kyseisen asiakirjan OLAFille, joka aloitti tutkimukset pikaisesti ja sai ne päätökseen kymmenen kuukauden kuluttua. Tiedot annettiin oikeusviranomaisille, ja oikeudellinen menettely voitiin aloittaa nopeasti. Nyt odotamme myös, että komissio saa kurinpitomenettelyn päätökseen. Jos voisimme aina käsitellä skandaalit tällä tavalla ja lopettaa asioiden salailun tai yritykset salata niitä, toimielimemme toimisivat paremmin. Tämä osoittaa, miten tärkeää julkinen valvonta on. Olipa tilintarkastustuomioistuin kuinka tehokas tahansa, se ei voi koskaan saada kaikkea selville. Jos kuitenkin haluamme soveltaa avoimuusperiaatetta, 450 miljoonan ihmisen olisi voitava seurata, mitä kukin tekee. Se on paras keino välttää petokset ja korruptio. 
Xenogiannakopoulou (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, minäkin haluan vuorostani aloittaa esittämällä kiitokset yleisesittelijällemme Terry Wynnille, kaikille ystävilleni talousarvion valvontavaliokunnassa sekä valiokunnan sihteeristölle heidän yhteistyöstään ja tuestaan tämän mietinnön valmistelussa.
Kehitysyhteistyöpolitiikka on keskeinen osa Euroopan unionin ulkoisia toimia. Me kaikki toivomme, että tämä politiikka voidaan kohdistaa tehokkaasti köyhyyden kitkemiseen ja sosiaalisten infrastruktuurien, koulutuksen, terveyden ja aluekehityksen tukemiseen niissä maissa, joita haluamme tukea niiden toimissa edistyksen ja sosiaalisen vaurauden saavuttamiseksi.
Euroopan kehitysrahasto on tärkeä väline tämän politiikan toteuttamisessa AKT-maissa. Sitä on kuitenkin tehostettava asettamalla etusijalle köyhyyden kitkemiseksi tarkoitetut toimet ja nopeuttamalla rahaston täytäntöönpanoa.
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuman mukaan tilinpäätökset ja tulostilit antavat luotettavan kuvan kuudennen, seitsemännen, kahdeksannen ja yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston tuloista ja menoista, joita tarkastelemme tänään. Tilintarkastustuomioistuin tuo esiin muutaman ongelman, jotka liittyvät etupäässä Stabex-varojen käyttöön, EIP:lle siirrettyihin ja käyttämättä jääneisiin varoihin sekä Euroopan kehitysrahaston saamisiin, joita ei ole kirjattu taseen vastaavaa-puolelle 31. joulukuuta 2003. Euroopan komission olisi pyrittävä tehokkaammin korjaamaan valvontajärjestelmissä todetut puutteet.
Olemme kiinnittäneet paljon huomiota myös komission jäsenten vastuualueisiin ja ennen kaikkea siihen, että on ollut epäselvyyttä siitä, mitkä tehtävät kuuluvat kehityksestä ja humanitaarisesta avusta vastaavalle komission jäsenelle, jonka vastuulle kuuluu Euroopan kehitysrahastoa koskeva politiikka, ja mitkä tehtävät ulkosuhteista vastaavalle komission jäsenelle, joka vastaa EuropeAiden toiminnasta. Komission jäsenen Michelin kanssa käymissämme keskusteluissa – hänkin kirjoitti meille, ja kiitämme häntä siitä – hän vakuutti, että tätä kysymystä käsitellään komissiossa koordinoidussa yhteistyössä. Kiitämme komission jäsentä hänen toimistaan, mutta talousarvion valvontavaliokunnan ja Euroopan parlamentin ominaisuudessa me jatkamme tämän asian seurantaa, jotta välttyisimme tulevaisuudessa ongelmilta.
Toinen asia, johon on kiinnitettävä erityistä huomiota, ovat käyttämättä jääneet varat. Komission on tutkittava seikkaperäisesti, miksi varoja jää niin paljon käyttämättä ja miten näiden varojen täytäntöönpanoa voidaan nopeuttaa. Tällä tavoin voidaan parantaa myös yleisesti Euroopan kehitysrahaston varojen täytäntöönpanoa.
Resurssien hajauttaminen komission edustustoihin, mikä oli kunnianhimoinen suunnitelma ja mikä on nyt päätösvaiheessa, on etenemässä myönteiseen suuntaan, ja olemme sen suhteen optimistisia. Haluamme kuitenkin takuut siitä, että meneillään olevaa menettelyä myös valvotaan asianmukaisesti. Myös tätä seuraamme lähitulevaisuudessa hyvin kiinnostuneesti.
Lopuksi totean, että Euroopan parlamentti on keskustellut aiemminkin Euroopan kehitysrahaston sisällyttämisestä yhteisön talousarvioon. Parlamentin kanta on, että sisällyttämällä Euroopan kehitysrahasto talousarvioon poistettaisiin ne ongelmat, joita rahaston täytäntöönpanossa nykyisin on, sekä parannettaisiin varainhoitoa ja lisättäisiin avoimuutta. Koska Euroopan kehitysrahaston sisällyttäminen yhteisön talousarvioon on kuitenkin laajempi kysymys, joka sivuaa uusia rahoitusnäkymiä koskevaa keskustelua, pidätämme parlamentilla oikeuden antaa lopullinen kantamme asiaan samalla, kun annamme kantamme uusiin rahoitusnäkymiin.
Näiden huomioiden perusteella ja ottaen huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen suosittelen, että myönnätte komissiolle vastuuvapauden kuudennen, seitsemännen, kahdeksannen ja yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2003. 
Kallas,
   . Arvoisa puhemies, talousarvioon liittyvää vastuuvapausmenettelyä koskeva keskustelu on ollut hyvin korkeatasoista. Olemme kollegojeni kanssa olleet hyvin tyytyväisiä siihen, että olemme voineet olla tässä mukana, ja kiitän lämpimästi talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajaa Fazakasia siitä, että hän johti asian käsittelyä niin miellyttävästi ja tehokkaasti.
Suhtaudun myönteisesti talousarvion valvontavaliokunnassa hyväksyttyyn mietintöön, mietinnössä ilmaistuun laajaan kannatukseen komission toimia ja saavutuksia kohtaan sekä siinä omaksuttuun hyvin rakentavaan lähestymistapaan. Mietinnössä on kyse keskeisestä poliittisesta kysymyksestä, tarkastuslausumasta eli DAS:ista.
Jäsen Wynn, kiitän teitä vielä kerran komission puolesta siitä, että onnistuitte niin lyhyessä ajassa saamaan niin paljon edistystä aikaan tässä tarkastuslausumaa koskevassa asiassa. Te ja tilintarkastustuomioistuin lausunnollaan yhtenäisestä tarkastusjärjestelmästä olette antaneet erinomaisen ensimmäisen syötön. Pallo on nyt meidän puolellamme kenttää, ja yritämme yhdessä neuvoston kanssa lyödä sen takaisin sekä nopeasti että tarkasti. Onneksi – toisin kuin tenniksessä – tässä pelissä kaikki voittavat. Me kaikki todellakin voitamme, jos neljä keskeistä toimielintä – komissio, neuvosto, tilintarkastustuomioistuin ja Euroopan parlamentti – pystyvät sopimaan etenemissuunnitelmasta, joka vie kohti myönteistä tarkastuslausumaa lähitulevaisuudessa.
Tässä etenemissuunnitelmassa sekä tänään hyväksymässänne päätöslauselmassa keskeinen merkitys on sillä, miten jäsenvaltiot voivat antaa komissiolle kohtuulliset takuut siitä, että niillä on käytettävissään riittävät valvontajärjestelmät. Komissio esittää ehdotuksen myönteiseen tarkastuslausumaan johtavaksi etenemissuunnitelmaksi ennen heinäkuuta 2005. Toivon ja odotan, että Yhdistynyt kuningaskunta kokoaa puheenjohtajakaudellaan ehdotuksia ja johtaa kolmikantaneuvotteluja, joiden pohjalta voidaan syksyllä tehdä toimielinten välinen sopimus. Aikataulu on tiukka, sillä muutoksia on mahdollisesti tehtävä niin uusia rahoitusnäkymiä koskevaan lainsäädäntöpakettiin kuin varainhoitoasetukseenkin.
Jäsenvaltioiden aktivointi ja motivointi ei ole helppoa, ja komissio kaipaa jatkossakin tukea. Voimme osoittaa, että teemme oman osuutemme ja että olemme valmiita tekemään sen aiempaa paremmin. Esimerkiksi komission kirjanpitojärjestelmää on muutettu onnistuneesti, ja se on otettu nyt kokonaisuudessaan käyttöön. Tämän lisäksi edellinen komissio sai paljon aikaan hallinnollisen uudistuksensa avulla, ja talousarvion valvontavaliokunnan päätöslauselmassa tämä myönnetään ilahduttavalla tavalla. Etenemissuunnitelmassamme ilmoitetaan kuitenkin uusista komission toimista, joilla vahvistamme yhteisön valvontajärjestelmää.
Olen iloinen voidessani kertoa teille, että toimintasuunnitelma liittyy läheisesti avoimuutta koskevaan aloitteeseen, jonka tarkoituksena on, että suuremmalla osalla unionin kansalaisista on mahdollisuus saada enemmän tietoa EU:n varojen käytöstä.
En kommentoi talousarvion valvontavaliokunnan päätöslauselmaan liittyviä alakohtaisia kysymyksiä, vaikka olenkin valmistautunut vastaamaan kaikkiin kysymyksiin, joita haluatte esittää. Haluan kuitenkin sanoa muutaman sanan neljästä talousarvion valvontavaliokunnan päätöslauselmaan esitetystä tarkistuksesta, joista te äänestätte.
Ensinnäkin pidän myönteisenä sitä, että kannatatte jäsen Casacan 1, 2 ja 3 kohtaan esittämiä tarkistuksia. Tilintarkastustuomioistuimen lausunto, jonka mukaan maksattamatta olevien rakennerahastojen maksusitoumusten määrä "vastaa viiden vuoden maksuja", on harhaanjohtava, sillä tilintarkastustuomioistuin otti huomioon rakennerahastojen seitsenvuotisen ohjelmakauden aikana ennen vuotta 2006 tehtävät sitoumukset. Maksamatta olevien maksusitoumusten määrä vastasi todellisuudessa alle kahden vuoden maksuja. Tämä on normaalia, sillä maksuja jatketaan vuoden 2008 loppuun ja viimeinen maksu on määrä suorittaa vuonna 2010. Sen vuoksi on väärin päätellä, ettei ohjelmaa ole hallinnoitu oikein tai ettei varoja aiota jatkossakaan käyttää. Toivon, että voitte korjata tämän tärkeän asian tänään.
Toiseksi haluan kommentoida lyhyesti tilinpitäjän tehtävään liittyvää tarkistusta. Mikä on vastaukseni tänään? Ensinnäkin suhtaudumme asiaan hyvin vakavasti. Olen osallistunut moniin kokouksiin eri elimissä ja keskustellut monien tunnettujen komission kirjanpitojärjestelmää arvostelevien henkilöiden kanssa. Pidämme tätä hyvin tärkeänä asiana ja yhtenä toimintasuunnitelmamme keskeisistä kysymyksistä.
Tutkimme parhaillaan, mitä vaikutuksia on sillä, että tilinpitäjä hyväksyy tilit. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että parlamentti on ottanut tämän kysymyksen esiin, ja palaamme vielä täsmällisten ehdotusten kera. Olette oikeassa: parlamentin tarkistuksessa esitetyillä näkemyksillä on sekä kannattajia että vastustajia. Nähdäkseni on paljon tällaisia kysymyksiä, joista voimme todeta, että niiden merkitys on yksityiskohdissa tai niiden tuolla puolen. Tärkein kysymys on nähdäkseni se, miten voidaan taata oikea tasapaino päätöksenteon ja varainhoidon välillä. Tästä on kaksi ristiriitaista näkemystä: toiset ovat sitä mieltä, että yksiköt ja pääosastot ovat vastuussa politiikasta, ja toiset taas haluavat huolehtia lähestymistavassa siitä, että varainhoidolla tuetaan päätöksentekoa eikä suinkaan häiritä sitä. Minulle on selvää, että tämä olisi yksi tärkeimmistä näkökohdista, ja lupaan, ettemme aliarvioi tätä kysymystä vaan suhtaudumme siihen hyvin vakavasti.
Nyt sanoisin pari sanaa Euroopan kehitysrahastolle – EKR:lle – ja erityisvirastoille myönnettävästä vastuuvapaudesta. EKR:n osalta haluan ensin kiittää esittelijä Xenogiannakopoulouta hyvästä mietinnöstä ja hänen avoimesta ja rakentavasta asenteestaan vastuuvapausmenettelyn aikana. Komissio oli tietenkin tyytyväinen siihen, että tilintarkastustuomioistuin pystyi antamaan EKR:lle myönteisen tarkastuslausuman.
Mietintö sisältää suosituksia moneen tärkeään asiaan. Komissio ryhtyy jatkotoimiin näiden suositusten pohjalta lähikuukausina, mutta voin todeta jo nyt, että tärkeimmistä kysymyksistä olemme samaa mieltä. Pidämme tietenkin parlamentin ajan tasalla uuteen kirjanpitojärjestelmään, talousarviotukeen ja hajauttamiseen liittyvän kehityksen osalta.
Lopuksi haluan kiittää vielä kerran parlamenttia siitä, että se kannattaa komission ehdotusta sisällyttää EKR talousarvioon. Mielestämme tämä on ainutkertainen tilaisuus parantaa, yksinkertaistaa ja tehostaa EKR:n täytäntöönpanoa, ja siitä on paljon hyötyä AKT-maille.
Erillisvirastojen osalta haluan myös kiittää esittelijöitä Ayala Senderiä ja Schlyteria. Virastot ovat riippumattomia elimiä, ja Euroopan parlamentti myöntää vastuuvapauden näiden virastojen johtajille eikä komissiolle. Koska kaikki ne 14 erillisvirastoa, joita vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodelta 2003 koskee, kuitenkin saavat määrärahoja yleisestä talousarviosta, komissio panee tyytyväisenä merkille, että parlamentti ehdottaa vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuodelta 2003 kaikkien 14 erillisviraston johtajalle.
Komissio tekee jatkossakin kaikkensa antaakseen erillisvirastoille niiden tarvitsemaa apua erityisesti talousarvioon, rahoitukseen ja kirjanpitoon liittyvissä kysymyksissä. Lisäksi komissio täyttää toimivaltansa sallimissa rajoissa ne vaatimukset, jotka parlamentti sille esittää erillisvirastoille myönnettävää vastuuvapautta koskevissa päätöslauselmissaan.
Lopuksi kehotan parlamenttia kannattamaan talousarvion valvontavaliokunnan ehdotuksia. Voin vakuuttaa, että komissio toimittaa eteenpäin ne suositukset, joista te teette päätöksen. Tämä on myös ainutkertainen tilaisuus kaikille toimielimille lisätä luottamusta unionin toimielimiin. Meidän on karistettava epäilykset ja muutama vuosi sitten romahtaneen komission jättämä varjo harteiltamme ja vakuutettava kansalaisille, että me hoidamme asiat, myös väärinkäytökset, asianmukaisella tavalla. Näin voimme luoda unionin toimielimille luotettavan maineen.
Budreikaitė (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Arvioitaessa vuoden 2003 yleisen talousarvion käyttöä voidaan todeta, että kehitysyhteistyöpolitiikan toteuttamiseen on panostettu runsaasti, etenkin kun on pyritty saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteita. Euroopan komissio on parantanut kirjanpitojärjestelmää ja yksilöinyt perusindikaattorit, joiden avulla vuosituhannen kehitystavoitteiden toteutumista voidaan arvioida. Olemme kuitenkin sitä mieltä, ettei komissio kiinnitä riittävästi huomiota entisiin Euroopan unionin ehdokasvaltioihin, joista tuli huonosti kehitysyhteistyöpolitiikan toteuttamiseen valmistautuneita jäsenvaltioita. Tämä puute on korjattava kiinnittämällä huomiota ja osoittamalla varoja kehitysyhteistyötä koskevaan kasvatukseen uusissa jäsenvaltioissa ja kannustamalla sekä vanhoja että uusia jäseniä vaihtamaan kokemuksiaan.
Uusi laajentuminen lähestyy, ja Bulgaria, Romania ja Kroatia valmistautuvat Euroopan unionin jäsenyyteen. Tämän vuoksi on tärkeää kiinnittää kunnolla huomiota kehitysyhteistyöpolitiikan velvoitteisiin. Arvioitaessa kuudennen, seitsemännen, kahdeksannen ja yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston talousarvioiden toteutumista vuonna 2003 on painotettava, ettei komissio onnistunut luomaan sopivia menettelyjä yhteisön tukien arvioimista varten. Komission edustustojen hajauttamista läntisissä maissa ei tueta organisatorisesti. On edelleen tärkeää parantaa hallinnon ja päätöksenteon tehokkuuden valvontaa. Tapa, jolla talousarviotukia myönnetään, helpottaa komission työtä, mutta sopivan valvontajärjestelmän puuttuessa se ei todellisuudessa kannusta tukia saavien jäsenvaltioiden hallituksia vastaamaan tukien käytöstä kansalaisilleen. Tämä puolestaan mahdollistaa sen, että kehitysyhteistyöpolitiikkaa toteutetaan koordinoimattomasti. Esimerkkinä voidaan mainita luonnonvarojen ehtyminen kysynnän ohjaaman metsien paljaaksi hakkaamisen seurauksena.
Uusissa rahoitusnäkymissä Euroopan kehitysrahaston sisällyttäminen talousarvioon helpottaisi vain tukien hallinnointia. Kuten talousarviotuen kohdalla, tämä ei kuitenkaan sinänsä takaisi avun tehokkuutta.
Näin ollen tarvitaan toimenpiteitä hallinnointi- ja valvontavälineiden parantamiseksi. 
Haug (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta ei ole vain iloinen vaan laajalti tyytyväinen talousarvion toteuttamiseen varainhoitovuonna 2003 ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla. Samalla kun panemme merkille komission aikomuksen parantaa monivuotisten ohjelmien toteutussykliä, haluamme, että se kohdentaa tarjouskilpailut paremmin ja antaa tarjousten tekijöille enemmän tukea.
Komissio ei kuitenkaan saa enää perustella toteutuksen viivyttämistä uusilla hallinnollisilla ja rahoitukseen liittyvillä määräyksillä. Tätä selitystä emme enää jatkossa hyväksy. Mielestämme Euroopan ympäristövirasto, Euroopan lääkearviointivirasto ja elintarviketurvallisuusviranomainen ovat toimineet hyvin ja viisaasti, ja odotamme niiltä vastaisuudessa lisää samanlaista toimintaa. 
Deprez (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta haluan aivan ensiksi todeta olevani tyytyväinen siihen edistykseen, jota tapahtui vuonna 2003 talousarvion toteutuksessa vapauden, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden aloilla, vaikka maksujen toteutusaste olikin vielä liian matala. Haluan kuitenkin kiinnittää huomiota tilintarkastustuomioistuimen tekemiin huomioihin Euroopan pakolaisrahastolle osoitettujen määrärahojen käytöstä.
Yleisemmin haluan painottaa sitä, että komission ja jäsenvaltioiden yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin kehittäminen talousarvioasioissa vaatii jäsenvaltioilta huomattavia lisätoimia. Tässä mielessä olen samaa mieltä esittelijämme Wynnin kanssa, kun hän kirjoittaa mietintönsä 104 kohdassa, että Euroopan parlamentti pahoittelee, etteivät eräät jäsenvaltiot ole pystyneet valvomaan ja hallinnoimaan vastuullaan olevia veronmaksajien rahoja, ja tuo esiin joidenkin jäsenvaltioiden tekopyhyyden näiden syyttäessä komissiota siitä, ettei tämä ole kyennyt valvomaan sellaisia menoja, joista kyseiset jäsenvaltiot itse vastaavat. 
Busuttil,
   . Aion puhua yleismietinnöstä ja aloitan onnittelemalla komission jäsen Kallasia siitä, että hän on ryhtynyt tekemään työtään oikealla tavalla sekä omalla vastuualueellaan että Euroopan parlamentin kanssa tekemässään yhteistyössä. Haluan kuitenkin ilmoittaa komission jäsenelle heti alussa, että tänä vuonna kohtelemme häntä varsin lempeästi ehkä senkin vuoksi, että tämä on hänen ensimmäinen vuotensa virassa ja häntä on vaikea syyttää sellaisesta, mitä hänen edeltäjänsä ovat tehneet. Yleistä talousarviota koskevassa mietinnössä annamme myönteisen suosituksen. Tämä ei tarkoita sitä, että olemme tyytyväisiä kaikkeen. Päinvastoin, mielestämme on tehtävä vielä paljon, jotta Euroopan unionin talousarviota voidaan valvoa kurinalaisemmin. Emmehän puhu täällä rahoista, jotka ovat pudonneet taivaasta, vaan rahoista, jotka tulevat ihmisten maksamista veroista. Tämän vuoden yleismietinnössä toteamme, että tarkastuslausumamenetelmää olisi uudistettava niin, ettei myönteinen tarkastuslausuma jäisi vain turhauttavaksi tavoitteeksi, jota ei koskaan pystytä saavuttamaan. Korostamme kuitenkin myös sitä, että valvontaa pitäisi yhteisön sijasta toteuttaa enemmän jäsenvaltioissa.
On tarpeen, että kansalliset viranomaiset antavat tarkemman selvityksen siitä, miten Euroopan unionin varoja käytetään, kun niitä käytetään eri maissa tai eri alueilla. Pelkään pahoin, että kun hallitukset käyttävät Euroopan unionin varoja, ne eivät suhtaudu riittävän vakavasti toteuttamaansa valvontaan. On väärin, että kun kansalliset viranomaiset toimivat hyvin huolellisesti käyttäessään valtion varoja, ne eivät kuitenkaan toimi yhtä huolellisesti käyttäessään Euroopan unionin niille myöntämiä varoja.
Kansallisten viranomaisten olisi sen vuoksi ymmärrettävä, että elleivät ne ota käyttöön riittäviä valvontatoimia, ne ovat vaarassa menettää rahat. Annamme mietinnössämme selkeitä ja yksityiskohtaisia suosituksia varmistaaksemme, että jäsenvaltioissa käytettävät varat käytetään asianmukaisesti ja riittävän valvonnan alaisuudessa. Muistutamme myös komissiota siitä, ettei se voi laistaa kaikesta vastuusta, vaikka unionin varoja käyttävätkin kansalliset viranomaiset. Komissio vastaa silti yleisesti talousarviosta. Kiitos. 
Fazakas,
   . – Arvoisa puhemies, haluan käyttää sen lyhyen ajan, jonka Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattien ryhmä antoi minulle talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajana, siihen, että kiitän esittelijää ja valiokunnan jäseniä sekä sen sihteeristöä heidän auliista ja uutterasta työstään, jonka tuloksesta voimme nyt käydä keskustelua.
Tämä vastuuvapausmenettely eroaa aiemmista kahdella tavalla. Ensinnäkin tämä on ensimmäinen kerta, kun uusien jäsenvaltioiden edustajat pystyivät osallistumaan työhön aktiivisesti ja saamaan siten suoraa kokemusta yhdestä Euroopan unionin tärkeimmistä toiminnoista. En tarkoita tällä vain kirjanpitoa vaan myös sitä politiikkaa, jolla on vaikutusta unionin nykyiseen ja tulevaan toimintaan. Toinen, vieläkin tärkeämpi muutos on se, että esittelijä Terence Wynnin kokemuksen ja maineen avulla uudistimme tänä vuonna itse menettelyä hylkäämällä entisen kirjallisen kyselymenetelmän ja käymällä sen sijaan suoraa vuoropuhelua komission, asiaankuuluvien toimielinten ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen välillä.
Olimme tyytyväisiä voidessamme todeta, että kaikki osapuolet suhtautuivat tähän uudistukseen myönteisesti. Tulimme molemmat siihen tulokseen, että tällaisen uudistuksen avulla vastuuvapausmenettelyä ei pidettäisi enää jonkinlaisena painajaisena vaan parlamentin, komission ja tilintarkastustuomioistuimen yhteisenä tehtävänä, jonka tavoitteena on varmistaa, että kansalaiset katsovat EU:n toimivan paremmin, tehokkaammin ja avoimemmin. Haluan kiittää erityisesti tänään läsnä olevaa komission jäsentä Siim Kallasia sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtajaa Hubert Weberiä heidän osallistumisestaan työhömme, ja odotan innokkaasti, että voin työskennellä heidän kanssaan uudelleen tässä tärkeässä asiassa. 
Mulder,
   . Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluan onnitella esittelijöitä ja aivan erityisesti ryhmäämme edustavia jäsen Wynniä ja jäsen Juknevičienėa. Jäsen Wynn on varmasti ollut erityisen iloinen voidessaan esitellä vastuuvapautta koskevan mietinnön, sillä hän on työskennellyt talousarvion valvontavaliokunnassa niin monen vuoden ajan.
Vaikka meillä on uusi komissio ja vaikkemme voikaan pitää tätä komissiota vastuullisena vuoden 2003 tapahtumista, meidän on kuitenkin edelleen saatava tietää kaikki, mitä tuon vuoden aikana tapahtui. Koska häkellyttävintä on se, ettei tälläkään kertaa ole annettu myönteistä tarkastuslausumaa, suhtaudun myönteisesti siihen, että komission jäsen ilmoitti tänä aamuna aikovansa esittää heinäkuuhun mennessä ehdotuksen myönteiseen tarkastuslausumaan johtavaksi etenemissuunnitelmaksi, sillä asia on todella tärkeä. On myös erittäin tärkeää käydä perusteellisia keskusteluja tilintarkastustuomioistuimen kanssa, jotta voimme vahvistaa ne keinot, joilla myönteinen tarkastuslausuma voidaan saavuttaa. Emme nimittäin voi hyväksyä, että tilintarkastustuomioistuin muuttelee pelisääntöjä koko kauden ajan. Meidän on tiedettävä, miten myönteinen tarkastuslausuma voidaan saada aikaan. Suuri yleisö vaatii, että puhallamme yhteen hiileen uuden komission ja uuden komission jäsenen kanssa, jotta myönteinen tarkastuslausuma voidaan lopultakin antaa.
Vastuu on jäsenvaltioilla. Se päätöslauselman kohta, jossa todetaan, että jäsenvaltion korkeimman tason poliittisen viranomaisen on taattava, että unionin varoja käytetään viisaasti, on tärkeä uusi lähtökohta koko jäsenvaltioiden kanssa käytävälle keskustelulle. Koska valtiovarainministerien neuvosto joka tapauksessa piti talouspolitiikkaa ja siihen liittyviä kysymyksiä hyvin tärkeinä, toivon, että he hyväksyvät tämän.
Kollegalleni Juknevičienėlle sanon lyhyesti, että on todella ihailtavaa, miten uuden jäsenvaltion edustaja onnistuu laatimaan näin perusteellisen mietinnön. Toivon, että tarkistukset hyväksytään. 
Staes,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelen puheessani Euroopan parlamentille myönnettävää vastuuvapautta, sillä kollegani käsittelevät muita mietintöjä. Meidän olisi voitava sanoa myös täällä, että parlamentin talousarvio on kunnossa. Pääsihteeri Priestleyn johdolla hallintomme on ponnistellut kovasti hallinnoidakseen talousarviota moitteettomasti, ja se ansaitsee kiitoksemme.
Haluan kuitenkin mainita kaksi pullonkaulaa, nimittäin sen, että työskentelemme kolmessa paikassa, sekä vapaaehtoisen eläkerahaston. Itse asiassa EU:n perustamissopimuksessa edellytetään, että työskentelemme kolmessa toimipaikassa, nimittäin Brysselissä, Luxemburgissa ja Strasbourgissa. Jo se maksaa meille veronmaksajille yli 200 miljoonaa euroa vuodessa. Rahakysymyksen lisäksi asiaan liittyy myös aikakysymys, jota emme voi enää perustella äänestäjillemme. Edellisten vastuuvapausmenettelyjen aikana pyysimme valmistelukuntaa poistamaan kyseisen perustamissopimuksen artiklan perustuslakisopimuksesta, mutta niin ei tehty. Me uudet parlamentin jäsenet haluamme siis tehdä täysin selväksi, että paheksumme tätä tilannetta emmekä voi enää hyväksyä sitä.
Euroopan parlamentille myönnettävää vastuuvapautta koskevassa mietinnössä haluan kiinnittää huomionne myös niihin kohtiin, jotka liittyvät vapaaehtoiseen eläkerahastoon. Parlamentin ja tämän eläkerahaston jäsenten vastuu on selvästikin hämärä. Jo lähes kymmenen vuotta sitten parlamentti sai aikaan 9 miljoonan euron vajeen. Vaikka tuolloin päätettiin, että on tehtävä selvä ero vapaaehtoisen eläkerahaston ja Euroopan parlamentin virallisten elinten välillä, harmaa alue jäi kuitenkin olemaan. Eläkerahasto on menossa ojasta allikkoon. Jo nyt siinä on 42 miljoonan euron vaje. Sen vuoksi haluan korostaa, ettei unionin talousarviota, tämän parlamentin talousarviota, saada missään tapauksessa käyttää tämän vajeen täyttämiseksi. Se olisi epäeettistä ja vastuutonta. Veronmaksajien rahoja ei saada käyttää vapaaehtoisessa eläkerahastossa olevan 42 miljoonan euron vajeen täyttämiseen. Kiitän teitä huomiostanne ja toivon ennen kaikkea, että voimme äänestäessämme varmistaa, että nämä järjestelyt ovat kohdallaan. 
Lundgren,
    Arvoisa puhemies, jäsen Wynn on tehnyt erinomaista työtä, samoin kuin hänen kollegansa, esittelijä Schlyter.
Parlamentaarinen valvontajärjestelmämme on kuitenkin riittämätön. Euroopan kansalaiset eivät anna EU:lle kovinkaan paljon tunnustusta eivätkä oikeutusta, ja tämä on aivan ymmärrettävää. Avainsanat, jotka tulevat mieleeni sanasta eurooppalainen, ovat ylhäältä-alas-valvonta, laitosajattelu, tuhlaus ja korruptio. Miksi asiat ovat näin? Selvästikään valvonta, jota tilintarkastustuomioistuin harjoittaa OLAFin avulla, ei riitä. Se ei toimi. Järjestelmämme on edelleenkin täynnä säännönvastaisuuksia ja korruptiota. Myöskään ilmaisunvapaus, demokraattinen keskustelu, tutkiva journalismi ja muut vastaavat ulkoisen valvonnan keinot eivät selvästikään toimi. Ne eivät riitä. Mitä sitten tarvitaan? Tarvitsemme myös niin kutsuttuja ilmiantajia. Kaikkialla EU:n koneistossa ja kaikilla hallinnon tasoilla tarvitaan virkamiehiä, jotka eivät ole lojaaleja esimiehilleen vaan unionin kansalaisille ja veronmaksajille.
Meillä on ollut tunnettuja ilmiantajia, joista on keskusteltu ympäri maailmaa ja joista mainittakoon esimerkiksi van Buitenen, Mart Andreasen ja Hans-Peter Martin. Luettelo on pitkä. Mitä on tapahtunut niille, jotka ovat paljastaneet järjestelmässä ilmenneen petoksen ja kiinnittäneet siihen huomiota? Tavallisesti he ovat menettäneet työpaikkansa. Nyt samanlainen tapaus on tullut esille alueiden komiteassa. Sen vuoksi haluan pyytää parlamenttia tukemaan osaston VII 12 kohtaan liittyvää tarkistustamme 2, jonka esitti jäsen Titford, jäsen Bonde ja minä. Tästä kaikesta on tehtävä loppu. 
Camre,
   – Arvoisa puhemies, meillä on käsiteltävänämme muutama hyvin perusteellisesti ja tarkkanäköisesti laadittu mietintö, joista haluan kiittää esittelijöitä huolimatta siitä, että monissa tapauksissa voin vain ihmetellä, miten sen jälkeen, kun on kritisoitu hyvin voimakkaasti ja täsmällisesti luvattoman huonoa asiaintilaa, päädytään suosittelemaan vastuuvapauden myöntämistä – toisin sanoen hallinnon vapauttamista vastuusta.
On korostettava, ettei tämä tietenkään ole komission jäsen Kallasin syy. Puhumme asioista, jotka tapahtuivat aikaisemmin, ennen nykyistä komissiota. Se, että pidämme muita vastuullisina menneistä tapahtumista, etäännyttää meitä käytännössä itse asiasta.
Jäsen Wynn kirjoittaa olevansa pettynyt siihen, ettei tilintarkastustuomioistuin ole "vieläkään saanut riittävää varmuutta siitä, toimivatko talousarvion keskeisten alojen valvontajärjestelmät tehokkaasti ja onko niiden avulla mahdollista hallita tilien perustana olevien toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyviä riskejä". Toisin sanoen emme saa vieläkään myönteistä tarkastuslausumaa. Olemme keskustelleet tästä ongelmasta yhä uudelleen vuosien aikana. Tiedämme aivan liian hyvin, että on monia eri maita, joissa on erilaiset hallintokulttuurit, mutta pohjimmiltaan ongelmat johtuvat siitä, ettei voimassa oleva lainsäädäntö ole tarkoituksenmukainen eikä sillä useinkaan saavuteta haluttuja tavoitteita. Päinvastoin menettely perustuu menetelmään, joka kannustaa petokseen ja kiertelyyn, ja epäonnistuminen talousarvion toteuttamisessa on monella alalla merkki siitä, ettei suunniteltua politiikkaa ole pantu täytäntöön.
Lisäksi on todettava, ettei meillä ole monella alalla vieläkään uudenaikaista ja hyväksyttävää kirjanpitojärjestelmää – Andreasen irtisanottiin vähän aikaa sitten siksi, että hän toi tämän epäkohdan esille – ja ettei siihen ole vieläkään edellytyksiä.
Kun luin mietinnön, mieleeni tuli välittömästi libretto Andrew Lloyd Webberin Evita-oopperasta, joka kertoo Evita Peronista, edesmenneen Argentiinan presidentin kenraali Peronin vaimosta. Kun siinä puhutaan Eva Peronin perustamasta hyväntekeväisyysrahastosta, laulun sanoissa todetaan osan rahoista kadonneen jonnekin. Tämä muistuttaa vähän tilannetta EU:ssa. Oopperassa sanotaan myös, että kun rahaa on paljon, siitä ei pidetä kirjaa. Näin tapahtui Argentiinassa 1950-luvulla, mutta nyt olemme EU:ssa ja vuosi on 2005. Kansallisvaltioissa tätä ei hyväksyttäisi ikinä, eikä sitä pitäisi hyväksyä täälläkään. Sen vuoksi aion äänestää tietyissä tapauksissa talousarviota koskevaa vastuuvapautta vastaan mutta äänestää kuitenkin muutaman hyvin järkevän tarkistuksen puolesta. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, pyydän saada keskittyä tässä keskustelussa parlamenttia koskeviin kysymyksiin ja aloittaa toteamalla, miten hirvittäviä seurauksia on aiheutunut neuvoston ja parlamentin välisestä herrasmiessopimuksesta olla ottamatta selvää toistensa asioista: parlamentissa on nähtävissä jatkuva halu saada "lisää". Tämä on selvää, kun tarkastelemme vuotta 2003, mutta erityisen selvää, kun katsomme tulevaisuuteen. Pidän hyvin valitettavana sitä, että Juknevičienėn mietintöä heikennettiin entisestään valiokunnassa. Keinomme valvoa matkakuluja ovat vähäisemmät kuin ne voisivat olla, ja meille esitetään uusia parlamentin jäsenten eläkejärjestelmään ja "kullattuun" lisäeläkkeeseen liittyviä mahdollisuuksia. Tätä pyritään nyt hillitsemään liberaaliryhmän tärkeillä tarkistuksilla, mutta niissä käsitellään vain eläkkeiden maksamista koskevia muodollisuuksia eikä sitä skandaalia, jonka koko järjestelmä on synnyttänyt.
Sen sijaan, että yrittäisimme edes oppia jotain tästä tilanteesta, koimme jälleen eilen karmaisevan tilanteen, kun talousarvion valvontavaliokunnassa keskusteltiin siitä, mitä aiomme tehdä niillä 90 miljoonalla eurolla, jotka parlamentti saa käyttöönsä vuonna 2006, eikä kenelläkään tuntunut olevan täyttä varmuutta siitä, mihin nämä rahat käytettäisiin. Joku esitti ajatuksen televisiokanavan perustamisesta parlamentin istuntojen televisiointia varten, mutta paras tapa sijoittaa nämä 90 miljoonaa euroa tiedotuskampanjaan olisi palauttaa ne kaikki veronmaksajille. Tällä tavoin voisimme varmistaa suotuisan uutisoinnin, eikä näistä varoista tarvitsisi tuhlata enää euroakaan. 
Pomés Ruiz (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tervehtiä jäsen Terry Wynniä ja kiittää häntä siitä erinomaisesta työstä, jota hän on tämän mietinnön yhteydessä tehnyt. Hän on osoittanut, että hänellä on kokemusta, ja varmistanut näin, että pystyimme tällä kertaa työskentelemään paljon paremmin kuin aiempina vuosina. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että on järkyttävää kuulla tilintarkastustuomioistuimen jälleen kerran toteavan, etteivät toimielimemme, Euroopan parlamentin, tilit ole luotettavat. Tämä on menettelyyn liittyvä ongelma, ja kaikki meistä täällä ovat samaa mieltä siitä, että järjestelmää on muutettava niin, että voimme vihdoin saada Graalin maljan eli myönteisen tarkastuslausuman tileistämme. On kuitenkin eräs perustavanlaatuinen ongelma: valvonnan valtava määrä tekee varojen käytöstä tehotonta.
Kuten Suomessa valvontatehtävissä ollut Alexander Stubb – aivan kuin minäkin olen ollut Espanjassa – totesi, valvonta on Euroopan unionissa tarkempaa kuin jäsenvaltioissa tai muissa instituutioissa. Vahvempi valvonta tarkoittaa väistämättä sitä, että varojen käytöstä tulee tehottomampaa, että tilaisuuksia hukataan, että virkamiehet eivät halua ottaa mitään vastuulleen ja että tehokkuus laskee. Meidän on otettava selvää, kuinka paljon valvontaa me haluamme. Ei ole välttämättä yleisen edun mukaista, että autot ajavat 20 km:n tuntinopeudella onnettomuuksien välttämiseksi. Sen vuoksi meidän on otettava selvää, miten voimme edistää tätä aloitetta, ja keskityttävä enemmän tehokkuuteen kuin valvontaan.
Euroopan parlamentin tilien osalta haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä, ja haluan todeta, ettei meillä Euroopan parlamentin jäsenillä ole juurikaan sanansijaa omaa asemaamme koskeviin sääntöihin. Emme voi päättää siitä, missä kokoonnumme tai emme kokoonnu. Olemme neuvoston päätösten armoilla, ja neuvoston on nyt aika tehdä näitä päätöksiä. On kuitenkin selvää, että niin kauan kuin neuvosto ei niitä tee, on parempi olla koskematta mihinkään ja jättää asiat ennalleen.
Tarvitsemme sellaiset asemaamme koskevat säännöt, joissa määrätään samanlaisesta verokohtelusta kaikille, emmekä saa unohtaa, että tämä peruste on olennainen osa asemaamme koskevia sääntöjä ja että se on myös tie eteenpäin.
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia parista ylimääräisestä sekunnista, jotka minulle soitte. 

Mastenbroek (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Ona Juknevičienėa hänen erinomaisesta työstään tärkeän parlamentille myönnettävän vastuuvapauden osalta. Esittelijä totesi, että mietinnöstä on keskusteltu vilkkaasti ALDE-ryhmässä. Voin todeta, että samoin on tehty myös omassa ryhmässäni. Nämä keskustelut todistavat erityisesti siitä, että tarvitsemme yhtenäiset Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevat säännöt, joilla voidaan ratkaista monet niistä ongelmista, joista on keskusteltu tämän vastuuvapauden yhteydessä. Tämän vuoksi pyydän neuvostoa pyrkimään kompromissiin. Parlamentti on jo tehnyt sen.
Haluan kiinnittää huomiota kahteen erilliseen kysymykseen. Ensinnäkin vapaaehtoista eläkerahastoa koskevat tarkistukset ja erityisesti arvioitu vaje ovat herättäneet vilkasta keskustelua kollegojeni keskuudessa. Ryhmäni enemmistö on päättänyt olla kannattamatta esitettyjä ylimääräisiä tarkistuksia ja kannattaa sen sijaan mietintöön jo sisältyvää kriittistä tekstiä. Muiden valtuuskuntani jäsenten tavoin kannatan kuitenkin näitä tarkistuksia. Pyydän vielä, että kollegani tekevät samoin.
Toinen kysymys liittyy tarpeeseen saada parlamentille yksi toimipaikka. Mielestäni tämä kysymys on keskeinen parlamentin uskottavuuden kannalta. Vuosittain nämä hajallaan olevat toimipaikat kuluttavat valtavan määrän julkisia varoja, eikä suuri yleisö ymmärrä eikä kannata tätä tehotonta työskentelytapaa. Mielestämme tarvitsemme yhden toimipaikan. Mielestäni Bryssel olisi johdonmukaisin valinta, sillä muiden toimielinten toimipaikat ovat jo siellä. Myönnän kuitenkin Strasbourgin historiallisen merkityksen ja ymmärrän parlamentin kaupungille tuoman arvon. Tämän vuoksi pyydän neuvostoa ja komissiota tarjoamaan kaupungille tulevaisuudessa korkeatasoisen vaihtoehdon, josta minulla on joitakin ajatuksia.
Komission puheenjohtaja Barroso on esittänyt ajatuksia tarpeesta luoda eurooppalainen teknologiainstituutti osana Lissabonin toimintaohjelmaa. Kannatan ajatusta, ja tämä rakennus voisi olla täydellinen sellaista korkeatasoista yliopistoa ja teknistä tutkimuskeskusta varten, johon voitaisiin koota Euroopan parhaat ja älykkäimmät henkilöt suunnittelemaan unionin kunnianhimoista tulevaisuutta sen ongelmallisen menneisyyden jälkeen. Näin ollen kehotan parlamenttia hyväksymään tarkistukset. Pyydän parlamenttia suhtautumaan niihin vakavasti ja ratkaisemaan tämän ongelman lopullisesti. 
Davies (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti saa enemmän määräysvaltaa mutta antaa oman ja jäsentensä maineen ryvettyä, koska se ei pysty varmistamaan sellaisten kulujen ja korvausten maksamisjärjestelmän käyttöönottoa, joita voidaan olettaa olevan millä tahansa yksityisellä yrityksellä. Huomaan, että osa uudistuksen varmistamiseen liittyvistä ongelmista johtuvat siitä, että Euroopan parlamentin jäsenten palkkojen maksujärjestelmä on epäoikeudenmukainen. Tällä ei kuitenkaan voida puolustella sitä tosiasiaa, ettei tällä hetkellä ole olemassa järjestelmää jäsenten yleisten kulukorvausten tarkastamiseksi. Nykytilanteessa on mahdollista, että vapaaehtoiseen eläkerahastoon kuuluvien henkilökohtaiset maksuosuudet suoritetaan julkisista varoista ilman, että he joutuisivat maksamaan niitä takaisin.
Mikäli tällaista tapahtuisi, se olisi anteeksiantamatonta. Se olisi julkisten varojen kavaltamista. Tällaisen toiminnan ehdottaminen – ja kenties todellisuus – tahraa maineemme. Meidän on nyt tartuttava tilaisuuteen ja äänestettävä uudistuksen ja avoimuuden puolesta. Meidän on tehtävä aloite ja varmistettava, että parlamentti vaatii paljon koko Euroopalta. Emme saa odottaa, että julkinen skandaali pakottaa meidät tekemään muutoksia. 
Van Buitenen (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, komission sisäinen tarkastaja ei tiedä, ovatko tilit täydelliset ja asianmukaiset. Kirjanpitojärjestelmässä ei automaattisesti oteta huomioon kaikkia tietoja ja lukuja. Sisäisen tarkastuksen yksikkö toteaa kirjaimellisesti, etteivät asianomaiset osapuolet tiedä, vastaavatko komission antamat luvut todellisuutta. Parlamentti ei ole saanut käyttöönsä mitään niistä tärkeistä tiedoista, joiden perusteella sen olisi myönnettävä vastuuvapaus. Käytössä on ollut vain tiivistelmä edellisen sisäisen tarkastajan Jules Muisin kertomuksesta. Muis lähti komissiosta 1. huhtikuuta 2004. Hänen suosituksensa kaikuivat kuuroille korville. Jopa kabinettipäällikkö varoitti Muisia sanoen hänelle: "Me tiedämme, miten teidänlaisenne ihmiset murretaan". Sisäisen tarkastuksen laatima Eurostatia koskeva lopullinen kertomus annettiin vain kolmen parlamentin jäsenen tarkasteltavaksi. Koska vain yksi heistä valittiin uudelleen, vain yhdellä parlamentin jäsenellä on nyt oikeus tarkastella sitä.
Talousarvion valvontavaliokunta ei hyväksy tätä tulostiliä, sillä näiden lukujen hyväksymisestä vastaava henkilö ei ole niitä hyväksynyt. Missä tahansa muussa yrityksessä tämä merkitsisi sitä, ettei tällaisen tulostilin perusteella voitaisi myöntää vastuuvapautta. Jäsen Wynn oli oikeassa tuodessaan tämän puutteen esille, ja kansalaisten edustajina meillä on nyt velvollisuus lykätä vastuuvapauden myöntämistä siksi, kunnes vastuussa oleva henkilö on rohkaissut mielensä ja lisännyt allekirjoituksensa. Vuonna 2002 asiasta vastannut henkilö Andreasen on juuri esittänyt parlamentille asiaa koskevan pyynnön. Vaikka hänen pyyntönsä voidaankin hyväksyä, parlamentti ei ole toistaiseksi suostunut kuulemaan häntä. Myös tilintarkastustuomioistuin suhtautuu epäilevästi valvonnan vaikutuksiin komission tilintarkastusjärjestelmässä sekä jokaisen jäsenvaltion kulujen hyväksyttävyyteen.
Se, kannatanko jäsen Stubbin mietintöä, riippuu siitä, hyväksytäänkö Itsenäisyys/demokratia -ryhmän aluekomiteaa koskevat tarkistukset. Edellinen sisäinen tarkastaja ja sittemmin valitettavasti ilmiantajaksi leimattu Robert McCoy teki velvollisuutena tarkastajana, mutta hänet tuhottiin. Hän ei langennut polvilleen parlamentin edessä, mikä oli edellytyksenä vastuuvapauden myöntämiselle. Lisäksi yhdessä Itsenäisyys/demokratia -ryhmän esittämistä tarkistuksista todetaan perustellusti, ettei OLAF toimittanut tutkimusta koskevaa kertomusta Belgian oikeusviranomaisille. Jälleen kerran ilmiantajaa estettiin esittämästä omaa versiotaan tapahtumista talousarvion valiokunnassa. Kun otetaan huomioon, miten on kohdeltu Andreasenia, Muisia ja McCoyta ja kaikkia muita, joita en ole maininnut, voimmeko ilman muuta myöntää vastuuvapauden kansalaisten puolesta? 
Bloom (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, parlamentin talousarvion valvontavaliokunta ei ole ainoastaan yrittänyt lakaista maton alle vakavia syytöksiä alueiden komitean taloudellisista ristiriidoista vaan myös pestä Pontius Pilatuksen tavoin kätensä jälleen yhden ilmiantajan kauhistuttavasta ja epäoikeudenmukaisesta kohtelusta tämän uskallettua kertoa totuuden. On vaikea uskoa, että jäsen Stubb on onnistunut laatimaan mietinnön, joka on lisäksi näin arkaluontoinen, varmistamatta, että hän on haastatellut kaikkia avainhenkilöitä. Näyttää kuitenkin siltä, ettei hän voinut tai halunnut tavata alueiden komitean sisäistä tarkastajaa.
Tämän järkyttävän laiminlyönnin lisäksi ei ole kovinkaan yllättävää, että jäsen Stubbin mietinnössä on niin paljon kömmähdyksiä. Alkuperäisessä luonnoksessa väitettiin, ettei silloinen sisäinen tarkastaja ollut joutunut sisäisen tutkinnan kohteeksi, vaikka alueiden komitean pääsihteeri oli myöntänyt kirjallisesti, että näin oli tapahtunut. Jäsen Stubb väittää, että "yhtäkään hallinnollisen tutkinnan kohteena ollutta virkamiestä ei ole ylennetty kertomuksen päätökseen saattamisen jälkeen". Hän kuitenkin jättää mainitsematta, että väitteiden mukaan monet heistä olivat olleet ehdolla ylennettäväksi. Kaikista kuvottavinta on, että mietinnössä todetaan edellisen sisäisen tarkastajan olleen vakuuttunut siitä, että alueiden komitean jäsenet ja henkilöstö antoivat hänelle täyden tukensa ja toimivat yhteistyössä hänen kanssaan. Tämän jälkeen tätä miestä ei ole päästetty työhuoneeseensa ja hänet on savustettu ulos työpaikastaan sen takia, että hän oli kertonut totuuden. Jäsen Stubbin mietintö on läpimätä, samoin kuin ne EU:n toimielimet, joita se edustaa. 
Mote (NI ).
   Arvoisa puhemies, talousarvion valvontavaliokunta, johon kuulun, ei suunnittele talousarvion käyttöä lainkaan järkevästi, eikä se myöskään toteuta kovin paljon valvontaa. Haluan vain muistuttaa parlamentille tietyistä perusasioista. Euroopan unionin tulot tulevat jatkuvana virtana: prosenttiosuuksia arvonlisäverosta, tullimaksuista ja jäsenvaltioiden bruttokansantulosta. Tätä rahavirtaa ei voida mitenkään pysäyttää eikä sitä voida myöskään kääntää. Jos kysymyksessä olisi virkavallan sijasta vaaleilla valittu hallitus, tämän valtavan rahamäärän käyttöä ja varsinkin sen jakelua analysoitaisiin paljon kriittisemmin, ja vastuuvelvollinen demokratia edellyttää, että ylijäämät palautetaan veronalennuksina.
Tilintarkastustuomioistuimen mukaan EU on hukannut noin 600 miljardia euroa sen jälkeen, kun Yhdistynyt kuningaskunta liittyi unioniin. Tämä on neljä kertaa se nettomaksujen määrä, jonka kotimaani on maksanut tänä aikana. Näitä ongelmia ei pystytä ratkaisemaan tyydyttävällä tavalla, elleivät jäsenvaltiot itse käynnistä selvästi erillistä ja kattavaa EU:n varainhoidon tarkastusmenettelyä. Jäsenvaltiot ovat vastuussa kassasta. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää esittelijöitä, sillä he ovat tehneet huolellista ja järjestelmällistä työtä. He ovat ottaneet huomioon valiokuntamme jäsenten mielipiteet ja huomautukset ja saaneet näin aikaan laajalti hyväksyttävän tekstin. Näin ollen toimivaltainen parlamentin valiokunta ehdottaa vastuuvapauden myöntämistä kaikille erillisvirastoille. On kuitenkin syytä perehtyä valiokunnan esittämiin huomioihin, sillä niistä on hyötyä näitä virastoja koskevalle Euroopan komission politiikalle ja itse virastoille niiden päivittäisessä toiminnassa.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että toimiakseen hyvin virastoilla on oltava riittävät taloudelliset resurssit ja että niiden tavoitteena on oltava avoimuus, tehokkuus ja lisäarvon tuottaminen Euroopan unionin keskeisten toimielinten työlle. Sen vuoksi talousarvion valvontavaliokunta esitti tiettyjä virastoja koskevien huomautusten lisäksi näkemyksiään hallintoa koskevista säännöistä, jotka perustuvat Euroopan komission kanssa käytävän todellisen vuoropuhelun tuloksena syntyviin yleisiin ja yhdenmukaisiin suuntaviivoihin.
Mielestämme olisi erityisen hyödyllistä tutkia huolellisesti tiettyjen virastojen ja tiettyjen Euroopan komission yksiköiden tai osastojen toimintojen välistä yhteisvaikutusta. Mielestämme viestintää ja yhteistyötä olisi kehitettävä, jotta päällekkäisyyksien sijasta tavoitteemme ja työmme täydentäisivät toisiaan ja antaisivat Euroopalle lisäarvoa.
Olemme samaa mieltä esittelijöiden kanssa siitä, että tietyissä virastoissa henkilöstöresursseja on käytettävä tehokkaammin ja tiedotettava järjestelmällisesti tarpeesta soveltaa virastoissa tasa-arvoperiaatteita. Niiden on näytettävä esimerkkiä miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon liittyvästä toiminnastamme ja politiikastamme.
Lopuksi, koska virastot ovat hajautettuja, niillä on erinomaiset mahdollisuudet päästä lähelle kansalaisia, ja niiden toiminnan on myös oltava näkyvää niissä jäsenvaltioissa, joissa ne sijaitsevat. 
Casaca (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan yhtyä kaikille esittelijöille esitettyihin kiitoksiin, mutta haluan korostaa sosiaalidemokraattien ryhmää edustavien esittelijöiden ja erityisesti kollegani Wynnin panosta. Hänen erinomainen työnsä määrittää varmasti vastuuvapausmenettelyä koko hänen virkakautensa ajan. Haluan mainita myös kollegani Ayala Senderin ja Xenogiannakopouloun. He ovat muodostaneet puheenjohtajamme Fazakasin kanssa tiimin, jossa sosiaalidemokraatit ovat nousseet etualalle ja jossa he voivat olla todella ylpeitä työstään.
Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää myös teitä loistavasta puheenvuorostanne ja siitä, miten selkeästi käsittelitte vastuuvapauteen liittyviä kysymyksiä. Minun on kuitenkin sanottava teille, ettei minua erityisemmin kiinnosta, mitä viiniä joitte 12. joulukuuta – Stubbin huomautukseen viitatakseni – mutta se minua todellakin kiinnostaa, mille yrityksille maksettiin yhteisön talousarviosta vientitukia ja konditoriatuotteiden tukia, jotta nämä voisivat hävittää 30 000 tonnia pilaantunutta voita. Ongelma on siinä, että kuuden vuoden jälkeen komissio väittää minulle edelleen, ettei se voi paljastaa näin luottamuksellisia tietoja ja ettei parlamentin jäsenille ja unionin kansalaisille voida antaa tällaisia tietoja. Tämä on mielestäni suurin ongelmamme. 
Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, useimmissa kielissä on sanonta, jonka mukaan ihmisten pitäisi panna kuntoon oma talonsa ennen kuin vaativat muita tekemään niin.
Sen vuoksi meille on tärkeää saada etuutemme kuntoon. Matkakorvaukset eivät todellakaan ole olemassa sen takia, että niillä lisätään tuloja. Ne ovat nimenomaan matkakorvauksia, jotka on maksettava todellisten kulujen perusteella. Jos haluamme korottaa palkkojamme, sitä varten on perustettava erityinen budjettikohta, josta annetaan julkinen selvitys. Kollegani Staes selitti eläkerahastoon tai lisäeläkkeeseen liittyviä ongelmia. Järjestelmän pitäisi olla omarahoitteinen, ja siihen kuuluvien olisi itse korjattava vajeet. On epäreilua, että jos osuuksia koskevat arvailut menevät pieleen, veronmaksajia vaaditaan korvaamaan tappiot, ja jos arvailut ovat osuneet oikeaan, järjestelmään kuuluvat saavat kaiken hyödyn.
Perusmatkakorvauksemme ovat ruhtinaalliset. Niiden, jotka hakevat täysiä korvauksia, olisi annettava selvitys siitä, miten ne on käytetty. Niille, jotka eivät voi näin tehdä, olisi maksettavat pienemmät korvaukset. Kulujen selvittämien vie varmasti aikaa, mutta se aika ei mene hukkaan, jos sillä tavoin voidaan lisätä Euroopan parlamentin uskottavuutta. Vaalikampanjan aikana huomasin, ettei julkisella WWW-sivustolla ollut enää tietoja etuuksiamme koskevista säännöistä. Koska tieto ei ole salaista, se olisi julkaistava tällä sivustolla välittömästi. Suurin osa äänestäjien kysymyksistä liittyy tähän aiheeseen. Toivon, että esittelijän tarkistus 6 ja muut sanamuotoa vahvistavat tarkistukset saavat kannatusta. 
Fjellner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan korostaa monia asioita, jotka liittyvät nyt käsiteltävänä olevaan aiheeseen eli vastuuvapauden myöntämiseen varainhoitovuodelta 2003. Niihin kuuluvat tilintarkastusjärjestelmän puutteet, jäsenvaltioiden haluttomuus periä takaisin erehdyksissä maksettuja määrärahoja, Euroopan kehitysrahasto ja parlamentin jäsenille maksetut liian suuret matkakorvaukset. Koska puheaikani on rajallinen, haluan kuitenkin keskittyä pienempään mutta periaatteessa tärkeään EU:n talousarvion osaan, jota on vaikea ymmärtää kansalaisten näkökulmasta. Kyse on tupakanviljelyyn myönnettävistä tuista.
Joka vuosi unionin veronmaksajat pakotetaan maksamaan tukia tupakanviljelyyn lähes 10 miljardin Ruotsin kruunun arvosta. Se on hirvittävää tuhlausta ja todella vastenmielinen tapa käyttää veronmaksajien rahoja. Kaiken kukkuraksi EU:n tukema tupakka on niin huonolaatuista, ettei mikään eurooppalainen tupakanvalmistaja halua käyttää sitä. Sen sijaan tämän saman tupakan avulla köyhien maiden tupakantuottajayritykset pakotetaan lopettamaan toimintansa.
Tupakanviljelyyn myönnettävät tuet näyttävät entistä omituisemmilta, kun otetaan huomioon, että komissio on nyt käynnistänyt tupakanvastaisen kampanjan, jonka arvioidaan maksavan 700 miljoonaa Ruotsin kruunua. Saanen todeta, että tämä on jo tekopyhyyden huippu. Kun keskustellaan komission vastuuvapaudesta, parlamentti voi tehdä selväksi, että tupakkatuet on poistettava. Kesäkuun lista -puolueeseen kuuluva Lundgren varmisti valitettavasti ratkaisevalla äänellään talousarvion valvontavaliokunnassa sen, että olemme nyt tilanteessa, jossa Euroopan parlamentin on puolustettava kaikkein häpeällisimpiä maatalouteen myönnettäviä tukia. Arvostan sitä, että Lundgren myönsi eilen julkisesti tehneensä virheen. Ainoa ongelma on se, että vahinko on jo tapahtunut. Asia on nyt niin, että vaikka Kesäkuun lista ennen Euroopan parlamenttivaaleja lupasi työskennellä sen hyväksi, että tupakanviljelyyn myönnettävät tuet poistetaan asteittain, tämän samaisen parlamenttiin valitun Kesäkuun listan pysyvin aikaansaannos tähän mennessä on se, että se auttoi varmistamaan nimenomaan tupakanviljelyyn myönnettävien tukien säilymisen.
Toivon ja uskon, että täysistunnossa parlamentti tekee kaikkensa korjatakseen Lundgrenin tahdittomuuden ja äänestää sen kannan puolesta, että parlamentti haluaa poistaa tupakkatuet. 
Bösch (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yleisesittelijä Wynn on käsitellyt hyvin perustavanlaatuista seikkaa kysymyksessä, joka koskee jäsenvaltioiden osuutta vastuun kantamisessa. Tiedämme, että unionin talousarviosta noin 80 prosenttia kulkee jäsenvaltioiden kautta. Toinen näkökohta, jota haluan käsitellä, on eräs juuri julkaistussa tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa oleva asia, joka on tuotava esille.
Vuoden 1971 ja syyskuun 2004 välisenä aikana maatalousalan sääntöjenvastaisuudet olivat kokonaisarvoltaan 3,1 miljardia euroa; 30 vuotta myöhemmin noin 20,2 prosenttia on peritty tuensaajilta, kun taas EAKR:sta on täytynyt korvata 5 prosenttia ja jäsenvaltioiden on täytynyt maksaa 144 miljoonaa euroa. Maksamatta on edelleen 2,2 miljardia euroa eli 70 prosenttia, eikä tätä summaa saada koskaan perittyä takaisin. Tämä tarkoittaa, että jäsenvaltiot yksinkertaisesti kiinnittävät liian vähän huomiota unionin talousarvioon ja siihen rahaan, jonka ne saavat takaisin unionin kautta. En ole täysin vakuuttunut siitä, että valtiovarainministerien antama lausunto olisi tarkoituksenmukaisin tapa käsitellä tätä ongelmaa.
Talousarvion valvontavaliokunta ja myös parlamentti ovat jossakin määrin onnistuneet ottamaan rakennerahastoissa käyttöön niin sanotun n+2-säännön. Samanlaisen säännön käyttöönotto varojen takaisinperinnässä tulee lopulta välttämättömäksi. 
Ferber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää esittelijöitä heidän esittelemistään vastuuvapautta koskevista mietinnöistä. Ne osoittavat, että parlamentti suhtautuu hyvin vakavasti tutkimukseen, jossa selvitetään, käytetäänkö huomattavia määrärahoja, joista 95 prosenttia maksetaan tukina – tämä osoittaa jo sinällään, mikä unionin talousarviossa on pielessä – todellisuudessa asianmukaisesti. Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää kovasti jäsen Wynniä, joka on esittänyt monia käyttökelpoisia ehdotuksia, ja voin vain kehottaa teitä toimimaan niiden mukaisesti. Arvoisa komission jäsen Kallas, edeltäjänne oli taitava ilmoittamaan asioista, mutta kun katsotaan, mitä hän lupasi tehdä jo vuonna 2000, ja verrataan sitä siihen, mikä teillä on edessänne, on selvää, että tässä on vielä parantamisen varaa.
Käyttääkseni hyvin käytännöllistä esimerkkiä nostan esiin tilintarkastusjärjestelmän, jolle olisi pitänyt tehdä jotain jo ennen kuin komission jäsen Schreyer astui virkaansa. Nyt kunnia sen varsinaisesta tekemisestä lankeaakin teille. Toivon, että teette sen mahdollisimman pian. Mietinnössä annetaan hyviä ohjeita siitä, miten asia voidaan hoitaa.
Vastuuvapautta koskevien mietintöjen tarkoituksena ei kuitenkaan ole esittää mielipiteitä kaikista mahdollisista ongelmista. Puhun myös kollegoilleni poliittisessa ryhmässäni, kun totean, ettei tehtävämme ole tutkia tupakasta annetun asetuksen osalta sitä, onko tukien maksaminen sinänsä laillista tai perusteltua vai ei, vaan pikemminkin sitä, onko tuet maksettu lainsäädännön mukaisesti. Nämä ovat perussäännöt, pidimmepä niistä tai emme.
Seuraavaksi käsittelen parlamentille myönnettävää vastuuvapautta. En tiedä, onko maailman suurin ongelma se, tupakoivatko ihmiset erillisissä työhuoneissa vai eivät. Se ei vaikuta talousarvioon, ja sen vuoksi tätä kysymystä on käsiteltävä muussa yhteydessä. Keskittykäämme siis asioihin, jotka oikeasti liittyvät talousarvioon sekä rahaan ja sen katoamiseen, asioihin, joista jäsen Böschillä on ollut jotain sanottavaa ja joissa on vielä paljon tehtävää. Puhemies aikoo keskeyttää puheenvuoroni, joten lopuksi esitän kiitokseni esittelijöille. 
Dos Santos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän kolme hyvin lyhyttä huomautusta. Ensinnäkin olen täysin samaa mieltä jäsenvaltioiden vuosittain antamasta tarkastuslausumasta, sillä se on konkreettinen osoitus yhteistyössä toteutettavasta hallinnoinnista, joka on jo määritelty asianmukaisesti.
Toinen huomautukseni liittyy omiin varoihin. Olen samaa mieltä myös Wynnin mietinnössä esitetystä tähän liittyvästä huomiosta, nimittäin siitä, että komission olisi oltava huolissaan jokaisen jäsenvaltion käyttämistä arviointiperusteista ja kansallisen kirjanpidon laskelmista.
Kolmas ja viimeinen huomautukseni liittyy siihen, miten tekniset säännönvastaisuudet voitaisiin paljastaa suurelle yleisölle, jotta ihmisille voitaisiin osoittaa, että säännönvastaisuuksia ja petoksia todellakin tapahtuu yhteisön varojen käytössä.
Lopuksi haluan esittää vielä yhden huomautuksen. Kannatan erillisvirastojen talousarvion toteutusta, vaikka harmittelenkin sitä, ettei meriturvallisuusvirastoa eikä varsinkaan sen toiminnan aloittamiseen liittyvä prosessia mainita lainkaan. 
Elles (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijöitämme ja erityisesti jäsen Wynniä heidän vastuuvapautta koskevista mietinnöistään. Muistan, kun jäsen Wynnin vuonna 1994 laatima ensimmäinen mietintö ja oma mietintöni vuonna 1996 herättivät vastuuvapaudesta erilaista keskustelua kuin se, jota käymme tänään.
Kuten jäsen Wynn on todennut, mikäli hänen mietintönsä suositukset hyväksytään ja pannaan täytäntöön, pääsemme epäilemättä aimo askeleen lähemmäs sellaista tarkastuslausumaa, jota parlamentin enemmistö haluaa. Tämä lisäisi unionin toimielinten varainhoidon uskottavuutta. Tämä merkitsee, että kaikkien asianosaisten on otettava enemmän vastuuta, ja tähän kuuluu myös päätilintarkastajan vastuu tilien hyväksymisestä. Komission jäsen on osoittanut haluavansa edetä tähän suuntaan, mutta kehotan teitä voimakkaasti hyväksymään tarkistuksen 4. Komission jäsenten on otettava vastuulleen sen varmistaminen, että pääosastot hallinnoivat tehokkaasti niiden vastuulla olevia varoja. Meidän on myös varmistettava, että ilmiantajia suojellaan riittävästi siinä tapauksessa, että he haluavat tuoda julki tietoja yhteisön politiikkojen toimivuudesta.
Tarvitsemme ennen kaikkea Marta Andreasenin mainitsemaan yhteistyössä toteutettavaan hallinnointiin liittyviä toimia. Yhteistyössä toteutettava hallinnointi ei ole hallinnointia, ellei ole olemassa kunnollista sisäistä valvontajärjestelmää, jolla varmistetaan, että varojen käytöstä tehdään jäsenvaltioissa asianmukainen selvitys. Tämän vuoksi me konservatiivit kannatamme vahvasti jäsenvaltioiden aktiivisempaa osallistumista asioiden tekemiseen oikein.
Lopuksi suhtaudumme hyvin myönteisesti ajatukseen, että ehdotuksia esitetään heinäkuuhun mennessä niin, että toimielinten välinen sopimus voidaan saada aikaan vuoden loppuun mennessä. Nämä ovat kuitenkin toistaiseksi vasta aikomuksia, ja sen vuoksi konservatiivit äänestävät vastuuvapauden myöntämistä vastaan, sillä panemme merkille, että jo kymmenentenä vuotena peräkkäin myönteistä tarkastuslausumaa ei anneta. 
Mathieu (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni meidän on palautettava mieliimme, mitä vastuuvapaudella tarkoitetaan. Vastuuvapauden tarkoitus on antaa meille mahdollisuus todeta, että unionin talousarvio on toteutettu asianmukaisesti, sekä taata tilien luotettavuus ja toimien laillisuus ja asianmukaisuus. Vastuuvapauden tarkoituksena on myös antaa meille mahdollisuus arvioida, missä määrin edelliseen vastuuvapauteen liittyneiden suositusten täytäntöönpanossa on edistytty.
Sen vuoksi minun onkin sanottava olevani yllättynyt tämän mietinnön sisällöstä ja muodosta sekä erityisesti Euroopan parlamenttia koskevasta pääluokasta. En ymmärrä esittelijän ja tiettyjen parlamentin jäseniä koskevien tarkistusten laatijoiden valitsemaa epämiellyttävää sävyä. Kaikessa arvostelussa viitataan eräänlaiseen epärehellisyyteen, enkä missään tapauksessa aio tukea sitä. Mielestäni ette voi paheksua Euroopan parlamentin jäseniä tällä tavalla. Mielestäni on myös käsittämätöntä, että muuttaisimme korvauksia koskevia sääntöjä siihen asti, kunnes meillä on yhtenäiset parlamentin jäsenten asemaa koskevat säännöt. Muuten, onko tämä vastuuvapautta koskeva keskustelu oikea paikka puhua tupakan ja savukkeiden käytöstä tiloissamme? Se ei liity lainkaan tähän aiheeseen, vaikka myönnänkin sen olevan todellinen ongelma.
Lopuksi – ja erityisesti – mitä voisin sanoa siitä, että Euroopan parlamentin toimipaikka Strasbourgissa saatetaan jälleen kyseenalaiseksi? Ensinnäkin haluan muistuttaa teille, että vaikka tänään käsiteltävässä mietinnössä väitetäänkin toisin, parlamentilla ei ole toimivaltaa tässä asiassa. Edinburghin Eurooppa-neuvostossa valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät vuonna 1992 yksimielisesti, että Euroopan parlamentin toimipaikan pitäisi olla poliittisista syistä Strasbourgissa. Tämä päätös on myös sisällytetty Amsterdamin sopimuksessa olevaan pöytäkirjaan nro 12, jotta se voitaisiin taata perussopimuksissa.
Vuosi sitten tehtiin vastaavanlainen ehdotus parlamentin toimipaikan poistamiseksi Strasbourgista ja sen siirtämiseksi kokonaan Brysseliin. Euroopan parlamentin jäsenet suuressa viisaudessaan hylkäsivät ehdotuksen täysistunnossa. Myös valmistelukunta toi kysymyksen esille keskustellessaan perustuslakisopimuksesta. Strasbourgia vastustavien ei saada antaa käyttää vuodelta 2003 myönnettävää vastuuvapausmenettelyä siihen, että he yrittävät jälleen siirtää parlamentin toimipaikan. Kysymys ei liity tähän aiheeseen eikä se kuulu myöskään toimivaltaamme. 
Morgan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vastasin tämänkertaista vastuuvapauden myöntämistä koskevasta aluekehitysvaliokunnan lausunnosta. Tilintarkastustuomioistuin antoi melko hyvän terveystodistuksen rakennerahastojen sisäiselle organisaatiohallinnolle, mutta jäsenvaltioihin se ei suhtautunut yhtä myönteisesti.
Yksi koko järjestelmään liittyvistä perusongelmistamme on yhteistyössä toteutettava hallinnointi. Kun jäsenvaltiot tekevät virheen, syytökset kohdistetaan komissioon. Emme pääse kovin pitkälle, ennen kuin olemme ratkaisseet tämän ongelman. Tämän vuoksi ehdotin, ettei meidän pitäisi allekirjoittaa toimielinten välistä sopimusta, ennen kuin jäsenvaltiot suostuvat allekirjoittamaan vuotuiset tarkastuslausumat. Olen pahoillani siitä, etteivät eräät osapuolet halunneet estää tämän tilanteen syntymistä kyseisessä mietinnössä. Toivon heiltä vahvempaa selkärankaa toimielinten välistä sopimusta koskevassa kysymyksessä.
Tarvitsemme myös enemmän ennalta ehkäiseviä toimia, jotta voidaan välttyä petoksilta ja huonolta hallinnoinnilta. On tärkeää, että komissio kysyisi useammin tilintarkastustuomioistuimen mielipidettä politiikan laatimisesta. Sitoutuuko komission jäsen varmistamaan, että komissio pyytää tulevaisuudessa järjestelmällisesti tilintarkastustuomioistuimelta neuvoa politiikan laatimiseen? Nyt siihen on oiva tilaisuus, etenkin kun uudet seitsenvuotiset ohjelmat lähestyvät. 
Kallas,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä kaikkia näistä puheenvuoroista ja siitä, että käytte hyvin rakentavassa ja hyvässä hengessä keskustelua aiheista, jotka eivät ole kovin houkuttelevia. Näiden kysymysten houkuttelevuus vain vähenee, kun jotain menee pieleen, ja jos pystymme suhtautumaan tähän työhön myönteisesti, voimme tehdä sitä tyynen rauhallisesti.
Haluan todeta, että käsillä on nyt ainutkertainen hetki. Olemme käyneet hyviä keskusteluja neuvoston kanssa. Neuvosto ilmoitti olevansa valmis keskustelemaan jaettuun vastuuseen liittyvistä kysymyksistä, vaikka onkin vielä aikaista puhua yksityiskohdista. Kävimme hyviä keskusteluja myös tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Myös se on valmis keskustelemaan menetelmiin liittyvistä kysymyksistä ja todentavan aineiston luotettavuudesta. Olennaista on se, että ehdotamme joitakin ajatuksia kesään mennessä. Tämä ei tarkoita välttämättä sitä, että saamme myönteisen tarkastuslausuman tänä vuonna, mutta ainakin voimme saada sen kohtalaisen pian. Hetki on siis ainutkertainen, ja toivon, että pystymme esittämään riittäviä yksityiskohtia ja ratkaisuja vastataksemme näihin odotuksiin. Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Elles totesi. Tänään on osoitettu erittäin hyvää asennetta, mutta myös yksityiskohtiin on pureuduttava aiempaa tarkemmin.
Meidän on löydettävä vastauksia myös tiettyihin yksinkertaistamista koskeviin vaatimuksiin, sillä koska olemme hyvin huolissamme kunnollisesta valvonnasta ja seurantajärjestelmistä, olemme ottaneet käyttöön suuren määrän sääntöjä, asiakirjoja ja hakemuksia. Kuten arvoisa parlamentin jäsen totesi, tämä sääntöjen valtava määrä ei vielä merkitse sitä, että voimme täyttää kaikkien asiakirjojen vaatimukset täysin laillisesti ja asianmukaisesti. Tuhlaamme edelleenkin rahaa, eikä valvonta ole vieläkään kunnollista.
Meidän on toteutettava ohjelmia. Meidän on pantava päätöksiä täytäntöön, eikä näissä asioissa saada viivytellä sen vuoksi, että asiakirjoja on niin paljon ja että on noudatettava byrokraattisia sääntöjä. Sen lisäksi, että valvonta- ja seurantajärjestelmiä on selvästi vahvistettava ja selkeytettävä – erityisesti vastuuvapauden alalla – meidän on puututtava tosissamme päätöksenteon dynaamisuutta koskevaan ongelmaan, jotta emme luo sellaista järjestelmää, jossa valvominen on mahdotonta.
Toivon, että tapaamme pian voidaksemme keskustella mahdollisista ehdotuksista sellaisiksi keinoiksi, joilla saamme aikaan luotettavamman ja avoimemman valvontajärjestelmän ja vastuuvapauden myöntämisjärjestelmän yhteisön talousarviota varten. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Glenys Kinnockin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö Euroopan unionin tehtävistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi [2004/2252(INI)] (A6-0075/2005). 
Kinnock (PSE ),
    Arvoisa puhemies, maailman johtajien vuonna 2000 hyväksymä vuosituhatjulistus on ennennäkemätön solidaarisuusjulistus. Se osoittaa, että vuosituhannen kehitystavoitteet pyritään saavuttamaan hyvin määrätietoisesti. Tavoitteiden saavuttaminen pelastaisi 500 miljoonaa ihmistä äärimmäisestä köyhyydestä. Samoin säilyisivät hengissä ne 30 miljoonaa lasta, jotka muutoin kuolisivat ennen viidettä ikävuottaan, sekä ne yli kaksi miljoonaa äitiä, jotka muutoin menehtyisivät raskauteen tai synnytykseen. Sadat miljoonat naiset ja tytöt saisivat koulutusta, ja miljoonat saisivat käyttöönsä puhdasta vettä ja asianmukaiset saniteettitilat. Teknologia, politiikat ja taloudelliset resurssit, jotka tarvitaan vuosituhannen kehitystavoitteiden lupauksen ja vision täytäntöönpanemiseksi ovat olemassa. 
MDG 8:ssa korostetaan tarvetta lisätä merkittävästi julkista kehitysapua. Ainoastaan neljä jäsenvaltiota on jo saavuttanut 0,7 prosentin tavoitteen. Toiset ovat laatineet aikatauluja. Itävalta, Saksa, Kreikka, Italia ja Portugali ovat vielä kaukana tavoitteesta. Nykyisellä vauhdilla Saksa saavuttaa tavoitteensa vasta vuonna 2087. Italia on yksi maailman vauraimmista maista ja G8-ryhmän jäsen, mutta se antaa apuun vain vaivaiset 0,17 prosenttia bruttokansantulostaan. EU:n valtiovarainministerien ja ulkoministerien on seurattava tiiviisti vuosittaisia välitavoitteita. Pyydän komission jäsentä vastaamaan päätöslauselmamme kyseiseen osaan. Rahoitusnäkymien mukaan se, että muut menoluokat ja ulkosuhteiden menoluokka syövät edelleen kehitysapumenoja, heikentää mahdollisuuksiamme edistää riittävästi vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista.
Komission on pyrittävä edelleen parantamaan apumme laatua ja tehokkuutta käyttämällä vuosituhannen kehitystavoitteita politiikan ohjausvälineenä. Jäsenvaltioiden olisi nykyistä enemmän tehtävä yhteistyötä ja sovitettava toimensa yhteen komission toimien kanssa johdonmukaisella tavalla sen selvittämiseksi, kuinka apu voidaan parhaiten käyttää vuosituhannen kehitystavoitteiden edistämiseksi ja saavuttamiseksi.
Kestämättömien velkojen ongelman ratkaisemiseksi useimmat EU:n jäsenvaltiot ovat sitoutuneet antamaan anteeksi maailman köyhimpien maiden kahdenväliset velat. Pelkään, että Italia on häpeäkseen mainittava jälleen erikseen maana, joka etenee edelleen hyvin hitaasti tässä kysymyksessä.
Kauppakysymyksistä olen täysin samaa mieltä kuin kansainvälisen kaupan valiokunta esittämässään lausunnossa. Lausunto kattaa joukon huolenaiheitamme, jotka liittyvät Euroopan unionin asemaan maailman suurimpana kauppayhteisönä – sen asemaan markkinoille pääsyyn liittyvien asioiden käsittelyssä, valmiuksien luomisessa ja muissa kauppaan ja kaupan vapauttamiseen liittyvissä näkökohdissa.
Euroopan unioni neuvottelee tavalla, joka toisinaan herättää epäilyksiä siitä, ymmärretäänkö niin monissa yhteyksissä mainitut kehitystä edistävät tavoitteet tarpeeksi selkeästi. Tämä koskee sekä WTO-neuvotteluja että talouskumppanuussopimuksista käytäviä neuvotteluja. Voin vakuuttaa, että näissä neuvotteluissa AKT-mailla on tarve tuntea, että neuvotteluja on tiivistetty ja että kauppapolitiikan pääosasto ymmärtää aiempaa paremmin niiden niin ensiarvoisina pitämiä kehitysnäkökohtia.
Yhteisen maatalouspolitiikan alalla jäsenvaltioiden on pikaisesti puututtava käytäntöihin, jotka painavat maailmanhintoja alaspäin, vääristävät köyhien maiden markkinoita ja heikentävät niiden maanviljelijöiden ansiomahdollisuuksia.
Mielestäni kaikki kauppa- ja maatalouspolitiikkaa koskevat tarkistukset, joista äänestämme myöhemmin, ovat epäasianmukaisia ja monet niistä tarjoavat täysin epärealistisia vaihtoehtoja.
Lisäksi parlamentin olisi hylättävä tarkistukset 10–16, sillä ne kuvastavat konservatiivisia näkemyksiä vuosituhannen kehitystavoitteiden olennaisista näkökohdista, eikä niitä voida hyväksyä. Kondomien toimittaminen sukupuolitautien torjumiseksi ja mahdollisuus turvalliseen ja lailliseen aborttiin on säilytettävä selkeinä tavoitteina, mikäli köyhyyden poistamista koskeva kaikenkattava tavoite halutaan saavuttaa. Viime vuonna raskauteen tai synnytykseen kuoli 530 000 naista. Kuolleena syntyneitä vauvoja oli yli kolme miljoonaa. Ensimmäisen elinvuotensa aikana kuoli neljä miljoonaa lasta. Meidän on helpotettava naiset huomioon ottavien, raskaudenkeskeytyksen jälkeisten palvelujen saatavuutta, sillä niiden tarve on todellinen. On myös helpotettava laadukkaiden ja turvallisten palvelujen saatavuutta niin paljon kuin se asianomaisten maiden käytäntöjen ja lainsäädännön sallimissa rajoissa on mahdollista.
Kuten Maailman terveysjärjestö vasta eilen raportoi, vaarallisissa oloissa tehdyt abortit johtavat 78 000 kuolemantapaukseen. Miljoonat naiset turvautuvat epätoivoissaan vaarallisissa oloissa tehtävään raskaudenkeskeytykseen. Olen eri mieltä niiden ihmisten kanssa, jotka uskovat, että yksikään nainen voi päättää raskaudenkeskeytyksestä kevyesti, ja totean lujasti, ettei näin ole eikä voi koskaan olla. Naisella on oikeus valita turvallinen ja naisen tarpeet huomioon ottava abortti ja abortinjälkeinen hoito, joiden on kuuluttava lainsäädännön piirin. Naisilla on oikeus valita.
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio suhtautuu tietenkin hyvin myönteisesti Kinnockin mietintöön Euroopan unionin tehtävistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. Kiitän jäsen Kinnockia ja kehitysyhteistyövaliokuntaa mietinnöstä, joka todennäköisesti saa aikaan keskustelua ja neuvotteluja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen edellyttämistä toimenpiteistä.
Hyvä esittelijä Kinnock, mietinnössänne korostetaan perustellusti, kuinka tärkeää hallitusten on ottaa käyttöön strategioita vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. Siinä korostetaan myös, että Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan, jonka päätavoitteena on oltava köyhyyden vähentäminen, on perustuttava vuosituhatjulistukseen ja vuosituhannen kehitystavoitteisiin.
Euroopan unionin vuosituhannen kehitystavoitteita koskevassa yhteenvetoraportissa kerrotaan, kuinka paljon edistystä on tapahtunut. Euroopan unioni on useissa yhteyksissä korostanut, että vuosituhannen kehitystavoitteiden tarkistaminen YK:n huippukokouksessa syyskuussa 2005 on ratkaisevan tärkeää, jotta niiden saavuttamista voidaan nopeuttaa. Osana Euroopan unionin valmistautumista huippukokoukseen neuvosto kehotti marraskuussa 2004 komissiota laatimaan nimenomaisia kunnianhimoisia toimintaehdotuksia, jotka koskevat erityisesti kehitysyhteistyön rahoitusta ja kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuutta ja etusijan antamista Afrikalle.
Komissio hyväksyy tänään joukon tiedonantoja, jotka ovat sen vastaus neuvoston esittämään pyyntöön. Tässä poliittisessa kokonaispaketissa esitetään lyhyesti, kuinka EU edistää kehitystä, ja määritellään vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen nopeuttamiseksi toteutettavat toimenpiteet.
Parlamentin mietintö ja komission tiedonannot sisältävät monia samoja huolenaiheita ja samoja suosituksia. Mainitsen muutaman mietintönne päätelmistä, joita pidämme hyvin tärkeinä ja jotka ovat esiteltävän tiedonantopakettimme avainasioita.
Kuten korostatte, on ensiksikin tärkeää lisätä edelleen kehitysapua. Komissio ehdottaa uusia välitavoitteita vuodeksi 2010; uusia lisärahoituslähteitä on harkittava julkisten kehitysapubudjettien lisäksi.
Mielestäni on myös hyvä, että kiinnitätte huomiota kehitysyhteistyöpolitiikkojen johdonmukaisuuteen; on itse asiassa ratkaisevan tärkeää selvittää, kuinka muilla politiikan aloilla kuin kehitysapupolitiikalla voidaan edistää vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuutta koskevassa tiedonannossa määritellään peräti 11 painopistealaa, joilla synergian saavuttamista kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden kanssa pidetään erittäin tärkeänä haasteena. Vain muutamia esimerkkejä mainitakseni tämä koskee tietenkin kauppaa, mutta myös tutkimusta, ympäristöä, maataloutta ja kalastusta. Näillä eri toimialoilla voidaan saavuttaa merkittävää synergiaa.
Monet mietintönne suosituksista sisältyvät vuosituhannen kehitystavoitteita koskevaan EU:n yhteenvetoraporttiin, esimerkiksi oikeutetusti mainitsemanne erityishuomion kiinnittäminen tyttöjen koulutukseen sekä haavoittuvimpien ryhmien, erityisesti lasten, orpojen, nuorten naisten ja vanhusten tarpeisiin vastaaminen.
Afrikalla on runsaasti haasteita, ja siksi on tärkeää, että kehitysyhteistyöhön osallistuvat kumppanit asettavat Afrikan etusijalle. Euroopan unionin on tehtävä enemmän, ja se haluaa tehdä enemmän Afrikan auttamiseksi saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet. Afrikan on oltava huomiomme keskipisteessä, ja kehitysavun lisääminen Saharan eteläpuoliselle Afrikalle on erittäin tärkeää. Euroopan unionin on taattava, että merkittävä osa ylimääräisestä julkisesta kehitysavusta kohdennetaan Afrikalle. Myös johdonmukaisuutta koskevia ehdotuksiamme on sovellettava ennen kaikkea Afrikkaan.
Kaikkien ja erityisesti Cotonoun sopimuksen mukaisten, nykyisten ohjelmiemme lisäksi komissio ehdottaa uusia sitoumuksia aloilla, joilla on ilmeisiä kerrannaisvaikutuksia. Tarkoitan hallintoa, keskinäisiä yhteyksiä ja tasapuolisuutta.
New Yorkin huippukokouksen valmistelut kiihtyvät. Kiitän teitä myös panoksestanne ja toivon voivani jatkaa työskentelyä kanssanne sen varmistamiseksi, että Eurooppa kykenee vastaamaan vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen haasteeseen.
Hyvä esittelijä Kinnock, sanon seuraavaksi muutaman sanan tiedonannoista, jotka esittelen pian komission kollegiolle. Syyskuun huippukokouksen valmisteluprosessi on tuonut esille monissa köyhissä maissa tapahtuneen edistyksen sekä kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Euroopan unionin vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi toteuttamien ponnistelujen merkityksen. Myös kaikki kertomukset – pääsihteerin raportti ja professori Sachsin alaisuudessa laadittu vuosituhannen hanketta koskeva selvitys – osoittavat, että voimme vielä halutessamme saavuttaa vuodeksi 2015 asetetut tavoitteet. Kuten sanoitte, tämä vaatii kuitenkin merkittäviä investointeja sekä kehitysmailta että tietenkin myös avunantajamailta. Euroopan unionilla, joka on köyhien maiden merkittävin kansainvälinen avunantaja ja suurin kauppakumppani, on siksi erityinen vastuu omia kansalaisiaan kohtaan, jotka odottavat sen näyttävän esimerkkiä maailmalle koska se on välttämätöntä solidaarisuuden vuoksi ja samalla sen omien etujen mukaista. Mikäli haluamme nykyistä vakaamman ja turvallisemman maailman, meidän on investoitava enemmän kehitykseen. EU:lla on vastuu myös niitä kumppaneitaan kohtaan, jotka ottavat usein mallia Euroopasta: esimerkiksi Afrikan unioni pitää Euroopan unionia esikuvanaan. Esitän tänä iltapäivänä ehdotuksia, jotka ovat mielestäni tämän haasteen tasalla.
Ehdotukset jakautuvat kolmeen pääosa-alueeseen, jotka ovat ensiksi kehitysavun rahoitus ja tuen tehokkuus, toiseksi politiikan johdonmukaisuus ja kolmanneksi Saharan eteläpuoliselle Afrikalle annettava etusija.
Vastatakseni kysymykseenne Euroopan unioni on pitäytynyt rahoitussitoumuksissaan, ja vuonna 2006 sen tukitoimet ylittävät luultavasti yhteisen tavoitteen, joka on 0,39 prosenttia jäsenvaltioiden bruttokansantulosta. Näiden toimien on tietenkin jatkuttava, ja ehdotan, että jäsenvaltiot asettavat uudeksi valtiokohtaiseksi välitavoitteekseen vähintään 0,51 prosenttia vuonna 2010, mikä vastaa 0,56 prosentin yhteistä tavoitetta. Sen ansiosta voisimme saavuttaa YK:n kauan sitten asettaman 0,7 prosentin tavoitteen vuonna 2015. Vuosituhannen hankkeen asiantuntijat pitävät sitä välttämättömänä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. Vuotuinen tuki lisääntyisi peräti 20 miljardia euroa vuonna 2010 EU:n tuen noustessa vuoden 2006 46 miljardista eurosta 66 miljardiin vuonna 2010.
Lisäksi uusien rahoituslähteiden löytymistä on tuettava. Unohdin mainita aikovani ehdottaa, että uudet jäsenvaltiot nostavat määrän 0,17 prosenttiin vuonna 2010; ero johtuu siitä, että niillä on kuljettavanaan paljon pidempi matka. Näin saavuttaisimme 0,7 prosentin tavoitteen vuonna 2015. Lisäksi on siis tuettava uusien rahoituslähteiden löytymistä, mutta se ei saa olla missään tapauksessa syy viivyttää tai alentaa EU:n vuodeksi 2010 tekemiä sitoumuksia.
Toinen osa-alue on avun tehostaminen, joka sekin on tärkeä tehtävä. Yhteisön tuen hallinnoinnissa on edistytty merkittävästi muutamana viime vuotena. EU:n tämän hetken suurin haaste on panna täytäntöön sitoumukset, jotka koskevat politiikkojen koordinoinnin parantamista, täydentävyyttä kohteissa ja menetelmien yhdenmukaistamista. Euroopan on oltava paljon enemmän kuin valtioidemme yksittäisten budjettien summa.
Toinen näkökohta on budjettituen käyttö – jonka haluan asettaa etusijalle – vaikka avun tehokkuus hyötyisi siitä paljon. Kyse ei ole kuitenkaan pelkästä rahasta. Todellinen haaste on globalisaation hillitseminen harjoittamalla solidaarisuutta, joka luo perustan maailmanlaajuiselle sosiaaliselle sopimukselle; se merkitsee sekä julkisen kehitysavun lisäämistä että sellaisia maailmanlaajuisia julkisia politiikkoja, joiden ansiosta globalisaation hyödyt voidaan jakaa oikeudenmukaisemmin.
Olen iloinen myös voidessani todeta, että komissio on ensimmäisen kerran päättänyt puhua johdonmukaisuudesta ja määritellä peräti 11 sellaista kehitysavun ulkopuolista alaa, jotka ovat sidoksissa kehitykseen ja saattavat antaa sille lisäarvoa. Pidän tätä tärkeänä. Kollegio on vastannut tähän haasteeseen ensimmäisen kerran, mikä on mielestäni syytä tuoda esiin.
Ehdotustemme kolmas osa-alue on Afrikalle kolmestakin syystä annettava etusija. Saharan eteläpuolinen Afrikka on maailman jälkeenjäänein alue. Eurooppa on arvovaltainen kumppani. Afrikka puolestaan on geopoliittinen kumppani, josta on tulossa entistä tärkeämpi. Yhdysvallat ja Kiina ovat jo ymmärtäneet tämän, mikä selittää niiden kasvavan mielenkiinnon kyseiseen maanosaan.
Ehdotan toimintamme tehostamista aloilla, joilla on ilmeisiä kerrannaisvaikutuksia. Tässä voidaan noudattaa kolmea toimintalinjaa. Ensiksikin hallinnon alalla meidän on tuettava Afrikan valtioiden vertaisarviointijärjestelmään perustuvien uudistusten toteuttamista. Meidän on myös uudelleenrahoitettava Afrikan rauhanrahastoa Afrikan unionin ja osa-alueellisten organisaatioiden tukemiseksi konfliktinehkäisyssä.
Kuvailisin ensimmäistä toimintalinjaa poliittiseksi linjaksi sanan yleisessä merkityksessä. Toinen toimintalinja koskee taloutta. Etelän maiden välisen kaupan helpottamiseksi on tuettava infrastruktuureja ja verkkojen yhteenliittämistä Afrikan unionin ja NEPADin strategioiden pohjalta. Itse asiassa toivon tässä yhteydessä, että laajat Afrikan laajuiset verkot saadaan luotua; toteutimmehan myös laajat Euroopan laajuiset verkot. Ehdottomana ensisijaisena tavoitteenamme on oltava näiden laajojen Afrikan laajuisten verkkojen rakentaminen ja käyttöönotto. Tämä on taloutta koskeva linja. Tarkoitan kaikkia infrastruktuureja sekä kaikkea, mikä liittyy viestintään, teknologian siirtoon ja niin edelleen.
Kolmas toimintalinja on sosiaalinen ja koskee tietenkin tasapuolisuuspolitiikkaa. Euroopan unionin on kehitettävä erilaisia kannustimia ja tuettava Afrikan maita niiden sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, työllisyyden ja ympäristönsuojelun edistämispyrkimyksissä. Mielessäni ovat erityisesti koulutus, terveys ja kulttuuri. Totesin kuulemistilaisuudessani, että kulttuuri on paljon tärkeämpi kehitystekijä kuin yleensä ajatellaan, ja haluaisin hyödyntää sitä niin paljon kuin mahdollista.
Tiedonannoilla pyritään luomaan jäsenvaltioille yhteinen eurooppalainen näkemys, joka soisi EU:lle vaikutusvaltaa, uskottavuutta ja näkyvyyttä, joita se tarvitsee voidakseen osallistua tehokkaasti syyskuun 2005 huippukokoukseen. Kierrän tällä hetkellä pääkaupungeissa saadakseni kansalliset parlamentit ja jäsenvaltiot sitoutumaan tähän hankkeeseen.
Toivon, että nämä kolme tiedonantoa johtavat syyskuussa kehitysyhteistyöpolitiikan täydelliseen uudelleenmäärittelyyn jo mainitsemani kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevan uuden julkilausuman muodossa. Tämän julkilausuman aion muuttaa yhteiseksi eurooppalaiseksi kehitysyhteistyöstrategiaksi. En näe mitään syytä, miksemme voisi tehdä kehitysyhteistyön alalla sen, minkä olemme onnistuneet tekemään Euroopan unionin turvallisuusstrategian alalla. Toivoisin myös saavani laadittua Afrikkaa koskevan kampanjasuunnitelman, joka perustuisi kolmeen juuri mainitsemaani toimintalinjaan.
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä Kinnock, hyvät jäsenet, tämän vastauksen halusin antaa teille. Toivon, että olen puhunut kattavasti. Jos teillä on muitakin kysymyksiä tai jos olen epähuomiossa jättänyt vastaamatta johonkin kysymykseenne, älkää epäröikö kysyä minulta. Olen tietenkin käytettävissänne ja vastaan niihin mielelläni. 

Martens,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme vuosituhannen kehitystavoitteista, jotka ovat EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan ydin, johtava periaate ja päämäärä. Näille päämäärille on keskeistä köyhyyden poistaminen. Esittelijä on oikeassa korostaessaan kolmea alaa, joilla Euroopan unionin pitäisi todellakin pystyä parempaan: lupauksista kiinni pitäminen, tiiviimpi politiikkojen koordinointi ja resurssien tehokkaampi hyödyntäminen. Olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen kiinnitti tähän paljon huomiota puheessaan. Sitoumuksen varata 0,7 prosenttia BKT:stä kehitysapuun täyttää tällä hetkellä todellakin vain viisi jäsenvaltiota. Politiikan koordinointimme ja apumme kehitysmaille niiden paikallisen ja alueellisen talouden kehittämiseksi ei ole uskottavaa, jos samanaikaisesti sabotoimme niitä maatalous- ja kauppapolitiikallamme. Olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen pitää tätä tärkeänä näkökohtana. Kolmanneksi saamme resursseillamme aikaan paljon enemmän, jos työskentelemme tehokkaammin ja hyödynnämme enemmän mahdollisia "pikavoittoja", kuten hyttysverkkojen jakamista malariantorjunnassa.
Korostan myös muutamaa mietinnössäkin käsiteltyä tärkeää seikkaa. Ei voida korostaa tarpeeksi sitä, että tytöt ja naiset kärsivät usein kohtuuttomasti nälästä ja muista ongelmista, joihin koulutusmahdollisuuksien puuttuminen varmasti kuuluu. Lisäksi tutkimukset osoittavat, että tyttöjen koulutus vaikuttaa myönteisesti koko yhteiskuntaan, myös köyhyyden torjuntaan sinänsä.
Toiseksi vakaan talouden luomiseksi on tärkeää monipuolistaa tuotteiden viljelyä ja auttaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä saavuttamaan tukeva jalansija. Kolmanneksi köyhät maat tarvitsevat niin sanottua erityistä ja eriytettyä kohtelua, mikä myös on tärkeä näkökohta WTO:lle. Neljänneksi mainittakoon perusterveydenhuollon saatavuus ja siihen pääsy, joille kaikki terveyspolitiikka perustuu. Valmiuksia on parannettava kaikilla rintamilla.
Lyhyesti sanottuna tehtävää on paljon, ja onneksi Eurooppa tekeekin paljon. Kuten komission jäsen jo totesi, Euroopalla on suurimpana avunantajana valtava haaste edessään, mikäli se haluaa erottua muista näkemyksillään, johdonmukaisuudellaan ja määrätietoisuudellaan. 
Van den Berg,
   . Arvoisa puhemies, vuonna 2000 tehtyjen sopimusten täytäntöönpano puolittamalla köyhyys, lähettämällä lapset kouluun ja poistamalla sairaudet on valtava tehtävä maailman johtajille. Joudumme toteamaan, että Afrikan tilanne on traaginen kaikissa näissä suhteissa, koska sen sijaan, että lähestyisimme näitä päämääriä vuotta 2015 lähestyttäessä, etäännymme niistä edelleen. Nykyisellä vauhdilla emme saavuta niitä edes sadassa vuodessa. Tästä saa sen vaikutelman, että maailman johto on kykenemätön ratkaisemaan etenkin Afrikan ongelmat. Geoffrey Sachsin tuoreesta raportista käy ilmi, että näin ei tarvitse olla. Riittävän rahoituksen turvin ja jos painopisteet asetetaan oikein ja kampanjointia painotetaan riittävästi, esimerkiksi malaria voidaan hävittää, lapset – erityisesti tytöt – voivat käydä koulua ja köyhyys voidaan puolittaa.
Kuten komission jäsen jo totesi, syyskuussa pidettävä YK:n huippukokous tarjoaa tilaisuuden tehdä vuosituhannen tavoitteita koskevia sopimuksia. Siksi onkin äärimmäisen tärkeää, että komissio ja neuvosto muuntavat huippukokouksessa aikaansaadut sopimukset EU:n tavoitteiksi. Kuten komission jäsen totesi, tämä on mahdollista jäsenvaltioiden rahoituksen avulla, mutta myös siten, että parlamentti ja neuvosto asettavat monivuotisen rahoituksen riittävän tärkeään asemaan ja tämä näkyy sosiaalimenoille vuosituhannen kehitystavoitteissa osoitetussa prosentuaalisessa osuudessa, joka sisältää erityisesti tämän 20 prosentin osuuden peruskoulutusta ja perusterveydenhuoltoa varten. Tämänhetkiset luvut – kaksi prosenttia koulutukseen ja kuusi prosenttia terveydenhuoltoon myös Euroopan kehitysrahaston luvuissa – ovat hälyttäviä.
Kehotan sekä komissiota ja neuvostoa että parlamenttia ottamaan nämä vaatimukset omikseen, jotta voimme välttää erimielisyyksiä ja tukea tätä aloitetta yhdessä loppuun asti. Olemme valmiit antamaan komissiolle pelivaraa täytäntöönpanossa edellyttäen, että sopimukset ovat ehdottomia. Ne on ennen kaikkea laadittava selkeästi ja tehokkaasti, koska tämänhetkisiä kahden ja kuuden prosentin tasoja ei todellakaan voida hyväksyä. Meidän olisi odotettava vielä 100 vuotta, emmekä suostu siihen. 
Cornillet,
   – Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä Micheliä myönteisestä suhtautumisesta Kinnockin mietintöön. Mielestäni on tärkeää, että komissio ja parlamentti sovittavat yhteen kantansa ja esittävät yhtenäisen näkemyksen.
Kuten totesitte, Euroopan unioni on suurin avunantaja, joka myöntää 55 prosenttia maailman julkisesta avusta. Meillä on siis ensimmäinen sija säilytettävänä, ja lupausten pitämistä arvostetaan politiikassa. Olen pannut merkille ehdottamanne asteittaiset lisäykset; tavoitteet ovat sekä kiitettäviä että saavutettavissa, mutta koska jäsen Kinnock selosti ne jo, en aio toistaa niitä. Yleistavoite 0,7 on saavutettavissa, ja noudattamalla mainitsemianne vaiheita nostamme lukeman 0,51:een vuonna 2010 ja saavutamme 0,7 prosentin tavoitteen vuonna 2015.
Haluan yksinkertaisesti korostaa, että mainitsemanne 20 miljardin euron lisäys vuodessa vastaa suunnilleen puolitoistakertaisesti Euroopan kehitysrahaston vuosittaista volyymiä. Euroopan kehitysrahaston ohjelma on viisivuotinen. Voisimme siten halutessamme käyttää kehitysapuun merkittävän rahasumman.
Tämän vuoksi haluan kohdistaa huomionne hyvin nopeasti neljään pieneen asiaan: ensiksikin ehdoton tarve koordinoida politiikkaa, jota havainnollistitte mainitsemillanne 11 alalla, koskee myös maataloustukia, mikäli emme halua tuhota yhdellä kädellä sitä, mitä annamme toisella. Tämä koskee myös Euroopan maita, jos halutaan välttää niiden välillä toisinaan esiintyvä terve kilpailuhenki.
Myös kumppaniemme on otettava vastuuta; tähän liittyy tietenkin hallintovaatimus ja hyvältä menetelmältä vaikuttavan budjettituen tarkistamisvaatimus. Arvoisa komission jäsen, kuten korostitte, se edellyttää myös, että tukea annetaan laajoille alueellisille hankkeille, erityisesti Afrikan laajuisille verkoille. Voimme jo käyttää EKR:n jäljelle jäävää osaa tällaisten laajojen verkkojen rahoittamiseen.
Kolmantena kohtana on julkisten varojen valvonta. On tärkeää, että veronmaksajien rahojen käyttö on täysin avointa. Jos haluamme voida pyytää jopa enemmän, meidän on voitava esittää yksilöitävissä ja osoitettavissa olevat tavoitteet julkisia varoja tähän tarkoitukseen myöntäville ystävillemme EU-maissa.
Lopuksi mainittakoon yksityissektorin asema. Emme saavuta mitään ilman poliittista turvallisuutta, ilman oikeusvarmuutta, ilman infrastruktuureja ja ilman markkinoita. Julkinen tuki ei korvaa yksityissektorin myötävaikutuksella tapahtuvaa kehittämistä. Olkaamme siksi esimerkillisiä avunantajia, mutta samalla selväjärkisiä kumppaneita. 
Joan i Marí,
    Arvoisa puhemies, nälän poistamiseksi maailmasta Euroopan unionissa on muutettava monia asioita. Yhteinen maatalouspolitiikka, joka ei ole kovin täsmällinen kohdennettaessa varoja, on vaikeuttanut asioita Euroopassa ja monissa kehitysmaissa, erityisesti AKT-maissa. Toisaalta Euroopan olisi taattava, ettei yhteistä maatalouspolitiikkaa käytetä suurtuottajien etuuksien lisäämiseen pientuottajien aseman ollessa hyvin monimutkainen. Toisaalta olisi taattava, etteivät EU:n maksamat tuotetuet muodosta estettä kehitys- ja AKT-maille. Teoriassa EU voisi auttaa poistamaan köyhyyttä ja nälkää maailmasta muuttamalla maatalouspolitiikkaansa. Kehitysmaiden olojen paranemisesta on todennäköisesti hyötyä Euroopalle ja koko maailmalle. Ennen sitä meidän on kuitenkin poistettava myös EU:ssa hyvin selvästi esiintyvä syrjintä, joka ilmenee siten, että suurtuottajia suositaan samalla kun pienet tuottajat ja tuhannet viljelijät joutuvat vuosittain luopumaan maataloudesta. 
Morgantini,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, esittelijä Kinnockin perusteellisessa mietinnössä, jonka hyväksymme, todetaan, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen edellyttää järjestelmän muuttamista – muutosta, johon osallistuvat sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon maiden hallitukset ja kansainväliset rahoituslaitokset. Meidän on kumottava kansainvälisen kaupan säännöt luopumalla kauppasopimusten tyrkyttämisestä ja mielivaltaisesta vapauttamisesta ja tuettava sen sijaan oikeudenmukaista kauppaa ja oikeuksiin perustuvaa kulttuuria. Oikeuksilla tarkoitan oikeutta koulutukseen, vesihuoltoon, elintarvikkeisiin ja terveydenhuoltoon. Tänään alkaa maailmanlaajuinen toimintaviikko, jonka tarkoituksena on saattaa kyseiset oikeudet voimaan ja valvoa kansainvälistä kauppaa, ja täällä parlamentissa on tänään ihmisiä, jotka korostavat kyseistä tarvetta.
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun YK ja kansainvälinen yhteisö yrittävät käynnistää ohjelman köyhyyden poistamiseksi. Lupauksia on kuitenkin rikottu 15 vuoden ajan, ja tavoite, jonka mukaan kehittyneempien maiden BKT:stä käytetään 0,7 prosenttia köyhien kansojen hyväksi, on vielä etäällä. Jäsen Kinnock on oikeassa todetessaan, että kotimaani Italian politiikka on häpeällistä; yhdyn hänen näkemykseensä, mutta mielestäni Yhdistyneen kuningaskunnan osallisuus Irakin sodassa on myös häpeällistä.
EU ja jäsenvaltiot eivät saa laiminlyödä moraalista vastuutaan ja velvoitteitaan. Vaihtoehtoisista rahoituslähteistä on keskusteltava. Meidän on estettävä kirjanpidolla keinottelu, oltava luokittelematta turvallisuuskuluja kehitysyhteistyökuluiksi ja estettävä talousarviolukujen paisuttaminen velkojen perumistoimilla. Velka on peruttava.
Todellista kehitysyhteistyötä on se, että kehitysmaille järjestetään infrastruktuuri ja välineet, joita ne tarvitsevat voidakseen ohjata omaa taloudellista ja sosiaalista kehitystään. Avainkysymykset on määritelty: ihmisoikeudet, sukupuolten tasa-arvo, ympäristö ja lasten oikeudet. 
Janowski,
   .   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään kysymyksestä, joka paljastaa ympärillämme olevan maailman todellisen luonteen. Valtavat erot planeetallamme asuvien ihmisten elinolosuhteissa yritetään kuroa umpeen. Tätä voidaan pitää myös käytännön kokeena siitä, miten ymmärrämme sanan ”naapuri” sekä yksilöiden että kansojen välillä. Koska puhun parlamentissa juuri nyt, tunnen tarvetta mainita paavi Johannes Paavali II:n, jonka muistoa parlamentti kunnioitti eilen. Käsiteltävänämme oleva kysymys huolestutti häntä erityisesti, ja hän vetosi ihmisten omaantuntoon kaikkialla maailmassa. Ihmiskunnan historia osoittaa, että vuosituhannen kehitystavoitteet, jotka hyväksyttiin siis juhlavuonna 2000, ovat todellakin nimensä veroiset; emme saa unohtaa, että köyhyyttä on yritetty torjua maailmassa tuhansia vuosia.
Vuosituhannen kehitystavoitteet on toteutettava tehokkaasti ja mahdollisimman nopeasti. Kiitän siksi jäsen Kinnockia työstä, jota hän on tehnyt laatiessaan mietinnön, jossa esitetään Euroopan unionin tehtävät näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. En kuitenkaan hyväksy myönteistä suhtautumista aborttiin, johon viitataan 15 kohdassa kuin johonkin edistykselliseen asiaan käyttämällä ilmausta ”lisääntymisterveyteen liittyvät oikeudet”.
Puhetta varten varattu aika on niin lyhyt, etten voi tarkastella tätä kysymystä kattavasti, vaikka se on hyvin merkittävä. Haluaisin kuitenkin esittää teille joitakin ajatuksia. Toisinaan sanotaan, että ihmiset ovat köyhiä, koska he ovat tyhmiä, ja että ihmiset ovat tyhmiä, koska he ovat köyhiä. Tämä avuttomuuden noidankehä on rikottava, ja apua on annettava köyhille maille ja alueille koulutukseen tehtävien suurien investointien muodossa. On totta, että perusasteen koulutus mainitaan toisessa vuosituhannen kehitystavoitteessa, mutta mielestäni tarve on paljon suurempi. Näihin maihin ja näille alueille on rakennettava hyviä keskiasteen kouluja ja yliopistoja. Korostan erityisesti, että koulujen ja yliopistojen on sijaittava kyseisissä maissa ja kyseisillä alueilla. Näin voidaan taata, että nämä kansat tuottavat koulutettua väkeä, joka haluaa auttaa omaa kansaansa. Meidän on siksi kiinnitettävä tarkasti huomiota paikallisyhteisöjen tarpeisiin sen sijaan, että yritämme lahjoittaa iloa jonkun muun käsitysten mukaisesti, riippumatta siitä, kuinka yleviä nämä käsitykset mahdollisesti ovat. Muutoin rakennamme taloja hiekkaan ja lahjoitamme ihmisille kalaa sen sijaan, että opettaisimme heitä kalastamaan itse.
Mainitsen vielä yhden asian: tarvitaan riittävää rahoitusta näiden ongelmien ratkaisemiseksi perusteellisesti. Se merkitsee suurta rahamäärää, mutta ei enempää kuin mihin rikkailla mailla Euroopan unioni mukaan luettuna on varaa. Tämänhetkinen rahoitus on täysin riittämätön.
Huomautan parlamentille myös, että varsin merkittävä määrä rahoitusta tätä yleismaailmallista tarkoitusta varten olisi järjestettävissä ottamalla käyttöön niin sanottu Tobinin vero eli valuutansiirtovero. 
Vanhecke (NI ).
    Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, ettei kukaan järkevä ihminen vastustaisi sitä, että jotakin todella tehdään rakenteellisen köyhyyden ja nälän vähentämiseksi maailmassa vuoteen 2015 mennessä. Jotta tähän voidaan todella päästä, emme saa tyytyä mietinnön yksipuolisiin toimenpiteisiin, ja meidän on ennen kaikkea myönnettävä, että 30 viime vuoden laaja-alainen kehitysapu on kaiken kaikkiaan tuottanut hyvin heikkoja tuloksia.
Esimerkkeinä mainittakoon, että suotuisan infrastruktuuri- ja kauppa-aseman tuhosivat mustassa Afrikassa 1960-luvulla yleinen korruptio, etniset konfliktit ja hallitsevan eliitin harjoittama hyvin haitallinen ideologinen hiustenhalkominen. Minkä vuoksi esimerkiksi Zimbabwe on muutamassa vuosikymmenessä muuttunut koko eteläisen Afrikan vilja-aitasta ja varastosta kauhistuttavan nälän tuhoamaksi maaksi? Meillä olisi tämän vuoksi oltava rohkeutta nimetä köyhien maiden kestävän kehityksen kaksi tärkeintä estettä. Ne ovat korruptio ja huono hallinto, jotka tuskin ovat meidän syytämme. 
Záborská (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuosituhannen kehitystavoitteet koskevat meitä kaikkia. On totta, että kehitys on kaikkea ihmisten hyvinvoinnin ja arvokkuuden edistämistä kuvaava yleinen käsite, mutta keino sen saavuttamiseksi voidaan tiivistää yhteen sanaan, joka on solidaarisuus. Tämän vuoksi on merkille pantavaa, että yli 50 prosenttia maailman kehitysavusta on peräisin Euroopan unionilta.
Euroopan unioni ei kuitenkaan edistä kulttuurisen monimuotoisuuden ja erilaisten perinteiden kunnioitusta ulkosuhteissaan, vaikka ne ovat Euroopan integraation avain. Talousapu kätkee sisälleen geopoliittisen vallan ja kulttuurisen vaikutuksen kaltaisia asioita, ja Euroopan unioni ostaa toisinaan kehitysmaiden ääniä YK:n yleiskokouksessa. Jos haluamme tehdä yhteisiä päätöksiä, meidän on kuunneltava ja kunnioitettava kaikkia erityisesti pyrkiessämme määrittelemään kantoja, jotka vaikuttavat perimmäisiin kulttuurisiin ja moraalisiin arvoihin. Yhdistyneiden Kansakuntien kansoilla, jotka mainitaan peruskirjan johdanto-osassa, on oikeus siihen, että niiden arvoa ja perinteitä kunnioitetaan riippumatta niiden taloudellisesta asemasta. Ihmisoikeuksia on lujitettava antamalla niille kestävä eettinen perusta, muutoin ne jäävät heikoiksi ja ilman perustaa. Meidän on jälleen vahvistettava, etteivät ihmisoikeudet ole kenenkään luomia tai myöntämiä vaan kuuluvat ihmisille luonnostaan.
Päätöslauselma, josta meitä pyydetään äänestämään, osoittaa, kuinka eri tavalla perheen edustama vauraus ymmärretään kehitysmaissa ja Euroopan unionissa. Emmekö asettuisi hyvin alttiiksi kritiikille, jos käyttäisimme vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen kaltaisia tärkeitä asioita omiin päämääriimme? Todellista rauhaa ei voida saavuttaa, ennen kuin avunantajat kunnioittavat täysin kehitysmaiden kulttuurista kontekstia. 
Scheele (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että jäsen Kinnockin mietintö edistää hyvin merkittävästi sen selvittämistä, kuinka Euroopan unioni on saavuttanut vuosituhannen kehitystavoitteet tai edistynyt niiden saavuttamisessa. Mahdollisuutemme saavuttaa tavoitteet ovat valitettavan huonot, ja jäsen Kinnockin mietintö osoittaa, millaisia poliittisia muutoksia niiden saavuttaminen edellyttää.
Haluan sanoa muutaman sanan velanhuojennuspolitiikasta sekä mietinnöstä, josta äänestämme huomenna. Monilta parlamentin jäseniltä on ehkä jäänyt huomaamatta, että keskusteltaessa velanhuojennuspolitiikasta on todettava, että kaksi kolmasosaa kehitysmaista kuluttaa enemmän velkojensa hoitoon kuin perussosiaalipalveluihin. Tuskin tarvitsee sanoakaan, että tämä vaikuttaa kehitystavoitteiden saavuttamiseen – tai saavuttamatta jäämiseen.
Tämä tarkoittaa, että monilla politiikan aloilla tarvitaan muutosta, mutta myös nyt annettavan avun kaksinkertaistamista. Lisäksi uusi määrä on säilytettävä ainakin 10 vuotta – tässä yhteydessä on kiitettävä niitä jäsenvaltioita, jotka ovat jo saavuttaneet 0,7 prosentin tavoitteen.
Kinnockin mietinnössä korostetaan tarvetta saavuttaa 0,7 prosentin tavoite kahdenvälisessä kehitysyhteistyössä. Valitettavasti tässä yhteydessä ei voida esittää listaa syntipukeista, mutta mietinnön perusteluissa luetellaan valtiot, jotka ovat kaukana 0,7 prosentin tavoitteesta: Itävalta, Saksa, Kreikka, Italia ja Portugali. Pyydän komissiota laatimaan mahdollisesti aikataulun kaikille jäsenvaltioille tai painostamaan niitä saavuttamaan tavoite. 
Budreikaitė (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi ehdotetaan, että kehitysmaille annettava apu kaksinkertaistetaan vähintään vuosikymmeneksi, että kaikki velat peruutetaan vuoteen 2015 asti ja että uusia ylimääräisiä rahoituslähteitä luodaan ottamalla käyttöön uusia veroja EU:n jäsenvaltioille.
Avun tehokkuudesta puhutaan kuitenkin hyvin vähän. Kehitysmaita ei kannusteta ottamaan vastuuta sosiaalisesta ja taloudellisesta kehityksestään eikä olemaan tilivelvollisia kansalaisiaan kohtaan, koska niille ei aseteta ehtoja, jotka koskevat annettujen lainojen käytön tehokkuutta, sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen myönteisiä suuntauksia tai demokratian ja ihmisoikeuksien noudattamista.
Kehitysmaille myönnettävästä avusta puhuessamme meidän olisi muutettava käsityksemme Euroopan unionin kehitysapupolitiikasta ja ehdotettava toimenpiteitä, jotka eivät rajoitu vuosituhannen kehitystavoitteisiin. Sen sijaan olisi etsittävä tapoja tukea kehitysmaiden talouskasvua, erityisesti investointeja, etenkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, jotta kehitysmaat saavat tilaisuuden nousta kehittyneemmälle tasolle ja kehittyneiksi valtioiksi. Kiitos. 
Auken (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, vuosituhannen kehitystavoitteet on saavutettava, ja kiitän jäsen Kinnockia niiden hyvästä kuvaamisesta. Tällä hetkellä vaikuttaa kuitenkin epätodennäköiseltä, että voisimme saavuttaa kokonaisbudjetin, joka on 0,7 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden BKT:stä. Tämän vuoksi meidän on pyrittävä löytämään myös muita rahoituslähteitä.
Lentopolttoaineveron käyttöönotto on yksi varteenotettava ehdotus. Lentopolttoaine on yksi kasvihuoneilmiön pääaiheuttajista. Vero toisi köyhille rahaa – tietenkin edellyttäen, että raha käytetään siten – ja olisi samanaikaisesti sopusoinnussa Kioton pöytäkirjan kanssa. Useat hallitukset, muun muassa kotimaani Tanskan hallitus, ovat lievästi sanottuna epäröineet hyväksyä tätä ehdotusta. Toivon kuitenkin todella, että Euroopan parlamentti vauhdittaa tätä kehitystä.
Mainitsen vielä toisen ehdotetun lähteen, nimittäin valtavat summat, jotka käytetään kehitysmaiden kannalta tuhoisiin maataloustukiimme. Ainakin vahingollinen vientituki olisi joka tapauksessa poistettava asteittain mahdollisimman pikaisesti. 
Zimmer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vaikka tuen Kinnockin mietintöä, haluan viitata myös Geoffrey Sachsin lausuntoon siitä, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen edellyttää EU:n voimien yhdistämistä. Meidän onkin pyrittävä vakavissamme saavuttamaan kehitysaputavoite, joka on 0,7 prosenttia BKT:stä, ilman enempiä viivytyksiä, ja huolehdittava siitä, että kaikki köyhimpien maiden velat annetaan anteeksi. Tästä syystä kehotan neuvostoa käyttämään sille tällä viikolla esitettyä mahdollisuutta käyttää Kansainvälisen valuuttarahaston kultavarantoja tähän tarkoitukseen.
Toiseksi haluan korostaa, että Afrikan talouskomissio on kiirehtinyt 25 miljardin Yhdysvaltain dollarin lisäsumman myöntämistä vuosittain Afrikan elintärkeiden kysymysten ratkaisemiseksi. Haluan kiinnittää huomiotanne siihen, että sekä Kansainvälisen valuuttarahaston että Maailmanpankin on kerta kaikkiaan otettava tämä asia huomioon erityisesti Paul Wolfowitzin tullessa Maailmanpankin johtajaksi. 
Wijkman (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minulta jäi kuulematta suurin osa keskustelusta myöhäisen lennon vuoksi, mutta tunnen argumentit tietenkin erittäin hyvin ja haluan ensimmäiseksi onnitella jäsen Kinnockia erinomaisesta mietinnöstä.
Vuosituhannen kehitystavoitteet ovat ennen kaikkea moraalinen kysymys. Nykymaailman valtavat elintasoerot ovat muuttumassa yhä järjettömämmiksi. Meillä on sekä tarvittava tietämys että resurssit köyhyyden poistamiseksi heti, emmekä voi minkään verukkeen nojalla olla lisäämättä ponnistelujamme. Suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön ja sen sisältämiin rakentaviin ehdotuksiin, joiden toivon vaikuttavan komission työhön lähikuukausina. On selvää, ettei vuosituhannen kehitystavoitteita ole helppo saavuttaa. Toimia on tehostettava sekä teollisuus- että vastaanottajamaissa. Meidän on saatava aikaan oikeudenmukaisempi kauppajärjestelmä. Korruptio on huomattava ongelma, ja sitä on torjuttava voimakkaasti. Tarvitsemme enemmän rahaa, mutta tarvitsemme myös tehokkaampaa apua. Avunantajien koordinaation puute on merkittävä ongelma. Suuren ongelman muodostaa myös se, että EU:ssa ei toistaiseksi ole käyty vuoropuhelua jäsenvaltioiden ja komission välisestä työnjaosta.
Tietenkin myös sisältö on ratkaiseva. Luonnonvarojen hallinnointi on kehitysyhteistyöhön liittyvä ala, joka laiminlyödään liian usein. Maaseutualueiden köyhä enemmistö on täysin riippuvainen siitä, mitä maaseudulla tuotetaan. Kehitys, jonka seurauksena metsät, laidunmaa, viljelymaa ja vesivarat hävitetään suureksi osaksi ja jossa niiden laatu heikkenee, on siksi erittäin vakava asia. Laaja selvitys tästä kehityksestä – niin sanottu vuosituhatarviointi – esitettiin viime viikolla ja on masentavaa luettavaa. Perusluonnonvarojen yleinen tuhoaminen kiihtyy kaikkialla maailmassa ja muodostaa merkittävän esteen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiselle. Oletan, että komissio kiinnittää tulevassa työssään tähän kehitysyhteistyöhön liittyvään näkökohtaan merkittävästi enemmän huomiota.
Kiitän vielä kerran esittelijä Kinnockia. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti Glenys Kinnockin mietintöön. Se on laaja, käytännöllinen ja todella käytännönläheinen lähestymistapa hyvin vakavaan ja kauhistuttavaan tilanteeseen. Suhtaudun myönteisesti myös komission jäsenen suunnitelmaan luoda yhteinen kehitysyhteistyöstrategia, ja kehotan häntä tekemään yhteistyötä kansallisten parlamenttien samoin kuin jäsenvaltioiden muiden tahojen kanssa. Olen varma, että hänen tapansa suhtautua asiaan saa hyvin paljon tukea.
Köyhyys- ja kuolleisuustilastot ovat kauhistuttavia. Lapsi kuolee turhaan jokaisella edessäni olevan elektronisen kellon raksahduksella. Jokaisella kellon raksahduksella kolme naista kuolee turhaan raskauteen tai synnytykseen. Kuitenkin täällä on ihmisiä, jotka toivovat parlamentin päättävän vastustaa sitä, että nämä naiset saavat itse päättää terveydestään, käyttämästään ehkäisymuodosta ja siitä, valitsevatko he abortin vai eivät.
Kehotan parlamenttia hylkäämään tätä tarkoittavat tarkistukset. Parlamentin tehtävänä ei ole määrätä, kuinka kehitysmaiden naiset huolehtivat terveydestään. 
Van Hecke (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, rajoitun tässä lyhyessä puheessani yhteen näkökohtaan, joka on mielestäni kuitenkin tärkeä, nimittäin oikeudenmukaisen kansainvälisen kaupan asemaan vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa. Mielestäni juuri kehitysmaat voivat hyötyä kaikkein eniten maailmankaupan edistämisestä. Jos Saharan eteläpuolisen Afrikan osuus maailmankaupasta kasvaa prosentin, sen vientitulot lisääntyvät 60 miljardilla. Euroopan unionin pitäisi maailman suurimpana kaupparyhmittymänä pystyä ”kaikki paitsi aseet” -kampanjan jälkeen osoittamaan selvästi, että se on asiassa vakavissaan asettamalla päivämäärän, johon mennessä kaikki maataloustuotteiden vientituet on lakkautettava. Emme varmasti voi enää hyväksyä sitä, että jokaista lehmää tuetaan päivittäin kahdella dollarilla, kun samaan aikaan puolet maailman väestöstä joutuu tulemaan toimeen pienemmällä summalla. Lakkauttamalla epäoikeudenmukaiset maataloustuet voitaisiin lisätä EU:n uskottavuutta tällä politiikan alalla. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Kinnockia erinomaisesta mietinnöstä. Olen hyvin iloinen saadessani esitellä kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnon, joka annettiin yksimielisesti ja jonka kehitysyhteistyövaliokunta hyväksyi kokonaisuudessaan. Se osoittaa kasvavan yksimielisyyden siitä, että vaikka kaupalla on selvä osuus köyhyyden poistamisessa, nykyisiä kauppapolitiikan suuntauksia ja instituutioita on pikaisesti uudistettava, jos niiden todella halutaan johtavan köyhyyden poistamiseen ja kestävään kehitykseen.
Lausunnossamme mainitaan UNCTADin ja muiden tahojen tuore raportti, josta ilmenee, että esteetön ja laajamittainen kaupan vapauttaminen ei välttämättä auta poistamaan köyhyyttä merkittävästi, varsinkaan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Vähiten kehittyneitä maita koskevan UNCTAD 2004 -raportin mukaan viimeaikaiset jälkiliberalistiset suuntaukset eivät anna aihetta olettaa, että merkittävää ja kestävää köyhyyden vähenemistä tapahtuu tulevaisuudessa. Kaikkiaan köyhyyden vähentäminen tulevaisuudessa vaikuttaa entistä vaikeammalta. Tämän vuoksi pyydämme lausuntomme alussa komissiota ja neuvostoa panemaan merkille kyseisen analyysin ja muuttamaan kauppapolitiikkaa vastaavasti.
Komissio ja neuvosto voisivat aluksi soveltaa uudistettua kauppapolitiikkaa talouskumppanuussopimuksia koskeviin EU:n ehdotuksiin, koska yhä useammat seikat viittaavat siihen, että mikäli talouskumppanuussopimuksista halutaan tehdä aitoja kehittämisen välineitä, niiden on tarjottava ei-vastavuoroinen markkinoille pääsy niin kauan kuin kehitysmaat sitä tarvitsevat. Suhtaudun myönteisesti oman maani, Yhdistyneen kuningaskunnan, hallituksen viimeaikaisiin lausuntoihin, jotka näyttävät takaavan köyhimmille maille kaiken niiden tarvitseman ajan ennen vastavuoroisuuden käyttöönottoa. Kehotan neuvostoa omaksumaan saman kannan, mutta varoitan, ettei se ole uskottava, jollei myös GATT-sopimuksen 24 artiklaa tarkisteta vastaavasti.
Lopuksi kehotamme neuvostoa ja komissiota käsittelemään lähes unohdettua kysymystä perushyödykkeiden hinnoista, joka ei merkillistä kyllä sisälly WTO:n asialistalle. Oxfamin mukaan kehitysmaiden tulot olisivat vuonna 2002 olleet 243 miljardia Yhdysvaltain dollaria suuremmat, jos 10 tärkeimmän perushyödykkeen reaalihinnat olisivat pysyneet vuoden 1980 tasolla. Tämä on lähes viisi kertaa enemmän kuin maailman vuotuinen kehitysapubudjetti. Pikaiset toimet asiassa ovat ehdottoman välttämättömiä, jotta vuosituhannen kehitystavoitteet olisi mitenkään mahdollista saavuttaa. 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensin kaikkia tai pikemminkin useimpia puhujia heidän huomautuksistaan. Uskoakseni suurin osa täällä sanotusta kuvastuu tiedonannoissa, jotka pyydän komissiota hyväksymään luultavasti muutaman minuutin kuluttua ja joista kerroin teille hetki sitten.
Useimpia muita huomautuksia käsitellään – ja toivottavasti niistä myös päätetään – mainitsemassani kehityspolitiikkaa koskevassa julkilausumassa, joka tänään julkistetaan laajaa keskustelua, kuulemista ja mielipiteen vaihtoa varten ja joka siksi lienee valmis kokoontuessamme jälleen syyskuussa.
Haluaisin käsitellä yhtä oleellista aihetta: markkinoiden vapauttamista. Edellinen puhuja otti kysymyksen esiin, ja liberaalina varmasti yllätän teidät. Minunkin mielestäni markkinoiden vapauttaminen voi olla hyödyllistä vain, jos on olemassa valtio, joka kykenee valvomaan sääntöjen noudattamista. Mielestäni olimme 1990-luvulla väärässä katsoessamme, että markkinoiden täydellinen vapauttaminen ilman mitään valtiota loisi spontaanisti vaurautta kaikille. Olen monessa suhteessa samaa mieltä markkinoiden vapauttamiselle asettamistanne rajoista.
Lähiviikkoina ja -kuukausina käydään lisää tämänkaltaisia keskusteluja. Käytän kuitenkin tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni teiltä, eikö nyt ole jo aika toimia. Meillä on ollut jo runsaasti tutkimuksia, kuulemisia ja tuloksia. Voimme tietenkin jatkaa pohdintoja sekä keskustella käsitteistä, luokista ja periaatteista. Kaikki se on hyvin tärkeää, mutta haluaisin ennen kaikkea, että asioita pannaan täytäntöön ja ne saadaan tehtyä. Vetoankin siksi teihin. Puhujat ovat esittäneet tänään joitakin nimenomaisia ehdotuksia. Jos teillä on täsmällisiä ajatuksia siitä, kuinka kehitysyhteistyöpolitiikkamme voidaan panna täytäntöön tehokkaasti, olen tietenkin kiinnostunut kuulemaan ne.
Kiistämättä mitenkään joidenkin kehitysyhteistyötä koskevien sääntöjen pätevyyttä todettakoon, että kun joitakin niistä sovelletaan tiukan teknokraattisesti, ne saattavat tehdä tiettyjen päämäärien saavuttamisen käytännössä mahdottomaksi. Haluaisin voida silloin tällöin keskustella kanssanne tästä kysymyksestä. Joka tapauksessa lupaan tehostaa toimintaani esittämällä teille lähiviikkoina joitakin ehdotuksia. Eri politiikkojen välisen johdonmukaisuuden takaaminen on itse asiassa eräs tapa olla tehokkaampi. On ilmeistä, että esimerkiksi alakohtaisesti kohdennettu, hyvin hallinnoitu budjettituki saattaa tehdä meistä tehokkaampia; parempi koordinointi kansallisia sääntöjä lähentämällä on selvästikin toinen tapa tehostaa toimintaa. Nämä ovat vain muutamia esimerkkejä. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä kaikista näistä huomautuksista ja mielipiteistä. Lupaan käyttää niitä parhaani mukaan. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00. 
Puhemies. 
    Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma malarian torjunnasta. 
Michel,
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, malaria on edelleenkin köyhyyteen läheisesti liittyvä sairaus. Malariaan kuolee vuosittain yli miljoona ihmistä. Valtaosa uhreista on alle viisivuotiaita lapsia. Malaria onkin suurin syy Afrikan lapsikuolleisuuteen. Tauti koettelee erityisesti Afrikkaa, mutta muutkaan maanosat eivät ole siltä välttyneet.
Varoja malarian taltuttamiseen on edelleen liian vähän siitäkin huolimatta, että HI-viruksen ja aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan liittyvä maailmanlaajuinen rahasto, jonka päärahoittaja Euroopan unioni on, on lisännyt malarian koettelemille maille antamaansa tukea viime vuosina. Kansainvälisestä avusta ja eteläisten maiden toimista huolimatta varoja on maailmanlaajuisesti noin 2,6 miljardia dollaria liian vähän vuonna 2007. Koska suurin osa malarian koettelemista maista kuuluu samalla maailman köyhimpiin, pääosan taloudellisesta avusta pitäisi tulla ulkopuolisista lähteistä, jotta ne voivat torjua malariaa ja saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteista kuudennen. Euroopan unionin on siis annettava enemmän apua kahdenvälisten ohjelmien ja maailmanlaajuisen rahaston ohjelmien kautta.
Käytössämme on kuitenkin tehokkaita välineitä malarian torjumiseksi. Vuonna 2001 komissio laati toimintatavan ja toimintaohjelman kolmen tärkeimmän köyhyyteen liittyvän sairauden eli HI-viruksen ja aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi. Vuonna 2004 komissio esitti yhteenvedon toiminnastaan. Siitä käy ilmi muun muassa, että komissio oli nelinkertaistanut mainittujen sairauksien torjuntaan antamansa taloudellisen avun. Etenkin tutkimukseen oli suunnattu enemmän varoja. Komission maailmanlaajuiselle rahastolle antama vuosittainen summa on 259 miljoonaa euroa kaudella 2003–2006. Summan avulla maailmanlaajuinen rahasto voi tukea malarian koettelemien maiden suunnittelemia ohjelmia pitkävaikutteisten, hyönteismyrkyllä käsiteltyjen suojaverkkojen ja lääkkeiden valmistamiseksi. Komissio on myös hyväksynyt uuden toimintakehyksen mainittujen sairauksien torjumiseksi vuoden 2007 jälkeen. Toiminnan toteuttamiseen osallistuvat Euroopan unionin jäsenvaltiot, monenväliset kumppanit kuten Maailman terveysjärjestö, "Roll Back Malaria" -ohjelma ja eteläiset maat, mukaan lukien Afrikan unioni, kansalaisyhteiskunta ja yksityinen sektori.
Tärkeimmät toimintatavat pysyvät pääosin samoina. Tärkeää on ennaltaehkäisy, kuten pitkävaikutteiset, hyönteismyrkyllä käsitellyt suojaverkot, ja uusien malarialääkkeiden käyttöönotto. Näitä ovat artemisiiniin perustuvat yhdistelmähoidot maissa, joissa nykylääkkeille ollaan vastustuskykyisiä.
Komissio aikoo edelleenkin investoida ennaltaehkäisevien rokotteiden, diagnosointivälineiden ja uusien lääkkeiden tutkimukseen. Jotta apua tarvitsevat pääsisivät tasapuolisesti osallisiksi uusien välineiden ja lääkkeiden kehittelystä, sosiaalisektoria ja etenkin terveysalaa on tietysti vahvistettava investointeja lisäämällä ja terveysalan työntekijöiden määrää kasvattamalla. 
Fernández Martín,
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen malariaa koskevaan komission julkilausumaan, sillä hyväksyessämme kolme vuotta sitten HI-viruksen ja aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan liittyvälle maailmanlaajuiselle rahastolle antamamme avustuksen määrän komissio hyväksyi parlamentin pyynnön pitää meidät säännöllisesti ajan tasalla. Tätä edellinen komissio ei kuitenkaan aina tehnyt. Köyhyyteen liittyvien tarttuvien sairauksien torjunnassa aids on myös usein huomion keskipisteenä, vaikka tuberkuloosin ja malarian uhreja on vuosittain enemmän ja vaikka mahdollisuudet niiden kitkemiseksi ovat paremmat.
Vain muutama vuosi sitten vaikutti siltä, että malaria onnistuttaisiin kitkemään monista maista. Nykyään se on kuitenkin yleisin kuolinsyy Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja koettelee ihmisiä ja alueita siellä, mistä se jo oli onnistuttu kitkemään. Tuoreiden tietojen mukaan malaria aiheuttaa joko suoraan tai välillisesti kolmen miljoonan ihmisen kuoleman vuosittain. On hyvä, että komissio edistää keskustelua malarian hoitoa koskevista kansallisista sopimuksista. Tämä ei kuitenkaan ole tärkeintä, jos tavoitteena on ottaa käyttöön uusia yhdistelmähoitoja, kuten artemisiini ja muut lääkeaineet. Hyönteismyrkyillä käsitellyt suojaverkot ja tietyin väliajoin annettu ennaltaehkäisevä lääkitys vähentävät huomattavasti kuolleisuutta. Tähän mennessä kuitenkin vain Vietnamin ja joidenkin Etelä-Amerikan maiden tulokset herättävät toivoa. Afrikassa vain 10 prosenttia malarialle alttiina olevista lapsista nukkuu sänkyverkon suojassa ja vain yksi prosentti riskiryhmään kuuluvista ihmisistä käyttää sänkyverkkoa säännöllisesti.
Komissio on jäsenenä Yhdistyneiden Kansakuntien näiden sairauksien torjumiseksi perustetun rahaston hallintoneuvostossa. Sen pitäisikin kiinnittää enemmän huomiota malariaan ja, kuten kokemus osoittaa, tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudenteen ja seitsemänteen puiteohjelmaan, jolle myönnämme 400 miljoonaa euroa näiden sairauksien tutkimusta varten. Näin auttaisimme suurempaa määrää ihmisiä vähemmin taloudellisin kustannuksin, vaikka tämä tarkoittaakin pienempiä voittoja lääketeollisuudelle. 
Van den Berg,
   .  Malaria tappaa 2 miljoonaa ihmistä vuodessa ja 3000 lasta päivässä. Tilanne on pahin Afrikassa. On siis itsestään selvää, että malariaa on torjuttava. On tietenkin valtava häpeä, että meillä on siihen tarvittava osaaminen ja keinot, mutta tilanne ei silti muutu. Lääkitys on olemassa ja sairaus parannettavissa. Yksinkertaiset hyönteismyrkyillä käsitellyt vuoteiden suojaverkot ovat halvin tapa estää sairaus, mutta todellisuudessa vain alle 2 prosenttia Afrikan lapsista nukkuu verkon alla. Tästä voidaan syyttää pääasiassa järjestelyllisiä katkoksia ja ruuhkautumia verkkojen jakelussa. Geoffrey Sachs on saanut meidät katsomaan todellisuutta silmiin. Keinot ovat olemassa, mutta odotamme nyt poliittista tahtoa. Sachs mainitsee nopeat voitot, mutta näen itse ainoastaan rakenteellista hyötyä, jos niitä tuetaan todellisilla kampanjoilla ja jos asetamme selkeät ensisijaiset tavoitteet. Olemme jo kerran aiemmin näyttäneet maailmalle pystyvämme tähän, kun onnistuimme esimerkiksi kitkemään polion lähes 99-prosenttisesti.
Nyt ei pitäisi asettaa monia köyhyyteen liittyviä sairauksia keskinäiseen kilpailuasemaan, vaan olisi tartuttava Afrikan perusterveyspalveluihin ylipäätään. Kuten komission jäsen totesi, etusija olisi tietenkin annettava kaikkein haavoittuvimmille alueille, joilta puuttuvat peruspalvelut tai paikallisrakenteet ja joissa hygienian taso on kehno. Emme myöskään saisi unohtaa, että 50 prosenttia Afrikan väestöstä asuu kaupungeissa, joten ongelma ei kosketa pelkästään maaseutua. Se on hyvin vakava myös kaupungeissa, joissa tarvitaan toisenlaisia järjestelyjä. Ongelmien takana ovat aina perusterveyspalveluista vastaavat paikalliset tahot ja järjestelmien ruuhkautuminen. Toivon, että komission jäsen voi strategiansa avulla saada aikaan muutoksia kyseisillä alueilla. Paikallisväestö haluaa auttaa, sillä tietenkin juuri heidän joukossaan on vanhempia, joiden lapset kuolevat malariaan. He tietävät asian vakavuuden ja haluavat varmasti osallistua täysipainoisesti yhteistyöhön. 
Savi,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Aasian hyökyaallon tuoma ennennäkemätön avustusten määrä alkaa vähitellen laantua. Avustukset osoittivat, että globaalistuva maailma pystyy antamaan huomattavia varoja yhteisen asian hyväksi ja saamaan aikaan myönteisiä tuloksia. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että joka kuukausi sattuu pienempiä "hyökyaaltoja" ja että niiden helpottamiseen annettu apu on täysin riittämätöntä.
Arvoisa komission jäsen, malariaan kuolee 3 miljoonaa ihmistä vuosittain. Se aiheuttaa joka kuukausi yli 150 000 viattoman lapsen kuoleman. Näistä lapsista suurin osa ei näe viidettä syntymäpäiväänsä. Tiedetään, että malaria uhkaa 40 prosenttia todella köyhillä alueilla asuvasta maailman väestöstä. Etenkin lasten malariakuolemista 90 prosenttia sattuu Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Siellä malariaan kuolee yksi lapsi joka 30. sekunti, joten jokainen käyttämättä jättämämme minuutti aiheuttaa kahden lapsen kuoleman.
Malariasta on parhaillaan tulossa negatiivinen tunnussana joka puolella maailmaa. YK:n vuosituhannen hankkeen johtaja Jeffrey Sacks totesi äskettäin, että voisimme pelastaa 3 miljoonaa malarian uhria, jos käyttäisimme 2–3 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Varoja tarvitaan suojaverkkojen ja hyönteismyrkkyjen hankkimiseen tai rahoittamiseen sekä vastustuskykyyn liittyvien ongelmien ratkaisemiseen.
Jeffrey Sacks totesi samalla, että Euroopan on nyt aika toimia maailmassa aloitteentekijänä, sillä Euroopan unioni on maailmanlaajuisen rahaston tärkein tukija. Lisäksi sitä sitoo Cotonoun sopimus vuoteen 2020 asti.
Kaikki nämä seikat huomioon ottaen minun oli tarkoitus esittää komissiolle suullinen kysymys, mikä kuitenkin itselleni tuntemattomista syistä epäonnistui.
Malarian hoidossa on saavutettu huomattavaa edistystä viime vuosina. Komission olisi siis varmistettava, mihin toimiin Euroopan unioni tarkkaan ottaen voisi ryhtyä tämän koko maailmaa koettelevan sairauden kitkemiseksi ja etenkin malarian ennaltaehkäisemiseksi. Eikö kannattaisi myös miettiä, miten voisimme nykyisten julkisen sektorin investointien lisäksi saada yksityisen sektorin investoimaan enemmän malariarokotteiden kehittelyyn?
Kiitos. 
Hassi,
    Arvoisa puhemies, malariaan kuolee yli miljoona ihmistä vuosittain ja sairastuneita on vähintään viisisataa miljoonaa, eniten Afrikassa. Pahiten tauti vaikuttaa lapsiin ja raskaana oleviin naisiin.
Malarian torjunta on yhteydessä köyhyyden torjuntaan, mutta on muistettava, että malarian uhkan ennustetaan pahenevan ilmastonmuutoksen myötä. Maapallon lämpenemisen myötä malariasääsken pelätään leviävän esimerkiksi Euroopan ja Yhdysvaltojen eteläosiin. Siksi ilmastomuutoksen torjunta on myös taistelua malariaa vastaan.
Viime aikoina on keskusteltu DDT:n roolista malarian torjunnassa. DDT:n käyttö malarian torjuntaan on sallittu, mutta emme saa ummistaa silmiämme DDT:n haitoilta. DDT vahingoittaa lisääntymiskykyämme, haittaa lasten aivojen kehitystä, aiheuttaa hermoston häiriöitä ja heikentää vastustuskykyämme taudeille. On siis tehtävä kaikki mahdollinen vaarattomampien malarian torjuntamuotojen kuten luontaisten vihollisten sekä DDT:tä ja hyönteismyrkkyjä sisältävien sänkyverkkojen käytön edistämiseksi. 
Martínez Martínez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, yhdyn siihen, mitä komission jäsen puheenvuorossaan totesi. Mielestäni kyseessä on kuitenkin valtava skandaali maailmassa ja yhteiskunnissamme. Kollegoideni kertomat luvut puhuvat puolestaan: 3000 lasta kuolee päivittäin, suurin osa heistä Saharan eteläpuolisissa maissa, perusteellisesti tutkittuun sairauteen, jonka ennaltaehkäisyyn ja hoitoon meillä on kaikki mahdollisuudet.
Sairauden maillemme asettaman haasteen voittaminen on kysymys, jossa Euroopan unionin ja ylipäätään kehittyneen pohjoisen yhtenäisyys, uskottavuus ja tietysti arvokkuus punnitaan. Olenkin sitä mieltä, että jollemme onnistu hoitamaan ongelmaa tehokkaasti, meillä ei ole mitään moraalista oikeutusta puhua arvoista tai ihmisoikeuksista. Tarkemmin ottaen emme voi puhua Genevessä ihmisoikeuksista Kuuban kaltaiselle maalle, jonka on onnistunut kitkeä malaria alueeltaan ja jolla on enemmän lääkäreitä torjumassa malariaa Saharan eteläpuolisissa maissa kuin Euroopan unionin 25 jäsenvaltiolla yhteensä. 
Gomes (PSE ).
    Olen tyytyväinen komission jäsenen Michelin ilmoitukseen myöntää enemmän varoja malarian torjumiseen. Kyseessä on köyhyyteen selkeästi liittyvä sairaus, jonka yleistyminen aiheuttaa lapsikuolleisuutta. Ilmoitus ei kuitenkaan riitä. Toivomme, että Euroopan unioni aloittaa ja johtaa maailmanlaajuista ohjelmaa malarian torjumiseksi, kuten professori Jeffrey Sacks ehdotti. Tiedämmehän, että poliittisen tahdon ja riittävän julkisen rahoituksen puuttuminen on syynä siihen, ettei sairauteen edelleenkään ole olemassa rokotetta tai ettei kaikkialla edes ole saatavilla hyönteismyrkyillä käsiteltyjä suojaverkkoja.
Euroopan unioni voi olla merkittävä tekijä köyhyyden torjumisessa, jos sen onnistuu antaa käyttöön varoja ja johtaa tavoitteellisia hankkeita, joilla on strategiset vaikutukset. Tällainen on hanke malarian kitkemiseksi. Näin Euroopan unioni edistäisi huomattavasti vuosituhannen tavoitteiden saavuttamista. Ne eivät ole pelkästään tavoitteita, vaan sitoumuksia, joita unionin ja sen jäsenvaltioiden on kunnioitettava. 
Berlinguer (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tieteen maailmanfoorumissa osoitettiin, että vain 10 prosenttia tutkimuksesta maailmassa koskee 90 prosenttia sairauksista. Nämä ovat köyhien sairauksia, joilla ei ole markkinoita ja joista tiede ei välitä. Tieteellisen tutkimuksen tärkeimmäksi kohteeksi on saatava nostettua sairaudet, jotka koskevat suurinta osaa maailman kansalaisista. Arvoisa komission jäsen Michel, jos Eurooppa ja maailma eivät tässä auta, malaria tappaa edelleen eikä vuosituhannen tavoitteita saavuteta. 
Cornillet (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tuoda esiin erään ryhmäni jäsenen esittämän ajatuksen siitä, että malarian kysymyksessä meillä on ainutlaatuinen tilaisuus toteuttaa käytännössä se, minkä totesin äsken vuosituhannen tavoitteista: Euroopan unionin toiminnan on oltava näkyvää. Näin kansalaisemme, jotka veronmaksajina vastaavat julkisesta avusta, saavat aiheen olla ylpeitä.
Meillä on todella ainutlaatuinen tilaisuus tarttua malariaongelmaan ja todeta Euroopan unionin hoitavan velvollisuutensa. Meillä on siihen tarvittavat tieteelliset, logistiset ja taloudelliset mahdollisuudet. Meillä on tilaisuus osoittaa sitoutumisemme kehitysapuun ja onnellisuuden lisäämiseen maailmassa.
Pyydän siis arvoisaa komission jäsentä harkitsemaan mahdollisuutta, ettemme olisi yksi tärkeimmistä toimijoista, kuten jo mielestäni olemme, vaan tarpeen vaatiessa ainut toimija. 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää suurinta osaa keskusteluun osallistuneista siitä tuesta, jonka he antavat Euroopan unionin näkymille, joista hetki sitten puhuin. On selvää, että malarian torjumiseen tarvitaan Euroopan tukea enemmän kuin koskaan. Komissio haluaa varmistaa, että malaria pysyy ensisijaisena poliittisena kysymyksenä sekä maailmanlaajuisesti että vuoropuhelussa malarian koskettamien maiden kanssa. Kuten jo alussa totesin, malarian torjuntaan tarvitaan toimia ja varoja monilla politiikan aloilla, kuten tutkimuksessa, kaupassa ja tietysti kehitysyhteistyössä ja humanitaarisessa avussa.
Komissio aikoo esittää toimintaohjelman malarian, tuberkuloosin ja HI-viruksen ja aidsin torjumiseksi ulkoisen toiminnan kautta. Aiomme tehdä läheistä yhteistyötä neuvoston, jäsenvaltioiden, teidän ja strategisen kumppanimme WHO:n kanssa. Euroopan on jatkettava näistä sairauksista kärsivien maiden auttamista vuosituhannen kehitystavoitteiden, etenkin malariaa koskevan tavoitteen, saavuttamisessa. Voitte olla varmoja siitä, että malarian torjumisesta tulee ensisijaisen tärkeä osa Euroopan unionin toimintaa. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestys.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana uuden varapuhemiehen vaali työjärjestyksemme 12, 14 ja 17 artiklan mukaisesti, sillä parlamentin jäsen Costa on nimitetty Portugalin hallituksen jäseneksi. Tehtävään on vain yksi hakija, parlamentin jäsen António dos Santos.
Jos vain yksi paikka on avoinna ja siihen on vain yksi hakija, hänet voidaan työjärjestyksemme mukaan valita suosionosoituksin. Vastustaako kukaan? Ilmeisesti ei. Manuel António dos Santos on siis valittu uudeksi varapuhemieheksi.
Hyvä António dos Santos, toivon, että yhteistyö kanssanne on tiivistä ja rakentavaa. Johdatte puhetta huomisillan istunnossa. 

 Parlamentin jäsen Navarro on tehnyt suullisen tarkistuksen, mutta häntä ei näy istuntosalissa. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ehkäpä minä saisin ottaa nimiini suullisen tarkistuksen, josta keskusteltiin eilisiltana klo 22–22.30. Uskoakseni tarkistuksesta oltiin yleisesti samaa mieltä. Ottaisin siis mielelläni suullisen tarkistuksen nimiini. 
Puhemies.
   Voisitteko lukea suullisen tarkistuksen? Hyvä on, luen sen itse. Se kuuluu näin: "ottaa huomioon, että lähimerenkulku, joka muodostaa yli 40 prosenttia yhteisön sisäisestä liikenteestä, on olennainen osa Euroopan liikennejärjestelmää, koska lähimerenkululla tarkoitetaan tavaroiden liikkumista meritse Euroopan satamien välillä tai näiden satamien ja niiden Euroopan ulkopuolisten maiden satamien välillä, joilla on rantaviivaa Eurooppaan rajoittuvilla suljetuilla merialueilla,"

Buitenweg (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, tarkistus 51 ei ole tyypillinen Verts/ALE-ryhmän tekemä tarkistus. Kyseessä on kompromissitarkistus. Siksi pyytäisin, että siitä äänestettäisiin ensin. Kuten äänestyslistaan on merkitty, ehdottaisin samalla, että sana "olisi" korvataan sanalla "on". Teksti kuuluu siten seuraavasti: "Ehdotettujen säännösten tarkoituksena ei ole vaikuttaa voimassa oleviin kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät eräiden vakavien ja monitahoisten rikollisuuden muotojen, erityisesti terrorismin, torjuntaan." Tähän lisätään: "Kaikkien toimenpiteiden on oltava Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisia." 


 Parlamentin jäsen Staes on ehdottanut, että tarkistusta 9 pidetään lisäyksenä. Vastustaako kukaan?
Rack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, huomauttaisin eräästä esityslistaamme yleisesti koskevasta seikasta. Tämänpäiväinen esityslistamme on kuvaava esimerkki siitä, miten täysistunnon työt järjestetään. Kaikista lainsäädäntöasiakirjoista, joista tänään äänestimme, keskusteltiin myöhään illalla ilman, että yleisöä oli paikalla. Parhaaseen aikaan päivällä ja yleisön läsnä ollessa keskustelemme kuitenkin vain päätöslauselmaehdotuksista ja muista vastaavanlaisista aiheista. Tämä on mielestäni väärin.
Puhemies.
   Arvoisa parlamentin jäsen Rack, ymmärrän näkökohtanne. Minun on kuitenkin todettava, että näistä asioista päättää tietysti puheenjohtajakokous ja että iltaistunnoissakin on käsiteltävä jotain. Näkökohtanne on kuitenkin mielestäni tärkeä. Mainitsen siitä seuraavalla kerralla, kun näistä asioista keskustellaan. 

Queiró (PPE-DE ),
   . Euroopan unioni on vähitellen mukauttamassa rakenteitaan laajentumisen tuomaan uuteen todellisuuteen. Muutokset voivat vaikuttaa vähäpätöiseltä, sillä monet niistä ovat vain muodollisia tai puhtaasti hallinnollisia. Ne kaikki kertovat kuitenkin syvästä muutoksesta, jolla unionin käsite on määritelty uudelleen. Siksi voin ilomielin äänestää mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Tarkoituksena on muuttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1059/2003 Euroopan unionin uusimmasta laajenemisesta johtuen. Asetus koskee NUTS-nimikkeistöä eli tilastollisten alueyksikköjen nimikkeistöä. Sen avulla on tarkoitus saada aikaan yksi yhdenmukainen tapa jakaa alueelliset yksiköt laadittaessa alueellisia tilastoja Euroopan unionia varten.
EU:n laajenemisen tarjoamat mahdollisuudet ovat helpottaneet uusien tarkistusten tekemistä järjestelmän tehokkuuden parantamiseksi. Näistä haluan erityisesti mainita nykyisten alueyksikköjen puitteiden uudelleenmäärittelyn ja pienempien hallinnollisten alueiden määrittelyn.
Määrittelemällä pienet hallinnolliset yksiköt voidaan poistaa NUTS-luokituksen tähänastinen epäyhtenäisyys, sillä samalla tasolla olivat esimerkiksi koko Ruotsin alue ja Brysselin alue.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että joitakin seikkoja olisi korostettava enemmän. Hän ei esimerkiksi pidä tarpeellisena tehdä tarkistuksia asetusehdotuksen oikeusperustaan. Lisäksi hän pyytää komissiota antamaan asiaa koskevan tiedonannon. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Euron väärentäminen on lisääntynyt huolestuttavalla tavalla. Euro kuuluu rikollisjärjestöjen ensisijaisiin kohteisiin. Järjestöt ovat pitkälle kehittyneitä ja käyttävät hyväkseen sekä EU:n sisärajojen puuttumista että teknisten ja toiminnallisten mahdollisuuksien puutetta joissakin jäsenvaltioissa.
Tarvitsemme yhteisiä, yhtenäisiä ja tehokkaita vastauksia, joihin on liityttävä tiiviin yhteistyön tekeminen Europolin kanssa.
Kuuden jäsenvaltion tekemä ehdotus Europolin nimeämiseksi euron väärentämisen torjunnan keskustoimistoksi ei kuitenkaan ole realistinen, sillä Europolin mahdollisuudet tehtävän suorittamiseen ovat rajalliset.
Hyvistä tarkoituksista huolimatta ehdotuksella ei ratkaista Europolin rakenteisiin liittyviä ongelmia. Europol on muutettava todelliseksi yhteisön elimeksi, jolle annetaan oma talousarvio ja jonka oikeusperustaa on helpompi muuttaa. Sen on siirryttävä määräenemmistöpäätöksen ja yhteispäätösmenettelyn käyttöön ja oltava Euroopan parlamentin ja tuomioistuimen demokraattisen valvonnan alainen.
Kannatan mietintöä, sillä tässä tilanteessa euroa voidaan suojella asianmukaisesti vain, jos nykyisten kansallisten keskustoimistojen valtuudet suojella euroa säilytetään. Keskustoimistojen ja Europolin välille on saatava aikaan tiivis yhteistyö- ja tiedonvaihtomekanismi. 
Martin, David (PSE ),
   . Olen tyytyväinen Europolin nimeämiseen euron väärentämisen torjunnan keskustoimistoksi. Euron väärentäminen on ongelma, johon jäsenvaltiot voivat varmasti puuttua tehokkaammin yhdessä kuin yksin.
Väärentäminen on vähenemään päin ja esimerkiksi 50 euron ja 100 euron seteleiden väärentäminen on vähentynyt vastaavasti 5 ja 38 prosenttia. Tämän kehityksen säilyttämiseksi meidän on jatkettava toimia saadaksemme asianmukaisen yhteisen oikeudellisen kehyksen, jonka mukaan euron väärentäminen on selkeästi rikollista ja jonka avulla tiedot voidaan keskittää petostenvastaisen toiminnan tehostamiseksi. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Eurosta on tullut yksi halutuimmista valuutoista rahanväärentäjien keskuudessa, sillä se on arvokas, kattaa laajan alueen ja yhteisön ulkopuoliset taloudet pitävät sitä tärkeänä viitevaluuttana. Väärentäjät käyttävät pitkälle kehittynyttä tekniikkaa ja menetelmiä, joihin monilla yksittäisillä jäsenvaltioilla ei ole mahdollisuuksia puuttua.
Meidän on siksi jatkuvasti etsittävä parhaita tapoja euron suojelemiseksi ja kehitettävä tehokkaita Euroopan laajuisia toimia euron väärentämisen torjumiseksi.
Siksi uskonkin, että Europolilla voi olla tärkeä asema tiedon keskittämisessä ja välittämisessä. Se voi siten osaltaan edistää rahanväärennösten torjunnasta vastaavien kansallisten tahojen tehokkuuden parantamista. Jos Europol nimetään tähän tehtävään, sen vuorovaikutuskykyä ja toimintamahdollisuuksia on kuitenkin parannettava. Ilman näitä muutoksia ja sen talousarvioon liittyvät ja oikeudelliset rajoitukset huomioon ottaen herää epäilys siitä, suoriutuuko se tehtävästä, kuten esittelijä perustellusti toteaakin.
Äänestin puolesta. 

Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen Euroopan poliisiakatemiaa koskevaan Demetrioun mietintöön ja äänestin sen puolesta, vaikkei siinä mennäkään niin pitkälle kuin toivoisin. Minulla oli tietenkin kunnia panna alulle ajatus Euroopan poliisiakatemiasta vuonna 1998, minkä jälkeen Tampereen Eurooppa-neuvosto otti asian esille. Alun perin sen oli tarkoitus olla kansallisten akatemioiden verkosto, ja tämä mietintö on viimeinen askel prosessissa, jolla siitä tehdään koulutuslaitos.
Minun on kuitenkin sanottava, että meidän on tehtävä edelleen töitä, jos akatemiasta on tarkoitus tulla todellinen koulutuslaitos – mikä oli parlamentin tarkoitus alusta lähtien – joka huolehtii kansallisten ja eurooppalaisten poliisiyksiköiden kouluttamisesta ja kaikkien kansakuntien poliisien kouluttamisesta eurooppalaisten normien mukaisesti. 
Coelho (PPE-DE ),
   . Poliisiyhteistyö on tärkeä tekijä, jonka avulla Euroopan kansalaisille taataan korkea turvan taso vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Poliisilaitosta on siten jatkuvasti kehitettävä ja koko Euroopassa sovellettavat poliisitoimen yhteiset laatua koskevat normit on vahvistettava.
Huomattavaa edistystä on saavutettu, sillä Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) ensimmäisten kolmen vuoden tase on selvästi positiivinen oikeudellisen aseman ja kotipaikan puuttumisen tuomista vaikeuksista huolimatta ja vaikka jäsenvaltiot vastasivat sen talousarvion rahoittamisesta. Kotipaikkaa ja oikeushenkilöyttä koskevat päätökset tehtiin vuonna 2004.
Nyt käsittelemällämme ehdotuksella CEPOLista on tarkoitus tehdä Euroopan unioni elin, jolla on oikeushenkilöys ja oikeudellinen asema. Lisäksi tarkoitus on kasvattaa sen toimivaltaa, antaa sille oma talousarvio, kotipaikka, osastot ja henkilökunta, jota koskevat EU:n säännöt ja asetukset, korvata yksimielinen päätöksenteko määräenemmistöpäätöksillä sekä säätää kaikkien virallisten kielten käytöstä ja asiakirjojen saatavuudesta.
Kannatan Demetrioun mietintöä ja esittelijän siihen tekemiä tarkistuksia, joiden tavoitteena on järjestelmän keskittämisestä aiheutuvien riskien vähentäminen mahdollisimman pieniksi. Korostan lisäksi, että CEPOLin antamaa koulutusta täydennetään jäsenvaltioissa ja että kansallisten koulutuslaitosten verkon on jatkettava toimintaansa. 
Martin, David (PSE ),
   . Olen tyytyväinen aikeeseen perustaa Euroopan poliisiakatemia Euroopan unioni elimeksi.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta on saanut kunnian tulla valituksi Euroopan poliisiakatemian toimipaikaksi. 
Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Euroopan poliisiakatemian perustamisen ja parantamisen tarkoituksena on nopeuttaa kunkin jäsenvaltion lainvalvontaviranomaisten sopeutumista EU:n politiikkaa uhkaavien ruohonjuuritason liikkeiden torjumiseen. Kyseessä on osa laajempaa tavoitetta mukauttaa EU:n jäsenvaltioiden tukahduttamismekanismit niin sanottuun terrorismin torjuntaan. CEPOLin on tarkoitus tarjota yhdenmukainen koulutus jäsenvaltioiden poliisivoimille, jotta ne voisivat tehokkaammin valvoa suurten yritysten etuja ja ehkäistä ja tukahduttaa ruohonjuuritason mellakoita ja mielenosoituksia. Tämän vaatimuksen takia kansallisesta suvereniteetista luovutaan, jotta kunkin maan rahavallan yhteisiä etuja saataisiin palvelemaan taas uusi tukahduttamismekanismi, jonka toimivaltaa on laajennettava ja jolle on annettava oikeushenkilöys sekä mahdollisuudet puuttua kaikkien valtioiden sisäisiin asioihin.
Tavoitteena on samalla kouluttaa poliisivoimia "ei-sotilaalliseen kriisinhallintaan", toisin sanoen torjumaan ruohonjuuritason mielenosoituksia myös EU:n ulkopuolisissa maissa.
Äänestämme Euroopan poliisiakatemian perustamista koskevaa mietintöä vastaan, sillä sen tavoitteena ei ole rikollisuuden torjuminen vaan ruohonjuuritason liikkeiden tukahduttaminen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Komission ehdotus on äärimmäisen tärkeä nykyaikana. Rikollisuus on lisääntymässä yleisesti ottaen koko Euroopassa. Tehokkaamman Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) ansiosta kansalaiset voivat tuntea olonsa turvallisemmaksi.
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja budjettivaliokunnan tekemät, valiokunnan yksimielisesti hyväksymät tarkistukset tekevät ehdotuksesta huomattavasti paremman.
CEPOL sai oikeushenkilöyden vuonna 2004 ja nyt sitä on kehitettävä edelleen. Tämä tavoite on tarkoitus saavuttaa ehdotetuilla toimenpiteillä, jotka tähtäävät asianmukaisen sihteeristön palvelukseen ottamiseen, oman talousarvion saamiseen ja poliisihenkilöstön työhönottoon.
Demetrioun mietintö tarjoaa toimivia ratkaisuja mielestäni erittäin merkittäviin ongelmiin.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Goudin ja Lundgren (IND/DEM ),
    Kesäkuun listan jäsenet ovat päättäneet äänestää tyhjää tästä mietinnöstä. Kyseessä on valiokunta-aloitteinen mietintö, joka perustuu suurimmaksi osaksi lähimerenkulkua koskevaan komission tiedonantoon. Euroopan parlamentin ei olisi tarvinnut laatia tätä asiakirjaa. Ymmärrämme, että komission on ehkä arvioitava merenkulkua voidakseen tutkia, miten sisämarkkinoita voitaisiin kehittää paremmin. Mielestämme Euroopan parlamentin ei kuitenkaan tässä tilanteessa olisi pitänyt laatia aiheesta mietintöä. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Olen itse portugalilainen ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan varapuheenjohtaja, joten olen ymmärrettävästi todella huolestunut meriliikenteen tulevaisuudesta. Kuten olen jo aiemmin todennut, uskon meri- ja sisävesiliikenteen kasvattamisen etuihin niin matkustajien kuin tavaroidenkin kuljetuksessa. Yhdyn komission tiedonannossa ja nyt käsittelemässämme mietinnössä esitettyyn ajatukseen siitä, että tämä on mahdollista vain, jos teemme töitä monella tasolla. Meidän on esimerkiksi vähennettävä byrokratiaa, tehostettava hallintoa ja parannettava infrastruktuureja.
Äänestin siis mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Sisävesiliikenne on turvallinen ja ympäristöystävällinen kuljetusmuoto, jota käytetään noin 7 prosentissa kaikista entisten 15 jäsenvaltion tavarankuljetuksista. Sen lisäksi rannikkoliikenteeseen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota ja sitä olisi edistettävä.
Olen tyytyväinen nyt käsittelemäämme ehdotukseen, joka on merkittävä edistysaskel toivomiamme "merten moottoriteitä" kohti. Korostaisin tarvetta toteuttaa yhteensovitettuja toimia Euroopan merenkulku-, satama- ja intermodaalipolitiikassa, jotta voidaan vahvistaa satamien asemaa liikenneverkkojen solmukohtina, sekä toimenpiteitä hallinto- ja tullimuodollisuuksien yksinkertaistamiseksi.
Kyseistä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä arvokasta ja kestävää alaa ei mielestäni rahoiteta riittävästi. Kuten mietinnössä todetaan, säännöllisiin, tiuhoihin ja täsmällisiin palveluihin tarvittavien suurten investointien kannattavuus voidaan varmistaa vain, jos kuljetettuja tonnimääriä lisätään. Tämän mahdollistamiseksi satamapalveluja on parannettava ja uuden teknologian tarjoamia mahdollisuuksia on käytettävä hyväksi.
Vuonna 2001 annetussa valkoisessa kirjassa asetettujen tavoitteiden mukaisesti "merten moottoriteistä" olisi tehtävä osa Euroopan laajuista liikenneverkkoa samoin kuin moottoriteistä tai rautateistä. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Ehdotuksen tavoitteena on ottaa käyttöön eurooppalaista tutkimusaluetta koskevia uusia toimia, joilla on tarkoitus auttaa saavuttamaan Lissabonissa vahvistettu EU:n tavoite tulla maailman kilpailukykyisimmäksi tietopohjaiseksi taloudeksi vuoteen 2010 mennessä.
Tämän oikeudellisen välineen hyväksyminen on erityisen tärkeää, sillä Lissabonin tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan on rekrytoitava noin 700 000 tutkijaa vuoteen 2010 mennessä. Olisikin tärkeää helpottaa kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsyä ja liikkuvuutta tutkimustarkoituksessa soveltamalla yksinkertaistettua menettelyä ja tehdä yhteisön työmarkkinoista houkuttelevammat eri puolilta maailmaa tulevien tutkijoiden kannalta.
Tavoitteena on tutkijoiden maahanpääsyn ja liikkuvuuden helpottaminen. On silti myös erittäin tärkeää, että otetaan käyttöön valvontatoimia sen varmistamiseksi, ettei menettely johda aivovientiin vähiten kehittyneistä maista.
Meidän on myös ryhdyttävä tarvittaviin maahanmuuttoa koskeviin varotoimiin. Laillisia maahanmuuttokanavia on otettava hallitusti käyttöön ja niihin on yhdistettävä tiettyjä muuttujia, kuten eri maahanmuuttajaryhmät ja kunkin jäsenvaltion tarpeet. 
Martin, David (PSE ),
    Olen tyytyväinen mietintöön, sillä se on askel kohti Lissabonin strategiassa esitettyjä tavoitteita. Kokin raportin mukaan välitöntä toimintaa vaativat politiikan alueet ovat "Euroopan houkuttelevuuden lisääminen tutkijoiden ja tieteenharjoittajien kannalta" ja "tutkimus- ja kehitystyön nostaminen ensisijaiseksi tavoitteeksi".
Komission ehdotuksilla edistetään eurooppalaisen tutkimusalueen perustamista. Näin on tarkoitus murtaa kansallisten tutkimusjärjestelmien välillä olevat muurit ja parantaa tutkijoiden liikkuvuutta ja siten edistää asiantuntemuksen siirtoa ja tutkijoiden välisten verkkojen luomista.
EU:n ulkopuolelta tulevien tutkijoiden vastaanottaminen on välttämätöntä, jos halutaan saavuttaa Barcelonassa asetettu tavoite, jonka mukaan kolme prosenttia jäsenvaltioiden BKT:sta on käytettävä tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen. Tämä edellyttäisi, että EU rekrytoi 700 000 tutkijaa vuoteen 2010 mennessä. Sillä ei kuitenkaan ole tarvittavaa määrää tutkijoita alueellaan.
Näin ollen on ehdottomasti poistettava esteet, jotka rajoittavat ulkomaalaisten tutkijoiden pääsyä EU:n alueelle. Mielestäni on kuitenkin tärkeää löytää tasapaino eurooppalaisen tutkimusalueen vauhdittamisen ja maahanmuutto- ja turvallisuuspolitiikan välillä. Siksi yhdyn ajatukseen siitä, että tutkijat luokitellaan korkeasti koulutettujen maahanmuuttajien ryhmään…
Queiró (PPE-DE ),
   . Jos Eurooppa tosiaan pyrkii kilpailukykyisimmäksi taloudeksi, sen on täysin sitouduttava osoittamaan niin aineellisia kuin henkilöstövoimavarojakin tutkimukseen. Siksi meidän on tuettava ja rohkaistava toimia, joilla kolmansien maiden tutkijoiden tuloa EU:n jäsenvaltioihin helpotetaan ja kannustetaan ja joilla asiaan liittyvää byrokratiaa karsitaan. On myös äärimmäisen tärkeää pitää mielessä, ettei kehitysmaiden inhimillisen pääoman riistämistä voida pitää auttamisen tai yhteistyön muotona. Näitä toimia on siis harkittava tarkkaan ja niiden on oltava tasapainoisia.
Portugalin oikeudellisella kehyksellä estettiin oleskelulupien myöntäminen direktiivissä esitetyissä tilanteissa, minkä vuoksi Portugalille myönnettiin poikkeus kahden vuoden ajaksi. Siksi pyydänkin hallitustani tekemään tarvittavat tarkistukset. Jos se ei niitä tee, Portugali ei pelkästään jää hyötymättä toimista tutkijoiden houkuttelemiseksi, vaan kokee tämän lisäksi menetyksiä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Eurooppalaisesta tutkimusalueesta on tullut tärkeä tekijä EU:n uudessa strategisessa ensi vuosikymmentä koskevassa tavoitteessa, jonka mukaan EU:sta on tarkoitus tulla maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous.
Jotta Eurooppa saavuttaisi tavoitteen, sen on rekrytoitava 700 000 tutkijaa vuoteen 2010 mennessä. Näin voidaan saavuttaa tavoite, jonka mukaan kolme prosenttia jäsenvaltioiden BKT:sta on käytettävä tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen.
Uusien tutkijoiden saamiseksi tarvitaan useita toimia, kuten nuorten kannustaminen tiedeuralle, tutkijoiden uranäkymien parantaminen yhteisössä ja koulutusmahdollisuuksien ja liikkuvuuden lisääminen. Koska EU:n alueelta ei varmaankaan löydy näin paljon tutkijoita, EU:sta olisi tehtävä houkuttelevampi kolmansista maista tulevien tutkijoiden kannalta.
Lopuksi totean olevani tyytyväinen siihen, että ehdotuksessa korostetaan perheenyhdistämisen merkitystä. Vaikeudet tutkijoiden perheen mukaantulossa Eurooppaan jarruttavat merkittävällä tavalla liikkuvuutta ja voivat johtaa toisen uran valintaan.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Olen tyytyväinen tähän ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan päätöslauselmaesitykseen. Se koskee suunniteltuja, "perussäädöksessä säädetyn täytäntöönpanovallan" ylittäviä täytäntöönpanotoimenpiteitä, kuten tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamista sähkö- ja elektroniikkalaitteissa.
Kaikki puhuu sen puolesta, ettei komissio ole noudattanut tässä asiassa direktiivin 2002/95/EY säännöksiä. Kehotammekin komissiota tarkistamaan päätösehdotustaan, jotta yhteisön toimien laillisuus voitaisiin palauttaa.
Äänestin päätöslauselmaehdotuksen puolesta. 

Gollnisch (NI ).
   – Komission vihreässä kirjassa annetut viisi puolustusoikeuteen liittyvää, rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettavaa oikeutta – oikeusapu, kääntäminen ja tulkkaus, oikeus saada ilmoitus oikeuksista, syytettyjen suojelu ja oikeus olla yhteydessä konsuliviranomaisiin – muodostavat rikosoikeudellisten menettelyjen lakinormien ytimen. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, ettei nykytilanne ole tyydyttävä.
Kerron yhden esimerkin: Lionel Lezeau on ollut vangittuna täällä Alsacessa viisi kuukautta huolimatta siitä, että 26. elokuuta 1789 annetun ihmisoikeus- ja kansalaisuusjulistuksen 9 artiklan mukaan kaikkia on pidettävä syyttömänä siihen saakka, kunnes heidät todetaan syyllisiksi. Lezeauta syytetään Herrlisheimin hautausmaalle tehdyistä rasistisista graffiteista. Hänen pitää nyt todistaa syyttömyytensä vankisellistään käsin ja siitä huomattavasta haitasta huolimatta, että Colmarin yleinen syyttäjä Schultz on pitänyt häntä alusta lähtien syyllisenä täysin naurettavan todistusaineiston perusteella.
Jos mietinnön avulla voitaisiin ratkaista vastaavanlaisia pöyristyttäviä ja epäoikeudenmukaisia tilanteita, voisimme kannattaa sitä. Pelkään kuitenkin, ettei näin ole. Uskon, että mietintö on vain keino ottaa käyttöön yhtenäinen oikeudellinen alue, jolla vapauksiamme ei ollenkaan varmasti taata yhtään sen paremmin. 
Goudin ja Lundgren (IND/DEM ),
    Saattaa vaikuttaa oikein hienolta ajatukselta, että EU määrittelee vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat oikeudelliseen menettelyyn liittyviä yhteisiä perusoikeuksia rikoksista epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamiseksi rikosoikeudenkäynneissä. Ehdotus liittyy kuitenkin kiinteästi yhteisen rikosoikeusjärjestelmän perustamiseen. Vähimmäisvaatimukset taataan jo kaikkien jäsenvaltioiden allekirjoittamalla ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyllä Euroopan yleissopimuksella.
Herää kysymys, onko toissijaisuusperiaatetta noudatettu ja onko Euroopan unionista tehty sopimus oikeudellinen perusta jäsenvaltioiden rikosoikeusjärjestelmien yhtenäistämiselle. Oikeudellista epävarmuutta syntyy myös siitä, kumman tulkintaa sovelletaan ensisijaisesti, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen vai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen.
Kesäkuun lista äänestää siis mietintöä vastaan. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Terrorismin torjunta on saanut ihmiset ymmärtämään, että rikollisuutta on torjuttava tehokkaasti. Tämä on vaikuttanut myönteisesti siihen, että pyritään jatkuvasti löytämään tasapaino rikollisuuden tehokkaan torjunnan ja rikollisuudesta epäiltyjen oikeuksien, vapauksien ja vaatimusten kunnioittamisen välille. Tätä toimintaa suurin osa kannattaa.
Jäsenvaltioiden välisen luottamuksen, vastavuoroisen tunnustamisen ja etenkin yhteistyön tarpeella ei toisaalta pitäisi vaarantaa jäsenvaltioiden suvereniteettia etenkään rikosoikeuden kaltaisessa hyvin maakohtaisessa kysymyksessä. Koska näihin ongelmiin oli löydetty ratkaisu etenkin esittelijän tarkistukseen 51 tekemällä suullisella tarkistuksella, saatoin äänestää mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt suosituksen, joka koskee vihreää kirjaa vähimmäisvaatimuksista rikoksista epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamiseksi rikosoikeudenkäynneissä Euroopan unionin alueella. Siinä esitellään kysymyksen tärkeimmät puolet.
Esittelijä Buitenweg pyytää ehdotuksissaan komissiota ottamaan mukaan myös muut vihreässä kirjassa mainitut toimenpiteet.
Mietintö on mielestäni tärkeä kahdesta syystä: siinä vaalitaan perusoikeuskirjan johtavaa ajatusta, etenkin sen 47 ja 48 artiklaa. Lisäksi sen tavoitteena on saada rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettavista säännöistä yhtenäisemmät.
Olen myös tyytyväinen ehdotukseen lisätä osio, jossa useimmin käytetyt käsitteet määritellään, ja ehdotukseen ottaa käyttöön syytettyjen oikeuksia koskeva kirjallinen ilmoitus.
Koska kannatan esittelijän ehdotuksia ja koska komission luettelo noudatettavista vähimmäisvaatimuksista on mielestäni todella karsittu, äänestin mietinnön puolesta. 

Heaton-Harris (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on kymmenes vuosi, jona tilintarkastustuomioistuin ei ole antanut myönteistä tarkastuslausumaa (ranskankieliseltä lyhenteeltään "DAS") komission tileistä. Olemme nähneet hiljattain, miten ilmiantajia on pakotettu eroamaan työstään, eikä komission jäsenen Kinnockin laatima ilmiantajien peruskirja todellakaan toimi. Tilintarkastustuomioistuin ei ole antanut meille kunnollisia kriteereitä, joten Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunta ei pysty arvioimaan, ovatko komission tilit menossa parempaan suuntaan. Eikä vastuun ketju pääty komissioon, vaikka perustamissopimuksen mukaan sen pitäisi. Komissio syyttää aina jäsenvaltioita, jonne raha sen mukaan menee, eikä ongelma siis ole komission.
Lopuksi totean, ettei Euroopan parlamentti halua nähdä totuutta. Se ei halua saattaa komissiota vaikeuksiin. Samaan aikaan saan jatkuvasti yhteydenottoja äänestäjiltäni Leicesteristä, Lincolnista, Louthista, Rushcliffestä ja Nottinghamistä. He haluavat tietää, mitä teemme komission tileihin liittyvän ongelman ratkaisemiseksi. Parlamentti on päättänyt olla tekemättä mitään. Siksi äänestin vastuuvapauden myöntämistä vastaan. 
Elles (PPE-DE ),
   . Minä ja kollegani Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueesta äänestimme vastuuvapauden myöntämistä yleisen talousarvion toteuttamisesta koskevia parlamentin mietintöjä vastaan, koska jo kymmenentenä peräkkäisenä vuonna tilintarkastustuomioistuin ei ole antanut myönteistä tarkastuslausumaa EU:n tileistä. Konservatiivien mielestä komission on hoidettava asia mahdollisimman ripeästi, eikä mitään väärinkäytös- ja petostapauksia pidä sallia. Komission on keskityttävä kolmeen tärkeimpään seikkaan:
1. Kirjanpitojärjestelmiä on parannettava. Uutta järjestelmää on valvottava tarkkaan sen varmistamiseksi, että sen avulla tuotetaan ensiluokkaiset vaatimukset täyttäviä tilitietoja, kuten meille on luvattu.
2. Ilmiantajia on rohkaistava positiivisella tavalla. Ilmiantajia on sen tähden kohdeltava oikeudenmukaisesti ja oikeudenmukaisen kohtelun on näyttävä.
3. Tilintarkastajia eniten huolestuttanut seikka on jäsenvaltioissa käytetyt 80 prosenttia talousarviosta. Komissio on vastuussa kaikkien EU:n varojen käytöstä, mutta käytännössä valta on siirretty jäsenvaltioiden maksuvirastoille. Tavoitteena on oltava periaate, jonka mukaan vastuu kaikista näistä menoista siirtyy jäsenvaltioille. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Olen tyytyväinen siihen, että valiokunta kannatti vastuuvapauden myöntämistä. Yleisen talousarvion toteuttamisen valvonta on tällä hetkellä komission tehtävä. Esittelijä Wynnin loistavasta mietinnöstä voi tehdä sen johtopäätöksen, että täytäntöönpanoaste oli vuonna 2003 pääosin hyvä. Esittelijä toteaa kuitenkin, että ero käytettävissä olevien ja toteutuneiden määrärahojen välillä oli huolestuttavan suuri.
Mielestäni varoitus on todella aiheellinen, jotta voimme saavuttaa paremman tasapainon vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymissä toimien suunnittelun ja niiden moitteettoman täytäntöönpanon välillä. Onkin erityisen tärkeää, että arvioimme uudelleen komission sisäistä vallanjakoa (hallinnon rakennetta) ja hallintoprosesseja.
Korostan (ja kannatan) kunkin jäsenvaltion vastuuta talousarvioiden täytäntöönpanossa, eikä minulla ole asiaan liittyviä ennakkokäsityksiä. On kuitenkin tärkeää löytää ratkaisu organisaatiota ja byrokratiaa koskeviin ongelmiin, jotka ovat vaikeuttaneet sitä (tutkimus ja kuluttajansuoja ovat räikeitä esimerkkejä tästä) ja johtaneet matalaan täytäntöönpanoasteeseen (68 prosenttia) niinkin tärkeässä kysymyksessä kuin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue.
Kannatan erityisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ehdotusta, joka koskee yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjä ja yhtenäistä tarkastusmallia. Olen myös tyytyväinen siihen, että kehittämisalaa korostetaan mietinnössä. 
Schlyter (Verts/ALE ),
    Meillä on uusi komissio, jota tuskin voidaan pitää vastuussa edellisen komission tekemisistä. Uuden komission ongelmana on kuitenkin edelleen erheellisesti maksettujen varojen seuranta ja takaisinperintä. Asiassa on tehtävä edelleen töitä.
Tärkein syy vastuuvapauden epäämiselle on se, etteivät kaikki valiokunnan jäsenet saaneet kaikkia komission tutkintaa varten pyytämiään asiakirjoja. 

Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en ole todellakaan tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on äänestänyt vastuuvapauden myöntämisen puolesta, vaikka yhtä sen entistä jäsentä syytetään korvausten hakemisesta väärin perustein. En aio puheenvuorossani ottaa kantaa siihen, onko Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen entinen Euroopan parlamentin jäsen Bashir Khanbhai syyllistynyt korvausten hakemiseen väärin perustein. Huomautan kuitenkin, että jo vuoden 2004 heinäkuussa kvestorit tulivat siihen tulokseen, että näin on asian laita. Melkein kymmenen kuukautta myöhemmin, huhtikuussa 2005, rahoja ei edelleenkään ole maksettu takaisin. Asia on pitkittynyt niin paljon, että Euroopan parlamentin maine alkaa kärsiä. Toivon, että kun ensi vuonna käsittelemme vastuuvapauden myöntämistä Euroopan parlamentin talousarvion toteuttamisesta, tämä seikka on jo aikapäivää sitten hoidettu. 
Stenzel (PPE-DE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Itävallan kansanpuolueen valtuuskunnan puolesta haluaisin myös lausua muutaman sanan Juknevičienėn mietinnöstä. Ilmauksena toiveestamme, että parlamentin jäsenten asemaa koskevat säännöt hyväksytään, emme äänestäneet suurinta osaa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän tekemistä tarkistuksista vastaan. Olimme pääasiassa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanssa samoilla linjoilla, koska nämä lisäykset eivät mielestämme ole suoraan yhteydessä vastuuvapauden myöntämistä koskevaan mietintöön. Tiedämme, että neuvosto käy parhaillaan neuvotteluja parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä. Toivomme, että kysymyksestä neuvotellaan kokonaisuutena ja että neuvottelut johtavat kunnolliseen tulokseen, jota emme halua ennakoida. 
Cederschiöld, Fjellner, Hökmark ja Ibrisagic (PPE-DE ),
    Veronmaksajien rahoihin on aina suhtauduttava äärimmäisen kunnioittavasti. Valittujen edustajien on tietenkin noudatettava laadittuja sääntöjä.
Valittujen edustajien olisi päätettävä siitä, miten heidän tehtäviensä hoitamiseen varatut määrärahat on käytettävä. Kenenkään muun ei kuulu valvoa, mitä kirjallisuutta tai sanomalehtiä he lukevat. Muiden poliitikkojen ei myöskään koskaan tulisi päättää, mitkä puhelut ovat perusteltuja. Poliitikkoja ei pitäisi vaatia paljastamaan, keneltä he ovat pyytäneet neuvoja tai kenen kanssa he ovat keskustelleet. Heidän on voitava suojella lähteitään ja äänestäjäkuntaan kuuluvia yhteyshenkilöitään. Tämän vuoksi äänestimme Euroopan parlamentin jäsenten yleisten kulukorvausten vuosittaista tilintarkastusta vastaan. Eräässä kohdassa jouduimme kuitenkin teknisistä syistä äänestämään vuosittaisen tilintarkastuksen puolesta, koska kannatamme vaatimusta siitä, ettei Euroopan parlamentin eläkerahaston vastuuvajausta tulisi kattaa julkisin varoin.
Euroopan parlamentin jäsenten enemmistön ei ikinä pitäisi saada vaikuttaa muiden valittujen edustajien mahdollisuuksiin edustaa puoluettaan tai valtiotaan. Euroopan parlamentin ruotsalaiset jäsenet ovat vastuussa teoistaan ruotsalaisille äänestäjilleen, eivät muista valtioista kotoisin oleville poliittisille vastustajilleen. Siksi äänestettäessä parlamentin oikeudesta pidättää jäseniään virantoimituksesta äänestimme vastaan. 
Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä käsitellään monia Euroopan parlamentin jäsenten määrärahoihin liittyviä kysymyksiä. Enemmistö parlamentin jäsenistä vaatii taas kerran, että kaikilla jäsenillä olisi oltava sama palkka. Heidän perusteenaan on, ettei jäsenten saamissa palkoissa saisi olla eroja.
Kaikkien Euroopan parlamentin jäsenten kiinteäksi kuukausipalkaksi ehdotetaan noin 8500 euroa (noin 1,7 miljoonaa escudoa) heidän edustamastaan valtiosta riippumatta. Sitä ei kuitenkaan mainita, että tämä johtaisi moraalisesti kestämättömään tilanteeseen, jos palkkoja verrataan useimpien jäsenvaltioiden työntekijöiden palkkoihin (ja muiden poliitikkojen ja julkisten virkojen haltijoiden palkkoihin). Tämä pätee erityisesti Portugaliin.
Euroopan parlamentin jäsenten palkkojen pitäisi määräytyä suhteessa kansallisen parlamentin jäsenten palkkoihin siinä maassa, jossa heidät on valittu. Euroopan parlamentin jäsenet valitaan kansallisesti ja heidän palkkansa määräytyvät ja niiden on jatkossakin määräydyttävä kansallisin perustein.
Meidän olisi jatkossakin sovellettava toimia, jotka koskevat vastuuvelvollisuutta ja Euroopan parlamentin jäsenille heidän tehtäviensä hoitoon myönnettyjen määrärahojen tarkkaa valvontaa.
Siksi äänestin mietintöä vastaan. 
Kirkhope (PPE-DE ),
   . Minä ja kollegani konservatiivipuolueesta olemme kannattaneet pitkään yrityksiä saada Euroopan parlamentille vain yksi virallinen toimipaikka, Bryssel. Strasbourgin toimipaikasta veronmaksajille aiheutuvat kulut ovat noin 150 miljoonaa puntaa vuodessa, mikä on julkisten varojen suurta tuhlausta. Yhdistyneen kuningaskunnan veronmaksajien on saatava vastinetta rahoilleen. Ei ole enää mitään syytä tukea parlamentin toimintaa sekä Strasbourgissa että Brysselissä. Puhumme jatkossakin sen puolesta, että parlamentin ainoa toimipaikka olisi tulevaisuudessa Bryssel. 
Lulling (PPE-DE ),
   . En voi äänestää talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön puolesta, sillä se on täynnä kohtuuttomia väitteitä, virheellisiä tietoja ja vääriä olettamuksia Euroopan parlamentin jäsenten korvauksia, matkakulujen ja yleisten kulujen korvaamista ja vapaaehtoisten eläkejärjestelyjen sääntöjä koskien. On suorastaan vastenmielistä, miten yksittäiset parlamentin jäsenet yrittävät saada huomiota osakseen käyttämällä vääriä tietoja ja panettelua tiedotusvälineissä. Kaikki tämä on haitaksi Euroopan parlamentin ja koko EU:n hyvälle maineelle.
Emme voi enää sietää itse itseään suurina puhdistajina pitävien vastuuttomia yrityksiä mustamaalata petkuttajiksi suurinta osaa Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka noudattavat sääntöjä eivätkä ole syyllistyneet yhteenkään rikkomukseen. Äänestin mietintöön tehtävien huomattavien parannusten puolesta. Itse mietinnöstä äänestän kuitenkin tyhjää, jotta mainitsemani asia otettaisiin huomioon.
On toinenkin syy siihen, miksen voinut äänestää mietinnön puolesta. Siinä esitetyt toteamukset Euroopan parlamentin toimipaikasta Strasbourgissa ja sen työpisteistä Luxemburgissa ja Brysselissä ovat nimittäin Euroopan unionista tehdyn, nyt voimassa olevan sopimuksen ja parlamentin toimipaikkaa koskevien päätösten vastaisia. Siinä esitettyihin, kolmesta työskentelypaikastamme aiheutuviin ylimääräisiin kustannuksiin on päästy käyttämällä todella epätarkkaa laskutapaa, jossa ei ole otettu huomioon hajautetuista järjestelyistä koituvia etuja. Siitä paistaa myös läpi Brysselin puolestapuhujien epäoikeutettu itsekkyys. 
Morgan (PSE ),
   . Äänestin matkakustannuksia koskevan tarkistuksen 11 puolesta. On todella tärkeää, että Euroopan parlamentin jäsenten kulut ovat avoimia.
Ilmoitan lisäksi henkilökohtaisesta intressistä, sillä olen Euroopan parlamentin jäsenten eläkerahaston jäsen. Olen kuitenkin sitä mieltä, ettei Euroopan veronmaksajilla pitäisi maksattaa eläkerahaston vastuuvajausta. Siksi äänestin tarkistusten 5 ja 12 puolesta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Kun äänestämme vastuuvapauden myöntämisestä, varainhoitoa säätelevien poliittisten päätösten ja esitettyjen tilien oikeellisuuden tunnustamisen välillä ei ole selkeää rajaa. Jos minulla on jotain huomauttamista ensimmäisestä, sama ei välttämättä päde jälkimmäiseen. Mietintö sisältää muilta osin kohtia ja suosituksia, joiden ansiosta voin äänestää sen puolesta. Haluan tässä yhteydessä myös todeta kannattavani Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevia yhtenäisiä sääntöjä. Näin tasa-arvoisten kansalaisten valitsemien edustajien välillä vallitseva perusteeton epätasa-arvo saataisiin loppumaan. Kannatan myös sitä, että Brysselistä tulisi Euroopan parlamentin ainut, pysyvä toimipaikka. Näin taloudelliset varat ja henkilöstöresurssit tulisi käytettyä paremmin. Kun parlamentilla on kaksi toimipaikkaa, kulut ovat vastaavasti kaksinkertaiset, mikä on hankalaa ja järjetöntä. Lopuksi totean olevani samaa mieltä siitä, että tulkkaukseen varattua rahoitusta on lisättävä. Vieraiden kielten osaaminen ei voi olla edellytys Euroopan parlamentin jäsenen tehtävien hoitamiselle. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Olen tyytyväinen vuonna 2003 saavutettuihin hyviin tuloksiin. Kyseessä oli ensimmäinen varainhoitovuosi, jolta pääjohtajien edellytettiin laativan vuosittaiset toimintakertomukset. Pääsihteeri välitti ne puhemiehelle ja talousarvion valvontavaliokunnalle yhdessä lausuman kanssa, jossa annetaan tyydyttävät takeet siitä, että parlamentin talousarvio on toteutettu moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Siinä todetaan myös toimien olleen oikeellisia ja säännönmukaisia. Talousarvion täytäntöönpanoaste oli lisäksi erittäin suuri.
Olen pahoillani siitä, että mietintöä on käytetty tilaisuutena vastustaa Strasbourgia parlamentin virallisena toimipaikkana. On totta, että kahden toimipaikan pitäminen aiheuttaa korkeita ja tarpeettomia kustannuksia ja on lisäksi hankalaa. Ainut ratkaisu tilanteeseen ei kuitenkaan ole Brysselin valitseminen, mikä aiheuttaisi eripuraa ja olisi lyhytnäköistä. Voisimme vaihtoehtoisesti pitää kaikki istunnot Strasbourgissa. Näin lisättäisiin parlamentin käytännön ja toiminnallista riippumattomuutta neuvostosta, komissiosta ja näiden byrokratiasta. Mielestäni tämä olisi oikea tapa ratkaista ongelma. Ranskan viranomaiset ja Strasbourgin paikallisviranomaiset tekevät tarvittavat investoinnit ja pysyvät muutokset liikennejärjestelyihin vain, jos pysyväksi toimipisteeksemme tulee Strasbourg ja lopetamme edestakaisen ravaamisen. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Vastuuvapauden myöntämistä neljälletoista erillisvirastolle kannatettiin laajasti. Tästä voidaan suoraan päätellä, että niiden toiminta on ollut hyödyllistä, eli myös EU:n toiminnan ylipäätään on täytynyt vastaavasti tehostua. Ensimmäisen erillisviraston perustamisesta 1970-luvulla ja aina viimeisimmän, Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston, perustamiseen maaliskuussa 2004 teknisten, tieteellisten ja täytäntöönpanoa koskevien erityistehtävien näkyvyys on lisääntynyt huomattavasti, mikä kuuluikin niiden perustamisen tavoitteisiin.
Olemme käyttäneet hyväksemme saamaamme kokemusta löytääksemme uusia menetelmiä ja parantaaksemme virastojen toimien yhteensovittamista ja avoimuutta. Lisäksi olisi pyrittävä parantamaan toimien täydentävyyttä, organisoimaan tarpeelliset resurssit paremmin ja osoittamaan ne tehokkaasti tulosten saavuttamiseksi sekä luomaan viestintästrategia näiden tulosten levittämiseksi. Nämä ovat joitakin mietinnössä ehdotetuista menetelmistä. Niihin haluaisin lisätä, että meidän on tutkittava säännöllisesti hankkeiden konkreettista kulkua ja virastomallin tarkoituksenmukaisuutta, vaikuttavuutta ja tehokkuutta Euroopan unionin politiikkojen toteutuksessa tai niihin osallistumisessa. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Kuten olen moneen otteeseen todennut, EU:n ulkoinen ulottuvuus, etenkin kehitysapu, kuuluu Eurooppa-hankkeen tärkeimpiin näkökohtiin.
Olenkin tyytyväinen kehitysyhteistyövaliokunnan kantaan. Sen mukaan tärkeimmän tavoitteen olisi oltava köyhyyden kitkeminen vahvistamalla sosiaali-, koulutus- ja terveydenhuoltorakenteita, köyhien väestönosien tuotantokapasiteetin lisääminen ja tuen antaminen eniten apua tarvitseville maille, jotta ne voisivat kehittää paikallista kasvua ja potentiaalia. Kuten toisaalla totesin, mielestäni on sen vuoksi erittäin tärkeää, että 20 prosenttia EU:n kehitysyhteistyömäärärahoista osoitetaan perusopetukseen ja perusterveydenhuoltoon kehitysmaissa.
Euroopan kehitysrahasto (EKR) on tärkeä väline näiden toimien toteuttamisessa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maissa. Kuten mietinnössä todetaan, komission on vauhditettava EKR-varoista rahoitettavan avun maksamista, jotta vältyttäisiin ilmi tulleelta ja huolestuttavalta varojen käyttämättä jättämiseltä. Toivomamme nopeamman täytäntöönpanon on kuljettava käsi kädessä suuremman avoimuuden, suuremman vastuullisuuden ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden noudattamisen kanssa.
Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta. 

Landsbergis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin lausua muutaman sanan Glenys Kinnockin mietinnön 47 kohdasta. Siitä välittyy pinnallinen ja epäinhimillinen asenne aborttia kohtaan. Aborttia pidetään tekstissä teknisenä toimenpiteenä, jossa ainut huolenaihe on naisen fyysinen terveys. Henkistä puolta ei mainita ollenkaan ja vain naisesta puhutaan, ei siitä ihmisestä, joka voisi syntyä. Siinä hyväksytään myös mikä tahansa sääntely, koska sen mukaan jotain sääntelyä on oltava. Joissakin maissa etenkin Euroopan unionin rajojen ulkopuolella tätä saattaa olla täysin mahdotonta hyväksyä. Tällaisella asenteella niin aloitteen tekijät kuin koko Euroopan parlamenttikin edistävät julmuuden juurtumista yhteiskuntaamme. Olen tästä vakuuttunut ja pahoillani, että näin on käynyt. 
Goudin ja Lundgren (IND/DEM ),
    Köyhyyden maailmanlaajuinen torjuminen on todella tärkeä kysymys, johon tarvitaan huomattavaa kansainvälistä sitoutumista. Kesäkuun listan mielestä sitä ei kuitenkaan tulisi käsitellä EU:n yhteistyön kautta. EU:n jäsenvaltioiden on päätettävä itsenäisesti tuen määrästä ja mahdollisista velkojen anteeksiantamisista.
Kansainväliseen yhteistyöhön köyhyyden torjumiseksi on osallistuttava YK:n kautta. YK:lla on paljon kokemusta toiminnasta köyhyyden torjumiseksi ja kansainvälisistä järjestöistä se soveltuu parhaiten kansainvälisen yhteistyön johtamiseen tässä kysymyksessä. HI-viruksen ja aidsin torjunta on parasta hoitaa Maailman terveysjärjestön (WHO) välityksellä.
Kesäkuun lista kannattaa rajallista EU:n yhteistyötä. Vastustamme sitä, että EU tavoittelee vaikutus- ja toimivaltaa kysymyksissä, joita nykyiset kansainväliset järjestöt jo hoitavat. 
Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä arvioidaan siinä tuomittua tilannetta, kuten sitä, että köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten määrä lisääntyy edelleen ja että köyhyyden torjuntaan tarvitaan radikaalia toimintatapojen muutosta köyhyyden rakenteellisten syiden torjumiseksi. Näitä ovat esimerkiksi velanhoitokulut, joihin kehitysmailla ei ole varaa, ja vaurauden epäoikeudenmukainen jakautuminen. Kolme seikkaa paljastaa kuitenkin mietinnön rajallisuuden. Siinä ei ehdoteta mitään toimenpiteitä esiteltyjen syiden torjumiseksi, siinä hyväksytään maailmankaupan vapautuminen eikä siinä vaadita varauksetonta velkahuojennusta kaikille kehitysmaille, kuten ehdotetaan tekemässämme tarkistuksessa, joka hylättiin.
Mietinnössä on kuitenkin myös monia myönteisiä puolia. Sen mukaan vesihuoltopalvelujen olisi periaatteessa säilyttävä täysin julkishallinnon valvonnassa, eli tekemämme tarkistus on toisin sanoen hyväksytty. Tarkistuksessa vahvistetaan, että vesi on ihmiskunnan yhteinen vara ja että vedensaanti on perustavaa laatua oleva ihmisoikeus, jota olisi edistettävä ja joka olisi taattava. 
de Brún ja McDonald (GUE/NGL ),
   . Sinn Fein kannattaa vahvasti vuosituhannen kehitystavoitteita ja tavoitetta, jonka mukaan maailman köyhyys olisi puolitettava vuoteen 2015 mennessä. Esittelijä Kinnockin mietinnössä esitellään ne monet toimet, joihin EU:n ja sen jäsenvaltioiden on ryhdyttävä näiden tärkeiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Sen vuoksi kannatamme mietintöä. Johdanto-osan kappaleissa 47 ja 63 on osia, jotka eivät kuulu Sinn Feinin puolueohjelmaan. Se, että kannatamme päätöslauselman ydinosia, ei tarkoita, että kannattaisimme täysin näitä kahta johdanto-osan kappaletta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . EU:lla on valtavia kehityksen edistämiseen liittyviä velvoitteita – ja etuja, mitä emme myöskään saa unohtaa. Tiettyjen arvojen, kasvumallin ja kansainvälisiä suhteita koskevan käyttäytymistavan puolustamisesta käytävä alituinen keskustelu on muutettava toiminnaksi. Tätä toimintaa on pidettävä ensisijaisena tavoitteena ja sen avulla on laajennettava taloudellisen ja demokraattisen kehityksen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen aluetta. Sitä ei kuitenkaan saa sekoittaa tiettyjen ryhmien, liikkeiden tai puolueiden toimintaan poliittisten ohjelmiensa asteittaiseksi maastavienniksi. Kehittyneillä länsimailla on laajalle levinnyt ja syvään juurtunut perintö, johon me kuulumme ja jonka on oltava osa kehityksen tukemiseksi tekemäämme työtä. Sen tulisi olla vuosituhannen kehitystavoitteiden toteuttamiseksi tekemiemme toimien ydin. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Köyhyyden kaikkien muotojen torjumiseen tarvitaan maailmanlaajuista sitoutumista ja kansainvälisen yhteisön apua. Kaikkein kehittyneimmillä mailla on asiassa suurin vastuu.
Äärimmäisessä köyhyydessä elävien ihmisten määrän puolittaminen, HI-viruksen ja aidsin leviämisen hillitseminen ja perusasteen koulutuksen takaaminen kaikille kaikkialla maailmassa ovat tavoitteita, jotka ansaitsevat kaikkien tuen ja joihin Euroopan unioni ei voi suhtautua välinpitämättömästi.
Äänestinkin päätöslauselmaesityksen puolesta. Vuosituhannen kehitystavoitteet ovat mielestäni tavoitteita, joita EU:n on ihmisoikeuksien puolestapuhujana ja edistäjänä tuettava ja edistettävä. Jos tavoitteisiin päästään, ne kertovat merkittävästä maailmanlaajuisesta edistyksestä ja ovat merkki aidosta, tehokkaasta käytännön humanismista.
Minun on kuitenkin huomautettava mielestäni valitettavasta käsitteellisestä ja kielellisestä manipuloinnista, jota yritetään harjoittaa näihin tavoitteisiin liittyvän parlamentaarisen pohdiskelun varjolla. Kaikkien räikein esimerkki tästä ovat eufemismit, joilla ei tarkoiteta sen enempää eikä vähempää kuin abortin yleistymistä ja siihen kannustamista. Äänestin kyseistä kohtaa vastaan. Aborttia voi tuskin pitää köyhyyden kukistamisena, vaan se on nähtävä ihmiskunnan tappiona. 
Puhemies.
   Äänestys on päättynyt.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Geoffrey Van Ordenin laatimasta ulkoasiainvaliokunnan suosituksesta (A6-0082/2005) Bulgarian tasavallan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi (AA1/2/2005 – C6-0085/2005 – 2005/0901(AVC))
Geoffrey Van Ordenin laatimasta ulkoasiainvaliokunnan mietinnöstä (A6-0078/2005) Bulgarian tasavallan hakemuksesta liittyä Euroopan unionin jäseneksi (2005/2029(INI))
Pierre Moscovicin laatimasta ulkoasiainvaliokunnan suosituksesta (A6-0083/2005) Romanian tasavallan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi (AA1/2/2005 – C6-0086/2005 – 2005/0902(AVC))
Pierre Moscovicin laatimasta ulkoasiainvaliokunnan mietinnöstä (A6-0077/2005) Romanian liittymisestä Euroopan unionin jäseneksi (2005/2028(INI))
Bárbara Dührkop Dührkopin ja Reimer Bögen laatimasta budjettivaliokunnan mietinnöstä (A6-0090/2005) Romanian ja Bulgarian liittymisen taloudellisista seurauksista (2005/2031(INI)). 
Van Orden (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, Bulgarian EU-jäsenyydestä käytyjen neuvottelujen kuluessa maan poliittiset, taloudelliset ja sosiaaliset uudistukset ovat lisääntyneet viimeisten viiden vuoden aikana vallassa olleiden eri hallitusten johdolla. Minulla on ollut ilo ja kunnia toimia Bulgariaa käsittelevänä parlamentin esittelijänä koko tämän kauden ajan. Bulgaria on nyt liittymässä Euroopan unioniin. Parlamentin tärkeimpänä tehtävänä on nyt antaa puoltava lausunto Bulgarian hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi. Uskon, että parlamentti kannattaa huomenna lämpimästi liittymistä koskevaa suositusta.
Nykyaikaistamisprosessi ei pääty liittymissopimuksen allekirjoittamiseen, jonka toivomme tapahtuvan 25. huhtikuuta.
Olen pannut merkille, että Bulgarian ja varsinkin Romanian liittymissopimus poikkeaa unioniin viimeksi liittyneen valtioryhmän sopimuksista kahdessa tärkeässä kohdassa. Ensimmäinen asia ovat "suojalausekkeet", joiden nojalla liittymistä voidaan tietyissä oloissa lykätä vuodella. Mielestäni on valitettavaa, että Bulgariaan on kohdistettu sellaisia huolenaiheita, jotka ovat aiheellisempia erään toisen valtion kohdalla. Olen aina vaatinut, että Bulgariaa on arvioitava sen omien ansioiden perusteella, jolloin suojalausekkeisiin turvautumista olisi pidettävä etäisenä mahdollisuutena. Suojalausekkeet kuitenkin muistuttavat siitä, että lainsäädännön nykyaikaistamisessa ja täytäntöönpanossa on vielä paljon tehtävää. On oikeudenmukaista, että parlamentti osallistuu täysimääräisesti suojalausekkeiden soveltamista koskevaan harkintaan. Komission on siksi otettava parlamentin näkemykset täysimääräisesti huomioon, ja komission jäsen Rehn ymmärtääkseni antaa meille tästä asiasta lisävahvistusta.
Toinen ero on, että Euroopan perustuslaki ratifioidaan samaan aikaan kuin liittymissopimus. Omasta puolestani haluan todeta, että tätä asiaa koskevia epäilyjäni lieventää se, että oletan perustuslain kariutuvan, jolloin vältytään nolostumiselta.
Palasin juuri Sofiasta. Maassa vallitsee vaaleja edeltävän ajan tunnelma. Kaikki poliittiset puolueet kannattavat EU-jäsenyyttä ja ymmärtävät hyvin, että tehtävää on vielä paljon. Seuraavan hallituksen on annettava varoja ja osoitettava todellista poliittista päättäväisyyttä tarvittavien uudistusten – etenkin oikeuslaitoksen ja poliisilaitoksen palvelujen uudistusten – toteuttamista varten. Kansalaisten on luotettava korruption, järjestäytyneen rikollisuuden ja ihmiskaupan torjunnan tehokkuuteen ja puolueettomuuteen. Oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe ja yleisen syyttäjän rooli ovat erityisiä huolenaiheita, joihin on kiinnitettävä huomiota.
On monia muitakin asioita. Romanien integroiminen on edelleen ensisijaisena tavoitteena. Siihen tarvitaan hallitukselta varoja ja poliittista tahtoa sekä romaneilta motivaatiota sopeutua yhteiskunnan normeihin. En ole vakuuttunut mietintööni tehdystä tarkistuksesta, jossa vaaditaan jonkinlaista uutta sääntelyelintä, sillä se lisäisi väistämättä byrokratiaa.
Kozloduyn ydinvoimalasta totean, että Bulgarian viranomaiset ovat kansainvälisen yhteisön avulla toteuttaneet poikkeuksellisia turvatoimia ja vastanneet myönteisesti tiettyjen yksikköjen sulkemista koskevaan vaatimukseen. Vastapalveluksi pitäisi nyt osoittaa hieman joustavuutta ja pitää mielessä, miten tärkeitä toimia Bulgaria toteuttaa alueellisten energiatarpeiden alalla. Mielestäni on rohkaisevaa, että Bulgarian hallitus päätti käynnistää uudelleen toisen ydinvoimalan rakennustyöt Belenessä.
Ulkoasiainvaliokunnan jäsenet äänestivät 30. maaliskuuta suurella enemmistöllä mietintöni nykyisen version puolesta, minkä vuoksi en suosittele, että siihen tehdään enää tarkistuksia.
Lopuksi käsittelen erillistä mutta kuitenkin tärkeää asiaa. Minusta on myönteistä, että Bulgarian presidentti on kutsuttu vierailulle Libyaan. Toivon, että tämä edesauttaa niiden bulgarialaisten ja palestiinalaisten lääkintätyöntekijöiden pikaista vapauttamista, jotka pidätettiin vuonna 1999 ja jotka on nyt tuomittu kuolemaan. Kannatamme voimakkaasti myös käytännön apua, jota Euroopan unioni tarjoaa HIV-tartunnan saaneiden lasten kärsimysten lievittämiseksi.
Tämä on jännittävää aikaa Bulgarialle. Äänestämme pian Bulgarian liittymistä puoltavasta lausunnosta, ja kehotan parlamenttia todellakin äänestämään sen puolesta. 
Moscovici (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten olen sanonut teille moneen kertaan, sen jälkeen kun 16.–17. joulukuuta 2004 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa oli neuvoteltu liittymistä koskevista päätelmistä Bulgarian ja Romanian kanssa, komissio antoi 22. helmikuuta 2005 puoltavan lausunnon niiden liittymisestä. Nyt on parlamentin vuoro antaa näiden kahden valtion hakemuksia koskeva puoltava lausunto. Tässä yhteydessä mielestäni on tärkeää – ja uskon esittelijä Van Ordenin olevan asiasta samaa mieltä – ettemme äänestä eri tavoin Bulgarian ja Romanian kohdalla. Meidän on siksi otettava molemmat valtiot yhtä vilpittömän vieraanvaraisesti vastaan.
Myös ulkoasiainvaliokunta äänesti Romanian liittymisen puolesta erittäin suurella enemmistöllä, ja tänään pyydän teitä antamaan Romanian jäsenyyttä koskevan puoltavan lausunnon. Miksi niin pitäisi tehdä? Minä teen niin, koska minulla on edelleen myönteinen, selkeä ja tiukka asenne. Asenteeni on myönteinen, koska Romanian jäsenyys on Euroopan unionin poliittinen tavoite ja myös Romanian oma toive. Suhtaudun siihen myönteisesti myös siksi, että liittymisvalmisteluissa on nähty paljon vaivaa ja edistytty huomattavasti, ja tämä on uskoakseni ollut liikkeelle paneva voima Romanian yhteiskunnassa: edellinen hallitus aloitti työn, nykyinen hallitus jatkaa sitä, ja olemme oikeilla jäljillä.
Samalla kannatan selkeää ja tiukkaa asennetta, koska Romaniassa on selvästi edelleen ongelmia, ja ne ovat meille tuttuja. Tehtävää on vielä paljon oikeus- ja sisäasioiden alalla, etenkin korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, rajavalvonnassa sekä vähemmistöjen, myös romani- ja unkarilaisvähemmistöjen, tunnustamisessa ja suojelussa, sekä kilpailun ja ympäristön aloilla. Toteamme edelleen, että Romanian hallituksen on keskityttävä erityisesti hallinnollisten ja lainsäädännöllisten uudistusten tosiasialliseen täytäntöönpanoon, korruption torjuntaan, sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjuntaan, tiedonvälityksen vapauteen, jota tietenkin pidämme ratkaisevana, sekä paikallisten ja alueellisten hallintomuotojen vahvistamiseen.
Lopuksi toteaisin vielä, että on olemassa sellaisia takuita tai välineitä, joiden avulla voimme toimia myös jatkossa. Tarkoitan esimerkiksi suojalausekkeita, joiden soveltamismahdollisuutta ei pidä katsoa rangaistukseksi vaan pikemminkin toimiin kannustavaksi tekijäksi, keinoksi harjoittaa myönteistä painostusta, jotta voidaan varmistaa, että asiat edistyvät oikeaan suuntaan etenkin äsken mainitsemillani aloilla.
Nämä seikat huomioon ottaen ulkoasiainvaliokunnassa käydyssä keskustelussa keskityttiin ehdottoman ratkaisevaan asiaan – Euroopan parlamentin asemaan. Koska neuvosto pyytää Euroopan parlamentilta puoltavaa lausuntoa liittymisestä, joka toteutuu vasta 20 kuukauden kuluttua, meitä askarruttaa tässä hyväksyntämenettelyssä se, mitä tapahtuu, kun liittymissopimus on allekirjoitettu. Tämä menettely on itse asiassa epätavallinen, sillä tavallisesti annamme puoltavan lausuntomme myöhemmässä vaiheessa. Tämä tilanne huolestuttaa monia parlamentin jäseniä. He pelkäävät, että antamalla tällaisen avoimen valtakirjan he menettävät kaikki valtuudet toimia nykyhetken ja tosiasiallisen liittymisen välisenä aikana, kun ongelmia kuitenkin on edelleen – ja ne voivat jopa lisääntyä – ja kun suojalausekkeen soveltamismahdollisuus on olemassa. Siksi on tärkeää, että komissio ja neuvosto ottavat Euroopan parlamentin täysimääräisesti mukaan tilanteen seurantaan, jotta voidaan varmistaa, että Romania noudattaa sitoumuksiaan.
Asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa komission jäsen Rehn antoi poliittisen sitoumuksen siitä, että parlamentti otetaan mukaan näiden kahden valtion liittymisvalmisteluihin, ja erityisesti siitä, että parlamenttia kuullaan, mikäli suojalausekkeita on tarkoitus soveltaa. Useat jäsenet ovat työskennelleet tämän asian parissa, ja meille on jätetty tarkistuksia Bulgariaa ja Romaniaa koskevissa mietinnöissä esitettyihin toteamuksiin ja suosituksiin, koska parlamentin perimmäisenä tehtävänä on toimia yhteistyökumppanina näissä molemmissa tapauksissa.
Tässä asiassa erittäin aktiivisesti toiminut puhemies Borrell on lisäksi kirjoittanut puheenjohtaja Barrosolle asiaa koskevan kirjeen ja pyytänyt häntä vahvistamaan komission jäsenen Rehnin 30. maaliskuuta omaksuma kanta, minkä hän on myös tehnyt. Oletan kuitenkin komission jäsenen puhuvan itsekin tästä asiasta.
Myös neuvoston puheenjohtaja Jean-Claude Juncker on käynyt puhemies Borrellin kanssa kirjeenvaihtoa asiasta. Mitä muuta siis voimme nyt odottaa, kuin että sekä komissio että neuvoston puheenjohtaja vahvistavat tämän lupauksen tänään tai huomenna? Arvoisa komission jäsen ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että voitte antaa meille hieman lisävahvistusta tästä asiasta, jotta voimme kaikki äänestää puoltavan lausunnon puolesta.
Kun komissio julkaisee seuraavan kertomuksensa marraskuussa, Euroopan parlamentin tehtävänä on arvioida, onko tätä lupausta noudatettu, ja tehdä tarvittavat päätelmät. Joka tapauksessa haluamme, että parlamentti hyväksyy tämän mietinnön mahdollisimman suurella enemmistöllä tietoisena siitä, että tämä merkitsee uuden vaiheen alkua Euroopan unionin laajentumisprosessissa ja yhteisen hankkeen täytäntöönpanossa. Haluamme parlamentin myös tuntevan, että Eurooppaa on suojeltava, että on voitava äänestää turvallisissa oloissa ja että Euroopan parlamentin on oltava yksi tämän suojelun ja turvallisuuden takaajista – havaitsin tämän tunteen monien jäsenten kanssa puhuessani. 
Dührkop Dührkop (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, eilen illalla yksimielisesti hyväksytyn Euroopan parlamentin mietinnön taustalla on kaksi oleellista seikkaa. Ensinnäkin neuvosto totesi maaliskuussa 2004, että Bulgarian ja Romanian rahoituspakettia koskeva komission ehdotus on oikeudenmukainen ja tasapuolinen, ja sulki toisen budjettivallan käyttäjän täydellisesti menettelyn ulkopuolelle.
Toiseksi neuvosto aikoo sisällyttää liittymissopimuksen liitteeseen vuosia 2007–2009 koskevien ei-pakollisten menojen vahvistetut määrät, joista on tarkoitus tulla pakollisia, ja loukkaa näin Euroopan parlamentin toimielin- ja budjettivaltuuksia.
Euroopan parlamentti pahoittelee syvästi, että neuvosto on järjestelmällisesti kieltäytynyt tekemästä sopimusta, jonka perusteella se voisi laatia parlamentin kanssa yhteisen julistuksen Romanian ja Bulgarian liittymisen taloudellisista seurauksista. Parlamentin mielestä neuvoston tahdon puute on osoitus toimielinten väliseen sopimukseen perustuvan vilpittömän yhteistyön puutteesta.
Parlamentti tuomitsee voimakkaasti tämän budjettivaltuuksiensa loukkaamisen.
Tässä liitteessä, jossa luvut vahvistetaan, täysimääräisesti Euroopan parlamentin toimivaltaan kuuluvista budjettikohdista tulee pakollisia. Parlamentti kehottaa näin ollen neuvostoa hyväksymään yhteisen julistuksen. Jätämme tämän oven avoimeksi liittymissopimuksen allekirjoittamiseen asti, jotta neuvosto suostuisi laatimaan yhteisen julistuksen.
Lisäksi on korostettava, että neuvoston on ymmärrettävä, että sen kieltäytyminen tietää erittäin huonoa tulevien rahoitusnäkymiä koskevien neuvottelujen kannalta. 
Böge (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olisimme jäsen Dührkop Dührkopin kanssa oikeastaan halunneet esitellä teille tänään neuvottelujen perusteella laaditun yhteisen julistuksen, joka turvaisi parlamentin oikeudet budjettipolitiikkaa koskevissa asioissa, ja esittää uskottavan Romaniaa ja Bulgariaa koskevan rahoituspaketin. Olisin lisäksi toivonut, että neuvosto olisi ottanut opikseen niistä moninaisista vaikeuksista, joita meillä oli edellisellä laajentumiskierroksella, mutta niin parlamentin neuvotteluvaltuuskunnan kuin myös puheenjohtajavaltio Luxemburgin tätä asiaa koskevat toimet ovat valitettavasti epäonnistuneet.
Viitaten siihen, mitä jäsen Dührkop Dührkop totesi, parlamentin oikeudet, olipa sitten kyse budjettioikeuksista tai muista oikeuksista, eivät ole mikään sivuseikka; niitä ei saa noin vain loukata sopivan paikan tullen. Se saattaa huonoon ja epäedulliseen valoon seuraavat rahoituspaketit, joista meidän on neuvoteltava yhdessä – myös Euroopan unionin toimintakyvyn kannalta. Tästä syystä haluan toistaa pöytäkirjaa varten, että komission meille toimittamien lukujen ja arvioiden sekä omien tutkimustemme perusteella oletamme, että Bulgariaa ja Romaniaa varten vuosiksi 2007–2013 varattu kokonaisrahoitus on noin 44,3 miljardia euroa, joista 16 miljardia euroa on tarkoitettu vuotta 2009 edeltävälle ajalle – noin 12,5 miljardista eurosta on sovittu liittymissopimuksessa – ja 28 miljardia euroa on tarkoitettu vuosiksi 2010–2013. Tämä on yksi asia. Siinä on kuitenkin se ongelma, että ilman rahoitusnäkymiä nämä sopimukset loukkaavat Euroopan parlamentin budjettioikeuksia, koska niissä ei-pakollisista menoista tulee sitoumuksia, mikä rahoitusnäkymien epäonnistuessa etenkin sisä- ja ulkopolitiikan aloilla heikentää parlamentin pelivaraa ja järjestelymahdollisuuksia seuraavassa rahoitussuunnittelussa. Jos neuvottelujen tulos on näin huono, jokaisen kollegan ja jokaisen poliittisen ryhmän on syytä miettiä tätä asiaa tarkasti.
Schmit,
    – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan yhteisön perustajaisät totesivat selvästi vuonna 1957 Rooman sopimuksessa, että he "ovat vakaasti päättäneet luoda perustan Euroopan kansojen yhä läheisemmälle liitolle". Kyseisen sopimuksen johdanto-osassa jäsenvaltiot kehottavat muita Euroopan kansoja – myös niitä, jotka olivat tuolloin erillään Euroopasta – joilla on samat rauhan ja vapauden ihanteet, liittymään hankkeeseen, jossa rakennetaan yhtenäinen Eurooppa. Antamalla huomenna puoltavat lausunnot, jotka merkitsevät unionin viidennen laajentumisen, Bulgarian ja Romanian liittymisen, toteutumista, Euroopan parlamentti mahdollistaa sen, että unioni voi ottaa ratkaisevan edistysaskeleen maanosamme yhdistämisprosessissa. Se on yhdentymisprosessin uusi etappi, jossa Bulgarian ja Romanian kansakunnat saavat takaisin paikkansa Euroopassa, jonka historian, perinnön ja kulttuurin ne jakavat. Nämä kaksi valtiota löytävät näin ollen todellisen paikkansa maanosassa, joka on avoin kulttuurille, oppimiselle ja sosiaaliselle prosessille, kuten perustuslain johdannossa korostetaan.
Antamalla puoltavan lausuntonne edistätte merkittävästi rakentamaan Euroopan, jossa ei ole rajoja, Euroopan, jossa vallitsee demokratia, vapaus, rauha ja kehitys ja jossa noudatetaan Euroopan perustuslaissa vahvistettuja arvoja.
Liittymällä Euroopan unioniin nämä kaksi valtiota liittyvät lisäksi ennen kaikkea näihin arvoihin, tähän eurooppalaiseen malliin, johon kaikki Euroopan kansalaiset on liitetty.
Näiden valtioiden liittäminen kyseisiin arvoihin on nimenomaan jaloin päämäärämme, johon yhtyvät molempien valtioiden kansalaiset, jotka ovat saaneet takaisin vapautensa lähes viisi vuosikymmentä kestäneen joskus hirvittävää sortoakin sisältäneen ajanjakson jälkeen.
Esitän yksinkertaisen kysymyksen, joka on osoitettu myös parlamentin jäsenelle: voiko kukaan vannoutunut eurooppalainen, joka haluaa viedä Eurooppaa eteenpäin demokratian ja ihmisoikeuksien sekä myös sosiaalisten oikeuksien tiellä, järkevästi ottaa sen riskin, että hän torjuu perusoikeuskirjan? Se on kuitenkin oleellinen osan perustuslakia, joka on tärkeä virstanpylväs yhteisiin arvoihin perustuvan Euroopan yhdentymiskehityksessä.
Nämä kaksi valtiota on sitä paitsi otettu täysimääräisesti mukaan laadittaessa perustuslakia, joka lujittaa Euroopan perustaa.
Tämän laajentumisen onnistuminen riippuu käytännön toimista, joita Bulgaria ja Romania toteuttavat yhteiskuntiensa uudistamiseksi, mutta se edellyttää tukea myös kansalaisiltamme, joiden on ymmärrettävä laajentumisen merkitys maanosamme vakaudelle. Euroopan parlamentilla on tärkeä rooli, sillä se antaa tälle prosessille poliittisen legitimiteetin ja uskottavuuden.
Tämä viides laajentumisprosessi, jonka Luxemburgin Eurooppa-neuvosto pani alulle vuonna 1997, on ollut kokonaisvaltainen, laaja ja edistyksellinen. Kaikkiin asianomaisiin 12 valtioon on sovellettu samoja ehtoja, ja niitä on kehotettu liittymään Euroopan unioniin samojen kriteerien perusteella. Prosessi on edennyt vaiheittain, omaa vauhtia kussakin ehdokasvaltiossa sen mukaan, miten hyvin liittymisvalmistelut ovat edistyneet. Näin on voitu varmistaa, että jokaisella valtiolla on ollut samanlaiset mahdollisuudet liittyä Euroopan unioniin ja että niillä on ollut myös samat velvoitteet. Joulukuussa 2002 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa, jossa päätettiin kymmenen uuden valtion EU-jäsenyydestä, annettiin julistus "Yksi Eurooppa", jossa korostettiin laajentumisprosessin jatkuvuutta, kokonaisvaltaisuutta ja peruuttamattomuutta. Eurooppa-neuvosto myös totesi selkeästi, että tavoitteenamme on ottaa Bulgaria ja Romania Euroopan unionin jäseniksi vuonna 2007.
Liittymisneuvottelut eivät ole aina olleet helppoja – komissio voi varmasti vahvistaa asian – mutta katson, että liittymissopimukseen sisältyvät tulokset ovat oikeudenmukaisia ja asianmukaisia sekä pitkälti samansuuntaisia kymmenen uuden jäsenvaltion kanssa käytyjen neuvottelujen tulosten kanssa.
Bulgarialla ja Romanialla on nyt parikymmentä kuukautta aikaa viimeistellä liittymisvalmistelujaan. Tuoreimmissa kertomuksissaan komissio on katsonut, että kun otetaan huomioon näiden maiden edistyminen, niiden sitoumusten täytäntöönpanossa aikaansaadut tulokset sekä käynnissä olevat valmistelutyöt, niiden pitäisi olla valmiita unionin jäsenyyteen 1. tammikuuta 2007. Komissio vahvisti tämän päätelmän 22. helmikuuta antamallaan puoltavalla lausunnolla Bulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unioniin. Eurooppa-neuvosto totesi, että Bulgaria ja Romania pystyvät täyttämään kaikki liittymisestä johtuvat velvoitteet, mikäli ne jatkavat toimiaan annetussa määräajassa, toteuttavat kaikki tarvittavat uudistukset ja noudattavat kaikkia sitoumuksia kullakin yhteisön säännöstön alalla.
Te tiedätte ne oikeutetut kysymykset, jotka liittyvät yhteisön säännöstön asianmukaiseen ja oikea-aikaiseen täytäntöönpanoon Romanian tapauksessa etenkin oikeus- ja sisäasioissa mutta myös kilpailu- ja ympäristöasioissa. EU-jäsenyyteen ei ole mitään oikotietä. Prosessin uskottavuus perustuu siihen, että kukin valtio voi liittyä vain samojen poliittisten ja taloudellisten kriteerien perusteella sekä sen perusteella, miten hyvin se täyttää kaikki jäsenyydestä johtuvat velvoitteet. Tämä edellyttää riittäviä hallinnollisia ja lainsäädännöllisiä valmiuksia hoitaa tehtävä menestyksekkäästi.
Bulgaria ja Romania tietävät tarkkaan, mitä niiltä odotetaan tulevina jäsenvaltioina. Liittymisneuvottelujen aloittamisesta lähtien unioni on korostanut, että Euroopan unioniin liittyminen tarkoittaa, että kyseinen valtio hyväksyy täysimääräisesti kaikki nykyisin ja mahdollisesti myöhemmin unionin järjestelmästä ja institutionaalisesta kehyksestä, myös perustuslaista – johon suhtaudun optimistisemmin – johtuvat oikeudet ja velvoitteet sekä panee tosiasiallisesti täytäntöön yhteisön säännökset.
Bulgarian ja Romanian jäsenyyshakemuksia koskevien Moscovicin ja Van Ordenin mietintöjen perusteella olen vakuuttunut, että arviomme ovat samanlaiset: sekä parlamentti että neuvosto katsoo, että näiden kahden valtion pitäisi olla valmiita liittymään unioniin tammikuussa 2007 ja täyttämään täysimääräisesti liittymisestä johtuvat velvoitteet.
Unioni tukee siihen saakka Bulgariaa ja Romaniaa kaikin mahdollisin tavoin niiden valmisteluissa. Vuonna 1994 tehdyt Eurooppa-sopimukset pysyvät voimassa liittymispäivään asti. Kyseiset sopimukset ovat toimineet asianmukaisesti, ja ne ovat olleet keskeinen väline valmisteltaessa Bulgariaa ja Romaniaa EU-jäsenyyteen. On kuitenkin selvää, että Bulgarian ja Romanian velvollisuutena on tehdä kaikkensa ollakseen valmiita liittymään unioniin. Olisi mahdotonta aliarvioida tämän merkitystä taloudelliselta, sosiaaliselta ja poliittiselta kannalta, ja tähän mennessä tehty työ ansaitsee tietenkin kaiken kunnioituksemme.
Euroopan unioni seuraa edelleen tarkasti näiden kahden valtion valmisteluja ja niiden aikaansaamia tuloksia, myös niiden sitoumusten tosiasiallista täytäntöönpanoa. Voin vakuuttaa teille, että puheenjohtajavaltio Luxemburg suhtautuu seurantatyöhön erittäin vakavasti. Itse asiassa molempien valtioiden omaa etua ajatellen on tärkeää, että ne ovat todellakin valmiita jäsenyyteen. Jos ne eivät ole valmiita, ne eivät välttämättä hyödy täysimääräisesti jäsenyydestä, jos esimerkiksi joillakin aloilla osoittautuisi tarpeelliseksi soveltaa suojalausekkeita.
Tiedämme toimielinten välisen tehtävänjaon tässä asiassa. Tehkäämme selväksi, että mikäli Euroopan parlamentti antaa puoltavan lausunnon Bulgarian tasavallan ja Romanian jäsenyyshakemuksista, neuvosto ottaa päätöksessään huomioon Euroopan parlamentin kannan siinä tapauksessa, että komissio antaa neuvostolle suosituksen jonkin liittymissopimukseen sisältyvän suojalausekkeen soveltamisesta.
Neuvosto vakuuttaa nyt parlamentille, että asia on näin, ja parlamentti toivoo aivan aiheellisesti saavansa seurata tarkoin näiden kahden valtion tapahtumia. Kuten olemme jo kuulleet, Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja on lähettänyt Euroopan parlamentin puhemiehelle tätä asiaa koskevan kirjeen. Toistan, että laajentuminen voi onnistua vain, jos unioniin kuuluvat kansat antavat sille laajan tukensa. Te edustatte näitä kansoja. Te edustatte Euroopan kansalaisia. Teidän ääntänne on kuunneltava, ja arvionne on otettava täysimääräisesti huomioon päätettäessä suojalausekkeiden soveltamisesta.
Nämä seikat huomioon ottaen haluan muistuttaa, ettei Euroopan parlamentin työ pääty puoltavaan lausuntoonne. Laajentumisprosessiin antamanne poliittinen panos on arvokas myös jatkossa. Olemme kiitollisia siitä, että olette antaneet poliittista tukea prosessille sen edetessä etenkin käymällä avointa ja rakentavaa vuoropuhelua kumppaneidenne eli Bulgarian ja Romanian parlamentteihin valittujen jäsenten kanssa.
Haluan näin ollen muistuttaa, että tänään keskustelunne aiheena oleva historiallinen hanke on Bulgarian ja Romanian EU-jäsenyys. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että näiden kahden valtion jäsenyys on ratkaiseva edistysaskel epäoikeudenmukaisuuden ja Euroopan keinotekoisen jaon poistamisessa.
Seuraavaksi haluan sanoa muutaman sanan taloudellisista seurauksista. Bulgarian ja Romanian liittyessä unioni laajenee 27 valtion unioniksi, ja tämän laajentumisen rahoittamisen yhteydessä haluan muistuttaa, että Bulgarian ja Romanian kanssa käydyt neuvottelut on käyty samoin perustein ja niissä on noudatettu samoja periaatteita kuin kymmenen uuden jäsenvaltion kohdalla. Komission ehdotuksen perusteella jäsenvaltiot ovat hyväksyneet rahoituspaketin, jossa esitetään ainoat näiden kahden valtion hyväksi menevät määriteltävissä olevat menot ja joka kattaa kolmen vuoden ajanjakson, kuten tehtiin myös kymmenen uuden jäsenvaltion kohdalla. Myöhemmin sovelletaan yhteisön säännöstöä sekä myös seuraavia rahoitusnäkymiä. Tässä on kyse paitsi oikeudenmukaisuudesta ja oikeudenmukaisesta kohtelusta myös näitä kahta valtiota koskevasta ennustettavuudesta. Emme voi käydä neuvotteluja lyömättä kortteja pöytään etenkään, kun kyse on niiden ensimmäisten vaikeiden askelten rahoittamisesta, jotka nämä valtiot ottavat EU:n jäsenvaltioina.
On selvää, että kun otetaan huomioon Bulgarian ja Romanian liittymiselle sovittu ajankohta, tämänhetkinen tilanne poikkeaa kymmenen uuden jäsenvaltion silloisesta tilanteesta. Tästä syystä jo Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin eräs oleellinen periaate: keskustelut tulevista poliittisista uudistuksista tai uusista rahoitusnäkymistä eivät saa vaikeuttaa Bulgarian ja Romanian kanssa käytävien liittymisneuvottelujen jatkamista ja päättämistä. Näiden neuvottelujen tulokset eivät saa myöskään ratkaista ennalta keskusteluja tai sopimusta poliittisista uudistuksista tai uusista rahoitusnäkymistä.
Pahoittelen teidän tavoin, ettei neuvoston ja parlamentin välillä saatu aikaan sopimusta. Se oli erittäin lähellä. Johtuiko sopimuksen kariutuminen siitä, että hermot olivat kireällä – rehellisesti sanoen luullakseni etenkin neuvostossa – rahoitusnäkymiä koskevien vaikeiden neuvottelujen kynnyksellä? Haluan vielä kerran todeta selvästi, että välillämme saattoi olla joitakin väärinkäsityksiä. Jotkin tekniset seikat menivät kenties rakentavan poliittisen lähestymistavan edelle. Voin vakuuttaa teille puheenjohtajavaltion puolesta, että meidän mielestämme esitetyissä ehdotuksissa ei ole millään tavoin kyseenalaistettu Euroopan parlamentin toimielin- ja budjettivaltuuksia ja että toimielinten välinen sopimus on edelleen täysimääräisesti voimassa. En voi täyttää esittelijä Bögen pyyntöä ja luvata, että yritän saada aikaan julistusta koskevan sopimuksen, ennen kuin sopimusta on edes allekirjoitettu, mutta yritämme vielä, joten katsotaan, kuinka käy. 
Rehn,
   .  Arvoisa puhemies, joulukuussa antamienne myönteisten päätöslauselmien jälkeen komissio antoi helmikuussa puoltavan lausunnon Bulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unioniin. Jos nämä kaksi valtiota suoriutuvat kotitehtävistään moitteettomasti, ne ovat itse asiassa alle kahden vuoden kuluttua edustettuina Euroopan parlamentissa. Niiden edustajat tulevat tänne tarkkailijoiksi liittymissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.
Haluan painottaa samoin kuin 29. maaliskuuta ulkoasiainvaliokunnassa, että puheenjohtaja Barroso ja minä olemme toistuvasti korostaneet, että vaikka liittymisneuvottelujen päättämisen ja liittymissopimuksen allekirjoittamisen perusteella voidaan olettaa, että Bulgarian ja Romanian liittymisehdoista on päästy sopimukseen, se ei kuitenkaan tarkoita, että liittymisvalmistelut olisi saatettu päätökseen. Jäljellä olevien 21 kuukauden aikana Bulgarian ja Romanian on toteutettava oleellisia uudistuksia ja täytettävä täysimääräisesti neuvottelujen kuluessa tekemänsä sitoumukset. Kello käy. Jokainen päivä, jokainen viikko ja jokainen kuukausi ovat tästä lähtien merkityksellisiä. Komissio, jäsenvaltiot ja parlamentti seuraavat erittäin tarkasti molempien valtioiden toimia. Seuranta jatkuu aina liittymiseen asti.
Haluan vakuuttaa teille, että jos komissio katsoo seurantatoimiensa perusteella, ettei Bulgaria tai Romania ole selvästikään valmis EU-jäsenyyteen, en epäröi suosittaa korjausvälineiden käyttöönottoa. Niihin kuuluvat lauseke, joka mahdollistaa liittymisen lykkäämisen vuodella eli vuoteen 2008. Parlamentin jäsenet hyväksyvät varmasti tämän lähestymistavan. Odotan siksi saavani käydä kanssanne säännöllistä vuoropuhelua Bulgarian ja Romanian tekemien sitoumusten täytäntöönpanosta.
Kuten puheenjohtaja Barroso vahvisti puhemies Borrellille viime viikolla lähettämässään kirjeessä, ennen kuin komissio antaa mitään suosituksia asiasta, se ottaa parlamentin näkemykset tarkoin huomioon etenkin julkaistuaan marraskuussa kattavan seurantakertomuksen Romanian ja Bulgarian edistymisestä liittymisvalmisteluissa. Haluankin kiittää erityisesti ulkoasiainvaliokuntaa, sen puheenjohtajaa, esittelijöitä ja koordinaattoreita heidän yhteistyöstään ja erittäin järkevästä ratkaisusta. Tällainen toimintatapa on nähdäkseni perustamissopimuksen mukainen, ja samalla se tuo tässä prosessissa Euroopan parlamentin äänen kuuluviin aidon eurooppalaisen demokratian hengessä.
Vierailin Sofiassa maaliskuun puolessa välissä ja Bukarestissa maaliskuun alussa. Selvitän teille lyhyesti, miten komissio arvio tällä hetkellä näiden kahden valtion edistymistä.
Bulgariaa koskevassa Van Ordenin mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti liittymisneuvottelujen päättämiseen. Bulgaria on todellakin edistynyt vakaasti viime vuosina. Sen on kuitenkin ylläpidettävä vauhtia liittymisvalmisteluissaan. Seuraamme niitä tiiviisti tehostetun seurantamenetelmämme avulla. Bulgarian on toteutettava vakaita ja tehokkaita toimia oikeuslaitoksen uudistamiseksi sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Oikeuslaitoksen uudistaminen etenkin oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen osalta on tärkein tavoite liittymiseen asti. Tämä on ehdottomasti Bulgarian tärkein tavoite.
Siirryn nyt käsittelemään Romaniaa. Romaniaa koskevassa lausunnossaan komissio kehotti sitä toteuttamaan määrätietoisesti vielä tarvittavat uudistukset. Niihin kuuluvat etenkin julkishallinnon ja oikeuslaitoksen uudistusten tehokas täytäntöönpano, korruption torjunta sekä kilpailun, valtiontukien ja ympäristön aloilla tehtyjen sitoumusten täyttäminen. Jäsen Moscovici lisää mietinnössään näihin painopisteisiin järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan ja ulkorajojen valvonnan. Yhdyn täysin hänen näkemyksiinsä. Näiden seikkojen on oltava niiden kriteerien joukossa, joiden perusteella arvioimme Romanian edistymistä liittymisvalmisteluissa.
Romania on alkanut tosissaan toteuttaa toimia liittymisvaatimusten täyttämiseksi etenkin oikeuslaitoksen uudistamisessa ja korruption torjunnassa. Tänään voin ilokseni todeta, että Romanian hallitus on vastikään toimittanut komissiolle ajallaan kaikki neuvottelujen perusteella vaaditut keskeiset strategia-asiakirjat. Ne koskevat korruption torjuntaa, oikeusjärjestelmän uudistusta ja rajojen turvallisuutta. Asiakirjat ovat parhaillaan komission arvioitavana.
Toisella tarkoin seuraamallamme keskeisellä alalla – kilpailun ja valtiontukien alalla – Romania on muun muassa täyttänyt velvoitteensa ja toimittanut teräsalan rakenneuudistusta koskevan kansallisen suunnitelmansa, vieläpä ennen sille asetettua määräaikaa.
Romania on edistynyt myös poliisiyhteistyön alalla, jolla on säädetty uusia santarmilaitosta ja kansallista poliisilaitosta koskevia lakeja. Romania on aloittanut keskustelut määrittääkseen tulevat rajavalvontaa koskevat rahoitussitoumuksensa.
Tämä poliittinen määrätietoisuus on nyt muutettava konkreettisiksi toimiksi. Olen tavannut usein romanialaisten edustajia sekä Bukarestissa että Brysselissä, ja näiden tapaamisten perusteella uskon vahvasti, että uusi hallitus on ymmärtänyt seurantatoimien laajuuden ja merkityksen sekä sen, että konkreettisia tuloksia on saatava aikaan vuoden 2005 ensimmäisellä puoliskolla.
Meidän on mielestäni suhtauduttava varovaisen myönteisesti Romanian liittymisvalmisteluihin. Pelatkaamme reilua peliä. Arvostelulautakunta ei ole vielä tehnyt päätöstään, ja meidän on nyt parasta luottaa Romaniaan eikä epäillä sitä sen valmistellessa liittymistä Euroopan unionin täysivaltaiseksi jäseneksi.
Ennen kuin lopetan, haluan pikaisesti käsitellä Bulgarian ja Romanian liittymisen taloudellisia seurauksia, joihin ministeri Smith viittasi puheessaan. Komission jäsen Grybauskaitė on tehnyt tiivistä yhteistyötä esittelijöiden Bögen ja Dührkop Dührkopin kanssa, jotka olivat aiemmin kollegojani talousarvion valvontavaliokunnassa. Komission kanta asiasta on seuraava. Bulgarian ja Romanian kanssa käydyissä liittymisneuvotteluissa sovitut määrärahat vuosiksi 2007–2009 sisältyvät liittymissopimukseen. Vuosia 2007–2013 koskevat rahoitusnäkymät on jaettava 27 jäsenvaltion EU:ta koskeviin laajoihin menoluokkiin siten, ettei joillekin jäsenvaltioryhmille osoitettavien määrärahojen välillä tehdä eroa. Jotkin näistä määristä voivat olla joka tapauksessa vain hyvin ohjeellisia. Komissio katsoo, että joidenkin jäsenvaltioryhmien ohjeellisten määrien erottelu on toimielinten välisen sopimuksen sanamuodon ja perusajatuksen vastaista.
Lopuksi totean, että Euroopan komissio tukee ja rahoitustukiohjelmistamme tuetaan jatkossakin näiden molempien valtioiden toimia tarvittavien valmistelujen tehostamiseksi. Liittymissopimuksen oikea-aikainen allekirjoittaminen on tärkeää, jotta nykyistä vauhtia voidaan pitää yllä ja jotta voidaan varmistaa Bulgarian ja Romanian liittymisvalmistelujen onnistuminen. Luotan tukeenne tässä asiassa. 
Maat (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, olen hyvin liikuttunut siitä, mitä puheenjohtaja Schmit totesi neuvoston puolesta EU:n sosiaalisista arvoista. Meidän on tarkasteltava tätä laajentumista nimenomaan näiden EU:n arvojen valossa. On täysin selvää, että Romanian ja Bulgarian on aikanaan liityttävä Euroopan unioniin, mutta sekä maatalouden että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan näkökulmasta minun on todettava, ettei toistaiseksi ole merkkiäkään siitä, että rahoitus olisi järjestetty. On täydellinen mysteeri, miten rahoitamme näiden kahden valtion liittymisen. Muistutan teitä mainitsemistanne sosiaalisista oikeuksista ja ylläpitämistämme arvoista. En oleta neuvoston suunnittelevan, että nykyisten 25 jäsenvaltion maaseutualueet rahoittavat tämän laajentumisen. Se olisi ristiriidassa EU:n ylevien arvojen kanssa, joten oletan neuvoston maksavan maksut saman tien käteisellä.
Toinen asiani koskee näiden valtioiden toimintaa uudessa Euroopan unionissa. Komissio otti aiheellisesti esiin rajavalvontaa koskevia kysymyksiä. Huomautan, että nimenomaan erinomaisen elintarviketurvallisuutta koskevan politiikkamme ansiosta Euroopan unioni on saavuttanut korkean tason, ja tällä alalla Romanialla on paljon parantamisen varaa. Teidän on ymmärrettävä, että jos meidän olisi tehtävä päätös nyt, monet Romanian alueet eivät voisi liittyä Euroopan yhtenäismarkkinoihin, kun liittymisen aika koittaa, mutta me myymme samaan aikaan tuotteita niiden markkinoilla. Se, että 30–40 prosenttia Romanian väestöstä elää edelleen maaseudulla ja että tämän väestönosan on saatava sieltä elantonsa, tarkoittaa, ettei Romania ole edistynyt tarpeeksi tällä alalla. Saatan olla kovin suorapuheinen, mutta tarkasteltuani maaseutualueiden sosiaalista rakennetta minun on todettava tämä, koska haluan olla rehellinen.
Haluan onnitella Bulgariaa sen uudistusohjelmasta ja omistusoikeuksia koskevista toimista. Se on onnistunut tekemään hyvää työtä maaseudun kehittämisohjelman täytäntöönpanossa toisin kuin Romania, jota minun on arvosteltava siitä, ettei se ole hyödyntänyt tarpeeksi Sapard-varoja käynnistääkseen maaseudun kehittämisen. Parlamentin olisi siksi tärkeää saada hieman lisäaikaa päätöksentekoon, koska uusi hallitus on saattanut toimet hyvään alkuun, mutta tulokset ovat olleet toistaiseksi kehnoja. Niiden, jotka vertaavat tätä laajentumista edelliseen laajentumiseen, on oltava realistisia. Bulgaria lähentyy kymmentä viimeksi liittynyttä valtiota, mutta Romania on jäljessä maaseudun kehittämisessä, maatalouspolitiikassa, eläintautien torjunnassa ja elintarviketurvallisuutta koskevassa lainsäädännössä. Tämä auttaa määrittämään eurooppalaiset arvomme, jotka ovat meille tärkeitä, joita vaalimme ja jotka ovat mielestämme hyödyksi yhteiskunnalle, mikäli onnistumme säilyttämään ne. Tällä hetkellä minun on valitettavasti todettava, että Romanian maatalouden tilanteessa on paljon kritisoitavaa. 
Millán Mon,
    Arvoisa puhemies, huominen on erittäin tärkeä päivä Euroopan parlamentille, Romanialle, Bulgarialle ja kaikille EU:n kansalaisille. Hyväksymme käytännössä Romanian ja Bulgarian liittymissopimuksen allekirjoittamisen, joka päättää viidennen laajentumisprosessin. Kaakkois-Euroopan vakaus ja kehitys lisääntyvät, ja siten toteutuu myös haave Euroopan uudelleen yhdistämisestä.
Romaniaa koskeva lausunto, josta äänestämme huomenna, on samansuuntainen kuin Moscovicin ensimmäinen mietintö, jonka parlamentti hyväksyi viime joulukuussa. Siinä hyväksyimme Romanian liittymiselle vahvistetun aikataulun ja vaadimme useiden uudistusten täytäntöönpanoa tutuilla aloilla.
Tämä lausunto sopii yhteen myös sen seikan kanssa, että parlamentti haluaa pysyä tiiviisti mukana prosessissa, joka johtaa liittymiseen tammikuussa 2007. Tarkoitan uudistusten seurantaa sekä parlamentin toivetta olla mukana toimissa, mikäli niin kutsutut suojalausekkeet otetaan käyttöön.
Olen siksi iloinen, että komission jäsen Rehn on toistanut sitoumuksensa ottaa parlamentti täysimääräisesti mukaan prosessin loppuvaiheeseen, joka kestää tammikuuhun 2007 saakka, ja olen pannut merkille myös ne sitoumukset, jotka neuvoston puheenjohtaja on antanut tästä asiasta.
Nämä ovat tietenkin ratkaisevia hetkiä Romanian historiassa. Haluan korostaa, miten voimakkaasti Romanian kansa tukee valtionsa liittymistä Euroopan unioniin. Tämä on historiallinen tavoite, jota Romanian kansalaiset tukevat valtavasti ja jota myös maan poliittiset tahot kannattavat. Totesin tämän jälleen kerran tänä aamuna tavatessani useita eri poliittisia puolueita edustavia merkittäviä Romanian parlamentin jäseniä.
Uskon vakaasti, että laajan tuen innostamat Romanian viranomaiset noudattavat jatkossakin liittymissopimuksesta johtuvia sitoumuksiaan erittäin määrätietoisesti ja tarkasti, kuten komission jäsen Rehn juuri sanoi meille.
Romanian on aika liittyä Euroopan unioniin. Se on ensisijainen tavoite, ja toivon, että parlamentti ilmaisee huomenna luottavansa siihen, että Romanian hallitus täyttää nämä odotukset, ja antaa näin ollen puoltavan lausuntonsa. Parlamentti seuraa Romanian liittymisvalmisteluja erittäin tiiviisti. Romania ansaitsee unionin jäsenyyden paitsi historiansa, maantieteellisen sijaintinsa ja kulttuurinsa myös eurooppalaisen tahtonsa ja tietoisuutensa perusteella. 
Wiersma,
   .  Arvoisa puhemies, huomenna Euroopan parlamentti lausuu mielipiteensä Romanian ja Bulgarian liittymisestä Euroopan unioniin. Suunniteltuun liittymispäivään on kuitenkin vielä 20 kuukautta, ja moniin niistä kysymyksistä, joista parlamentissa on keskusteltu pitkään, ei ole saatu vielä vastausta. Romanian tilanne on suurin huolenaiheemme. Siellä tarvitaan kiireesti joitakin julkishallintoa ja oikeuslaitosta koskevia uudistuksia. Korruption torjumiseksi on toteutettava aiempaa määrätietoisempia toimia, ja lehdistön vapaudesta ja riippumattomuudesta on annettava entistä parempia takuita. Nämä seikat on monien muiden seikkojen ohella mainittu komission kertomuksissa ja parlamentin esittelijöiden mietinnöissä. Neuvoston ja komission tapaan haluamme edelleen painostaa Bulgariaa ja etenkin Romaniaa, jotta tarvittavat uudistukset saadaan todellakin toteutettua sovituissa määräajoissa.
Romaniassa todetut puutteet ovat niin vakavia, että kyllä-äänemme merkitsee hetkellä ehdollista hyväksyntää. On olemassa edelleen se mahdollisuus, että suojalausekkeet otetaan käyttöön, jotta Euroopan unionia voidaan suojella mahdollisten puutteiden kielteisiltä vaikutuksilta. Jos jommankumman valtion puutteet ovat liian vakavia, sen liittymistä voidaan jopa lykätä. Koska parlamentin ei pidä vain katsella sivusta, kun näiden valtioiden toimia seurataan ja päätetään siitä, sovelletaanko suojalausekkeita tai lykätäänkö liittymistä, olemme pyytäneet neuvostolta ja komissiolta, että saamme osallistua aktiivisesti seuranta- ja päätöksentekoprosessiin aina liittymispäivään saakka. Tänä iltapäivänä kuulemamme puheet osoittavat, että neuvosto ja komissio ovat valmiita ottamaan parlamentin mukaan. Tämä vahvistaa Euroopan parlamentin asemaa ja ennen kaikkea lisää laajentumisprosessin demokraattista valvontaa, ja se on nähdäkseni myös poliittinen sopimus. Jos parlamentin laajalla enemmistöllä on syytä epäillä Romanian tai Bulgarian edistymistä tai valmiustasoa prosessin myöhemmässä vaiheessa, neuvosto ja komissio tuskin voivat sivuuttaa parlamentin näkemystä, jos ne haluavat välttää suuria poliittisia kiistoja. Huomiseen puoltavaan lausuntoomme sisältyy siis ehtoja. Se on myös eräänlainen poliittinen sopimus ehdokasvaltioiden kanssa. Se viestittää niille, että ne ovat seuraavien 18 kuukauden aikana kärkipäässä ensisijaisten tavoitteidemme luettelossa ja että ratkaiseva peruste on loppujen lopuksi niiden oma sitoumus. 
Lambsdorff,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti äänestää huomenna Bulgarian hyväksymisestä Euroopan unioniin, ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta haluan onnitella esittelijä Van Ordenia asiaa koskevasta perusteellisesta mietinnöstä, jossa on saatettu hyvin tasapainoon yhtäältä Bulgarian valtavat edistysaskeleet ja toisaalta ongelmat, jotka on vielä ratkaistava, kuten tiedämme. On selvää, että Bulgaria on oikealla tiellä kohti Euroopan unionin jäsenyyttä, jonka on tarkoitus toteutua vuonna 2007. Sen vuoksi Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä äänestää Bulgarian liittymisen puolesta, ja lupaamme tukea sitä jatkossa kriittisessä mutta rakentavassa hengessä.
Bulgarian hallitus on osoittanut pystyvänsä täyttämään liittymiskriteerit ja panemaan uskottavasti täytäntöön siltä vaaditut asiat. Tämä myönteinen vauhti on säilytettävä myös jatkossa, ja varsinkaan nyt kesäkuussa järjestettävien vaalien kynnyksellä uudistustoimet eivät saa hidastua etenkään jo mainituissa asioissa, kuten Bulgartabac-yhtiön yksityistämisessä ja rikoslainsäädännössä.
On totta, että tämä on tärkeä päivä Euroopan unionille, joten haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja sanoa muutaman sanan tulevaan laajentumiskierrokseen liittyvästä tekijästä, joka on keskeinen koko Euroopan unionin kannalta, nimittäin mietinnössä esitettyjen suorituskykyä koskevien kriteerien tosiasiallisesta täyttämisestä. Meidän on säilytettävä Euroopan unionin uskottavuus – joka on edellytyksenä sille, että kansalaiset tukevat sekä liittymisprosessia että koko Euroopan unionin tekemää työtä – ja tämä on mahdollista vain, jos ehdokasvaltioita arvioidaan jatkuvasti niiden oman toiminnan ja omien ansioiden perusteella. Ryhmäni pitää ehdokasvaltioiden yksilöllistä arviointia hyvin tärkeänä ainoastaan tästä syystä – ja totean tämän jäsen Moscovicin hyväksi – eikä siksi, että se epäilisi näiden kahden ehdokasvaltion mahdollisuuksia liittyä Euroopan unioniin.
Onkin myönteistä, että komissio on omaksunut johdonmukaisen lähestymistavan. Komission jäsen Rehn on todennut selvästi, ettei hän epäröi suosittaa suojalausekkeen soveltamista, mikäli hän katsoo sen tarpeelliseksi. Pidämme huolen siitä, ettei tämä jää pelkäksi lupaukseksi vaan että näin myös tarvittaessa tehdään. Ryhmäni on iloinen, että parlamentti otetaan täysimääräisesti mukaan tähän prosessiin. Etenkin nähtyäni, miten halpamaisesti useat Euroopan kansanpuolueen ryhmään kuuluvat kollegat käyttäytyivät tänään lounastauolla, olen lisäksi sitä mieltä, että meidän pitäisi käydä tämä keskustelu Brysselissä eikä Strasbourgissa. 
Lagendijk,
   . Arvoisa puhemies, viime vuoden joulukuussa ryhmäni äänesti Moscovicin mietintöä vastaan, koska siinä suhtauduttiin Romaniaan mielestämme aivan liian myönteisesti ja koska siihen ei sisältynyt minkäänlaista kehotusta ryhtyä toimiin oleellisten ongelmien poistamiseksi, kuten korruption torjumiseksi tai tiedotusvälineiden riippumattomuuden ja lehdistön vapauden takaamiseksi. Totean nyt aivan rehellisesti, että jos Nastasen puolue olisi voittanut vaalit viime vuoden joulukuussa, ryhmäni olisi ollut helppo tehdä päätös. Olisimme äänestäneet huomenna Romanian liittymistä vastaan. Romanian entinen hallitus pikemminkin lisäsi ongelmia kuin auttoi ratkaisemaan niitä, mutta maassa on onneksi nyt uusi hallitus, jonka painopisteet ovat samansuuntaisia parlamentin huolenaiheiden kanssa. Sen jälkeen, kun uusi hallitus astui virkaan, se on ilmaissut selvästi pyrkivänsä tosissaan käsittelemään äsken mainitsemiani ongelmia. Uuden hallituksen aloitettua työnsä entiset ministerit ja entiset parlamentin jäsenet ovat menettäneet oikeudellisen koskemattomuutensa. Kaksikymmentäviisi korkea-arvoista poliisipäällikköä, joita epäillään korruptiosta, on erotettu, ja entisiä ministereitä vastaan on tarkoitus aloittaa rikosoikeudenkäyntejä korruption vuoksi.
Lyhyesti sanoen uusi hallitus, etenkin oikeusministeri, ansaitsee tukemme. Kaikille niille, jotka aikovat äänestää vastaan, haluan sanoa, että nykyistä hallitusta vastaan äänestäminen tarkoittaa, että sitä rangaistaan entisen hallituksen virheistä. Tämä horjuttaisi uutta hallitusta, enkä todellakaan halua vanhaa hallitusta takaisin valtaan. Kehotankin teitä äänestämään uuden hallituksen puolesta, mutta älkää tehkö sitä ehdoitta. On tärkeää, että parlamentti pitää edelleen ohjat käsissään Romanian liittymisen yhteydessä, ja tämän vuoksi olen ehdottanut, että komissiolta ja neuvostolta pyydetään sitoumusta siitä, että parlamentti otetaan varmasti mukaan laajentumisprosessiin myös huomisen jälkeen. Olen tyytyväinen esittelijän yhteistyöhön ja iloinen myös siitä, että yhteistyö parlamentin jäsenten kanssa on ollut menestyksekästä. Erityisen iloinen olen komission jäsenen Rehnin tänään antamasta sitoumuksesta, joka sisältyi myös puheenjohtaja Barroson puhemies Borrellille lähettämään kirjeeseen.
Jos jäsenyyden lykkäämistä koskevien suojalausekkeiden soveltaminen osoittautuu tarpeelliseksi jossain vaiheessa seuraavien 18 kuukauden aikana, parlamentti osallistuu täysimääräisesti asian käsittelyyn. Jos parlamentti katsoo, että vuonna 2005 tai 2006 on toteutettu liian vähän uudistuksia ja että sen vuoksi on aiheellista aloittaa lykkäysmenettely tietyillä aloilla, joihin kuuluu myös korruption torjunta, tämä on mahdollista. Näin syntyy poliittinen tilanne, jonka vuoksi komission ja neuvoston on ryhdyttävä toimiin sekä yhteisön tasolla että kansallisella tasolla. Emme saa myöskään unohtaa, että Romanian ja Bulgarian kanssa tehtävä sopimus on vielä ratifioitava ja että niiden parlamentit ottavat jatkossa huomioon sen, mitä Euroopan parlamentissa todetaan.
Minun viestini tai oikeastaan meidän viestimme uudelle hallitukselle on seuraava: kyllä, luottamuksemme teihin voittaa epäilymme, mutta tehkää kaikkenne uudistusten toteuttamiseksi. Muistakaa, että Euroopan parlamentti seuraa jatkossakin toimianne erittäin kriittisesti, ja kuten komission jäsen jo totesi, emme epäröi soveltaa lykkäysmenettelyjä tarpeen vaatiessa. 

Meijer,
   .  Arvoisa puhemies, Bulgariaa ja Romaniaa ei hyväksytty välittömästi suurella laajentumiskierroksella vuonna 2004, koska neuvottelut eivät olleet edenneet niiden kanssa yhtä hyvin kuin muiden.
Bulgariasta haluan todeta, että siellä rakennetaan suuria teitä ja lentokenttiä kiinnittämättä lainkaan huomiota kansanterveyteen, luontoon, ympäristöön tai voimassa oleviin EU:n säännöksiin. Myöskään suurta romaniväestöä ei kohdella läheskään tasa-arvoisesti huolimatta Euroopan unionin tukemista hankkeista. Köyhyyttä ja työttömyyttä on valtavasti. Nykyinen hallitus on vallassa yhden henkilön tilapäisen suosion ansiosta: tämä henkilö on mies, joka halusi olla kuningas mutta jolla ei ole maininnan arvoisia järjestäytyneitä ja yhtenäisiä tukijoukkoja. Tämä kummallinen tilanne luultavasti päättyy 25. kesäkuuta järjestettävien vaalien jälkeen. Koska Bulgaria ei ole sen huonompi kuin jotkin vuonna 2004 jäseniksi hyväksytyt valtiot, tämä kritiikki ei voi olla tarpeeksi hyvä syy odottaa vuotta 2007 pitempään.
Romanian jäsenyys on huomattavasti kyseenalaisempi. Viime vuosina ei ole ollut takuita lehdistön, oikeuslaitoksen eikä kansalaisjärjestöjen riippumattomuudesta. Vaikka Romania on hyväksytty Euroopan unionin ehdokasvaltioksi, minusta tuntuu, että se kunnioittaa enemmän Yhdysvaltoja ja Turkkia. Romanian tilanne on niin huono, että naapurivaltio Moldova on menettänyt kokonaan intonsa liittyä takaisin siihen. Hallitus on laiminlyönyt tehtäviään, mutta villin lännen malliin toimivalle taloudelle on kyllä tehty tilaa. Louhiakseen mineraaleja halvalla Romania vuokraa ulkomaalaisia roistoja, jotka käyttävät vaarallisia kemikaaleja, jotka voivat saastuttaa vakavasti maaperää, pohjavettä ja jokivettä. Naapurimaassa Unkarissa, joka on aiemmin joutunut kärsimään Romaniasta tulleesta myrkyllisestä jokivedestä, ihmiset pelkäävät etukäteen Romanian Alban maakunnassa sijaitsevassa Rosia Montanassa toteutettavaa kullantuotantohanketta, jossa käytetään syanidia. Romania on lisäksi sopinut Yhdysvaltojen kanssa siitä, että ne vaikeuttavat Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen toimintaa. Romania on Yhdysvaltain puolustusministerin Rumsfeldin "uuden Euroopan" näyteikkuna.
Romanian suoritus on huonompi kuin yhdenkään tähän mennessä jäseneksi hyväksytyn valtion. Se voisi sinänsä olla syy hylätä Romanian jäsenyys toistaiseksi. Ryhmäni kuitenkin puolustaa alhaisesta elintasosta kärsivien Euroopan valtioiden oikeutta liittyä Euroopan unioniin pikaisesti, mikäli ne eivät aikaile ihmisoikeuksia, demokratiaa ja ympäristöä koskevien vaatimusten täyttämisessä. Romanian hyväksyminen jäseneksi ilman ehtoja vaikeuttaisi Turkin painostamista kelvolliseksi demokraattiseksi valtioksi ennen kuin se hyväksytään Euroopan unioniin. Se sitä paitsi poistaisi kaikki varteenotettavat syyt viivyttää neuvotteluja Kroatian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa, jotka olivat toivoneet voivansa liittyä unioniin yhtä aikaa Romanian kanssa. Emme tiedä, miten Romania kehittyy lyhyellä aikavälillä uuden hallituksen johdolla. Emme myöskään tiedä, onko nykyisiin ongelmiin odotettavissa ratkaisua lähiaikoina. Tämän vuoksi on asianmukaista, että jäsenyyden lykkäämismahdollisuus on edelleen olemassa kannustimena. Tämä oikeus on oltava paitsi neuvostolla myös parlamentilla. 
Belder,
   .  Kiitoksia, arvoisa puhemies. Moscovicin mietintö Romanian liittymisestä Euroopan unionin jäseneksi on erinomainen, koska se on selkeä ja suorapuheinen. Siinä käsitellään sekä aikaansaatuja tuloksia että puutteita tässä Bukarestin pitkän ja vaivalloisen Brysselin-matkan ratkaisevassa vaiheessa. Mietinnön 6 kohdassa esittelijä korostaa eurooppalaisia velvoitteita, joita Romanian hallitus ei ole vielä täyttänyt. Lainsäädännölliset ja hallinnolliset uudistukset sekä korruption torjunta eivät ole suotta luettelon kärkipäässä. Tilanteesta hyvin perillä olevan tiedottajan mukaan meidän ei pidä missään tapauksessa epäillä Romanian uuden oikeusministerin Monica Macovein rehellisyyttä ja sitoumuksellisuutta, vaikka hän kohtaa paljon vastustusta jopa omassa ministeriössään. Komission pitäisi mielestäni ilmaista hänelle avoimesti tukensa. Tällaisella myönteisellä viestillä voisi olla kaksinkertainen vaikutus, koska se otettaisiin vastaan myös Romanian ulkopuolella. Kannatan siksi myös sitä, mitä jäsen Lagendijk sanoi asiasta. Komissio voisi lisäksi innostaa Romanian hallitusta tehostamaan korruption torjuntaa "Älä anna lahjuksia" -kampanjan tapaan, sillä tällä epäkohdalla on viime kädessä vaikutuksia koko yhteiskuntaan.
Toivon vilpittömästi, että Moscovicin mietintö edistää Romanian mahdollisuuksia liittyä Euroopan unioniin vastuullisena jäsenenä – 1. tammikuuta 2007. Itse asiassa toivon samaa myös Van Ordenin erinomaisen Bulgariaa koskevan mietinnön osalta. 
Vaidere,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on tärkeää, että Bulgaria ja Romania pystyvät täyttämään Euroopan unionin jäsenyydestä johtuvat velvoitteet. Se on tärkeää myös Euroopan unionin kannalta, jotta laajentumisesta ei aiheudu riskejä unionille itselleen.
Kun otetaan huomioon Transdniesterin ja Balkanin tilanteet etenkin salakuljetuksen ja ihmiskaupan osalta, on tärkeää, että ulkorajat ovat täysin Euroopan unionin vaatimusten mukaiset. Tästä syystä ehdotinkin, että Euroopan parlamentin päätöslauselmassa Romanian ja Bulgarian hallituksia kehotetaan kiinnittämään huomiota erityisesti uusien ulkorajojen turvallisuuteen. Ulkoasiainvaliokunta on tukenut ehdotustani.
Latvian edustajana tiedän erittäin hyvin, miten valtavasti valtioiden on tehtävä töitä ja miten tärkeitä päätöksiä niiden on tehtävä nimenomaan Euroopan unioniin liittymistä edeltävinä vuosina. Romania ja Bulgaria ovat toteuttaneet merkittäviä uudistuksia valmistautuessaan Euroopan unionin jäsenyyteen. Mielestäni on nyt oleellista, ettei nykyistä vauhtia hidasteta ja että alulle pantuja uudistuksia jatketaan kiinnittämällä huomiota erityisesti valtion sisäisiin asioihin, parantamalla oikeusjärjestelmää ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ja etenkin – tätä asiaa haluan erityisesti korostaa – tehostamalla korruption torjuntaa sekä varmistamalla Euroopan unionin ulkorajojen turvallisuus. Romanian ja Bulgarian uudistuksilla on myönteinen vaikutus paitsi valtioidensa kansalaisten hyvinvointiin myös Länsi-Balkanin kehitykseen. Haluan tuoda esiin erityisesti naapurivaltio Moldovan tilanteen. Kun Bulgariasta ja Romaniasta tulee Euroopan unionin jäsenvaltioita, rauhaan, vakauteen ja vaurauteen perustuvista arvoista voi tulla siellä todellisuutta lähitulevaisuudessa. Bulgarian ja Romanian tapauksessa meidän on mielestäni katsottava tulevaisuuteen rakentavassa hengessä. Jos joitakin asioita ei ole vielä ratkaistu, meidän on tarjottava valtioille niiden tarvitsemaa tukea, jotta ne voivat täyttää lainsäädännölliset vaatimukset jäsenyyden ensimmäisistä päivistä alkaen. Euroopan parlamentin Romanialle ja Bulgarialle antama poliittinen tuki vain lisää niiden määrätietoisuutta ja tarjoaa poliittista pääomaa uudistusten aktiiviseen jatkamiseen. 
Battilocchio (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun Nuovo PSI -puolueen puolesta ja kuulun myös valtuuskuntaan EU:n ja Romanian välisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa. Meidän on toistettava Euroopan parlamentin aiemmin esittämät vaatimukset ja vaadittava ponnekkaasti, että Romanian hallituksen on puututtava ratkaisematta olevaan ongelmaan, joka koskee keskeytyneitä romanialaisten lasten kansainvälisiä adoptioprosesseja, sillä nämä lapset ovat joutuneet odottamaan kauan – liian kauan – uusiin perheisiinsä pääsemistä. Monista lupauksista ja hyvän tahdon ilmauksista huolimatta toistaiseksi ei ole tehty mitään ratkaisevaa, ja aika kuluu, eivätkä toimivaltaiset viranomaiset ole toteuttaneet mitään virallisia toimia.
Kyseiset lapset ovat usein joutuneet kokemaan kovia, ja heitä pidetään julkisissa laitoksissa, joissa minulla oli tilaisuus vierailla. Laitokset ovat vanhoja ja ränsistyneitä, ja niistä puuttuu hellyys ja inhimillinen lämpö. Meidän on pyrittävä estämään se, että nämä lapset saavat vielä toisenkin iskun vasten kasvojaan.
Uusien perheiden tapaaminen on antanut näille lapsille toivoa erilaisesta elämästä ja paremmasta tulevaisuudesta. Tehkäämme kaikkemme, jotta tämä toivo ei muuttuisi pettymykseksi ja jotta näiltä lapsilta ei lopulta evättäisi oikeutta rauhalliseen ja onnelliseen lapsuuteen. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijöitä Moscovicia ja Van Ordenia ja totean, että tänä iltapäivänä käymämme keskustelu on jopa tärkeämpi kuin Romanian ja Bulgarian varsinainen liittyminen.
Komission ja neuvoston tänään antamat lausunnot vahvistavat oleellisesti parlamentin toimivaltuuksia ja laajentavat ne hyväksyntämenettelyn tiukkojen rajojen ulkopuolelle. Tämä lausunto on erittäin merkittävä ennakkotapaus, jota emme voi emmekä saa jättää huomiotta jatkossa.
On selvää, että Euroopan parlamentin poliittiset ja talousarviota koskevat oikeudet on säilytettävä, ja, arvoisa puhemies, parlamentin ei mielestäni pidä epäröidä vaatia tänä aamuna annettujen sitoumusten noudattamista siinä tapauksessa, että niitä ei noudateta. Nähdäkseni meillä ei kuitenkaan tällä hetkellä ole mitään syytä epäillä asiaa.
Arvoisa puhemies, sen lisäksi, että parlamentin oikeudet on säilytettävä, huomautan, ettei Romania ja Bulgaria saa joutua kärsimään tämänhetkisistä Euroopan unionin eri toimielinten välisistä budjettikiistoista tai poliittisista erimielisyyksistä. Arvoisa puhemies, jotta liittymissopimus voidaan allekirjoittaa suunnitelmien mukaisesti 26. huhtikuuta, parlamentin on mielestäni huomenna hyväksyttävä sovituin varauksin – jotka ovat nähdäkseni enemmänkin kuin riittävät – ne puoltavat lausunnot, joita esittelijät ovat ehdottaneet ulkoasiainvaliokunnan asettamin ehdoin.
Arvoisa puhemies, tämänpäiväisten toteamusten mukaan Euroopan parlamentin toimivaltuudet siis pysyvät ennallaan, joten se voi tarvittaessa ottaa ansaitsemansa roolin. Nyt kuitenkin vaadin, että meidän on huomenna hyväksyttävä tänään esitetyt puoltavat lausunnot kaikkine varauksineen, joita pidän riittävinä. 
Dobolyi (PSE )
    Arvoisa puhemies, olemme saattaneet lähestulkoon päätökseen prosessin, joka on Bulgarian kohdalla ollut erittäin pitkä. EU:n laajentuneeseen perheeseen johtavaa tietä on pidetty Bulgariassa ensisijaisena tavoitteena, joka on ulottunut usean hallituksen toimikaudelle, ja hallituksilla on ollut kansalaisten tuki takanaan. Nyt meidän käsissämme olevalla päätöksellä jatketaan Euroopan uudelleen yhdistämistä, jonka Euroopan parlamentti aloitti kaksi vuotta sitten tässä samassa rakennuksessa kymmenen uuden valtion jäsenyydellä.
Tämän laajentumisen ansiosta voimme laajentaa vakauteen, rauhaan ja vaurauteen perustuvan alueen Romaniaan ja Bulgariaan. Näin voimme levittää arvoja, joita noudatetaan demokratiaan, moniarvoisuuteen ja oikeusvaltion periaatteisiin perustuvassa Euroopassa. Kuten esittelijä Van Orden toteaa tasapainoisessa mietinnössään, Bulgarian on vielä jatkettava työtä, jotta se pystyy täyttämään velvoitteensa. Komission jäsenen Rehnin, jäsen Wiersman ja muiden kollegoiden tavoin olen iloinen myös siitä, että parlamentilla on jatkossakin oma tehtävänsä valmisteluprosessin seurannassa. Kehotan siksi bulgarialaisia ystäviämme jatkamaan erinomaista työtä, jonka he aloittivat monta vuotta sitten ja jonka ansiosta voimme päättää tämän vaiheen 1. tammikuuta 2007.
PSE-ryhmän puolesta haluan todeta, että olemme valmiita toivottamaan bulgarialaiset tervetulleiksi yhteisöön, johon he ovat aina kuuluneet, sillä meillä on yhteinen historia ja kulttuuri sekä yhteiset arvot. Näin teemme lopun keinotekoisesta erosta, kuten Romaniankin tapauksessa. Unkarilaisena parlamentin jäsenenä olen iloinen voidessani tässä yhteydessä sanoa muutaman sanan myös Romaniasta, koska uskon, että tämä laajentuminen tuo ratkaisun Romaniassa elävän kaksimiljoonaisen unkarilaisväestön tilanteeseen ja että vuodesta 2007 lähtien voimme elää yhteisessä Euroopassa, jossa ei ole rajoja. 
Neyts-Uyttebroeck (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan esittää kiitokseni paitsi esittelijöille Van Ordenille ja Moscovicille myös niille parlamentin jäsenille, jotka ovat ohjanneet Bulgarian ja Romanian toimia viime vuosina. Haluan mainita erityisesti Baroness Nicholsonin, joka on tehnyt näin Romanian kohdalla väsymättä ja antaumuksellisesti.
Koska ryhmäni laaja enemmistö hyväksyy Romanian kanssa tehtävän liittymissopimuksen, keskityn puheessani siihen. Vaikka Romanian valmiusaste on edelleen kyseenalainen oikeusasioissa, korruption torjunnassa ja ulkorajojen valvonnassa, arvostamme ja kannatamme varauksettomasti nykyisen hallituksen parhaillaan toteuttamia laajoja toimia, joilla pyritään korjaamaan nämä puutteet. Haluan todeta, että olemme kiitollisia komission ja neuvoston lupauksesta ottaa parlamentti jatkossakin mukaan vielä edessä oleviin myöhempiin vaiheisiin. Yhteistyö, jota parlamentti, komissio ja neuvosto ovat aiemmin tehneet joko varjoesittelijöidensä tai koordinaattoreidensa kautta, on ollut esimerkillistä, ja he ovat siten poistaneet suurimmat epäilymme. Kuten tiedätte, nämä epäilyt koskivat pääasiassa pitkää 20 kuukauden ajanjaksoa, joka jää 25. huhtikuuta tapahtuvan sopimuksen allekirjoittamisen ja 1. tammikuuta 2007 toteutuvan varsinaisen liittymisen väliin.
Kun meille on nyt luvattu, että saamme toimielimenä osallistua mahdolliseen suojalausekkeen soveltamismenettelyyn, ilmaisemme jälleen varauksettoman tukemme Romanialle, valtiolle, jolla on tällä hetkellä kaikki edellytykset sille, ettei kyseistä lauseketta tarvitse soveltaa. Tämä on tietenkin erittäin harras toiveeni. Romania voi joka tapauksessa luottaa tukeemme ja myötätuntoomme. 
Horáček (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kannatamme Bulgarian liittymistä EU:hun, koska sen jäsenyydellä on tärkeä poliittinen merkitys, mutta uudistuspyrkimykset eivät saa hiipua. Emme kuitenkaan äänestä Van Ordenin mietinnön puolesta sen nykyisessä muodossa, koska siitä puuttuu joitakin asioita ja koska joitakin seikkoja, esimerkiksi ihmisoikeuksia, on käsitelty liian epämääräisesti. Bulgarian viranomaisten on laadittava selkeä toimintasuunnitelma ihmiskaupan torjumiseksi ja pantava se täytäntöön. Psykiatrisissa hoitolaitoksissa olevien potilaiden oloja on parannettava. Vähemmistöt, etenkin romanit, on integroitava yhteiskuntaan nykyistä paremmin. Demokraattiset oikeudet ja sananvapaus sekä Århusin yleissopimuksessa vahvistetut periaatteet ja tiedon saanti on taattava, sillä olemme olleet järkyttyneitä ympäristöalan kansalaisjärjestöjen ja kansalaisaloitteiden edustajille esitetyistä uhkailuista. Kollegani Harms puhuu Kozloduyn ja Belenen ydinvoimaloihin liittyvistä ympäristöongelmista.
Monimuotoista korruptiota on torjuttava tarmokkaasti, ja kaikki mahdollinen on tehtävä niiden 14 bulgarialaisen merimiehen kohtalon selvittämiseksi, jotka katosivat Hera-aluksen upottua Mustaanmereen helmikuussa 2004. 
Remek (GUE/NGL ).
    Edustan yhtä uutta jäsenvaltiota, jolle on jo annettu mahdollisuus liittyä Euroopan yhteisöön, ja haluan ilmaista tukeni Bulgarian ja Romanian tulevalle jäsenyydelle esittelijöidemme tänään esittämien suositusten mukaisesti. Bulgarialle ja Romanialle on mielestäni annettava samat mahdollisuudet kuin meille, mikäli niiden kansalaiset päättävät hyödyntää niitä. Tarvittavat vaatimukset on tietenkin täytettävä, mutta näille valtioille on annettava sen jälkeen mahdollisuus osoittaa, että niillä on jotain annettavaa EU:lle etenkin, kun viime aikoina on ollut havaittavissa yhä enemmän merkkejä siitä, että tulevaisuudessa EU:hun liittyy valtioita, jotka sijaitsevat melko kaukana varsinaisesta Euroopasta. EU:n porteilla odottaminen on tehokas motiivi, mistä on osoituksena toiminnan vilkastuminen Bulgariassa ja Romaniassa. Emme saa myöskään unohtaa, että Bulgaria ja Romania ovat Balkanin maita. Uskon, että Balkan pysyy huomattavasti rauhallisempana alueena, jos nämä kaksi valtiota kuuluvat EU:hun. 
Piotrowski (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Brysselissä pidetyssä viimeisimmässä kokouksessa ulkoasiainvaliokunnan selkeä enemmistö äänesti Bulgarian ja Romanian Euroopan unionin jäsenyyshakemusten hyväksymisen puolesta. Ulkoasiainvaliokuntaan kuuluvat Itsenäisyys/demokratia-ryhmän jäsenet äänestivät hakemusten hyväksymisen puolesta, koska emme aio pilata näiden kahden Euroopan valtion suunnitelmia liittyä muuhun Eurooppaan. Tiedämme hyvin, että Bulgaria ja Romania ovat edistyneet valtavasti poliittisissa ja taloudellisissa uudistuksissa, mutta samalla meistä tuntuu, että meidän velvollisuutenamme on varoittaa niiden kansalaisia liiallisesta optimistisuudesta.
Vaikka komission virallisissa asiakirjoissa todetaan, että Euroopan unionin tavoitteena on vahvistaa kansojensa välistä solidaarisuutta kunnioittamalla kuitenkin niiden historiaa, kulttuuria ja perinteitä, tämä on itse asiassa kaukana totuudesta. Solidaarisuus ei ole enää Euroopan unionin ensisijainen tavoite, vaan todella merkityksellinen seikka on omituinen tavaramerkki nimeltä kilpailukyky, joka on kirjattu Lissabonin strategian uusimpaan versioon. EU:n uudet jäsenvaltiot eivät ole saaneet tarpeeksi rahoitusta, mikä tarkoittaa, että nykyiset toimet vain kasvattavat alueiden ja valtioiden välisiä eroja. On suuri vaara, etteivät Bulgaria ja Romania saa todellista kehitysapua vaan joutuvat ainoastaan maksamaan Euroopan unionin byrokraattisen rakenteen ylläpidosta suorittamalla maksuja EU:n talousarvioon. 
Libicki (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minun on valitettavasti todettava, että tämänpäiväistä keskustelua ovat hallinneet kirjanpitäjät ja byrokraatit. Minusta oli siksi ilahduttavaa, että neuvoston edustaja Schmit kiinnitti huomiomme asiaan, jonka pitäisi itse asiassa olla päivänselvä, nimittäin siihen, että tämä on todellakin historiallinen hetki etenkin Bulgarialle ja Romanialle. Näiden kahden valtion liittyminen unioniin tarkoittaa, että Euroopan kulttuurin, perinteen ja oikeusjärjestelmän vastaiseen Jaltan sopimukseen perustuvat jaot lopultakin häviävät kartalta. Nämä kaksi valtiota, jotka toivotamme tervetulleiksi Euroopan unioniin, ovat kuitenkin perinteisesti kuuluneet eurooppalaisen kulttuurin piiriin. Itsenäistyttyään yli 100 vuotta sitten ne ovat tarmokkaasti pyrkineet vakiinnuttamaan asemansa nykyaikaisina valtioina, jotta ne voisivat tulla osaksi länsieurooppalaista kulttuuria. Kukaan tänään paikalla olevista ei ole voinut olla kuulematta esimerkiksi nimiä Brancusi, Eliade ja Carmen Sylva, joka oli Romanian kuningattaren 90 vuotta sitten käyttämä salanimi, jolla hän julkaisi kuuluisia kirjoituksiaan.
Samoin Bulgaria vapautti itsensä ottomaanien vallasta, kun se saavutti itsenäisyyden ja kutsui hallitsijakseen länsieurooppalaisen Sachsen-Coburg-Gothan hallitsijasuvun edustajan. Tämän hallitsijasuvun edustaja, Bulgarian nykyinen pääministeri, johtaa nyt Bulgarian menestyksekkäästi Euroopan unioniin. Meidän on toivotettava nämä maat tervetulleiksi ja oltava iloisia siitä, että ne liittyvät Euroopan kansakuntien perheeseen. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, Itävallassa vajaa vuosi sitten järjestetyn Eurooppa-vaalikampanjan aikana tuolloin meneillään olevasta kymmenen valtion liittymisprosessista huolissaan olleet kansalaiset kysyivät suurimpien puolueiden kärkiehdokkailta Hannes Swobodalta ja Ursula Stenzeliltä, mikä on myöhemmin liittyvien ehdokasvaltioiden tilanne. He vastasivat, ettei asia ole ajankohtainen.
Viimeistään nyt esillä olevista mietinnöistä käy ilmi, miten suuresti tällä lausunnolla huijattiin äänestäjiä – kuten oli tarkoituskin. Päänsä pensaaseen työntämisestä on tullut järjestelmällinen toimintatapa, sillä näiden uusien ennenaikaisten liittymisprosessien pysäyttämistä puoltavat syyt vain lisääntyvät. Niitä ovat korruptio, hallinto ja se tosiasia, että EU:n perustuslain kohtalo on vielä epävarma. Me emme ole valmiita ottamaan tätä askelta.
Jos pyritään mahdollistamaan unionin toimivuus ja tosiasiallinen demokratia, se, mikä parlamentin on tarkoitus hyväksyä huomenna, on edesvastuutonta. Se on viime kädessä jopa nyt unioniin pyrkivien valtioiden etujen vastaista. 
Ferber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja – olen iloinen nähdessäni teidät paikalla, vaikka ette kuuntelekaan – arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän parlamentin jäsenten tehtävänä on arvioida kahta asiaa, ja ensimmäiseksi arvioimme sitä, onko parlamentin jäsenten oikeudet turvattu laajentumisprosessissa. Ryhmäni tiedottajana budjettivaliokunnassa, joka hyväksyi eilen illalla yksimielisesti Dührkop Dührkopin mietinnön, voin sanoa, ettei Euroopan parlamentin budjettioikeuksia ole mielestäni otettu huomioon tämän laajentumisen yhteydessä.
Arvoisa komission jäsen, kun toteatte, että otatte Euroopan parlamentin kannan huomioon, en pidä sitä sitovana lausuntona, josta olisi meille hyötyä oikeudellisessa mielessä. Mitään ei ole taattu. Analysoidessani EU:n sisäistä toimintaa minusta on selvää, ettei parlamentin oikeuksia oteta huomioon niin kuin pitäisi.
Toiseksi meidän on arvioitava, täyttävätkö Bulgaria ja Romania liittymiskriteerit. Milloin meidän on tarkoitus antaa lausuntomme asiasta, jos ei perustamissopimuksen mukaan pakollisessa äänestyksessä, joka toimitetaan huomenna? Pitäisikö minun muistuttaa, mitä parlamentti on vuosi toisensa jälkeen todennut kehityskertomusten yhteydessä etenkin Romanian tilanteesta? Minä en havaitse minkäänlaista kehitystä. Kun yritän hahmottaa tilannetta vuoden 2006 loppuun mennessä, en voi kuvitella, että tavoite saavutetaan. Ehdotin, että Bulgarian ja Romanian jäsenyyshakemuksista äänestetään täysistunnossa vasta seuraavan kehityskertomuksen esittämisen jälkeen, mutta se ei valitettavasti ollut mahdollista.
Totean siksi erittäin selvästi – ja voin sanoa tämän myös joidenkin kotimaatani edustavien jäsenten puolesta – ettemme voi tällä hetkellä antaa puoltavaa lausuntoa etenkään Romanian tapauksessa.
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan esittää lämpimät kiitokset esittelijöille heidän tekemästään erittäin huolellisesta ja kattavasta työstä. Mietinnöt ovat hyvin suorasanaisia, minkä vuoksi ne saattavat vaikuttaa kriittisemmiltä kuin on tarkoitus, mutta on oikein, että nämä näkökohdat tuodaan esiin.
Haluan kiittää myös neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä, sillä sekä ministeri Schmit että komission jäsen Rehn ovat nähneet paljon vaivaa pyrkiessään ottamaan huomioon parlamentin toiveet ja ajatukset. Tiedän, että heillä oli monia oikeudellisia esteitä voitettavanaan. Hyväksyn periaatteessa, mitä jäsen Ferber sanoi parlamentin oikeuksista, mutta neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen tämänpäiväisten toteamusten perusteella näyttää myös selvästi siltä, etteivät neuvosto ja komissio voi noin vain jättää parlamenttia sivuun, jos se nimenomaan Euroopan kansalaisten edustajana antaa syksyllä selvästi kielteisen lausunnon. Itse asiassa pelkästään tämän perusteella monet parlamentin jäsenet katsovat voivansa äänestää puolesta.
Tehtävää on vielä paljon. Asia ei ole niin kuin jäsen Lagendijk – jota sivumennen sanoen arvostan suuresti – sanoi. Ei nimittäin pidä paikkaansa, että kaikki oli ennen mustaa tai punaista tai joka tapauksessa huonoa ja että nyt kaikki on kuitenkin hyvin. Entinenkin hallitus teki jotain – myönnettäköön kuitenkin, että liian vähän – ja toivomme siksi hartaasti, että nykyinen hallitus tehostaa toimiaan.
Olin viime viikon perjantaina Romaniassa, ja minulla oli tilaisuus nähdä, miten vakavissaan hallitus ja parlamentin jäsenet suhtautuvat uudistusten täytäntöönpanoon. Rajat ylittävän rikollisuuden torjunnasta haluan vielä todeta, että Romanian toimet tehostuvat Ukrainan nykyisten tapahtumien vuoksi, sillä Ukraina reagoi ensimmäistä kertaa myönteisesti. Pyydän neuvostoa ja komissiota huolehtimaan siitä, että Ukraina auttaa Romaniaa voittamaan tämän kansainvälisen rikollisuuden vastaisen taistelun, ja jos myös korruption vastainen taistelu voitetaan Romaniassa, koko taistelu hyvin todennäköisesti voitetaan. Pyydän teitä molempia kuitenkin suhtautumaan tähän ja näkemyksiimme yhtä vakavasti kuin me suhtaudumme teidän lupauksiinne. 
Jensen (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, myös Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on erittäin harmissaan siitä, ettei parlamenttia ole kunnioitettu ja että Euroopan parlamentin budjettivaltuuksia on loukattu Romanian ja Bulgarian EU:hun liittymistä koskevien neuvottelujen yhteydessä. Tämä ei valitettavasti ole ensimmäinen kerta, kun tällaista tapahtuu. Näin tapahtui tietenkin myös silloin, kun unioni laajeni viime vuonna kymmeneen uuteen valtioon. Silloinkin neuvosto toimi täysin yksipuolisesti kirjatessaan arvioidut laajentumisen kustannukset liittymissopimusten liitteeseen. Voisi kuvitella, että tätä seuranneet tapahtumat sekä parlamentin ja neuvoston tämän jälkeen käymät neuvottelut olisivat jääneet neuvoston mieleen. Tämä kuitenkin osoittaa, että neuvostolla on melko lyhyt muisti.
Voiko tämä olla näin vaikeaa? Pyysimme vain, että neuvosto – kuten puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa oli sovittu – antaa yhteisen julistuksen, jossa korostetaan, että kolmen toimielimen on päästävä sopimukseen Bulgarian ja Romanian liittymisen taloudellisista seurauksista, niin kuin niiden pitääkin päästä. Mutta ei, neuvosto ei halua allekirjoittaa tällaista julistusta. Tämä on selkeä osoitus haluttomuudesta yhteistyöhön, ja se tulee esiin juuri ennen kuin meidän olisi päästävä samoille linjoille sopimuksessa, joka koskee vuoden 2006 jälkeen laadittavia monivuotisia talousarvioita koskevia rahoitusnäkymiä. Yhteisen lähestymistavan puuttumisella voi olla tässä asiassa erityisiä seurauksia, mikäli rahoitusnäkymiä koskevaa sopimusta ei saada aikaan ennen kuin nykyisten näkymien voimassaoloaika päättyy.
Haluan kiittää komission jäsentä rahoitusnäkymien tilanteen täsmentämisestä ja tuesta, jonka hän antoi parlamentin lausunnon esittämiselle. Haluan kiittää myös ministeri Schmitiä siitä, että hän lupasi vielä yrittää saada neuvoston allekirjoittamaan yhteisen julistuksen. Toivotan hänelle onnea ja menestystä tässä tehtävässä. 
Harms (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan todeta jotakin muuta Kozloduyn ydinvoimalasta. Ryhmäni odottaa, että se suljetaan asiasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti. Tässä kohdassa Van Ordenin mietintöä olisi mielestämme hieman selkiytettävä, sillä esittelijä jätti asian kovin avoimeksi. Olen erittäin iloinen jäsen Stenzelin ja jäsen Swobodan ilmaisemasta tuesta ja toivon, että heidän ryhmänsä kannattavat tätä tarkistusta sankoin joukoin.
Kuulin eilen, että Bulgarian hallitus on nyt tehnyt lopullisen päätöksen uuden voimalan rakentamisesta Beleneen, ja myös tästä asiasta olemme jättäneet tarkistuksen. Bulgaria on suuri sähkön viejä. Nähdäkseni ei ole mitään tarvetta jatkaa rakennustöitä Belenessä, lisätä siten riskejä maassa ja viedä lopulta sähköä ulkomaille. Minun mielestäni siinä ei ole mitään järkeä, eikä myöskään EU:n varojen sijoittaminen tähän hankkeeseen ole järkevää. Kollegani Horáček mainitsi, että kansalaisoikeusaktivisteilla on erittäin suuria vaikeuksia etenkin Belenen tapauksessa. Ei tiedä hyvää, kun Greenpeace International toteaa, että ydinvoiman vastustajiin kohdistetaan Bulgariassa niin valtavia hyökkäyksiä, että he tarvitsevat henkilökohtaista suojelua. 
Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, koskeeko uusien jäsenten liittymisessä esiin tuleva kysymys vain numeroita ja rahoitusta? Onko kyse toisin sanoen vain kustannuksista, vajeista, kasvusta ja tuotannosta vai liittyykö tämä kysymys myös kulttuuriin? Onko tämä kenties myös sosiaalinen kysymys? Romania ja Bulgaria eivät selvästikään yllä Euroopan kasvuvauhtiin, eikä näissä valtioissa ole eurooppalaista sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Maat menettivät 45 vuotta, jotka luovutimme virallisesti pois lähettämälle maat Neuvostoliiton huostaan. Sekä Roosevelt että Churchill kirjoittivat nimensä Stalinin nimen viereen. Olemme siksi niille velkaa 45 vuoden aikana jälkeen jääneen yhteiskunnallisen kehityksen ja talouskasvun. Meidän on nyt siis maksettava niille velkamme takaisin mukisematta. Meidän on ojennettava kätemme ja vedettävä ne takaisin eurooppalaiseen yhteiskuntaan. Olemme sen velkaa sivilisaatiolle, Euroopan kulttuurille. Älkäämme tuijottako pelkkiä numeroita. Tylsät numerot ovat teknokraatteja varten. Niillä ei rakenneta valtioita vaan pankkeja, mutta me olemme rakentamassa Euroopan valtiota, ajatusta Euroopasta. Äänestäkäämme siksi puolesta, koska se on välttämätöntä koko Euroopalle ja koska se on välttämätöntä näille uusille ajatuksille, jotka meidän on annettava Euroopalle. 
Tatarella (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ja -puoluetta edustavien italialaisten jäsenten puolesta. Äänestämme huomenna päätöslauselman puolesta ja kannatamme liittymissopimuksen allekirjoittamista sekä Bulgarian ja Romanian liittymistä Euroopan unioniin.
Vuodesta 1989 lähtien kaikki toistaan seuranneet Romanian hallitukset ovat asettaneet maansa liittymisen Euroopan unioniin ainoaksi ja ensisijaiseksi tavoitteekseen. Tie on ollut vaikea ja mutkikas, mutta on selvää, että kehitys on ollut huomattavaa. Etenkin viime vuosina Romanian hallitus on ottanut valtavia edistysaskelia. Komissio tietää sen, ja vuonna 1997 laatimassaan poliittisten kriteerien täyttymistä koskevassa kertomuksessa komissio tunnusti Romanian mittavat uudistustoimet, jotka koskevat demokratian vakiinnuttamista, oikeusvaltion periaatteita ja vähemmistöjen kunnioittamista sekä julkishallintoa. Ongelmia on epäilemättä edelleen, mutta meidän on oltava luottavaisia. 
Masiel (NI ).
    Arvoisa puhemies, Romania ja Bulgaria ovat Euroopan valtioita. Toisen maailmansodan seuraukset olivat erittäin valitettavat, ja näiden valtioiden liittyminen Euroopan unioniin on eräänlainen hyvitys katastrofaalisesta Jaltan sopimuksesta mutta myös monien ihmisten, myös paavi Johannes Paavali II:n, toiveiden täyttymys. On merkityksetöntä, liittyvätkö nämä valtiot EU:hun 1. tammikuuta 2007 vai myöhemmin, sillä vaikka odottaisimme 40 vuotta, ne eivät olisi silloinkaan valmiita taloudellisesti eivätkä yhteiskunnallisesti. Keskeisenä tekijänä on kuitenkin aito halu rakentaa yhteinen ja oikeudenmukainen Eurooppa, jolla on kristilliset perinteet, minkä vuoksi ehdotan, että Romania ja Bulgaria liittyvät EU:hun 1. tammikuuta 2007 eivätkä yhtään myöhemmin. Emme saa latistaa niiden EU-innostusta, vaan meidän pitäisi itse asiassa tehdä juuri päinvastoin. Meidän on hyödynnettävä tehokkaasti niiden innostusta varmistaaksemme, että viimeiset ennen liittymistä tarvittavat uudistukset toteutetaan. 
Podestà (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan parlamentin valtuuskunta EU:n ja Romanian välisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa vieraili viime viikolla Bukarestissa. Pidimme kokouksia sikäläisten parlamentin jäsenten, uuden valtionpäämiehen, pääministerin ja muiden ministerien kanssa. Kokonaisvaikutelmamme olivat myönteisiä. Myöskään romanialaiset eivät yrittäneet salata vielä ratkaisematta olevia ongelmia, mitä pidän niin myönteisenä asiana, että voimme sen ansiosta arvioida tähän mennessä toteutettuja toimia.
Eräs kollega totesi äsken, etteivät nämä valtiot ole edistyneet lainkaan. Se ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Romania ja Bulgaria ovat edistyneet suurin harppauksin. Romanian tapauksessa hallituksen vaihduttua marraskuun vaalien jälkeen etenkin viime kuukausina tapahtuneella edistyksellä on pystytty vastaamaan Euroopan parlamentin viimeaikaisiin vaatimuksiin – esimerkiksi niihin, joita se esitti hyväksyessään viime marraskuussa komission jäsenen Verheugenin kertomuksen. Euroopan unionin on mielestäni toimittava johdonmukaisesti. Olisi nimittäin todella outoa, jos Romanian ja Bulgarian kansalaisille jouduttaisiin selittämään, että niiden kotivaltiot saattavat joutua kärsimään siitä, etteivät neuvosto ja parlamentti pääse yksimielisyyteen talousarviota ja rahoitusnäkymiä koskevista asioista.
Rehellisesti sanoen olen sitä mieltä, että meidän on otettava huomioon näiden valtioiden tekemä laaja sitoumus. Oikoteitä ei ole. Liittymisvaatimusten täyttäminen riippuu yksinomaan valtioiden omista toimista. Emme voi kuitenkaan etukäteen kyseenalaistaa päämäärää, johon nämä valtiot pyrkivät. 
Hänsch (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen kannattanut alusta alkaen Bulgarian ja Romanian EU-jäsenyyttä. Kannatan sitä edelleen ja aion tehdä niin myös jatkossa. Olen iloinen edistyksestä, jota näissä molemmissa valtioissa on tapahtunut viime vuosina.
Nyt parlamenttia kuitenkin pyydetään äänestämään liittymissopimusten puolesta, vaikka niitä koskevia neuvotteluja ei ole edes saatettu kunnolla päätökseen. Tiettyjä keskeisiä Kööpenhaminan kriteerejä ei ole täytetty, ja uhkaamalla suoja- ja lykkäyslausekkeiden soveltamisella komissio ja neuvosto ovat paljastaneet neuvottelujen poliittisen epäonnistumisen. Käytännössä meitä pyydetään hyväksymään keinotekoisesti mahdollistettu liittyminen.
Samalla neuvosto kuitenkin pyrkii siihen, että sopimukset allekirjoitetaan kiireessä, ja nolaa parlamentin mitätöimällä sen budjettioikeudet. Emme saa kuitenkaan rangaista Romaniaa ja Bulgariaa tästä, ja ainakin komission puheenjohtajan Barroson ja parlamentin puhemiehen Borrellin välisen kirjeenvaihdon ansiosta voimme äänestää näiden valtioiden liittymisen puolesta, vaikka emme teekään sitä ilomielin.
Neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen on kuitenkin syytä tietää, että menetämme nopeasti uskomme neuvoston ja komission haluun ja kykyyn käydä tulevia laajentumisneuvotteluja niin kuin pitää, toisin sanoen oikeudenmukaisesti, vastuuntuntoisesti ja kaikkien etua ajatellen. Älkää luottako parlamentin ainaiseen kärsivällisyyteen, ja ennen kaikkea pyydän, että esitellessänne marraskuussa kertomuksenne parlamentille vahvistatte, että nämä valtiot ovat valmiita liittymään EU:hun, ettekä esitä taas pelkkää väliarviointia.
Euroopan parlamentti on aina suhtautunut myönteisesti laajentumiseen, mutta ei ole sanottu, että näin on jatkossa. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Helsingissä vuonna 1999 neuvosto, komissio ja parlamentti antoivat Romanian tehtäväksi kiinnittää huomiota kolmeen asiaan.
Voin erittäin mielelläni raportoida tänään yhdestä alasta: lasten oikeuksien edistämisestä. Edellä mainitun ajankohdan jälkeen komissio on osoittanut 60 miljoonaa euroa lasten oikeuksien täytäntöönpanoon. Komissio on yhdessä Romanian hallituksen kanssa järjestänyt perheolojen kaltaista hoitoa avun tarpeessa oleville lapsille perustamalla päiväkoteja, perhekoteja, äidille ja vauvoille tarkoitettuja yksiköitä sekä erityistarpeessa oleville lapsille tarkoitettuja keskuksia.
Komissio on järjestänyt vuosittain maan hallituksen kanssa laajan tiedotuskampanjan sekä käynnistänyt ja pannut täytäntöön laajoja ammattilaisten koulutusohjelmia, jotka koskevat Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja lapsen oikeuksista tehdyn YK:n yleissopimuksen täytäntöönpanoa sekä Romanian poikkeuksellisen tehokasta uutta lainsäädäntöä.
Näiden toimien ansiosta hoitolaitoksissa elävien lasten lukumäärä on vähentynyt 85 000:sta 35 000:een. Laitosten olot ovat muuttuneet merkittävästi, ja 15 000 lasta on nyt kasvatuskodeissa. Noin 30 000 lasta on sijoitettu takaisin omiin perheisiinsä. Pelkästään viime vuonna 1 800 lasta adoptoitiin kotimaahan, ja pari kolme vuotta sitten 25 000 erityistarpeessa olevaa lasta saatettiin ensimmäistä kertaa takaisin normaalin opetuksen piiriin.
Komissio on edistänyt tehokkaasti Romanian 6,5:tä miljoonaa lasta koskevaa uutta lainsäädäntöä. Tämä uusi laki säädettiin hyvissä ajoin ennen alueella annettavia muita lakeja ja itse asiassa myös ennen joidenkin Euroopan unionin valtioiden vastaavia lakeja. Se on erittäin nykyaikainen laki. Siinä tuetaan perhettä. Siinä vastustetaan lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja kielletään alle kaksivuotiaiden lasten sijoittaminen laitoksiin. Euroopan unionin jäsenvaltioissa sijaitsevissa laitoksissa on tuhansia lapsia, joista osa on alle kaksivuotiaita.
Uudessa laissa on erityisen vahvoja ja erittäin nykyaikaisia säännöksiä vanhempien ja lasten välisistä yhteyksistä. Komissio perusti jäsenvaltioiden edustajista koostuvan erityisryhmän, jota johtaa belgialainen tuomari ja jonka tehtävänä on auttaa tämän uuden lainsäädännön laatimisessa.
Lopuksi totean, että Romaniassa on nyt aiempaa edistyneempi lainsäädäntö ja että lasten oikeuksia on uudistettu siellä enemmän kuin monessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, kuten joidenkin jäsenvaltioiden edustajat totesivat Kreikassa perjantaina 8. huhtikuuta pidetyssä kokouksessa. Onnittelen Romaniaa. Tämä ei ole ainoa saavutus, vaan niitä on monia muitakin. Romania on ilman muuta ansainnut paikkansa Euroopan unionissa, ja äänestän mielihyvin sen jäsenyyden puolesta. 
Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lähetän parhaat terveiseni Romaniaan – maahan, jossa toimii tuhansia Po-joen laakson yrityksiä – vaikka vielä on selvittämättä joitakin arkaluonteisia asioita, kuten laiton maahanmuutto, ihmiskauppa ja äsken mainittu lasten kasvatuskoteihin liittyvä ongelma.
Bulgarian kohdalla meidän on otettava huomioon uusi asia. Itä-Saksan salaisen palvelun entinen johtaja nimittäin paljasti viimein eilen eräässä johtavassa päivälehdessä totuuden, että paavia vastaan tehdyn murhayrityksen organisoi, johti ja toteutti Bulgarian salainen palvelu. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyödyntäkäämme nykyistä tilannetta ja vaatikaamme Bulgarian viranomaisia paljastamaan totuus! Pyydämme niitä avaamaan arkistot ja lopultakin selvittämään Euroopalle, mitä todella tapahtui ja kuka toimitti aseet Ali Agcalle, joka oli koulutettu Bulgariassa. Kysymme, mitä tapahtui, koska on edelleen ihmisiä, joiden kädet on tahrittu tässä murhayrityksessä vuodatetulla verellä, ja he langettavat raskaan vastuun niiden harteille, jotka olivat johtavassa asemassa kyseisellä historian kaudella, joka onneksi päättyi Berliinin muurin murtumiseen. Kiinnittäkäämme huomiota tähän vakavaan vastuuseen. Paljastakaamme totuus ja älkäämme kääntäkö sivua ennen kuin olemme näyttäneet selvästi ja luotettavasti toteen, mitä todella tapahtui. 
Mölzer (NI ).
    Arvoisa puhemies, laajentumisen kannattajien mukaan Balkanin alue vakaantuu, jos Romania ja Bulgaria liittyvät Euroopan unioniin vajaan kahden vuoden kuluttua. Ne ovat epäilemättä Euroopan kansainyhteisön jäseniä, ja etenkin Itävalta suhtautuu myönteisesti siihen, että EU:hun liittyvät sellaisen valtion laajat alueet, joka oli ennen ensimmäistä maailmansotaa olennainen osa Itävallan kansainperhettä. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiasiaa, että molemmissa valtioissa on edelleen vakavia ongelmia, joita ei ole onnistuttu ratkaisemaan kaikista uudistustoimista huolimatta ja jotka eivät koske pelkästään talous- ja sosiaaliasioita. Romanian ja Bulgarian suuret ongelmat koskevat myös rikollisuuden siirtymistä ulkomaille, mikä ei johdu suinkaan vähiten näiden maiden sisällä rehottavasta korruptiosta. Kun lisäksi otetaan huomioon, että 30 prosenttia romanialaisista elää edelleen köyhyysrajan alapuolella, EU:n työmarkkinoihin voi kohdistua valtava paine.
Edellä mainittujen ongelmien perusteella mielestämme vaikuttaa siltä, ettei Romanian ja Bulgarian pitäisi kenties vielä liittyä EU:hun. Romanian ja Bulgarian – toisin sanoen Sofiassa ja Bukarestissa toimivien viranomaisten – on saatava rikollisuus kuriin, ennen kuin maat hyväksytään Euroopan unionin jäseniksi. 
Gál (PPE-DE ). –
    Arvoisa puhemies, kun huomenna hyväksyn unionin jäseneksi Romanian, joka noudattaa ja soveltaa eurooppalaisia normeja ja käytäntöjä, kiinnitän samalla huomiota siihen, kuinka tärkeää on pystyä seuraamaan, miten sitoumuksia noudatetaan.
Romania on muuttunut merkittävästi viimeisten 15 vuoden aikana. Se on lyhyessä ajassa muuttunut takapajuisesta, kirjaimellisesti pimeyteen verhoutuneesta valtiosta ja julmasta diktatuurista Naton jäseneksi ja EU:n ehdokasvaltioksi. Toivottavasti maan uuden hallituksen ansiosta valetaan tulevina kuukausina myös perusta oikeusvaltion periaatteisiin perustuvalle järjestelmälle.
Menestyksen ohella muutosta kuitenkin jarruttavat muutamat ratkaisemattomat ongelmat. Unkarilaisena parlamentin jäsenenä minun on mainittava etenkin Romanian vaatimat lukuisat ympäristönsuojelua koskevat siirtymäajan poikkeukset, joista joillakin on välitön vaikutus Unkarin luontoon. Edelleen ratkaisematta olevia arkaluonteisia asioita ovat myös korruptio, oikeuslaitoksen riippumattomuus, kirkon ja yhteisön omaisuuden palauttaminen, unkarinkielistä valtion yliopistoa koskeva kysymys, csangonkielisen väestön sivistykselliset oikeudet, unkarilaisyhteisön ja Székelyn alueen itsemääräämisoikeutta koskevat aloitteet sekä myös kansainvälisten järjestöjen kritisoimat vaalilainsäädännön säännökset, joissa syrjitään vähemmistöjärjestöjä.
Toivomme, että myös näillä aloilla edistytään tulevina kuukausina. Tämä on historiallinen hetki Romanian kansalaisille ja Transilvaniassa elävälle unkarilaisyhteisölle, joka on minulle erityisen tärkeä. Uskon, että EU-jäsenyys parantaa puolitoistamiljoonaisen unkarilaisen alkuperäisvähemmistön mahdollisuuksia rakentaa tulevaisuutta ja antaa sille mahdollisuuden itsehallintoon, itsemääräämisoikeuteen ja itsenäisyyteen. Hyväksymällä liittymissopimuksen allekirjoittamisen annamme Romanialle tilaisuuden. Haluan siksi erityisesti korostaa sitä, että on tärkeää seurata Romaniaa tarkasti liittymissopimuksen allekirjoittamisen ja varsinaisen liittymisen välisenä aikana. Euroopan parlamentin on saatava osallistua tähän prosessiin, jotta kaikkien epäilyksiä voidaan lieventää varsinaiseen liittymispäivään mennessä.
Työskentely Euroopan parlamentissa on saanut minut oivaltamaan selvästi, että Romanian, myös unkarilaisvähemmistön, tulevaisuus riippuu meistä monin tavoin. Vaatikaamme päättäväisesti Romaniaa tilille, vaikka vallassa olevan hallituksen valtuuskunta olisikin toista mieltä, sillä ongelmien kätkemisellä olisi demoralisoiva vaikutus jäsenvaltioiden väestöön. Tämä on erityisen tärkeää Romanian kansalaisille, joiden ainoana tavoitteena pitäisi olla selviytyminen voittajana EU-jäsenyydestä. Näihin tavoitteisiin pyrin kyllä-äänelläni. Olkoon tämä Romanian kansalaisten mahdollisuus. 
Rouček (PSE ).
    Pian on kulunut vuosi historiallisesta laajentumisesta, jossa EU:hun liittyi kymmenen uutta valtiota. On selvää, että tämän laajentumisen tulokset ovat olleet kaiken kaikkiaan myönteisiä paitsi vuosi sitten Euroopan unioniin liittyneiden valtioiden myös vanhojen jäsenvaltioiden kannalta. Olen aivan varma, että Romaniaa ja Bulgariaa koskevasta laajentumiskierroksesta tulee yhtä suuri menestys. On käynyt ilmi, että pelkkä liittymismahdollisuus on motivoinut tehokkaasti sekä Romaniaa että Bulgariaa uudistamaan poliittista järjestelmäänsä ja panemaan täytäntöön joitakin ihmisoikeuksiin ja kansalaisvapauksiin, poliittiseen järjestelmään sekä talouden vahvistamiseen liittyviä uudistuksia.
Tehtävää on tietenkin vielä paljon, ja esittelijämme ovat mietinnöissään selvittäneet tilannetta selkeästi, yksiselitteisesti ja erittäin objektiivisesti. Uskon, että sekä Romania että Bulgaria toimivat tulevina kuukausina yhtä menestyksekkäästi kuin tähänkin asti ja että ne voivat liittyä Euroopan unioniin vuonna 2007. Tiedän, että Euroopan unionin toimielinten välinen toimivaltajako on aiheuttanut erimielisyyksiä, mutta emme saa unohtaa päätavoitettamme, joka on demokratiaan, vapauteen, vakauteen ja vaurauteen perustuvan alueen laajentuminen. Tämän alueen on laajennuttava Kaakkois-Eurooppaan, jotta Unkarin ja Tšekin tasavallan lisäksi tulevaisuudessa myös Romania ja Bulgaria voivat näyttää vahvaa ja myönteistä esimerkkiä Serbian, Montenegron ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kaltaisille valtioille. 
Varvitsiotis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella molempia esittelijöitä yksityiskohtaisista mietinnöistä. Viime joulukuussa Eurooppa-neuvosto ilmoitti näiden kahden valtion kanssa käytyjen neuvottelujen saattamisesta päätökseen, mikäli ulkoasiainvaliokunta antaa asiaa koskevan puoltavan lausunnon, mikä oli täysin selvää. Tänään myös neuvosto ja komission jäsen Rehn ovat antaneet lausumansa. Kaikki ovat todenneet, että molemmat valtiot ovat edistyneet huomattavasti pyrkimyksissään yhdenmukaistaa lainsäädäntöään yhteisön säännöstön kanssa. Molempien valtioiden on kuitenkin vielä jatkettava toimiaan etenkin korruption, oikeusasioiden ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan aloilla. Nämä puutteet voidaan nähdäkseni korjata jäljellä olevien yli 18 kuukauden aikana. Komissio sitä paitsi seuraa kehitystä hyvin tarkasti, kuten komission jäsen Rehn huomautti. Lisäksi totean, että myös tarkistus, jonka perusteella Euroopan parlamentti osallistuu täysimääräisesti molempien valtioiden liittymismenettelyyn sekä päätöksentekoprosessiin siinä tapauksessa, että suojalausekkeita joudutaan soveltamaan, on erittäin tärkeä, koska se tavallaan takaa parlamentin valvontamahdollisuuden. Me kreikkalaiset PPE-DE-ryhmän jäsenet tuemme voimakkaasti Romanian ja Bulgarian liittymismahdollisuutta ja tiedämme hyvin, että se lisää Balkanin alueen vakautta ja turvallisuutta. Lisäksi uskomme, että kielteinen tulos antaisi väärän poliittisen viestin ja lannistaisi näiden valtioiden pyrkimyksiä toteuttaa pikaisesti kaikki tarvittavat toimet. 
Tabajdi (PSE )
    Arvoisa puhemies, Unkarille Romanian liittyminen on kansallista etua koskeva asia, koska Unkarin ja Romanian suhteet ovat olleet historian saatossa täynnä konflikteja. EU voi tarjota sellaisen toimintakehyksen, jossa nämä konfliktit voidaan ehkä onnistua ratkaisemaan lopullisesti. Se ei kuitenkaan tapahdu itsestään. Romanian puolitoistamiljoonainen etninen unkarilaisyhteisö haluaa valtion liittyvän EU:hun mahdollisimman pian; EU:n kannatus on tässä väestöryhmässä yli 90 prosenttia. Hyvän naapurisovun hengessä Unkari haluaisi auttaa Romanian hallitusta mahdollistamaan sen, että maa täyttää täysimääräisesti nyt esillä olevassa mietinnössä yksityiskohtaisesti esitetyt vaatimukset. Tällä tavoin voitaisiin estää Romanian jäsenyyden lykkääminen ja varmistaa, ettei suojalauseketta tarvitse ottaa käyttöön.
Työtä on vielä tehtävä tärkeillä aloilla. On esimerkiksi luotava tosiasiallinen paikallinen itsehallinto, ja vastuu on todellakin hajautettava. Euroopan parlamentin on tärkeää muistuttaa Romanian hallitukselle, että sen on edelleen parannettava unkarilaisvähemmistön tilannetta ja toteutettava erityistoimia, sekä korostaa toissijaisuusperiaatteen ja paikallisen itsehallinnon tarvetta.
Itsehallinto on sama asia kuin itsemääräämisoikeus, ja Romanian puolitoistamiljoonainen vähemmistö tarvitsee sitä kipeästi. Tarkoitan hajallaan ympäri maata asuvien unkarilaisten henkilökohtaisen yksilön itsemääräämisoikeuden tarvetta mutta myös unkarilaisten tiheästi asuttamien alueiden alueellisen itsemääräämisoikeuden tarvetta. Romanian alueet olisikin muodostettava vanhojen kielellisten perinteiden perusteella. Esittelijä Moscovici, kiitän teitä mietinnöstä. Se kannustaa kovasti ja auttaa huomattavasti Romanian vähemmistöjä. Edellä mainituin ehdoin kannatan lämpimästi Romanian pikaista liittymistä. 
Beazley (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin olin viime viikolla EU:n ja Romanian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan vierailulla Bukarestissa ja olen parlamentin puhemiehelle ja etenkin varapuhemies Podestàlle erittäin kiitollinen siitä, että he pystyivät epätavallisissa oloissa mahdollistamaan äänestyksen tällä viikolla.
Tärkein asia, josta haluan raportoida parlamentille, on se, että Romanian hallituksen jäsenet – niin presidentti, pääministeri kuin muutkin ministerit – myönsivät hämmästyttävän avoimesti ne ongelmat, jotka ovat nyt siirtyneet heidän vastuulleen. Niitä ei yritetty salata. He ovat kuitenkin erittäin lyhyessä ajassa laatineet yksityiskohtaisia suunnitelmia näiden ongelmien ratkaisemiseksi ja myös määrittäneet näiden toimien kustannukset. Kyse ei siis ole pelkästä toivelistasta vaan aivan konkreettisesta tavasta puuttua ongelmiin.
Tiedämme kaikki, että näitä asioita ovat muun muassa korruption torjunta, oikeuslaitoksen riippumattomuus ja ympäristönsuojelu. On täysin selvää, että Euroopan unionin on tuettava Romaniaa ulkoa tulevien investointien lisäämisessä ja yhteistyössä, jotta kansalaisyhteiskunta voidaan palauttaa. Historiankirjoista ja viime vuosisadan alussa Bukarestista otetuista kuvista käy ilmi, miten vauras ja sivistynyt Romania oli tuolloin Euroopan valtioiden yhteiskuntajärjestelmässä. Uskon, että Romania liittyy uudelleen Eurooppaan, minkä se todellakin ansaitsee.
Romanian ja etenkin Transilvaniassa elävän unkarilaisvähemmistön tilanne antaa aihetta huoleen. Kyseistä vähemmistöä ei ole aiemmin kohdeltu hyvin, mutta meille esitettiin mielestäni tältä osin merkittäviä lupauksia.
Tämän vuoksi äänestän Romanian liittymisen puolesta. Kaikkein tärkeintä on lähettää oikea viesti paitsi Romanian viranomaisille myös Romanian väestölle. Tarina ei tietenkään pääty tähän, vaan meidän on jatkettava työtä liittymisen jälkeen. Haluan kuitenkin kiittää romanialaisia isäntiämme, jotka ottivat meidät vastaan Bukarestissa, ja lisäksi todeta, että EU:n suurlähetystöt – toisin sanoen jäsenvaltioiden edustajat – työskentelevät yhdessä komission kanssa varmistaakseen, että tämä erittäin vaikea tehtävä saatetaan päätökseen. 
Leinen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti on aina kannattanut Romanian ja Bulgarian liittymistä EU:hun. Olemme useaan otteeseen todenneet, että niiden olisi liityttävä 1. tammikuuta 2007, ja sen vuoksi meistä olisi erittäin myönteistä, että tekisimme huomenna tämänsuuntaisen päätöksen.
EU:n ja Romanian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan jäsenenä olen nähnyt omin silmin, miten paljon Romania on edistynyt huolimatta kaikista Ceausescun hallinnon taakseen jättämistä ongelmista. On kuitenkin selvää, että Romanialla on vielä paljon tehtävää ennen liittymistä. Sen on muun muassa torjuttava korruptiota ja varmistettava oikeuslaitoksen riippumattomuus – molemmista asioista on huomautettu moneen kertaan. Minusta on ilahduttavaa havaita, että uusi hallitus tekee töitä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja että vuoteen 2007 kestävälle kaudelle on laadittu kansallisia toimintasuunnitelmia. Korruptio on varastamista kansantaloudesta ja kansalaisilta. Tämä epäkohta on kitkettävä yhteiskunnasta.
Romanian on oltava toimiva oikeusvaltio. Perustuslakia on noudatettava, vaikka perustuslaissa säädettyjen elinten korkeiden virkojen täyttäminen olisi kuinka ongelmallista, ja huomautan, että Romania kuuluu eurooppalaiseen perheeseen eikä poikkea mitenkään ruodusta. Ajatus Washington–Lontoo–Bukarest-akselista on ehkä hieman ylimielinen, mutta iloitsemme Romanian EU-jäsenyydestä, ja luulenkin, että yhteistyömme sujuu hyvin ja tehokkaasti. 
McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi totean suhtautuvani myönteisesti Romanian edistymiseen sen tiellä kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Lyhyessä ajassa on saatu paljon aikaan, ja haluan onnitella Romanian viranomaisia tästä saavutuksesta.
Tänä iltapäivänä olemme kuulleet, millä aloilla edellytetään lisää kehitystä, ja olemme todenneet olevamme aidosti huolissamme siitä, miten tämä kaikki aiotaan rahoittaa. Vaikka Baroness Nicholson of Winterbourne raportoi erittäin myönteiseen sävyyn lastenhuollon parantumisesta Romaniassa, lapsista ja nuorista huolehtiminen valtion ylläpitämissä laitoksissa on edelleen ongelmakysymys. Tarkoitan etenkin vammaisia lapsia ja nuoria. Vajaa vuosi sitten Amnesty International julkaisi huolestuttavan raportin romanialaisen psykiatrisen sairaalan potilaiden traagisista kuolemista. Raportissa todettiin, että kuolemat johtuivat pääasiassa aliravitsemuksesta ja hypotermiasta ja ettei tämä tapaus valitettavasti ole mikään poikkeus Romanian psykiatrisissa hoitolaitoksissa.
Tiedän, että Euroopan unioni on tehnyt yhteistyötä Romanian viranomaisten kanssa ja ollut mukana erittäin tärkeässä työssä, jolla on pyritty vähentämään laitoshoidossa olevien lasten ja nuorten määrää. Amnesty International on kuitenkin todennut, ettei Romaniassa ole kiinnitetty tarpeeksi huomiota niihin lukuisiin nuoriin, jotka on epäasianmukaisesti siirretty pois suljetuista valtion ylläpitämistä laitoksista ja jotka ovat päätyneet psykiatrisiin sairaaloihin, joissa he saattavat hyvinkin virua koko loppuelämänsä.
Myönnän, että Romanian tilanne on parantunut huomattavasti. Komissio ilmoitti minulle hiljattain, mitä kaikkea se on tehnyt asian hyväksi, mutta tällä alalla on vieläkin paljon tehtävää. Ei ole yksinkertaisesti hyväksyttävää, että romanialaisia lapsia ja nuoria hoidetaan epäasianmukaisesti. Tällaista ei missään nimessä saa tapahtua yhdessäkään EU:n jäsenvaltiossa.
Kannatan Romanian liittymistä Euroopan unioniin, mutta pyydän, etteivät Romanian viranomaiset, komissio, parlamentti eikä mikään muukaan asianosainen toimielin unohda niitä ihmisiä, joista puhun: niitä, jotka eivät saa ääntään kuuluviin. Heidän tilannettaan on seurattava tarkasti, ja sitä on parannettava ennen liittymistä ja myös sen jälkeen. 
Salinas García (PSE ).
    Arvoisa puhemies, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta korostaa Romanian ja Bulgarian Euroopan unioniin liittymisen poliittista ja taloudellista merkitystä. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että meillä on suuri rahoitusnäkymiä koskeva ongelma.
Emme voi tarkastella liittymissopimuksia ottamatta huomioon etenkin yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevia rahoitusnäkymiä. Meidän on otettava huomioon ne taloudelliset seuraukset, joita aiheutuu YMP:n soveltamisesta näihin kahteen ehdokasvaltioon. Mielestämme maatalouden osalta ei voida vain todeta, että näille kahdelle valtiolle myönnetään rahoitusta neuvoston sopimien määrärahojen perusteella. Tämä sopimus koski ainoastaan 25 jäsenvaltion unionin menoja, eli siinä otettiin huomioon vanhojen jäsenvaltioiden lisäksi vain kymmenen uutta valtiota mutta ei Romaniaa ja Bulgariaa.
Me parlamentin jäsenet haluamme, että noudatamme lokakuussa 2002 pidetyssä Brysselin huippukokouksessa tehtyjä sopimuksia, joissa vakuutettiin, että vaiheittainen uusien valtioiden liittyminen tapahtuu rahoituksellisen vakauden puitteissa.
Hyväksymme näiden kahden uuden valtion liittymisen, mutta sen mahdollistamiseksi tähän tarkoitukseen varattuja määrärahoja on lisättävä, jotta yhteistä maatalouspolitiikkaa voidaan soveltaa Romaniaan ja Bulgariaan. Tätä parlamentti haluaa, ja toivomme, että sekä neuvosto että komissio suostuvat ehdotukseemme. 
Itälä (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Romania ja Bulgaria on saatava EU:n jäseniksi, mutta miten se tapahtuu ja milloin se tapahtuu? Ensinnäkin olisin toivonut neuvoston puolelta enemmän yhteistyöhaluja, mitä tulee rahoitusasioihin. Me olemme tänään täällä kuulleet, että epäselvyyksiä on vielä kovin paljon, ja silloin olisi parempi, että me vielä miettisimme, mikä voisi olla se yhteinen näkemys näistä asioita.
Erityisesti meillä on ongelmia Romanian suhteen, ja kyse on siitä, täyttääkö se kaikki kriteerit. Jos Romanialta ei vaadita, että se täyttää kaikki kriteerit kuten kaikki jäsenvaltiot tähän asti, se tulee olemaan huono esimerkki tuleville uusille jäsenvaltioille, kuten Turkille. Kuuntelin mielihyvällä komissaari Rehnin ehdotusta siitä, että turvalausekkeet on otettava käyttöön, jos ehdot eivät riittävästi täyty ja jos Romania ei riittävästi edisty. Tuen tätä näkemystä voimakkaasti.
Nyt olisikin ollut järkevämpää odottaa seuraavaa edistyskertomusta ja äänestää näistä asioista vasta sitten, ei huomenna. Kyse on ennen kaikkea kansalaisten luottamuksesta, siitä, miten toimielimet noudattavat sääntöjä ja sopimuksia. Vähän aikaa sitten kasvu- ja vakaussopimusta vesitettiin, kun se koettiin poliittisesti tärkeäksi. Jos nyt vesitetään jäsenyyskriteereitä, koska se koetaan poliittisesti tärkeäksi, on vaikeata kuvitella, miten kansalaiset voivat luottaa näihin toimielimiin. 
Riera Madurell (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kannatamme nyt keskustelun aiheena olevia mietintöjä, mutta me teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenet haluamme painottaa, että molempien valtioiden on toteuttava lisätoimia tutkimuksen, energian, teollisuuspolitiikan ja televiestinnän aloilla. Niiden on muutettava teollisuuspolitiikkaansa. Niiden on poistettava investointien rakenteelliset esteet ja liiallinen byrokratia, ja niiden on myös luotava vakaa lainsäädäntökehys, jolla varmistetaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva tehokas strategia, sillä nämä ovat todellisia uusien työpaikkojen ja teknisen innovaation lähteitä.
Niiden on jatkettava myös energiansaannin varmistamistoimia. Bulgaria on jo ryhtynyt toimiin saavuttaakseen korkean turvallisuustason Kozloduyn ydinvoimalassa, mistä olemme iloisia. Energiantuotantokapasiteettien odotetaan kuitenkin pienentyvän huomattavasti, minkä vuoksi on kiireesti luotava uusia mahdollisuuksia ja taattava toimitusvarmuus. Kehotamme komissiota seuraamaan asiaa tarkasti ja tarjoamaan tarvittavaa teknistä apua.
Romaniassa yksi tärkeimmistä haasteista on tehottomien lämpövoimaloiden ja kannattamattomien hiilikaivosten sulkeminen, joka edellyttää välittömiä sosiaalipoliittisia toimia, jotta voidaan torjua tästä työllisyydelle aiheutuvia vakavia ongelmia. Arvoisa puhemies, kaikkien edellä mainittujen seikkojen vuoksi nämä valtiot tarvitsevat tukeamme. 
Christensen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Romanialla on ollut vaikeuksia vapautua neuvostovallan ikeestä. Romania kuuluu niihin valtioihin, joissa siirtyminen diktatuurista demokratiaan oli erittäin väkivaltainen. Romanian tie EU-jäsenyyteen on näin ollen ollut vaikeampi. Romanian yhteiskunnan kehittyminen on siksi vaikuttavaa, mutta työtä ei ole vielä missään tapauksessa saatettu päätökseen. Romaniassa aiheuttavat edelleen ongelmia lehdistön vapauden loukkaaminen, lasten oikeuksien kehno tilanne ja romaniväestön sortaminen, ja maassa on edelleen myös korruptioon liittyviä ongelmia. Olenkin tyytyväinen Romanian hallituksen hiljattain julkaisemaan korruptiota koskevaan toimintasuunnitelmaan. Vaikka Romaniassa on edelleen vakavia ongelmia, on tärkeää, että hyväksymme huomenna sen jäsenyyden, sillä haluamme kannustaa romanialaisia heidän pyrkimyksissään täyttää liittymisehdot 1. tammikuuta 2007. 

Schmit,
   . – Arvoisa puhemies, esitän asiani lyhyesti. Keskustelussanne on tullut esiin joitakin erittäin hyödyllisiä ja mielenkiintoisia tietoja. Kaikkien puheenvuorojen perusteella sain sellaisen käsityksen, että parlamentti voi antaa laajan tukensa näiden kahden valtion – Bulgarian ja Romanian – liittymiselle.
Pysähtykääpä miettimään hetkeksi. Mikä olisi näiden valtioin tilanne nyt, jos niille ei olisi tarjottu liittymismahdollisuutta? Olisivatko ne kehittyneet samalla tavalla kuin nyt? Olisiko demokratia kehittynyt siten kuin se on nyt kehittynyt näissä valtioissa? Liittymismahdollisuus, mahdollisuus tulla eurooppalaisen perheen täysivaltaiseksi jäseneksi, on toiminut tehokkaana kannustimena näiden valtioiden uudistuksille.
Kuten jo todettiin, emme tietenkään saa nyt demoralisoida emmekä lannistaa näitä valtioita. EU-jäsenyyteen johtava tie on siksi nyt konkretisoitava.
Pitää myös paikkansa, että joillakin aloilla tarvitaan parannuksia ja toimenpiteitä. Jotkut teistä mainitsivat erittäin vakavan korruptio-ongelman. Meidän on kehotettava Romanian ja Bulgarian hallituksia – etenkin toista niistä – torjumaan korruptiota entistä tehokkaammin. Meidän on kannustettava ja jopa vaadittava näitä hallituksia lisäämään oikeusjärjestelmiensä riippumattomuutta ja tehokkuutta.
Olen varma, ettei komissio ole pelkkä tarkkailija, vaan se toimii tehokkaasti, seuraa näiden valtioiden tapahtumia eikä mene yli siitä, mistä aita on matalin, kuten komission jäsen selvästi totesi.
Tänään meidän on kuitenkin lähetettävä Bulgarialle ja Romanialle tärkeä poliittinen viesti. Meidän on osoitettava tiettyä luottamusta näihin valtioihin ja osoitettava niille, että reitti on selvä. Sitoumuksia on noudatettava. Tämän vuoksi näitä valtioita koskevat suojatoimet eroavat hieman edelliseen laajentumiseen sovelletuista vastaavista toimista, eivätkä erot ole pelkästään tyyliseikkoja. Kyse on käytännön toimista, joita voidaan soveltaa, ja niitä sovelletaan sitäkin tehokkaammin, jos parlamentti seuraa näiden kahden valtion tapahtumia, kuten se varmasti tekee.
Haluan puhua etenkin jäsen Hänschin mainitsemista epäilyistä, jotka koskevat neuvoston halukkuutta kuunnella parlamentin näkemyksiä. Se, mitä sanoitte, on mielestäni tärkeää. Parlamentti on aina ollut kallisarvoinen yhteistyökumppani laajentumisprosesseissa, ja neuvosto haluaa jatkaa tätä yhteistyötä tulevilla laajentumiskierroksilla. Kaikki tietää tämän aivan hyvin, eikä kyse ole mistään tyhjistä lupauksista, kun neuvosto sanoo selvästi, että parlamentin kanta otetaan täysimääräisesti huomioon, jos se ilmaisee näkemyksensä suojatoimien mahdollisesta soveltamisesta. Näin ollen voitte nähdäkseni olla tämän asian suhteen levollisemmin mielin kuin näytätte olevan.
Puhuinkin jo rahoituksesta. Puheenjohtajavaltiolla on mielestäni syytä pahoitella vain yhtä asiaa, sitä, ettei se onnistunut ratkaisemaan yhteistä julistusta koskevaa kysymystä tyydyttävämmin. Toistan kuitenkin, mitä totesin aiemmin: voitte olla varmoja, että parlamentin oikeudet pysyvät ennallaan, koska niistä määrätään perustamissopimuksessa, ja parlamentin oikeudet pysyvät ennallaan myös toimielinten välisen sopimuksen yhteydessä. 
Rehn,
   .  Paljon kiitoksia erittäin syvällisestä ja tärkeästä keskustelusta. Toitte esiin useita huolenaiheita, jotka liittyvät kyseisten valtioiden valmiuksiin torjua korruptiota ja yleensäkin noudattaa tehtyjä sitoumuksia, jotka koskevat ympäristönsuojelua, oikeusjärjestelmän uudistusta ja vähemmistöjen oikeuksia. Minäkin olen huolissani samoista asioista. Siksi on niin tärkeää säilyttää nykyinen kehitysvauhti ja kannustaa näitä valtioita noudattamaan täysimääräisesti uudistusohjelmiaan.
Komissio seuraa kehitystä tarkasti ja pitää Euroopan parlamentin täysin ajan tasalla. Kuten totesin avauspuheenvuorossani, mikäli komissio katsoo tarpeelliseksi suosittaa suojalausekkeen soveltamista, otamme tarkoin huomioon parlamentin näkemykset, ennen kuin annamme tällaisen suosituksen. Toimimme siis niin kuin sovimme puheenjohtaja Barroson ja puhemies Borrellin välisessä kirjeenvaihdossa.
Seuraavaksi puhun vähemmistöjen oikeuksista. Romanian kohdalla otettiin esiin unkarilaisvähemmistön tilanne. Olemme havainneet myönteistä kehitystä tässä asiassa sekä hallituksen että kansalaisten taholta. Unkarilaiset pääsivät vuonna 2004 mukaan hallituskoalitioon, ja pääministeri Tariceanu valitsi Budapestin ensimmäisen valtiovierailunsa kohteeksi. Lisäksi vuodesta 2000 lähtien unkarilaiset ovat saaneet merkittäviä oikeuksia hallinnon, koulutuksen ja oikeusjärjestelmän aloilla. Laissa esimerkiksi säädetään, että heillä on oikeus käyttää äidinkieltään tuomioistuimissa. Lisäksi kyltit ja opasteet ovat kaksikielisiä niillä alueilla, joilla unkarilaisväestön osuus on yli 20 prosenttia – tällaisia kuntia on yli tuhat.
Unkarilaisvähemmistöllä on myös koulutuslaitoksia: yksityisessä unkarinkielisessä yliopistossa Sapientiassa on yli 1 400 opiskelijaa. Olemme tyytyväisiä tähän myönteiseen kehitykseen ja seuraamme edelleen, millaisia parannuksia tällä alalla saadaan aikaan, ja raportoimme niistä ensi syksynä laatimassamme kattavassa seurantakertomuksessa.
Romanien tilanne on toinen vähemmistöjen oikeuksiin liittyvä asia, ja sekä Bulgaria että Romania ovat alkaneet panna täytäntöön romanien tilanteen parantamista koskevaa kansallista strategiaansa, mitä edellytetään unionin Phare-ohjelmassa. Tulokset ovat vielä niukkoja, mutta tärkeää kehitystä on tapahtunut. Erityisen onnistuneena voidaan pitää koulutusmahdollisuuksien paranemista ja aiempaa parempaa mahdollisuutta osallistua yhteisön paikallisiin kehitysyhteistyöhankkeisiin.
Sofiassa avattiin taannoin Romanien osallisuuden vuosikymmen, ja hankkeeseen osallistuu useita nykyisiä ja tulevia jäsenvaltioita sekä mahdollisia ehdokasvaltioita. Komissio antaa täyden tukensa tälle tärkeälle aloitteelle. Seuraamme erittäin tarkasti myös csangonkielisen väestön tilannetta Romaniassa.
Kozloduyn ydinvoimalasta puheen ollen haluan muistuttaa, että korkean ydinturvallisuuden tason varmistaminen on sekä koko unionin että sen yksittäisten jäsenvaltioiden ensisijaisena tavoitteena. Tässä yhteydessä korostettiin, että tietyt ydinvoimalat on suljettava kolmessa valtiossa: Liettuassa, Slovakian tasavallassa ja Bulgariassa. Bulgarian kanssa neuvotellut ehdot ovat selkeät, ja niiden mukaan Bulgarian on noudatettava tiukasti ja yksiselitteisesti sitoumuksia, jotka koskevat ydinvoimaloiden sulkemista sovituissa määräajoissa. Tämä asia on selvitetty. Se on loppuun käsitelty, eikä sulkemispäivistä enää keskustella.
Lisäksi olen ymmärtänyt, että näiden kahden valtion kanssa tehtävän liittymissopimuksen allekirjoittamista koskevaa puoltavaa lausuntoa kannatetaan yleisesti puheenjohtaja Barroson puhemies Borrellille lähettämässä kirjeessä esitetyn suunnitelman mukaisesti. Toisin sanoin Euroopan parlamentti otetaan täysimääräisesti mukaan, ja komissio sitoutuu ottamaan Euroopan parlamentin näkemykset tarkoin huomioon.
Minäpä kerron, millaisena näen Euroopan parlamentin roolin suojalausekkeen yhteydessä. Kutsuisin tätä "laajennettua puoltavaa lausuntoa" koskevaksi äänestykseksi, joka ei ole oikeudellisesti sitova, koska se olisi vastoin perustamissopimusta, mutta se on ilman muuta merkittävä poliittinen lausunto, koska se on Euroopan parlamentin antama. Tälle on sekä määrällisiä että laadullisia syitä. Teidän on ensinnäkin äänestettävä yli 20 kuukautta ennen liittymistä, mikä on poikkeuksellista. Viimeksi liittyneiden kymmenen valtion kohdalla vastaava aika oli noin 12 kuukautta, ja vuonna 1995 toteutuneen laajentumisen yhteydessä se oli 6–7 kuukautta. Se on aivan eri asia kuin 20 kuukautta.
Toiseksi varsinaiseen liittymissopimukseen sisältyy monia kriteerejä, jotka koskevat etenkin oikeus- ja sisäasioita sekä kilpailua, valtiontukea ja ympäristöä. Sen vuoksi on ilman muuta tärkeää seurata tätä prosessia ja varmistaa sen demokraattisuus. Se on perustamissopimuksen ja eurooppalaisen demokratian mukaista, ja on erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti osallistuu täysimääräisesti tähän päätökseen.
Olemme tekemässä historiallisen päätöksen. Olen erittäin iloinen siitä, että yhteistyömme Euroopan parlamentin kanssa on ollut tiivistä ja hedelmällistä. Uskon, että tämä tietää hyvää myös tulevan yhteistyön kannalta. Lopullinen tulos on nyt romanialaisten ja bulgarialaisten omissa käsissä. Toivon, että he onnistuvat, ja tuemme heitä, jotta he ovat valmiita täysjäsenyyteen tammikuuhun 2007 mennessä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Gurmai (PSE ).
    Bulgarian liittyminen on meille todella tärkeää, mutta vielä tärkeämpää se on Bulgariassa asuville naisille. Bulgaria on viime aikoina hieman edistynyt naisia koskevissa asioissa. Valtaosa yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevasta yhteisön säännöstöstä on jo saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja syrjimättömyyden ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteilla on hyvä juridinen ja kehittyvä institutionaalinen perusta.
Ongelmia on kuitenkin edelleen olemassa. Ongelmana on ensinnäkin se, että vaikka nämä säännökset tulisivat voimaan, niiden täytäntöönpano ei toteudu yhtä nopeasti. Tämän asian korjaamiseksi on tehtävä paljon työtä.
Bulgaria on ihmiskaupan ja etenkin seksuaalisesti hyväksi käytettävillä naisilla ja lapsilla käytävän kaupan alkuperä- ja kauttakulkumaa. Näin ei saa olla enää jatkossa.
Naisten osallistuminen poliittiseen ja julkiseen toimintaan on valitettavan vähäistä. Heidän osuutensa on hallituksessa vain 25 prosenttia, kansallisessa parlamentissa 28 prosenttia ja alueiden ylimpien hallintoviranomaisten joukossa 7 prosenttia.
Kehotan siksi Euroopan komissiota asettamaan nämä asiat ensisijaisiksi tavoitteiksi heti tämän keskustelun jälkeen sekä valvomaan Bulgariaa tehokkaasti. Olen täysin vakuuttunut siitä, että maan EU-jäsenyys edistää näitä asioita. Äänestän siksi Bulgarian liittymisen puolesta, ja pyydän teitä tekemään samoin. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission tiedonanto talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja työllisyyssuuntaviivoista.
Haluan toivottaa komission jäsenet tervetulleiksi ja pyydän nyt komission jäsentä Verheugenia puhumaan parlamentille. 
Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on valitettavaa, että vaikka Lissabonissa vuonna 2000 pidetystä Eurooppa-neuvostosta on kulunut jo viisi vuotta, olemme edelleen kaukana EU:n taloudelle tuolloin asetetuista tavoitteista. Kasvuluvut ovat jääneet kauas ennusteista, eikä uusien työpaikkojen määrä ole ollut riittävä toivotun työllisyysasteen saavuttamiseksi. Kasvu ja työllisyys ovat sen vuoksi Barroson komission painopistealueita.
Kaksi kuukautta sitten esitimme ehdotuksemme Lissabonin strategian uudistamiseksi, ja parlamentti äänesti sen puolesta murskaavalla enemmistöllä. Uudistetun strategian avaintekijöitä ovat painopistealueiden selkeä määrittäminen sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden välisen kumppanuuden luominen suunniteltujen toimien toteuttamista varten. Eurooppa-neuvosto hyväksyi komission ehdotukset kaksi viikkoa sitten, ja tämä merkitsee sitä, että nyt voimme ryhtyä toteuttamaan tavoitteitamme.
Tänään parlamentille esittelemämme paketti on toteutusstrategiamme ensimmäinen vaihe. Ehdotus yhtenäisiksi suuntaviivoiksi on keino yksinkertaistaa uutta Lissabonin strategiaa sekä lisätä sen avoimuutta ja poliittista hallinnoitavuutta. Talous- ja työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka olemme nyt koonneet samaan asiakirjaan, muodostavat etenemissuunnitelman kasvun ja työllisyyden lisäämiselle sekä perustan Lissabonin strategiaan sisältyville kansallisille ohjelmille jäsenvaltioissa. Tämä on keskeinen kysymys. Olemme parhaillaan luomassa sellaista yhteisön järjestelmää, jossa jäsenvaltiot voivat suunnitella räätälöityjä kansallisia ratkaisuja yhdessä tunnistamiimme ongelmiin.
Ensimmäisessä suuntaviivapaketissa jäsenvaltioita kehotetaan jatkamaan vakauteen tähtäävän makrotaloudellisen politiikan toteuttamista. Koska lähes kaikissa jäsenvaltioissa on ongelmana väestön ikääntyminen, budjettikuri on ainoa keino vakauttaa julkinen talous pitkällä aikavälillä. Meidän on varmistettava, että julkiset varat kohdistetaan sellaiseen toimintaan, joka lisää kasvua pitkällä aikavälillä erityisesti koulutuksen, tieteen ja tutkimuksen aloilla.
Toinen suuntaviivapaketti liittyy rakenneuudistuksiin, joiden tavoitteena on helpottaa siirtymistä vahvemmin tietoon pohjautuvaan talouteen ja lisätä unionin houkuttelevuutta työskentely- ja investointiympäristönä. Haluan selittää tarkemmin muutamaa keskeisintä rakenteellista suuntaviivaa.
Ensimmäinen niistä liittyy sisämarkkinoihin. Tarvitsemme hyvin toimivat sisämarkkinat, ja tämä edellyttää sitä, että jäljellä olevat esteet markkinoille pääsylle poistetaan ja että kilpailupolitiikkaa toteutetaan kurinalaisemmin.
Toiseksi tarvitsemme parempaa sääntelyä. Myös lainsäädäntöehdotusten taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia sekä ympäristövaikutuksia on arvioitava järjestelmällisemmin niin jäsenvaltioissa kuin EU:ssakin. Lainsäädäntö synnyttää yrityksille kustannuksia, ja nämä kustannukset voivat olla erityisen suuri rasite pienille yrityksille. Tästä syystä parempi sääntely on yksi yritysystävällisen ympäristön ja vahvan yrityskulttuurin tärkeimmistä rakenneosista.
Kolmas seikka, jota haluan käsitellä, on innovaatio. Euroopan tulevaisuus nojaa osaamisvaltaisiin ja innovatiivisiin talouden sektoreihin, ja sekä julkisella sektorilla että varsinaisesti talousalalla on lisättävä tutkimukseen tehtäviä investointeja. Suuntaviivoissa jäsenvaltioita kehotetaan helpottamaan innovaatiota edistämällä teknologiansiirtoja ja luomalla innovaatiokeskittymiä sekä kannustamalla uusien tekniikoiden, esimerkiksi tietotekniikan, käyttöönottoa. Ympäristötekniikkaan tehtävät investoinnit eivät ainoastaan lisää kasvua ja työllisyyttä, vaan ne myös edistävät erityisesti kestävää kehitystä.
Rakennepolitiikkaa koskevien suuntaviivojen lisäksi on laadittu vielä työllisyyspolitiikkaa koskeva suuntaviivapaketti, josta komission jäsen Špidla puhuu lyhyesti. Sen tavoitteena on luoda työpaikkoja, lisätä koulutukseen ja osaamiseen tehtäviä investointeja, lisätä työvoiman ja yritysten joustavuutta sekä uudistaa sosiaaliturvajärjestelmiä. Erityistä huomiota on kiinnitettävä nuorten tilanteen parantamiseen, sillä nuorison työttömyysaste on kaksinkertainen muuhun väestöön verrattuna.
Näitä uudistuksia voidaan hyödyntää täysimääräisesti vain, jos ne pannaan täytäntöön pakettina, jonka yksittäiset rakenneosat täydentävät toisiaan. Kaikkien näiden toimien täytäntöönpano antaa merkittävän sysäyksen kasvulle ja työllisyydelle, ja sen vuoksi tarvitsemme vahvaa ja lujaa kumppanuutta, jonka perustana on luottamus siihen, että näitä kipeästi kaivattuja uudistuksia viedään eteenpäin. Tämä ei saa olla eikä se tule olemaankaan teknokraattinen prosessi. Sen sijaan tätä on pidettävä selvästi poliittisena prosessina, joka tuottaa tuloksia, jos Euroopan yhteiskunta tukee sitä yhtenäisesti.
Parlamentilla on keskeinen tehtävä tässä prosessissa, ja on tärkeää, että pidämme yllä sitä poliittista tahtoa, joka sai alkunsa Lissabonin strategian uudistamisesta sekä parlamentissa ja Brysselissä pidetyssä kevään huippukokouksessa tehdyistä päätöksistä. On tullut aika hyödyntää tätä tahtoa ottamalla ensimmäiset askeleet kohti uudistusten täytäntöönpanoa. Komissio arvostaisi kovasti sitä, että parlamentti harkitsisi tänään esitettyjä suuntaviivoja tarkasti ja kaikessa rauhassa. 
Almunia,
   . Arvoisa puhemies, jatkaakseni komission varapuheenjohtajan Verheugenin juuri esittämästä puheenvuorosta haluan puhua erityisesti komission tänään hyväksymään asiakirjaan sisältyvistä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista.
Talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa, joista säädetään EY:n perustamissopimuksessa, sekä Lissabonin strategian uudistuksessa ovat luonnollisesti ensisijaisina tavoitteina kasvu ja työllisyys: kasvun ja työllisyyden lisääminen Euroopassa.
Viime viikolla esittelin komission yksiköiden laatiman kevään talousennusteen, ja kuten tiedätte, uskomme, että vuoden 2005 aikana tapahtuu elpymistä: talouskasvu voimistuu ja jatkuu vuoden 2006 aikana. Myös työpaikkoja luodaan, mutta ei tarpeeksi.
Kasvun on oltava tehokkaampaa, jotta voidaan luoda ne työpaikat, joita täystyöllisyys edellyttää.
Tämän vuoksi komission tänään hyväksymään pakettiin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen makrotaloutta käsittelevässä kappaleessa toistetaan, että on luotava luottamusta herättävät vakaat talousolot. Kuluttajien ja taloudellisten toimijoiden luottamusta nimittäin tarvitaan, jotta voidaan lisätä kysyntää kuluttajien parissa, jotta voidaan lisätä investointeja ja jotta voidaan lisätä sisäistä kysyntää. Tämän pohjalta meidän olisi voitava saavuttaa kestävän elpymisen kautta lisää kasvua, lisää työllistymismahdollisuuksia ja näin ollen myös parempia takeita siitä, että voimme ylläpitää ja parantaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä oman kasvu- ja yhteiskuntamallimme pysyvyyttä.
Talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuosiksi 2005–2008 otetaan tietenkin huomioon vakaus- ja kasvusopimuksen uudistaminen, joka perustuu kevään Eurooppa-neuvostossa saavutettuun yhteisymmärrykseen. Tässä mielessä niissä suositellaan välttämään suhdanteisiin vaikuttavaa talouspolitiikkaa ja säilyttämään talousarvion vakauteen liittyvät keskipitkän aikavälin tavoitteet koko suhdannekierron ajan sekä ottamaan erityisten keskipitkän aikavälin tavoitteiden asettamisessa huomioon se, että velkaantumisen taso ja kasvumahdollisuudet vaihtelevat maittain.
Suuntaviivoissa korostetaan, että euroalueella yhtenäisvaluuttaa käyttävien maiden on tärkeää saavuttaa julkisen talouden tasapainoa koskevat keskipitkän aikavälin tavoitteet ja että näitä maita kehotetaan kiinnittämään erityistä huomiota julkisen talouden kurinalaisuuteen sekä rahoitusasemaansa.
Kuten varapuhemies Verheugen juuri totesi, suuntaviivojen mikrotaloutta käsittelevässä kappaleessa viitataan erityisesti tarpeeseen luoda asianmukainen järjestelmä, jolla houkutellaan enemmän investointeja sisämarkkinoille ja lisätään innovaatiota ja jolla parannetaan taloutemme kasvumahdollisuuksia suurempien investointien, innovaation lisäämisen, tutkimuksen ja kehityksen sekä sisämarkkinoiden toimivuuden parantamisen avulla.
Lopuksi totean, että tämä talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin sisällytetty makro- ja mikroekonominen strategia on tietenkin yhdenmukainen niiden työllisyyssuuntaviivojen kanssa, joita selvittää seuraavaksi kollegani komission jäsen Špidla. 
Špidla,
   .  Nämä uudet työllisyyssuuntaviivat merkitsevät Euroopan työllisyysstrategialle uutta alkua Lissabonin strategian uudistamisen yhteydessä. Yhtenäisten suuntaviivojen lähtökohtana on se, että luodakseen enemmän ja parempia työpaikkoja Euroopan unioni tarvitsee monia toisiinsa liittyviä toimia, jotka tekevät Euroopasta aiempaa houkuttelevamman ja innovaatioystävällisemmän. Näitä toimia on voitava soveltaa paitsi työmarkkinoihin myös tavara-, palvelu- ja rahoitusmarkkinoihin, ja rakenneuudistusten on perustuttava kasvuun tähtäävään makrotaloudelliseen politiikkaan.
Työllisyydessä ei ole tapahtunut todellista edistystä viime vuosina. Tämä johtuu pääasiassa verkkaisesta talouskasvusta, joka on yhteydessä heikkoon kysyntään ja yleiseen epävakauteen. Sen jälkeen, kun työllisyys 1990-luvun loppupuolella kasvoi selkeästi, työpaikkojen lisääntyminen on kolmen viime vuoden aikana tasaantunut, ja se, ettemme ole kokeneet samanlaista romahdusta työllisyydessä kuin 10 vuotta sitten, johtuu ainoastaan siitä, että työmarkkinat ovat nykyisin joustavammat. Samanaikaisesti työvoiman tuottavuuden kasvu on hidastunut, työn laatua on onnistuttu parantamaan vain vähän ja talouskasvun hidastuminen on pahentanut sosiaalista syrjäytymistä erityisesti nuorison keskuudessa. Oltuaan ensin monta vuotta laskussa pitkäaikaistyöttömien määrä on alkanut taas kasvaa.
Joudumme kohtaamaan suuria ongelmia. Yhtäältä Euroopan on vastattava kiihtyneen talouden rakennemuutoksen asettamaan haasteeseen ja vahvistettava taloudellista yhdentymistä sekä laajentuneessa EU:ssa että muualla maailmassa. Jos unioni haluaa menestyä, sen on parannettava kykyään ennakoida ja luoda taloudellista muutosta sekä kykyään selviytyä siitä. Toisaalta unionin on puututtava väestön ikääntymisen ongelmaan. Väestömuutokset merkitsevät, että meidän on uudistettava sosiaalihuoltojärjestelmiämme ja että työmarkkinoita on muutettava ja mukautettava ikääntyvään ja pian vähenevään työvoimaan.
Unioni pysyy vauraana vain, jos se pystyy kiihdyttämään työllisyyden ja tuottavuuden kasvua. Tässä tarkoituksessa tarvitsemme uudenlaista asennoitumista elinikäiseen työntekoon sekä uudistettuja toimia unionin inhimillisen pääoman kehittämiseksi. Uudet työllisyyspolitiikan suuntaviivat vastaavat näihin haasteisiin, ja ne toimivat etenemissuunnitelmana jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoille. Lisäksi niissä toistetaan täystyöllisyyttä, työvoiman parempaa laatua ja tuottavuutta sekä laajempaa sosiaalista ja alueellista koheesiota koskevat EU:n tavoitteet. Niissä painotetaan useita avaintoimia, jotka on suunnattu kolmeen ensisijaiseen tavoitteeseen. Ensimmäisenä ensisijaisena tavoitteena on varmistaa, että yhä useammat ihmiset saavat työtä ja myös pysyvät työssä, toisena on työntekijöiden ja yritysten joustavuuden lisääminen ja kolmantena inhimilliseen pääomaan tehtävien investointien edistäminen. Samalla kun jäsenvaltiot panevat suuntaviivoja täytäntöön, niiden on myös toteutettava työllisyyspolitiikkaa koskevia suosituksia ja sitouduttava täyttämään kaikki Euroopan unionin päämäärät ja tavoitteet. On tärkeää, että avoimen koordinointimenetelmän täysimääräistä hyödyntämistä jatketaan sosiaalisen osallisuuden ja sosiaalihuollon aloilla, kuten sosiaalisessa toimintaohjelmassa korostetaan, ja että tämän strategian asiaankuuluvat osat sisällytetään kansallisiin Lissabonin ohjelmiin. Euroopan sosiaalirahastoa on hyödynnettävä kansallisella ja alueellisella tasolla suoraan tukitoimien avulla.
Valmisteluja, joita tehdään ennen syksyllä 2005 tapahtuvaa kansallisten ohjelmien esittelyä, on pyrittävä hyödyntämään niin, että kaikki osapuolet saataisiin tukemaan työllisyyspolitiikan kehittämistä ja toteuttamista. Euroopan työllisyysstrategiasta saadut kokemukset olivat tältä osin äärimmäisen myönteisiä, sillä kaikkien asianomaisten osapuolten osallistuminen työhön auttaa jäsenvaltioita toimimaan avoimemmin ja suunnittelemaan politiikkoja sekä varmistamaan, että poliittiset toimet ovat sekä perusteltuja että tehokkaita. Tämä on sen uuden kasvu- ja työllisyyskehyksen keskeinen piirre, joka on esitetty uudistetun Lissabonin strategian muodossa.
Euroopan parlamentti aikoo omaksua ja itse asiassa sillä on jo keskeinen rooli tässä prosessissa: ennen kaikkea se aikoo esittää kantansa komission ehdottamiin työllisyyssuuntaviivoihin. Mielestäni nämä uudet työllisyyssuuntaviivat, jotka kuuluvat siihen yhdennettyyn pakettiin, jonka esittelemme komission puolesta, ovat Lissabonin strategian perusperiaatteiden ja uusien tavoitteiden – kasvun ja työllisyyden – mukaisia. 
Andersson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen hyvin pitkälti samaa mieltä siitä, mitä komission jäsenet puhuvat. Yhdennetty paketti on hyvä asia. Viime vuosina emme ole kuitenkaan onnistuneet kovin hyvin. Tämä koskee paitsi nuorta myös iäkästä työvoimaa sekä vammaisia ja eri kulttuureja edustavia henkilöitä.
Haluan käsitellä aihetta, joka liittyy toiseen ja kolmanteen osaan eli rakennemuutoksiin. Nykyisin näemme rakennemuutokset yleensä uhkana, mutta mielestäni ne pitäisi nähdä haasteina. Ensinnäkin kysymys on siitä, aiommeko hyödyntää täysimääräisesti inhimillistä pääomaa, toisin sanoen aiommeko kouluttaa työvoimaa. Toiseksi kysymys on siitä, ovatko työmarkkinat kurinalaiset, sillä jos ihmisillä on turvallinen olo, he voivat osallistua muutokseen johtavaan työhön. Kolmanneksi kysymys on siitä, että työntekijöiden annetaan osallistua päätöksentekoon paitsi silloin, kun jotain on tapahtunut, myös koko muutosprosessin ajan. Silloin voidaan puhua vaikutusvallasta työpaikalla. Voisitteko kommentoida tätä jollakin tavoin? 
Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kysyä komissiolta, miksei se edistä työllisyyttä ja miksei monille nuorille anneta mahdollisuutta työhön niin, että mahdollisimman pian eläkkeelle haluavien työntekijöiden annettaisiin jättää työpaikkansa.
Vaikka monet työntekijät suostuisivat jäämään eläkkeelle pienemmän eläkkeen turvin ja jättämään työpaikkansa nuoremmille, nykyisissä suuntaviivoissa iäkkäät työntekijät velvoitetaan jäämään työhön entistä pidemmäksi aikaa. Näin nuorilta evätään mahdollisuus saada työtä.
Voisitteko selittää, mikä tähän on syynä? 
Van Lancker (PSE ).
    Haluan kiittää komission jäseniä tästä tiedonannosta. Toivon, että suuntaviivojen yhdentäminen johtaa vahvempaan yhteenkuuluvuuteen. Minun on kuitenkin todettava, että Lissabonin strategiaan sisältyi kolme eri näkökohtaa. Niihin kuului myös sosiaalinen yhteenkuuluvuus, ja minun tietääkseni sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen kuuluu muutakin kuin työllisyys. Strategiaan kuului myös köyhyyden huomattava vähentäminen ja asianmukaisten eläkkeiden takaaminen. Miten voimme estää tulevaa eläkekeskustelua muuttumasta jälleen kerran keskusteluksi eläkkeiden rahoitettavuudesta, kun kokonainen sosiaalinen näkökulma jätetään siinä huomioimatta? Tämä on ensimmäinen kysymykseni.
Toinen kysymykseni liittyy menettelyyn. Olen pannut merkille, että talous- ja raha-asioiden neuvostossa käsitellään ainoastaan taloudellista ulottuvuutta ja työ- ja sosiaaliasioiden neuvostossa työllisyyssuuntaviivoja. Mielestäni tämä ei ole hyvä esimerkki yhdentämisestä. Miksei kumpikin neuvosto kommentoi koko pakettia?
Arvoisa komission jäsen, lopuksi haluaisin tietää, millaisena te tarkkaan ottaen näette parlamentin roolin. Merkitseekö tämä sitä, että meille on nyt myönnetty virallisesti valtuudet antaa neuvoja myös talouspolitiikan suuntaviivoihin liittyvissä kysymyksissä? 
Kauppi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komissio lupasi meille, että uusissa yhdennetyissä suuntaviivoissa otetaan huomioon vakaus- ja kasvusopimusta koskevat äskettäin tehdyt päätökset. Arvoisa komission jäsen, te lupasitte, ettette tue suhdanteisiin vaikuttavaa uudistusta jäsenvaltioissa, että valtion velkamäärä otetaan huomioon ja niin edelleen. Miten aiotte varmistaa, etteivät jäsenvaltiot tulkitse vakaus- ja kasvusopimuksen muutoksia hyvin laajasti tai toteuta uudistuksia, joilla käytännössä laajennetaan liiallisen alijäämän ja alijäämää koskevien laskelmien käsitettä? On olemassa suuri vaara, että monet jäsenvaltiot yrittävät välttää näiden välttämättömien uudistusten tekemisen ja tulkitsevat tähän heikennettyyn vakaus- ja kasvusopimukseen liittyviä päätöksiä väärin. Haluan komission toimivan hyvin peräänantamattomasti tässä kysymyksessä. 
Schroedter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minun huomautukseni ovat jatkoa jäsen Van Lanckerin esittämille huomautuksille. Lähempi tarkastelu paljastaa melko selvästi, ettei tämä ole todellisuudessa yhteinen asiakirja, tai jos ilmaisen asian toisin, että se ratkeilee saumoistaan. Ei ole ensinkään selvää, ovatko nämä yhteisiä toimia tai pyritäänkö sosiaalipolitiikkaa todella parantamaan kaikilla aloilla. On myöskin varsin epäselvää, ovatko asetetut työllisyystavoitteet tällä hetkellä lainkaan tarkoituksenmukaisia, sillä on ehdottoman varmaa, etteivät vuoden 2000 luvut päde enää.
Tasa-arvonäkökohtien huomioon ottaminen on keskeinen käsite, jonka olisi sisällyttävä kaikkiin politiikkoihin. Sitä ei kuitenkaan mainita millään tavoin. Vaikka asialle oli omistettu erillinen pilari vuoden 1997 työllisyyssuuntaviivoissa, se on sittemmin kadonnut asiakirjastanne. Mielestäni tämä on yksi niistä paketin osista, joita on tarpeen uudistaa, sillä tiedetään hyvin, että naisten työllisyyteen liittyy vakavampia ongelmia kuin miesten työllisyyteen ja että naisten asema niin palkkauksen kuin sosiaaliturvankin osalta on paljon huonompi. 
Goebbels (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, 60 sekuntia näin monen ongelman käsittelyyn! Minun on keskityttävä vain muutamaan seikkaan. Koska olen yhdennettyjen suuntaviivojen taloutta käsittelevän osan esittelijä, minulla on myöhemmin toinenkin tilaisuus kertoa kaikista niistä hyvistä puolista, joita näen tässä uudessa menettelyssä.
En kuitenkaan ollut kovin tyytyväinen luettuani komission ehdotukset. Jotkut ehdotuksista ovat niin yleisluontoisia, että ne ovat lähestulkoon latteita. Tiedän hyvin, että komission tehtävä on vaikea, sillä elämme 25 jäsenvaltion muodostamassa unionissa, jossa taloudelliset ja sosiaaliset tilanteet vaihtelevat toisinaan hyvinkin paljon. Tämän vuoksi haluaisin tietää, aikooko komissio tehdä sen, mistä varapuheenjohtaja Verheugen ilmoitti, eli täydentää tätä hyvin yleisluontoista ohjelmaa, tätä yleisesti kaikkiin tilanteisiin soveltuvaa ohjelmaa, joillakin räätälöidymmillä ohjelmilla.
Samasta aiheesta totean vielä, että luin komission pidättävän itsellään oikeuden esittää tiedonannon, jossa se määrittelee kunkin jäsenvaltion keskeisimmät tavoitteet. Mielestäni tämä on oikea lähestymistapa, ja haluaisin saada tästä komission tavoitteesta hieman tarkempia tietoja. 
Puhemies.
   Kiitän kaikkia yhteistyöstä. Pyydän henkilökohtaisesti anteeksi muilta jäseniltä, jotka ovat pyytäneet puheenvuoroa mutta jotka eivät ajanpuutteen vuoksi voi esittää sitä. 
Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, olemme tehneet keskenämme työnjaon. Minä vastaan jäsen Anderssonin ja jäsen Goebbelsin kysymyksiin, kollegani Špidla vastaa kysymyksiin nro 2, 3 ja 5, ja kollegani Almunia vakaussopimusta koskeviin kysymyksiin.
Ensiksi haluan vastata muutamalla sanalla jäsen Anderssonin kysymyksiin rakennemuutoksesta. On sanomattakin selvää, että olemme samaa mieltä siitä, että tärkeintä on toteuttaa unionissa tarvittavat rakennemuutokset, sillä niitä olisi turha yrittää välttää. Koko strategian tarkoituksena on kuitenkin parantaa EU:n talouden kilpailukykyä pitkällä aikavälillä niin, että se voi menestyä maailmanmarkkinoilla käytävässä kilpailussa. Saavutamme tämän tavoitteen vain, jos toteutamme sellaista politiikkaa, jossa asetetaan Euroopan unionin ympäristö- ja talouskehitys sekä teknologinen kehitys kärkeen kaikilla aloilla. Tämä on strategiamme perusajatus. Euroopan unioni ei voi lähteä mukaan kilpailuun alhaisemmasta vaatimustasosta, pienemmistä palkoista ja heikommasta laadusta. Sen on kilpailtava siitä, kuka tarjoaa parhaita tuotteita markkinoilla. On selvää, ettei tämä onnistu ilman rakennemuutosta.
Goebbelsin kysymyksestä totean olevani varma, että uudistettuun Lissabonin strategiaan hänen laillaan perehtynyt tietää, että uusi kierros on alkamassa. Pohjimmiltaan tällä ensimmäisellä yhdennetyllä suuntaviivapaketilla on vain yksi tarkoitus, ja se on tarjota yhteisön kehys kansallisten toimintasuunnitelmien laatimista varten. Paketin todellinen luonne ja laajuus paljastuvat vasta ensi vuonna, kun saamme arvioitavaksemme kansalliset toimintasuunnitelmat. 
Špidla,
   .  Yritän vastata varhaiseläkettä koskevaan kysymykseen. Koska väestön ikääntyminen johtaa siihen, että miljoonat ihmiset poistuvat työvoimasta, on mielestäni selvää, että työvoiman tarjontaa on tehostettava ja että suurempi osa väestöstä on saatava osallistumaan työmarkkinoille.
Toinen hyvin selkeä asia ja ongelma, johon kaikissa työllisyyspolitiikoissa on törmätty, on se, ettei varhaiseläke ole osoittautunut tehokkaaksi aseeksi työttömyyden torjunnassa. Sen sijaan varhaiseläke on myötävaikuttanut selvästi hyvinvointijärjestelmien ja erityisesti eläkejärjestelmien romahtamiseen. Tämän perusteella meidän on todella vaikea taata vakaat elinolot tulevien sukupolvien eläkeläisille, vaikka onkin täysin selvää, että kaikilla on niihin oikeus käytettyään elämänsä työntekoon.
Haluan mainita muutamia lukuja, jotka selventävät tilanteen vakavuutta. Keskivertohenkilö on valmis aloittamaan työnteon vasta täytettyään 22 vuotta, ja noin 5 vuoden ajan työelämästään hän ei pysty tekemään töitä. Tämän jälkeen hän viettää 20–22 vuotta elämästään eläkkeellä. Lopputulos on se, että käytämme 50 vuotta elämästämme muuhun kuin työntekoon, mikä ei ole pitemmän päälle kestävää. Tämä on jälleen yksi syy siihen, miksi on lisättävä työvoiman tarjontaa ja helpotettava iäkkäiden henkilöiden pysymistä työvoimassa, jotta hyvinvointijärjestelmiemme yleinen vakaus voidaan säilyttää.
Puheenvuoroissa kysyttiin myös, miksei yhtenäisessä paketissa käsitellä tarkemmin sosiaalipolitiikkaa. Vastaus tähän kysymykseen löytyy oikeusjärjestelmämme yleisestä rakenteesta, sillä komissiolla ei ole valtuuksia esittää sellaista asiakirjaa, jollaista parlamentin jäsen toivoo. EY:n perustamissopimuksessa määrätään, mitä vaihtoehtoja meillä on käytettävissämme näissä suuntaviivoissa, jotka koskevat talouspolitiikkaa ja – erillisessä osiossa – työllisyyspolitiikkaa. Tämä on se oikeuskehys, jonka rajoissa meidän on toimittava, eikä meillä ole muita vaihtoehtoja sosiaalipolitiikkaa käsittelevän asiakirjan esittämiseksi. Tasa-arvonäkökohdat otetaan huomioon yhtäläisiin oikeuksiin liittyvän ongelman käsittelyssä kaikissa politiikoissa ja kaikissa työllisyyspolitiikkaa koskevissa suosituksissa. Näihin sisältyvät myös ne, joilla pyritään lisäämään naisten mahdollisuuksia työhön, joilla otetaan käyttöön työn ja perhe-elämän yhdistämisen uudistettu käsite ja joilla pyritään pienentämään miesten ja naisten välistä palkkakuilua. Mielestäni on selvää, että tasa-arvoperiaatetta noudatetaan tarkasti näissä direktiiveissä ja suuntaviivoissa eli että yhtäläiset mahdollisuudet sisältyvät kaikkiin EU:n politiikkoihin. On täysin selvää, että tämä koskee myös, vaikkakaan ei yksinomaan, työllisyyspolitiikkaa. 
Almunia,
   . Arvoisa puhemies, vastatakseni parlamentin jäsenen kysymykseen uudistuksen jälkeisestä vakaus- ja kasvusopimuksesta totean, että tänään hyväksytty talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja käsittelevä asiakirja heijastaa uudistuksen todellista luonnetta, ei niiden irvikuvaa.
Maaliskuun Eurooppa-neuvostossa hyväksytty uudistus perustuu pääasiassa siihen, että painotetaan enemmän suhdannevaihteluja tasaavaa politiikkaa hyvän suhdanteen aikana, painotetaan hyvän taloustilanteen aikana toteutettavan talouspolitiikan monenkeskistä seurantaa ja kiinnitetään talousarvioseurannassa enemmän huomiota keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyydessä esiin tuleviin ongelmiin ja haasteisiin. Kun suhdannevaihtelua tasaaviin ja kestävyyttä edistäviin politiikkoihin kiinnitetään enemmän huomiota, parannetaan vastaavasti joustavuutta niiden EY:n perustamissopimukseen sisältyvien ja edelleen voimassa olevien välineiden soveltamisessa, joiden tarkoituksena on tehostaa talousarvioseurantaa liiallista alijäämää koskevissa menettelyissä.
Perustamissopimukseen sisältyvät viitearvot, talousarviota koskevat rajoitukset, tarve ylläpitää talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ja sen merkitys riittävien edellytysten luomisessa talous- ja raha-unionin asianmukaiselle toiminnalle, hintojen vakaudelle ja talouskasvun mahdollistamiselle ovat kuitenkin edelleen voimassa. Lisäksi voin kertoa parlamentin jäsenelle, että sopimusta aiotaan soveltaa kurinalaisesti mutta aiempaa tehokkaammin, sillä uusi vakaus- ja kasvusopimus mahdollistaa paremman koordinoinnin ja paremman kilpailukyvyn talousarvion seurantaa koskevassa politiikassa ja kasvupolitiikassa. Sopimus mahdollistaa myös rakenneuudistusten toteuttamisen, esimerkiksi niiden, jotka sisältyvät Lissabonin strategiaan ja joiden tarkoituksena on parantaa kasvumahdollisuuksia ja kasvumallimme kestävyyttä ja näin ollen myös kykyämme luoda työllisyyttä ja parantaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tämä on vakaus- ja kasvusopimuksen uudistuksen todellinen tarkoitus ja sisältö. Irvikuvat ovat niitä varten, jotka niitä maalailevat. Euroopan komissio ja Eurooppa-neuvosto eivät ansaitse vakaussopimuksesta maalattuja irvikuvia.
Viimeisen huomautukseni haluan esittää jäsen Van Lanckerille neuvostojen tehtävistä. On neuvoston tehtävä järjestää käymänsä keskustelut. Kuitenkin juuri tänä aamuna, kun osallistuin Ecofin-neuvoston kokoukseen Luxemburgissa, näin asiakirjan, josta keskusteltiin samanaikaisesti komission jäsenten kollegiossa, ja sain tietää, että valtiovarainministerit aikovat keskustella kaikista talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin liittyvistä makro- ja mikrotaloudellisista kysymyksistä ja myös – komission hyväksymän yhdennetyn paketin avulla – talouspolitiikan, työmarkkinatilanteen ja työllisyyspolitiikan keskinäisistä suhteista. Komission ehdotus siis mahdollistaa sen, että Ecofin-neuvostossa, työ- ja sosiaaliasioiden neuvostossa sekä kilpailuneuvostossa voidaan nyt keskustella erityiskysymyksistä, mutta niitä on tarkasteltava yhtenäisestä ja laajasta näkökulmasta. Tämä on yksi komission tänään hyväksymän ehdotuksen tärkeimmistä ominaisuuksista. 

Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä (B6-0163/2005).
Puhemies.
   Seuraavana on 
Yhdysvaltojen joukkojen hyökkäyksen seurauksena 8. huhtikuuta 2003 kuolivat toimittajan työtä tehdessään Espanjan ja EU:n kansalainen ja Telecincon kuvaaja José Couso, Taras Protsyk (Reuters) ja Tareq Ayoub (Al-Jazeera-kanava).
Yhdysvaltojen viranomaiset eivät tähän päivään mennessä ole tutkineet asiaa, eikä oikeudenkäyntiä ole pidetty. Samat viranomaiset ovat kuitenkin suostuneet käynnistämään italialaisten kanssa tutkimuksen samojen joukkojen perusteettomasta hyökkäyksestä, jonka tarkoituksena oli vapauttaa perjantaina 4. maaliskuuta Italian ja EU:n kansalainen Giuliana Sgrena.
Mitä toimia on toteutettava, jotta suoritettaisiin tutkimus, jolla taattaisiin, että työssään kuolleiden EU:n kansalaisen José Couson ja hänen kollegojensa murhaajat saatettaisiin rikosoikeudelliseen vastuuseen ja korvausvelvollisuuteen?
Huhtikuun 8. päivänä 2003 kuolivat työtehtävissään espanjan kansalainen José Couso (espanjalaisen Tele 5 -kanavan kameramies), Taras Prosyuk (uutistoimisto Reuters) ja Tarek Ayoub (televisiokanava Al Jazeera). Kuolemat olivat seurausta hyökkäyksestä, jonka yhdysvaltalaiset joukot suorittivat Bagdadissa sijaitsevaa hotelli Palestiinaa vastaan.
Tähän päivään mennessä Yhdysvaltojen viranomaiset ovat visusti vaienneet tästä järkyttävästä murhasta eivätkä ole tutkineet asiaa millään tavalla tai käsitelleet sitä oikeudessa.
Yhdysvaltain viranomaiset ovat kuitenkin päättäneet käynnistää yhdessä Italian hallituksen kanssa tutkimuksen 4. maaliskuuta 2005 tapahtuneesta hyökkäyksestä, jonka yhdysvaltalaiset joukot suorittivat perusteettomasti italialaisen journalisti Guiliana Sgrenan vapauttamisen yhteydessä ja jossa kuoli Nicola Calipari.
Mitä toimenpiteitä Euroopan unioni voi toteuttaa asianmukaisen puolueettoman tutkimuksen käynnistämiseksi, jotta voidaan selvittää, kuka on vastuussa tiedotustehtäviään hoitaneiden José Couson ja hänen kumppaneittensa murhasta?
Yhdysvaltojen joukkojen hyökkäyksen seurauksena 8. huhtikuuta 2003 kuolivat toimittajantyötä tehdessään José Couso, joka oli Espanjan ja EU:n kansalainen, ja Tele 5 -kanavan kameramies, Taras Protsyk (uutistoimisto Reuters) ja Tareq Ayoub (televisiokanava Al-Jazeera).
Yhdysvaltain viranomaiset eivät tähän päivään mennessä ole tutkineet asiaa eikä oikeudenkäyntiä ole pidetty.
Yhdysvallat on kuitenkin päättänyt käynnistää italialaisten kanssa tutkimuksen samojen joukkojen 4. maaliskuuta journalisti Guiliana Sgrenan vapauttamisen yhteydessä tehdystä perusteettomasta hyökkäyksestä, jossa kuoli Nicola Calipari (Sismin päällikkö).
Mitä toimenpiteitä olisi toteutettava, jotta voidaan taata tutkimus, jossa riittävällä tavalla selvitetään journalisti José Couson ja tämän kumppaneiden murhaan, joka tapahtui heidän hoitaessaan toimittajantyötään, liittyvä rikosoikeudellinen vastuu ja korvausvelvollisuus?
Italialaisen journalistin Giuliana Sgrenan vapauttamisen yhteydessä 4. maaliskuuta 2005 Yhdysvaltojen armeija tappoi Nicola Caliparin.
Italian kansalaisten painostuksesta Italian hallitus ja Yhdysvallat on päättänyt järjestää yhteisen tutkimuksen, jotta saadaan selville tämän surullisen tapahtuman yksityiskohdat. Sen sijaan tähän mennessä saamiemme tietojen mukaan espanjalaisen Tele 5:n kameramiehen José Couson, uutistoimisto Reutersin ukrainalaisen kameramiehen Taras Prosyukin ja televisiokanava Al-Jazeeran kameramiehen Tarek Ayoubin, jotka kuolivat yhdysvaltalaisten joukkojen Bagdadissa sijaitsevaa hotelli Palestiinaa vastaan tekemän hyökkäyksen seurauksena, tapausta ei ole tutkittu mitenkään eikä käsitelty oikeudessa.
Ottaen huomioon, että José Couso oli Euroopan unionin kansalainen, mitä toimenpiteitä Euroopan unioni voi toteuttaa yhteisen tutkimuksen järjestämiseksi Yhdysvaltojen viranomaisten kanssa, jotta tapahtumiin saadaan selvyyttä ja löydetään mahdolliset vastuuhenkilöt?
Kaksi kameramiestä, espanjalainen Tele 5 -televisiokanavaa edustanut José Couso ja ukrainalainen Reuters-uutistoimistoa edustanut Taras Protsyuk, saivat surmansa 8. huhtikuuta 2003 Bagdadissa, kun Yhdysvaltojen armeija tulitti Palestine-hotellia, jossa sadat vapaat toimittajat majailivat. Samana päivänä myös jordanialainen Al-Jazeera-televisiokanavan toimittaja Tarek Ayoub sai surmansa Yhdysvaltojen ilmahyökkäyksen aikana. Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan Yhdysvaltojen viranomaisten antama selvitys murheellisiin tapauksiin johtaneista syistä on puutteellinen. Selvityksessä ei nimetä vastuullisia ja siinä salataan se, että Palestine-hotellia tulittaneet sotilaat ja heidän esimiehensä eivät tiedottaneet toisilleen toimittajien läsnäolosta rakennuksessa.
Mihin toimiin Euroopan unioni voi ryhtyä, jotta José Couson kuolemaan johtaneista syistä suoritetaan riippumaton tutkinta syyllisten tunnistamiseksi ja tuomitsemiseksi sekä korvausten maksamiseksi uhrin perheelle?
Ferrero-Waldner,
   . Komissio kiittää parlamentin jäseniä kysymyksistä. Komissio haluaa tässä yhteydessä korostaa, että se pitää erittäin tärkeänä tiedonvälityksen vapautta ja sitä työtä, jota toimittajat tekevät konfliktitilanteissa usein hyvin vaikeissa oloissa. Kaikissa Irakin kaltaisissa aseellisissa konflikteissa tulisi mielestämme soveltaa täysimääräisesti kansainvälisten lakien kunnioittamisen ja vastuuvelvollisuuden periaatteita kaikkiin taistelujoukkoihin. Pahoittelemme toimittaja José Couson kuolemaa ja äskettäisiä italialaisen toimittajan loukkaantumiseen ja Italian turvallisuuspalvelun edustajan kuolemaan johtaneita tapahtumia sekä osoitamme solidaarisuutta asianomaisten henkilöiden perheille.
Komissio tietysti katsoo, että asianomaisten viranomaisten pitäisi tutkia perusteellisesti kaikki tällaiset tapaukset. On erittäin tärkeää, että tapausten olosuhteet ja vastuukysymykset selvitetään perinpohjaisesti ja että tarvittaviin jatkotoimiin ryhdytään pikaisesti ja avoimesti. On kuitenkin asianomaisten jäsenvaltioiden vastuulla ryhtyä toimiin sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset tutkivat asianmukaisesti EU:n kansalaisen kolmannessa maassa tapahtuneen kuoleman. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, mielestäni on tärkeää puolustaa toimittajien roolia yhtenä demokratian peruskivistä. Arvoisa komission jäsen, jäsenvaltioiden lisäksi myös komissiolla ja neuvostolla on voimassa olevien sopimusten nojalla – enkä tarkoita nyt perustuslakia – velvollisuus paitsi pahoitella tapahtunutta myös puolustaa EU:n kansalaisten oikeuksia kolmansissa maissa myös konfliktitilanteissa. Kysymys on siis myös tästä, koska asiaan liittyy kaksi ongelmaa, joista toinen koskee tiedonvälityksen vapauden puolustamista ja toinen unionin kansalaisten ja heidän perheidensä oikeuksien puolustamista kolmansissa maissa. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät ole tähän päivään mennessä suorittaneet tutkimusta, joka johtaisi syytteiden nostamiseen tai korvausten maksamiseen Couson ja muiden vastaavissa oloissa murhattujen henkilöiden perheille. 
Ferrero-Waldner,
   . Kuten aiemmin mainitsin, asia on jäsenvaltioiden vastuulla. Espanjan edellinen hallitus ei tehnyt tapahtuneen johdosta aloitteita eikä esittänyt virallisia vastalauseita. Espanjan voimassa olevan lainsäädännön nojalla kansalaisilla on mahdollisuus saattaa tapauksia tutkintatuomareiden tietoon. Nämä tutkivat asiaa itsenäisesti ilman poliisin ja muiden valtion virastojen myötävaikutusta. Asianomaisessa tapauksessa valtakunnallisen ylioikeuden tuomari Guillermo Ruiz Polanco on käynnistänyt alustavat tutkimukset. Hän otti näin tutkittavaksi kanteen, jonka Couson äiti ja sisarukset nostivat 27. toukokuuta 2004 kolmea Yhdysvaltain kolmannen jalkaväkidivisioonan sotilasta vastaan. En osaa sanoa, mihin lopputulokseen kanne johtaa, mutta sellainen on nyt joka tapauksessa nostettu.
Italian hallitus on esittänyt Washingtonille virallisen vastalauseensa, jossa Yhdysvaltoja kehotetaan painokkaasti tutkimaan kohtalokkaaseen onnettomuuteen johtaneet syyt. Tapausta tutkivat samanaikaisesti sekä Yhdysvaltojen armeija että italialaiset tuomarit. Haluaisinkin vielä kerran korostaa, että jäsenvaltioiden velvollisuus on huolehtia omista kansalaisistaan. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kyseiset henkilöt ovat perussopimusten nojalla paitsi asianomaisten jäsenvaltioiden myös Euroopan unionin kansalaisia.
Antaako komissio tukensa valituksille, joita toimivaltaiset tuomarit parhaillaan tekevät Yhdysvaltojen viranomaisille?
Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, jäsen Barón Crespo, ensinnäkin voin kertoa teille, ettei yhdenkään jäsenvaltion hallitus ole tähän mennessä pyytänyt komissiota puuttumaan asiaan, koska ne ovat itse ryhtyneet toimenpiteisiin. Komissio pyrkii kuitenkin aina tekemään kaiken voitavansa edistääkseen koko Euroopan yleistä etua, joten tuemme tietysti jäsenvaltioiden kansalaistensa hyväksi toteuttamia toimia. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko komissio tietoinen siitä, että monet Britannian kansalaiset, jotka ovat päättäneet muuttaa pysyvästi johonkin toiseen EU:n jäsenvaltioon, eivät voi äänestää sopimuksesta Euroopan perustuslaiksi järjestettävissä kansallisissa kansanäänestyksissä? Nykyisin voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaan, jos heidän lähdöstään Yhdistyneestä kuningaskunnasta on kulunut yli 15 vuotta, heillä ei enää ole äänioikeutta siellä, mutta toisaalta heillä ei ole automaattisesti oikeutta äänestää uudessakaan asuinmaassaan. Vaikka kyseisen oikeuden myöntäminen onkin kunkin yksittäisen jäsenvaltion oma asia, eikö olisi suotavaa koordinoida tätä asiaa jäsenvaltioiden kesken, jotta nämä henkilöt saisivat äänensä kuuluviin? Eikö jonkin ole pakko olla perusteellisesti pielessä, jos Euroopan kansalaiselta kielletään mahdollisuus äänestää näin tärkeästä kysymyksestä? Tietääkö komissio, kuinka monta Euroopan kansalaista tämä ongelma koskee ja voiko komissio ehdottaa jäsenvaltioille keinoja, joiden avulla ne voisivat yhdessä ratkaista sen? 
Kroes,
   . Yhteisön voimassa olevassa lainsäädännössä taataan, että unionin kansalaisilla on äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa ja kunnallisvaaleissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole, samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion omilla kansalaisilla.
Äänioikeutta kansallisissa vaaleissa ja kansanäänestyksissä koskevien edellytysten määritteleminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kunkin jäsenvaltion tehtävä on näin ollen laatia asianmukaiset äänioikeutta koskevat säännöt.
Komissio on vastaanottanut valituksia jäsen Bushill-Matthewsin lisäksi myös muilta unionin kansalaisilta, joilla ei ole oikeutta osallistua kansallisiin tai alueellisiin vaaleihin tai kansanäänestyksiin asuinjäsenvaltiossaan tai kotijäsenvaltiossaan, koska he ovat käyttäneet oikeuttaan valita asuinpaikkansa vapaasti jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin kotijäsenvaltiossaan. Tätä kysymystä on myös käsitelty äskettäin hyväksytyssä komission neljännessä kertomuksessa unionin kansalaisuudesta.
Komissio odottaa Euroopan parlamentin, neuvoston ja jäsenvaltioiden kannanottoja neljänteen kertomukseen ja jatkaa tämän tärkeän ja arkaluonteisen kysymyksen käsittelyä. Kansallisiin vaaleihin tai kansanäänestyksiin osallistumista säännellään kuitenkin yksinomaan jäsenvaltioiden lainsäädännössä, koska yhteisöllä ei ole tällä alalla toimivaltaa. Kysymyksen ratkaiseminen edellyttäisi näin ollen yksittäisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksen tai perustuslain muuttamista.
Ennen 1. toukokuuta 2004 toimitettujen kansallisten vaalien osalta tämä kysymys koski noin viittä miljoonaa unionin äänestysikäistä kansalaista, jotka asuvat toisessa jäsenvaltiossa. Komissiolla ei kuitenkaan ole käytettävissään ajantasaisia eikä kattavia tietoja siitä, kuinka montaa unionin kansalaista asia koskee EU:n perustuslakisopimuksesta järjestettävissä kansanäänestyksissä. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, ymmärrän ja hyväksyn täysin sen, että asia kuuluu jäsenvaltioille, enkä todellakaan ehdota, että tähän pitäisi tulla muutos. Saattaa kuitenkin olla, että jotkin jäsenvaltiot ovat ratkaisseet kyseisen ongelman paremmin kuin toiset. En tiedä. Haluaisin kuitenkin kuulla kantanne tähän.
Vaikka olenkin tyytyväinen siihen, että komissio harkitsee mahdollisia toimia vasta palautetta saatuaan, olette ennemminkin kuvaillut ongelmaa kuin esittänyt siihen jonkinlaista ratkaisua. Tämä ei ole arvostelua vaan pelkkä toteamus. Hyväksyn sen, että kyse on monimutkaisesta asiasta, mutta ettekö te puolestanne voisi myöntää, että äänioikeuden poistamisen näin monelta ihmiseltä on pakko olla väärin? 
Kroes,
   . Tietenkin aina, kun olen pyrkinyt etsimään mahdollista ratkaisua, olen ensin pyrkinyt selittämään tilannetta. Tämä on ensimmäinen huomautukseni.
Asianmukaisen yhteensovittamisen varmistaminen olisi jäsenvaltioiden tehtävä. Tämä voitaisiin tehdä muuttamalla yksipuolisesti kansanäänestyksiä koskevaa kansallista lainsäädäntöä tai tekemällä useita kahdenvälisiä sopimuksia tai yksi monenvälinen sopimus. Näin vastasin kysymykseenne osittain. Voidaanko jotain sitten tehdä? Kyllä, yhteensovittamista tulisi lisätä.
Aika ei nyt riitä tämän ongelman ratkaisemiseen perustuslakisopimuksesta järjestettävien kansanäänestysten osalta. Kuten tiedätte, toistaiseksi vain kahdeksan jäsenvaltiota on päättänyt järjestää perustuslakisopimuksesta kansanäänestyksen. Ratkaistaan tämä ongelma sitten miten tahansa, samalla olisi käsiteltävä kysymystä, pitäisikö kansanäänestystä koskeva äänioikeus rajata koskemaan niiden jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka järjestävät kansanäänestyksen. Myös tähän kysymykseen pitäisi siis löytyä vastaus, ja se monimutkaistaisi koko asiaa entisestään. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että jos kansalaiset eivät voi käyttää kansalaisoikeuttaan äänestää, kyse on vakavasta esteestä henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle? Huolimatta siitä, että odotatte edelleen parlamentin ja jäsenvaltioiden vastauksia kuulemisasiakirjaanne, voisitteko tässä yhteydessä vahvistaa, että kaikkien uudistusten tavoitteena on oltava sen varmistaminen, että kaikilla kansalaisilla on heidän asuinpaikastaan Euroopan unionissa riippumatta oikeus äänestää kansallisissa vaaleissa ainakin yhdessä jäsenvaltiossa?
Kroes,
   . On totta, että unionin kansalainen, joka on käyttänyt henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa perusoikeuttaan, saattaisi joutua kärsimään, koska hänellä ei ehkä olisi oikeutta osallistua kansanäänestyksiin joko asuinjäsenvaltiossaan tai kotijäsenvaltiossaan. Meidän ei kuitenkaan pitäisi tulkita yhteisön voimassa olevaa lainsäädäntöä tavalla, joka johtaa sellaisen päätelmän tekemiseen, että tämä kysymys voisi olla este henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle tai saattaisi estää unionin kansalaisia käyttämästä oikeuttaan äänestää. Tällä tavoin rikottaisiin henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Koska öljyn hinta jatkuvasti nousee ja koska sokerialan uudistus on parhaillaan käynnissä, katsooko komissio, että kaikkien osapuolten – hallitukset, asiaa käsittelevät komission pääosastot, alan asiantuntijat ja kaupallinen ala – on tullut aika harkita vakavasti sokeriin perustuvan bioetanoliteollisuuden kehittämistä EU:ssa? 
Kroes,
   . Komission vuoden 2004 heinäkuussa antamassa sokerialan uudistusta koskevassa tiedonannossa tunnustetaan eri teollisuudenalojen ja erityisesti bioetanoliteollisuuden merkitys sokerinkäyttäjinä. Tiedonannossa ehdotetaankin sokerin tuottamista kiintiön ulkopuolella hintaan, joka on lähempänä sokerin maailmanmarkkinahintaa, bioetanolin kaltaisten erikoistuotteiden jalostusta varten.
Kuten tiedätte, sokerijuurikasta voidaan jo viljellä kiintiörajoitusten ulkopuolella biopolttoaineen tuottamista varten. Tulevalla lainsäädäntöehdotuksella on varmistettava, että sokeria on tarjolla riittävästi ja kilpailukykyiseen hintaan näille teollisuudenaloille, mikä koskee myös sokerin lisääntyvää käyttöä biopolttoaineen tuotannossa.
Biopolttoaineita koskevassa direktiivissä jäsenvaltioita vaaditaan edistämään biopolttoaineiden käyttöä ja asettamaan niiden käytölle tavoitteita. Sokerista ja viljasta valmistettava bioetanoli on hyvä keino täyttää direktiivissä asetettu tavoite. Komissio on parhaillaan ryhtymässä toimiin varmistaakseen, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat direktiivistä johtuvia velvoitteitaan. Komissio arvioi direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa vuonna 2006 ja ehdottaa tarvittaessa toimia direktiivin täytäntöönpanon tehostamiseksi.
Komissio on tietoinen siitä, että muutamat bioetanoliteollisuuden yritykset ovat ilmaisseet vastahakoisuutensa investoida EU:ssa sijaitseviin jalostuslaitoksiin. Vastahakoisuus johtuu siitä, että yritykset ovat huolissaan mahdollisesta tullien vähentämisestä, mikä johtaisi bioetanolin laajamittaiseen tuontiin EU:n ulkopuolisista maista, joissa bioetanolia tuotetaan sokeriruo'osta edulliseen hintaan. Komissio katsoo, että olisi löydettävä ratkaisu, josta kaikki osapuolet hyötyvät ja joka johtaa bioetanolin tuotannon ja kulutuksen nopeaan kasvuun EU:ssa. Kasvavaa kysyntää tyydytettäisiin myös lisäämällä bioetanolin tuontia oikeassa suhteessa.
Polttoaineiden laadusta annetussa direktiivissä määritetään raja bensiinin etanolipitoisuudelle. Komissio tarkastelee parhaillaan uudelleen tiettyjä direktiiviin sisältyviä näkökohtia ja ottaa siinä yhteydessä huomioon tarpeen edistää vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöönottoa, biopolttoaineet mukaan lukien, ja tarpeen muuttaa polttoaineiden laatuvaatimusten muita parametreja.
Komissio tukee vastaisuudessakin kohdennettua tutkimusta, jonka tarkoituksena on kehittää hinnaltaan kilpailukykyistä vaihtoehtoista polttoaineteknologiaa, mukaan lukien durrasta, viljoista, maatalousjätteestä ja muista puuselluloosasta saatavista raaka-aineista valmistettavan etanolin tuotantoa. 
Komissio edistää parhaillaan eurooppalaisen biopolttoaineteollisuuden syntymistä tukemalla ja helpottamalla aloitteita, joiden tarkoituksena on perustaa biopolttoaineteknologiaa käsittelevä foorumi. Foorumissa ovat osanottajina muun muassa maa- ja metsätaloussektorit, bioetanolin tuottajat ja sokeriteollisuus. 
Aylward (UEN ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä erittäin seikkaperäisestä vastauksesta. Vaikka olenkin useaan otteeseen ilmaissut vastustavani komission ehdotuksia, pidän vastauksenne laaja-alaisuutta myönteisenä.
Arvoisa komission jäsen, minun ei tarvitse kertoa teille, että yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan väliarvioinnin seurauksena yhä enemmän viljelysalaa vapautuu vaihtoehtoiseen käyttöön. Voisitteko näin ollen vakuuttaa minulle, että oma pääosastonne ja myös muut asianomaiset pääosastot, muun muassa tutkimuksen sekä energian ja liikenteen pääosastot, tekevät kaikkensa varmistaakseen, että sokerijuurikkaasta valmistettavan bioetanolin kannattavuudestatehdään tarvittavat tutkimukset ja arvioinnit? Oletteko lisäksi samaa mieltä kanssani siitä, että maapallon ilmastonmuutoksen pelottava kehitys ja polttoaineiden hintojen jatkuva nousu huomioon ottaen tätä tutkimusta on tehtävä mieluummin liian aikaisin kuin liian myöhään?
Arvoisa komission jäsen, eikö teidän ja meidän kaikkien kannalta olisikin palkitsevaa ajatella, että viljelijämme voisivat myötävaikuttaa ja myös myötävaikuttaisivat merkittävästi ilmastonmuutoksen hallintaan maatalousmaan vaihtoehtoisen käytön sekä vaihtoehtoisten ja uusiutuvien energiamuotojen käytön kautta? 
Kroes,
   . Voin antaa kysymykseenne hyvin täsmällisen vastauksen. Komission tekemien taloudellisten arviointien tarkoituksena on löytää tehokkain biopolttoaineen lähde. Haluan myös korostaa, että komissio on todellakin tietoinen tämän asian tärkeydestä. Komissiossa arvioidaan jo useita eri käyttövaihtoehtoja kiintiön ulkopuolella tuotettavalle sokerille. Tähän kysymykseen vastataan kuitenkin vasta, kun komissio esittää lainsäädäntöehdotuksen sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseksi. Uudistusehdotuksessa on otettava huomioon WTO:n paneelin tulos, jonka pitäisi olla tiedossa huhtikuun lopulla.
Komissio ei näin ollen voi esittää lainsäädäntöehdotusta ennen kuluvan vuoden kesä- tai heinäkuuta. Komissio laatii vuoden 2005 jälkipuoliskoa varten biomassaa koskevan toimintasuunnitelman. Suunnitelmaan sisällytetään taulukko, ja siinä tehdään hyvin selväksi, miten EU:n uusiutuville energiamuodoille asettamat tavoitteet voidaan saavuttaa. Tämä on vastaukseni viimeiseen kysymykseen. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio ilmoitti 22. syyskuuta 2004 hyväksyvänsä Ison-Britannian hallituksen myöntämän 6 miljardin euron suuruisen tuen British Energy -energiayhtiön uudelleenjärjestelyjen yhteydessä. Komissio ilmoitti 1. joulukuuta 2004 käynnistävänsä tutkimuksen sen selvittämiseksi, onko Nuclear Decommissioning Authority -viranomaisen perustaminen vastoin EY:n perustamissopimusta. NDA on oleva vastuussa Sellafield Mox -laitoksesta sekä Magnox-ydinvoimayhtiöistä ja se vapauttaa British Nuclear Fuels -yhtiön 'saastuttaja maksaa' -velvoitteen noudattamisesta, mitä voidaan pitää valtionavun myöntämisenä.
Voiko komissio kertoa, millaisesta summasta toisessa tapauksessa on mahdollisesti kyse ja jakaako se käsitykseni, että valtionavut olisi oikeastaan sisällytettävä ydinenergian kustannuksiin sen sijaan, että ne siirretään veronmaksajien kannettaviksi? 
Kroes,
   . Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistiin 21. joulukuuta 2004 kirje, jossa komissio tiedotti Yhdistyneelle kuningaskunnalle syistä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen ydinsaneerausviraston (Nuclear Decommissioning Agency, NDA) perustamisen osalta. Kyseiseen asiakirjaan sisältyy yksityiskohtainen arvio kuhunkin viraston toimintoon mahdollisesti liittyvän valtionavun määrästä.
Laskentatavasta ja markkinaoletuksista riippuen julkisten varojen kokonaissumma saattaa vaihdella nollasta kahdeksaan miljardiin Englannin puntaan. Komissio on yhtä mieltä parlamentin jäsenen kanssa siitä, että valtionavut tulisi periaatteessa sisällyttää sähköntuotannon kustannuksiin. Poikkeukset tästä periaatteesta voivat kuitenkin olla perusteltuja, jos niiden voidaan osoittaa edistävän muilla tavoin merkittävästi yleistä etua. Näin on esimerkiksi uusiutuvien energiamuotojen kohdalla.
Ydinsaneerausviraston perustamista koskevan komission tutkimuksen tarkoituksena on nimenomaan selvittää, oikeuttavatko tapauksen erityispiirteet osittaiseen poikkeamiseen kustannusten sisällyttämistä koskevasta periaatteesta. 
Staes (Verts/ALE ).
    Arvoisa komission jäsen Kroes, olen ottanut vastauksenne huomioon. Ellen ole ymmärtänyt teitä väärin, olette täysin samaa mieltä siitä, että ydinvoimaloille myönnettävä valtiontuki tulisi tosiaankin sisällyttää energian, tässä tapauksessa sähkön, kokonaishintaan. Näin ei kuitenkaan tietääkseni tällä hetkellä tapahdu. Haluankin kysyä teiltä, mihin toimiin aiotte ryhtyä toimikaudellanne muutaman seuraavan vuoden aikana varmistaaksenne, että tiedämme, minkä suuruista valtiontukea ydinvoimaloille annetaan ja missä määrin valtiontuki on myös sisällytetty ydinenergian kustannuksiin. Näin kuluttajalle annetaan selkeä kuva siitä, miten paljon ydinenergia todellisuudessa maksaa. 
Kroes,
   . Voin vakuuttaa teille, että komissio aikoo soveltaa saastuttaja maksaa -periaatetta myös ydinvoima-alaan. Sekä komission British Energy -energiayhtiön uudelleenjärjestelyjä koskevasta lopullisesta päätöksestä että komission päätöksestä aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely NDA:n osalta käy selväksi, että saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti ydinvoimaloiden käyttäjillä on päävastuu laitoksissa syntyvän jätteen käsittelykustannuksista ja muista ydinvoimaan liittyvistä vastuukysymyksistä ja näin ollen myös laitosten suunnitellusta saneeraamisesta.
On kuitenkin muistettava, että kuten kaikkien yhteisön lainsäädäntöön sisältyvien periaatteiden kohdalla, saastuttaja maksaa -periaatekin on sovitettava yhteen muiden yhteisön periaatteiden ja tavoitteiden kanssa, vaikka nämä saattavat tietyissä tapauksissa olla ristiriidassa sen kanssa. Esimerkiksi British Energy -energiayhtiön tapauksessa saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamisessa oli otettava lisäksi huomioon ydinturvallisuuden säilyttäminen, joka on, kuten tiedättekin, myös Euratomin perustamissopimuksessa vahvistettu yhteisön keskeinen tavoite. Tällaisissa tapauksissa komissio pyrkii löytämään eri periaatteiden välillä mahdollisimman hyvän tasapainon yhteisön hyväksi. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Yrityskeskittymien sääntelystä annettujen perustamissopimuksen tärkeimpien artiklojen lisäksi asetuksessa (EY) 139/2004(1) säädetään, että yrityskeskittymien valvonnassa komissiolla on yksinoikeudellinen toimivalta, minkä vuoksi jäsenvaltiot eivät voi soveltaa kilpailukykyä koskevaa kansallista lainsäädäntöään (yksinomaisuuden periaate) lukuun ottamatta erityistapauksia, joissa asiaan on komission mielestä puututtava kansallisella tasolla.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, kun on kyse joukkotiedotusvälineiden ryhmittymien toiminnasta ja yrityskeskittymistä sekä määräävän markkina-aseman määrittelemisestä, jotta tuetaan monimuotoisuutta ja objektiivista tiedonvälitystä? 
Kroes,
   . Yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen mukaan komissio ei voi ottaa tiedonvälityksen moniarvoisuutta huomioon laillisena arviointikriteerinä päättäessään, onko yhteisönlaajuinen keskittymä yhteismarkkinoille soveltuva. Arvioinnin yhteydessä komissiolla on oikeus ottaa huomioon vain kilpailulliset tai taloudelliset arviointikriteerit määrittäessään sitä, estääkö kyseinen liiketoimi olennaisesti kilpailua yhteismarkkinoilla.
Vaikka komissiolla on yksinomainen toimivalta yhteisönlaajuisten keskittymien valvonnassa, asetuksen 21 artiklan 4 kohdassa kuitenkin säädetään, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa aiheelliset toimenpiteet suojatakseen muita kuin tässä asetuksessa tarkoitettuja oikeutettuja etuja, jos toimenpiteet ovat sopusoinnussa yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja muiden yhteisön sääntöjen kanssa.
Yrityskeskittymien valvonnasta annetussa asetuksessa nimenomaisesti tunnustettuihin oikeutettuihin etuihin kuuluu tiedonvälityksen moniarvoisuus. Myöntämällä jäsenvaltioille oikeus vedota tiedonvälityksen moniarvoisuuteen tunnustetaan, että huolestuneisuus tiedonvälityksen moninaisten lähteiden säilyttämisestä mielipiteen moniarvoisuuden ja tiedon moninaisten käyttötapojen turvaamiseksi on oikeutettua. Tähän näyttäisi sisältyvän parlamentin jäsenen kysymyksessä mainittu objektiivinen tiedonvälitys.
Edellä esitetyn perusteella on selvää, että jäsenvaltioiden pitäisi ensi tilassa ryhtyä kansallisen lainsäädäntönsä nojalla asiamukaisiin toimiin tiedonvälityksen moniarvoisuuden suojelemiseksi, mikäli yhteisönlaajuinen keskittymä uhkaisi tätä oikeutettua etua.
Komissio huomauttaa lopuksi, että käytännössä yrityskeskittymiä koskevan asetuksen tavoite eli kilpailukykyisten markkinarakenteiden säilyttäminen ja kehittäminen voi kulkea ainakin jossain määrin käsi kädessä tiedonvälityksen moniarvoisuuden suojelemisen kanssa. Harkitessaan, estääkö yhteisönlaajuinen keskittymä kilpailua tiedonvälityksen markkinoilla, komissio tietysti tutkii, minkä asteisesta keskittymästä on kyse, ja siten epäsuorasti, miten moniarvoisuus toteutuu kyseisillä markkinoilla. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Irlannin hallitus perui hiljattain aikomuksensa hakea 170 miljoonaa euroa valtiontukea, joka oli tarkoitettu uuden mikrosiruja valmistavan tehtaan perustamiseen Irlantiin. Komissio oli ilmoittanut, ettei hanke olisi riittävän innovatiivinen eikä sen seurauksena syntyisi riittävästi työpaikkoja, joten valtiontuen saamisen perusteet eivät täyttyneet. Komission väitetään tulkitsevan valtiontuen myöntämisestä annettuja ohjeita kovin yksipuolisesti, ja tämä saattaa vaikeuttaa jäsenvaltioiden kilpailupyrkimyksiä maailmanmarkkinoilla huipputekniikan alalla. Mikä on komission vastaus tähän väitteeseen? 
Kroes,
   . Komissio epäili investointihankkeen yhteensopivuutta EY:n perustamissopimukseen sisältyvien valtiontukien valvontaa koskevien sääntöjen kanssa lähinnä kahdesta syystä.
Ensinnäkin todellisena uhkana nähtiin kilpailuedellytysten vääristyminen, koska Intelillä on erittäin merkittävä markkinavalta mikrosirujen tuotannossa ja valtiontuen myöntäminen antaisi sille mahdollisuuden vahvistaa hallitsevaa asemaansa.
Toiseksi komissiolle toimitettujen tietojen perusteella investointihanke näytti olevan tarkoitettu mikrosirujen laajamittaiseen valmistukseen. Tiedoissa ei ollut mitään viitteitä siitä, että yrityksen tutkimus- ja kehitystoimintaa siirrettäisiin Eurooppaan tai että hankkeen myötä Leixlipin tuotantolaitoksessa syntyisi uusia työpaikkoja.
Kuten tiedätte, Leixlip sijaitsee vauraalla alueella, joka ei ehkä ole oikeutettu aluetukeen vuoden 2006 jälkeen. Alueellisen investointituen on näin ollen koskettava hankkeita, joiden on määrä käynnistyä ennen vuoden 2006 loppua. Näin ei kuitenkaan ollut asianomaisen investointihankkeen II ja III moduulien kohdalla.
Komissio päätti tästä syystä käynnistää valtiontukisääntöjen mukaisen perusteellisen tutkimuksen, jotta se voisi arvioida valtiontuen myönteisten ja kielteisten näkökohtien välistä suhdetta. Irlannin viranomaiset päättivät kuitenkin perua hakemuksen ennen kuin komissio oli tehnyt päätöstä asiasta. 
Mitchell (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitoksia seikkaperäisestä vastauksestanne, johon aion perehtyä huolellisesti.
Tämä saattoi johtui siitä tavasta, jolla hakemus tehtiin. Arvoisa komission jäsen, oletteko kuitenkin samaa mieltä siitä, että vaarana on, että komissio lähettää ristiriitaisia viestejä? Toisaalta komissio ilmoittaa haluavansa, että Euroopan unionista tulee yksi kilpailukykyisimmistä tai kilpailukykyisin informaatioteknologiaan perustuva talous. Toisaalta se kuitenkin hylkää hakemuksen valtiontuen myöntämisestä investointihankkeelle, jota ei nyt toteuteta missään muualla Euroopan unionissa.
Onko komission jäsen yhtä mieltä siitä, että tämä on oikeudenmukainen huomautus? 
Kroes,
   . Ymmärrän syynne tämän kysymyksen esittämiseen. Kysymys on arvokas jo sinänsä, ja olenkin hyvin iloinen, että tämä asia on otettu esiin, koska saan näin tilaisuuden selittää.
Meidän ei pitäisi aliarvioida Leixlipin tuotantolaitosten merkitystä paikalliselle taloudelle. Kyse on valtiontuesta matkapuhelinten valmistukseen liittyvälle hankkeelle, jolla turvataan useita työpaikkoja alueella seitsemäksi vuodeksi mutta jolla ei luoda yhtään uusia työpaikkoja. Irlanti on totta puhuen hyvä esimerkki siitä, miten tärkeitä Euroopan unioni ja talouden elvyttämiseen tähtäävä politiikkamme ovat.
Kyseisessä tapauksessa ei kuitenkaan luotaisi uusia työpaikkoja. Ei ole myöskään viitteitä siitä, että hanke johtaisi yrityksen merkittävien tutkimus- ja kehitystoimintojen siirtämiseen Eurooppaan esimerkiksi Yhdysvalloista tai että hankkeella olisi muita synergia- tai heijastusvaikutuksia, mikä puolestaan edistäisi eurooppalaista innovaatiota asianomaisten valmistustoimintojen lisäksi. Kyse on puhtaasti mikrosirujen laajamittaista tuotantoa koskevasta hankkeesta, joka auttaa Inteliä säilyttämään asemansa johtavana valmistajana kyseisillä markkinoilla. Juuri näiden seikkojen ja perustelujen yhdistelmä sai meidät tekemään omat johtopäätöksemme ennen kuin Irlannin hallitus perui hakemuksensa. 
Doyle (PPE-DE ).
    Kuuntelin kiinnostuneena komission jäsenen kollegalleni Gay Mitchellille aiheesta antamaa vastausta ja erityisesti kysymyksen nro 45 kannalta, joka käsitteli Britannian hallituksen myöntämää 6 miljardin euron suuruista valtiontukea British Energy -energiayhtiön uudelleenjärjestelyjä varten. Syntyykö tämän valtiontuen myötä uusia työpaikkoja?
Haluan toistaa jäsen Mitchellin äsken mainitseman seikan. Intelin jääminen ilman tätä tukisummaa tai Irlannin hallituksen päätös perua valtiontukea koskeva hakemus eivät hyödytä mitenkään muita EU:n jäsenvaltioita. Kyse ei ole siitä, että investointihanke toteutettaisiin jossakin muussa jäsenvaltiossa, joten emme ymmärrä useiden mainitsemienne seikkojen taustalla olevaa logiikkaa. Odotan innolla vastaustanne. 
Kroes,
   . Puhumme erityyppisistä valtiontuista, joita ei voida verrata keskenään. En ymmärrä, mihin perustuu toteamus, jonka mukaan valtiontuki pitäisi myöntää, jos toimintaa ei ole mahdollista siirtää toisaalle Euroopan unioniin. Meidän on toimittava johdonmukaisesti sääntöjämme noudattaen. Voimme perustella päätöksiämme paitsi teille parlamentin jäsenenä myös ulkomaailmalle ja tapauksessa osallisina oleville kansalaisille vain, jos toteutamme johdonmukaista valtiontukia koskevaa politiikkaa, jolta kansalaiset voivat odottaa luotettavuutta ja jonka ansiosta he voivat olla varmoja siitä, ettei poikkeavia toimenpiteitä toteuteta. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Eräs vaalipiirini jäsen on ottanut minuun yhteyttä asiassa, joka koskee Saksassa järjestettäviä vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja ja loppuotteluiden pääsylippujen naurettavaa maksujärjestelmää.
Käsitykseni mukaan lipun voi maksaa ainoastaan Master Card -luottokortilla, saksalaiselta pankkitililtä tehtävällä tilisiirrolla tai kansainvälisellä tilisiirrolla. Euromääräisistä tilisiirroista peritään vähintään 25 Englannin punnan palvelumaksu, mikä merkitsee sitä, että 35 euron pääsylipun hinta kaksinkertaistuu. Voiko komissio harkita toimia niitä laitoksia vastaan, jotka eivät noudata asetusta (EY) 2560/2001(2) ja anna asiakkaalleen helposti ymmärrettävässä muodossa ennakkotietoja palvelumaksuista, jotka peritään rajat ylittävistä maksuista ja siinä jäsenvaltiossa suoritetuista maan sisäisistä maksuista, johon laitos on sijoittautunut? Onko komissio samaa mieltä siitä, että ainoastaan yhden luottokorttiyhtiön hyväksyminen rikkoo räikeästi Euroopan unionin kilpailulainsäädäntöä? Voiko komissio harkita toimia niitä vastaan, jotka ovat vastuussa koko tästä katastrofista? 
Kroes,
   . Komissio tutkii vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lipunmyyntijärjestelyjä EU:n kilpailusääntöjen kannalta, koska Yhdistyneen kuningaskunnan Which?-kuluttajajärjestö teki komissiolle äskettäin valituksen Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn, Saksan jalkapalloliiton ja MasterCardin toimista. Myös jäsen Ford on varmasti tietoinen asiasta.
Neljän ensimmäisen lipunmyyntijakson aikana kuluttajat, joilla ei ole Saksassa pankkitiliä, voivat maksaa liput käyttämällä MasterCardin luottokortteja tai tekemällä kansainvälisen tilisiirron. Parlamentin jäsenen kysymyksessään mainitsemat MasterCardin yksinoikeus ja kansainvälisistä tilisiirroista perittävät palvelumaksut sisältyvät myös valitukseen, jota komissio tutkii parhaillaan ottaen huomioon asian kiireellisyyden.
Ennen kuin komissio voi ottaa kantaa asiaan, kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat on todettava ja tutkittava asianomaisten EU:n kilpailumääräysten nojalla. Jos komissio tulee tutkimusten päätteeksi siihen tulokseen, että sääntöjä on rikottu, se voi ryhtyä asianmukaisiin toimiin esimerkiksi määräämällä järjestelyt keskeytettäviksi ja EU:n kilpailulainsäädäntöä rikkoneen yrityksen tai yritykset maksamaan sakkoja.
Rajat ylittävistä euromääräisistä maksuista annetussa asetuksessa (EY) N:o 2560/2001 säädetään, että rajat ylittävistä euromääräisistä sähköisistä maksutapahtumista, joiden arvo on enintään 12 500 euroa, perittävien palvelumaksujen on oltava 31. joulukuuta 2005 saakka samat kuin ne palvelumaksut, jotka peritään vastaavista jäsenvaltion sisäisistä euromääräisistä maksutapahtumista. Euroalueen ulkopuolisille maille vastaava hinta voi olla erittäin korkea. Euromääräinen tilisiirto maksaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa tällä hetkellä yli 20 euroa. Komissio pahoittelee, että FIFA antoi 14. maaliskuuta 2005 lehdistötiedotteen, jossa kyseistä asetusta tulkittiin virheellisesti. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, suuret kiitokset vastauksestanne. Olisin kiitollinen, jos voisitte vielä kertoa tarkasti, mihin toimiin aiotte ryhtyä ja miten pian, koska aika ei selvästikään ole meidän puolellamme.
Saatatte muistaa, että meillä oli samantapaisia ongelmia Ranskan jalkapalloviranomaisten lipunmyynnissä maassa järjestettyjen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen aikana. Muutamat Euroopan parlamentin jäsenet, joihin myös minä lukeuduin, veivät asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Lopputulos oli se, että komissio puuttui asiaan ja Ranskan viranomaisille määrättiin 500 euron sakko sillä perusteella, että he olivat rikkoneet Euroopan unionin säännöksiä.
Kun otetaan huomioon, että Saksan jalkapalloviranomaiset olivat tietoisia siitä, mitä heidän ranskalaisille kollegoilleen oli tapahtunut, voisitteko vakuuttaa meille, että tässä tapauksessa mahdollisesti määrättävä sakko on moninkertaisesti suurempi. Saatatte jopa joutua pyytämään heitä aloittamaan kokonaan alusta.
On yksinkertaisesti naurettavaa, että yksi järjestö voi ennalta määrätä, kuka voi ostaa lippuja ja mihin hintaan. 
Kroes,
   . Meidän on ensinnäkin tarkasteltava kaikkia asian kannalta merkityksellisiä seikkoja. Näitä seikkoja on sen jälkeen tutkittava, jotta voidaan päätellä, onko kyseinen järjestely EU:n kilpailulainsäädännön vastainen. Kaikkia järjestelyjä on tutkittava niiden taloudellisessa ja aineellisessa kontekstissa. Sakot eivät muuten mielestäni saisi olla mitään taskurahoja. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kreikassa on hyvin vähän tietoja saatavissa myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden sijoittamisesta, sairaaloiden jätteet mukaan lukien, huolimatta niiden aiheuttamasta kansanterveyteen ja ympäristöön kohdistuvasta vaarasta.
Kun otetaan huomioon, että direktiiviä 91/689/ETY(3) (8 artiklan 3 kohta) rikotaan ja että jo nyt on olemassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. kesäkuuta 2002 tekemä tuomitseva päätös (asiassa C-33/01), voisiko komissio kertoa, onko Kreikka laatinut luetteloita tai määritellyt arviointiperusteita, joiden pohjalta jätteitä hyväksytään tai ei hyväksytä eri luokkiin kuuluville kaatopaikoille? Jos sellaisia on tehty, onko niitä koskevat tiedot toimitettu komissiolle ja koska tämä on tapahtunut? Tietääkö komissio, minkälaisia määriä myrkyllisiä ja vaarallisia jätteitä Kreikassa tuotetaan vuosittain, minne ne päätyvät, varastoidaanko ne tilapäisesti, poltetaanko ne, viedäänkö ne kaatopaikoille, viedäänkö ne ulos maasta loppusijoitettaviksi muihin maihin ja mihin maihin? Onko Kreikka mukautunut edellä mainittuun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomitsevaan päätökseen, ja jos se ei ole näin tehnyt, aikooko komissio viedä Kreikan uudelleen kyseiseen tuomioistuimeen EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdan mukaisesti, määräten samanaikaisesti myös sakkorangaistuksen?
Dimas,
   . Jäsen Papadimoulis esittää useita kysymyksiä, jotka liittyvät vaarallisia jätteitä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamiseen Kreikassa. Vastaan kysymyksiin yksi kerrallaan.
Ensimmäisessä kysymyksessä viitattiin arviointiperusteisiin, joiden pohjalta jätteitä hyväksytään tai ei hyväksytä eri luokkiin kuuluville kaatopaikoille. Menettelyt ja toimenpiteet, jotka koskevat jätteiden hyväksymistä jätehuoltoasemille, kuten kaatopaikkoja Kreikassa kaunistelevasti nimitetään, on määritetty vuonna 2002 annetulla yhteisellä ministeriön asetuksella nro 29407/3508, jolla saatetaan kaatopaikkadirektiivi osaksi Kreikan lainsäädäntöä. Kaikista vaarallisten jätteiden käsittelyä koskevista Kreikan asetuksista ilmoitetaan komissiolle heti niiden antamisen jälkeen. Neuvoston päätös 2003/33 perusteista ja menettelyistä jätteen hyväksymiseksi kaatopaikoille tuli voimaan kesäkuussa 2004. Jäsenvaltioiden on sovellettava tämän päätöksen liitteen kohdassa 2 esitettyjä perusteita viimeistään 16. heinäkuuta 2005 alkaen. Kreikka ei ole edelleenkään ilmoittanut komissiolle mistään lisätoimista, joihin se olisi ryhtynyt neuvoston päätöksen noudattamiseksi.
Toinen kysymys koskee tietoja Kreikassa vuosittain tuotettavista vaarallisista jätteistä. Kreikan viranomaiset toimittavat vaarallisista jätteistä annettua direktiiviä koskevien täytäntöönpanokertomusten yhteydessä tietoja vuosittain tuotettujen jätteiden määrästä ja menetelmistä, joita käytetään niiden sijoittamisessa tai hyödyntämisessä. Vuosien 1998–2003 osalta käytettävissä olevien tietojen mukaan Kreikassa tuotettiin vaarallisia jätteitä vuosittain keskimäärin 363 400 tonnia. Suurin osa eli noin kaksi kolmasosaa tuotetuista vaarallisista jätteistä varastoidaan tilapäisesti ennen jätteiden loppusijoitusta tai hyödyntämistä. Lisätietoja on saatavilla, jos parlamentin jäsen on niistä kiinnostunut.
Totean lopuksi yhteisöjen tuomioistuimen 13. kesäkuuta 2002 antaman tuomion noudattamatta jättämisen osalta, että direktiivin 91/689 8 artiklan 3 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden erityisestä tietojen toimittamista koskevasta velvoitteesta. Jäsenvaltioiden on tarkasti ottaen toimitettava komissiolle tiedot kaikista laitoksista tai yrityksistä, jotka huolehtivat vaarallisista jätteistä tai hyödyntävät niitä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi 13. kesäkuuta 2002 antamassaan tuomiossa, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia velvoitteitaan. Kreikan komissiolle toimittamat tiedot toimenpiteistä, joita se oli toteuttanut noudattaakseen tuomioistuimen tuomiota, eivät tyydyttäneet komissiota, joten komissio aloitti EY:n perustamissopimuksen 228 artiklassa tarkoitetun menettelyn. Kreikan viranomaiset vastasivat komission viralliseen huomautukseen lähettämällä nyt käytettävissämme olevat tiedot, kuten direktiivin 8 artiklassa vaaditaan. Näitä tietoja tutkitaan parhaillaan, jotta voidaan todeta, missä määrin Kreikka on noudattanut edellä mainittua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota. Jos Kreikan toimittamat tiedot todetaan epätyydyttäviksi, komission on pakko antaa EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu perusteltu lausunto. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitoksia vastauksestanne, johon minun on kuitenkin vaadittava täsmennystä. Täsmälleen vuosi sitten komissio mainitsi Euroopan parlamentille antamassaan vastauksessa, että Kreikassa tuotetaan 230 000 tonnia vaarallisia ja valvomattomia jätteitä. Toimivaltainen ympäristötarkastuksista vastaava viranomainen viittaa raportissaan asianmukaisten tarkastusten täydelliseen puuttumiseen, joten kysyn teiltä erityisesti kahta asiaa:
Onko komissio pannut merkille Kreikan viranomaisten asianomaisia toimia viime vuoden aikana?
Mihin oikeudellisiin toimiin aiotte ryhtyä saadaksenne yhteisen kotimaamme viranomaiset viimeinkin noudattamaan yhteisön lainsäädäntöä? 
Dimas,
   . Mainitsin uskoakseni vastauksessani, että olemme käynnistäneet 228 artiklan mukaisen menettelyn ja vastaanottaneet Kreikan hallitukselta vastauksen, jota parhaillaan tutkitaan.
Jätteiden määrän osalta mainitsin teille jopa suuremman luvun. Vuonna 1998 jätteitä tuotettiin 379 000 tonnia, seuraavana vuonna 376 000 tonnia ja vuonna 2000 jo 391 000 tonnia, minkä jälkeen jätteiden määrä on pysynyt suunnilleen samana vuoteen 2003 saakka. Käytettävissämme olevat tiedot ulottuvat vuoteen 2003, jonka jälkeen tietoja ei ole toimitettu. Tästä määrästä noin 60 prosenttia on edelleen varastoituna tilapäisesti. Vuonna 2003 tilapäisesti varastoitujen jätteiden osuus oli tosin noussut noin 80 prosenttiin. Mikäli jätteitä varastoidaan tilapäisesti yli vuoden ajan, paikka on yhteisön direktiivin nojalla luokiteltava kaatopaikaksi, ja sen on täytettävä asianomaiset vaatimukset. Kreikan viranomaisten tapauksessa näin ei kuitenkaan ole tapahtunut, minkä vuoksi komissio on aloittanut asianmukaisen menettelyn, kuten aiemmin totesin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Nitraattidirektiivin 91/676/ETY(4) voimaantulosta on yli kymmenen vuotta, mutta jäsenvaltioille sen täytäntöönpano on tuottanut vaikeuksia.
Voiko komissio esittää pääpiirteittäin, miten nitraattidirektiiviä pannaan täytäntöön jäsenvaltiossa, missä määrin sitä noudatetaan ja mitä vaikeuksia sen täytäntöönpanossa on ollut? Voiko komissio erityisesti ottaa kantaa Irlannin uusimpaan toimintasuunnitelmaan, jonka avulla se pyrkii täyttämään direktiiviin liittyvät velvollisuutensa? 
Dimas,
   . Komissio hyväksyi vuonna 2002 toisen kertomuksen nitraattidirektiivin täytäntöönpanosta. Kertomuksessa todettiin, että jäsenvaltiot olivat edistyneet merkittävästi direktiivin täytäntöönpanossa vuoteen 2002 mennessä. Edistyminen on jatkunut aivan viime vuosina. Kaikki jäsenvaltiot ovat tähän mennessä perustaneet vedenlaadun seurantaverkot. Kaikki jäsenvaltiot ovat myös joko nimenneet nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiita vyöhykkeitä ja laatineet toimintaohjelmia näitä vyöhykkeitä varten tai hyödyntäneet direktiivissä annettua mahdollisuutta soveltaa toimintaohjelmaa koko alueellaan.
Irlanti on yksi niistä jäsenvaltioista, jotka ovat käyttäneet tätä mahdollisuutta. Nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiden vyöhykkeiden osuus 15 jäsenvaltion kokonaispinta-alasta oli noin 38 prosenttia vuonna 2000. Osa näistä vyöhykkeistä koski koko kyseisen jäsenvaltion aluetta. Kyseinen prosenttiosuus on vuoden 2000 jälkeen kasvanut, koska uusia nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiita vyöhykkeitä on nimetty Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa, Kreikassa, Espanjassa ja Italiassa ja koska Irlanti on alkanut soveltaa toimintaohjelmaa koko alueellaan.
Jäsenvaltiot myös ajantasaistavat ja kehittävät toimintaohjelmiaan, koska ne ovat ymmärtäneet, että vedenlaadun parantaminen edellyttää tehokkaita ja täysin sovellettavissa olevia toimintaohjelmia. Samansuuntaista edistystä on tapahtunut myös uusissa jäsenvaltioissa. Ne ovat täyttäneet liittymissopimuksessa määritetyn sitoumuksen ja olivat liittymispäivämäärään mennessä nimenneet nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiita vyöhykkeitä, laatineet toimintaohjelmia ja ottaneet käyttöön hyvän maatalouskäytännön ohjeet. Komissio tutkii parhaillaan, millaisia nämä nimitykset ja toimintaohjelmat ovat.
Saavutetusta edistyksestä huolimatta saattaa viedä vuosia ennen kuin vedenlaadussa havaitaan huomattavaa parannusta. Toiminnan ja tulosten välillä on ajallinen viive. Suuntaus vaikuttaa kuitenkin myönteiseltä, sillä joissakin jäsenvaltioissa on jo nähtävissä rohkaisevia merkkejä vedenlaadun paranemisesta.
Komissio on täysin sitoutunut nitraattidirektiivin asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseen jäsenvaltioissa hyödyntämällä kaikkia käytettävissään olevia välineitä. Näihin välineisiin kuuluu tietysti myös jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittaminen niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät pane asianmukaisesti täytäntöön direktiivin täytäntöönpanoprosessin eri vaiheita.
Tällainen menettely on parhaillaan käynnissä Irlantia vastaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 11. maaliskuuta 2003 antaman tuomion jälkeen Irlannin viranomaiset toimittivat komissiolle virallisesti tiedot direktiivin 5 artiklan mukaisesti laaditusta toimintaohjelmasta. Komissio katsoo, ettei Irlannin toimintaohjelma vastaa täysin direktiivin vaatimuksia useissa kysymyksissä, joista tiedotettiin Irlannille yksityiskohtaisesti vuoden 2004 lopussa lähetetyssä virallisessa huomautuksessa. Irlanti ei ole tähän mennessä vastannut viralliseen huomautukseen. 
McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, pyytäisin teitä selventämään yhtä asiaa. Puhuessanne myönteisistä suuntauksista vedenlaadun paranemisen yhteydessä totesitte, että huomattavan parantumisen havaitsemiseen menee joitakin vuosia. On ilmaistu huoli siitä, että ellei vedenlaadussa havaita huomattavaa parannusta, johon äsken viittasitte, maatalouden osalta otetaan käyttöön tiukemmat säännöt. Voisitteko kommentoida tätä?
Voisitteko myös kertoa pääpiirteittäin, mitä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely tarkoittaa käytännössä sakkojen osalta tai mitä seuraamuksia viljelijöille saattaa aiheutua siitä, ettei Irlannilla ole asianmukaista toimintasuunnitelmaa? Voitteko lisäksi mainita ne erityiskysymykset, joista komissio on huolissaan Irlannin osalta? 
Dimas,
   . Haluan korostaa, että komissio pitää nitraattikysymystä erittäin tärkeänä tiettyjen jäsenmaiden kohdalla. Noin 20 prosentissa EU:n pohjavesiesiintymistä esiintyy liikaa nitraatteja, ja sama ongelma koskee ainakin 30–40:tä prosenttia joista ja järvistä. Monissa jäsenvaltioissa typpeä virtaa rannikkovesiin, ja tällä voi tietyillä alueilla olla erittäin suuri merkitys rannikkovesille ja merialueille. Maatalous on vastuussa noin 50–80 prosentista vesiin joutuvasta typestä Euroopan unionissa.
Irlanti ei noudattanut direktiivissä asetettuja vaatimuksia toimintasuunnitelman toimittamisen eikä alttiiden vyöhykkeiden nimeämisen osalta, eikä se myöskään määritellyt pilaantuneita vesialueita. Se kuitenkin noudatti direktiiviä nimetessään koko alueensa nitraattien aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiksi vyöhykkeeksi. Komissio ei pidä Irlannin lähettämää toimintasuunnitelmaa tyydyttävänä, minkä vuoksi nostimme yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Irlanti toimitti 22. joulukuuta vastauksensa, johon me vastasimme myös 22. joulukuutta antamalla maan viranomaisille kolme kuukautta vastausaikaa. Irlanti pyysi myöhemmin kuukauden lisäaikaa, joten määräaika umpeutuu 22. huhtikuuta 2005. Odotamme näin ollen Irlannin vastausta nähdäksemme, mitä se on vastannut kirjeessä esittämiimme erityiskysymyksiin.
Viljelijöille tämä asia on erittäin ongelmallinen, ja onkin esitetty kysymyksiä, pyydetäänkö tietyille alueille poikkeusta. Poikkeuksen myöntäminen edellyttää, että maalla on toimintasuunnitelma, jonka komissio voi hyväksyä. 
Allister (NI ).
    Pohjoisirlantilaisilla viljelijöillä on myös suuria vaikeuksia direktiivin vaatimusten täyttämisessä. Minulla on kaksi tähän liittyvää kysymystä. Vaikka Pohjois-Irlanti onkin pieni alue, onko mitään estettä sille, että maassa otettaisiin eri alueiden maaperän olosuhteiden ja ilmasto-olojen perusteella käyttöön eri kausia, jolloin lannoitteiden levittäminen on kiellettyä. Irlannin tasavallan ehdotuksessahan esitetään myös, että kullakin kolmella vyöhykkeellä on oma kautensa, jolloin lannoitteiden levittäminen on kiellettyä?
Toiseksi Pohjois-Irlannin asioista vastaava ministeriö kertoo jättäneensä hakemuksen, jossa komissiota pyydetään hyväksymään 60 prosentin valtiontuen myöntäminen tiloilla tarvittaviin perustamistöihin. Voitteko kertoa, voimmeko odottaa hakemuksen hyväksymistä, ja jos voimme, niin milloin? 
Dimas,
   . Kausien, joiden aikana lannoittaminen on kiellettyä, tulisi olla samat sellaisilla alueilla, joilla on samanlaiset ilmasto-olot. Tiedän, että tämä aiheuttaa ongelmia tietyillä alueilla. Tässä yhteydessä käydään keskustelua siitä, pitäisikö lannanlevityksen tapahtua tammikuun tai jopa helmikuun aikana. Farmers Association -viljelijäjärjestö on ehdottanut, että sopiva ajankohta olisi maaliskuusta eteenpäin. Ajankohta riippuu kuitenkin siitä, mistä Irlannin alueesta on kyse ja millaiset alueen ilmasto-olot ovat. 
De Rossa (PSE ).
    Voisinko kysyä arvoisalta komission jäseneltä, että kun otetaan huomioon, että nitraattidirektiivi on nyt ollut voimassa 14 vuotta, onko Irlannin juomaveden nitraattipitoisuus kasvanut vai vähentynyt tänä aikana? Miten pitkään komissio aikoo vielä istua kädet ristissä ja sallia direktiivin räikeä rikkominen Irlannin lisäksi myös muissa jäsenvaltioissa? 
Dimas,
   . Komissio ei aio ehdottaa nitraattidirektiivin muuttamista, koska se on vakuuttunut, että direktiivin asianmukaisella täytäntöönpanolla on ratkaiseva merkitys maataloudesta peräisin olevien ravinteiden vesistöihin kohdistuvien vaikutusten vähentämisessä Euroopan unionissa.
Olemme täysin sitoutuneita varmistamaan nitraattidirektiivin asianmukaisen täytäntöönpanon jäsenvaltioissa useilla toimilla. Kuten jo aiemmin mainitsin, näihin toimiin kuuluu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittaminen niiden jäsenvaltioiden painostamiseksi, jotka eivät ole panneet asianmukaisesti täytäntöön direktiivin täytäntöönpanoprosessin eri vaiheita.
Komissio on käynnistänyt merkittäviä toimia tukeakseen parempien tietojen saamista EU:n vesien kuormituksista ja ekologisesta tilasta säännöllisen seurannan ja raportoinnin kautta sekä teknisten tietojen vaihtoa hyvistä viljelykäytännöistä, niiden tehokkuudesta ravinnepäästöjen vähentämisessä ja niistä välineistä, joilla mitataan, mallinnetaan ja ennustetaan käytäntöjen vaikutuksia veden laatuun.
Nitraattidirektiivin täytäntöönpanoa on myös tuettu merkittävästi sisällyttämällä direktiivi käytännesääntöihin, jotka ovat toimineet maaseudun kehittämisen perustana vuodesta 2000 alkaen. Vuodesta 2005 lähtien täydentäviä ehtoja sovelletaan uuden maatalouspolitiikan mukaisesti viljelijöille maksettaviin suoriin tukiin. 
Puhemies.
   Kysymyksiin nro 51–58 vastataan kirjallisesti. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Miten komissio on valmistautunut vaikuttamaan Kosovon asemaa koskevan kysymyksen ratkaisemiseen? Pitääkö se eurooppalaista siviilihallintoa mahdollisena ja toivottavana Kosovossa? 
Rehn,
   . Kosovon lopullisen aseman ratkaisemiseen saakka komissio pyrkii kaikin tavoin pitämään Kosovon tiiviisti osana vakautus- ja assosiaatioprosessia YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 täytäntöönpanon yhteydessä. Komissio pitää tärkeänä, että Kosovo osallistuu vakautus- ja assosiaatioprosessiin täysimääräisesti omien ansioidensa pohjalta. Euroopan turvallisuuden kannalta olisi todellakin vahingollista, jos Kosovosta tulee eräänlainen musta aukko alueella, joka muutoin etenee kohti Euroopan unionin jäsenyyttä ja sitä edeltävää vaihetta.
Komissio tukee väliaikaisia itsehallintoelimiä, kun nämä pyrkivät täyttämään oikeusvaltiota ja monietnisyyttä koskevat ensisijaiset normit ennen vuoden 2005 puolivälissä tehtävää arviointia. Komissio on sisällyttänyt kyseiset normit ensisijaisina tavoitteina Kosovon Eurooppa-kumppanuuteen. Annamme Kosovolle yli 125 miljoonaa euroa rahoitusapua jälleenrakennusta, kehittämistä ja vakauttamista koskevasta yhteisön avustusohjelmasta (CARDS). Tuemme Kosovoa jatkossakin vakautus- ja assosiaatioprosessin seurantamekanismin avulla antamalla sille poliittista neuvontaa ja apua. Tämän tarkoituksena on ehkäistä sellaisen käsityksen syntyminen, että kun Kosovon lopullista asemaa koskevat keskustelut alkavat, normeja ei enää tarvita. Niiden merkitys päinvastoin jopa kasvaa keskustelujen alkaessa.
Komissio on sitoutunut edistämään Kosovon mahdollista EU-jäsenyyttä, koska tulevasta asemastaan huolimatta Kosovo on nyt ja myös tulevaisuudessa osa Eurooppaa. Tähän liittyen olemme perustaneet Pristinaan yhteystoimiston, joka tekee yhteistyötä YUTP:n korkean edustajan paikallisen edustajan sekä Euroopan jälleenrakennusviraston ja EU:n jäsenvaltioiden kanssa.
Komissio valmistelee lisäksi neuvostolle annettavaa tiedonantoa Kosovon Eurooppaan lähentymistä koskevien ponnistelujen tehostamisesta. Tiedonannolla tuetaan komission, YUTP:n korkean edustajan ja puheenjohtajavaltion yhteistä työtä. Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto nimittäin pyysi helmikuussa EU:n ulkopoliittista edustajaa ja komissiota sekä puheenjohtajavaltiota keskittymään siihen, miten Euroopan unioni voisi tulevaisuudessa osallistua kansainvälisen yhteisön pyrkimyksiin Kosovossa.
Komissio tekee tiivistä yhteistyötä Javier Solanan ja puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa sen määrittämiseksi, miten laaja EU:n tuleva rooli Kosovossa on väliaikaisen siviilihallinnon (UNMIK) jälkeen. En henkilökohtaisesti pidä todennäköisenä, että EU hallinnoisi Kosovoa UNMIKin seuraajana. Tämä olisi nimittäin vastoin politiikkaamme, jonka tarkoituksena on parantaa toimintaedellytyksiä ja kestävää kehitystä kumppanuusmaissa, joiden kanssa toivomme jonakin päivänä käyvämme jäsenyysneuvotteluja. EU:n tulevan roolin laajuutta on tutkittava hyvin huolellisesti ottaen huomioon sen merkittävät poliittiset ja taloudelliset seuraukset. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä erittäin hyödyllisestä ja seikkaperäisestä vastauksesta. Haluaisin käsitellä kahta erityiskysymystä, joista ensimmäinen koskee sitä, että normien täyttämistä koskevasta tehtävästä suoriutumista vaikeuttaa tietysti se, että Kosovon työttömyysaste on 70 prosenttia. Saattaa hyvinkin olla välttämätöntä määritellä Kosovon asema ainakin keskipitkällä aikavälillä ennen kuin normien täyttäminen on mahdollista, ja ainakin jonkinlaisia viitteitä Kosovon tulevasta asemasta on annettava ennen kuluvan vuoden loppua.
Toiseksi haluan huomauttaa, että Kosovon asukkaat kannattavat tietysti voimakkaasti eurooppalaista hallintoa, koska he haluavat hallinnon, jossa sovelletaan eurooppalaisia kriteereitä. 
Rehn,
   . Olen parlamentin jäsenen tapaan huolissani Kosovon korkeasta työttömyysasteesta. Kosovon kannalta on haitallista, että maakunnassa on kehittynyt työttömyys, joka on joidenkin tilastojen mukaan noin 50 prosenttia mutta toisten tilastojen mukaan vieläkin korkeampi. Näin ollen on välttämätöntä, että annamme Kosovolle jatkossakin rahoitusapua. On myös erittäin tärkeää, että Kosovon väliaikaisia itsehallintoelimiä tuetaan UNMIKin neljännessä pilarissa, jota EU tukee, jotta talousuudistuksissa ja myös yksityistämisessä voidaan edetä.
Yleisesti ottaen Kosovon asema on ratkaistava nopeasti, sillä selkeän oikeudellisesti määritellyn ja kansainvälisesti tunnustetun kehyksen puuttuessa väestöpaine tekee Kosovon taloudellisesta elpymisestä erittäin vaikean tehtävän.
Euroopan unionin tulevan roolin osalta pidän ongelmallisena ajatusta siitä, että EU korvaisi Yhdistyneet kansakunnat johtavassa toimeenpanevassa roolissa Kosovossa. Tuemme ajatusta tehostetusta YK:n operaatiosta, jossa paikallisviranomaisille annetaan mahdollisimman paljon vastuuta niiden vaikutusvallan lisäämiseksi. Keskustelujahan pitäisi tulevaisuudessa käydä mahdollisimman pitkälti suoraan juuri paikallisviranomaisten kanssa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Onko komissio sitä mieltä, että Bulgarian oikeudelliset uudistukset ovat edistyneet riittävästi, jotta Bulgaria voi liittyä jäseneksi vuonna 2007? 
Rehn,
   . Lukua 24 koskevat liittymisneuvottelut saatettiin päätökseen sillä perusteella, että Bulgarian hallitus on tehnyt huomattavan määrän sitoumuksia.
Oikeusjärjestelmän jatkuva uudistus erottuu hallitsevana tavoitteena Bulgarian liittymisvalmisteluissa. Liittymisneuvotteluissa on sovittu selkeistä toimista oikeuslaitoksen uudistamiseksi, ja tehtyjä sitoumuksia on kunnioitettava täysimääräisesti.
Edessä on tärkeitä haasteita, jotka koskevat erityisesti uuden rikoslain käyttöönottoa ja koko oikeudenkäyntiä edeltävän tutkintavaiheen yksinkertaistamista ja muuttamista vastaamaan EU:n parhaita käytäntöjä. Tämä edellyttää selkeää yksimielisyyttä kaikilta osapuolilta poliittiset puolueet mukaan luettuina.
Bulgarian on lisäksi käsiteltävä muita liittymisneuvotteluissa tekemiään sitoumuksia, jotka koskevat esimerkiksi työoloja oikeuslaitoksessa, tarvetta lisätä tuomareiden ja syyttäjien erikoistumista sekä parantaa nimitysmenettelyjä ja oikeusavun saatavuutta käytännössä. Poliittisen tahdon lisäksi näiden kriteerien täyttäminen edellyttää myös riittävää rahoitusta talousarviosta.
Tässä yhteydessä Bulgarian viranomaisten tulisi nyt pyrkiä kaikin tavoin varmistamaan uudistusten loppuunsaattaminen erityisesti oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen osalta. Tämä on välttämätöntä, jotta voidaan varmistaa, että Bulgarialla on käytettävissään tarvittavat oikeudelliset välineet ja voimavarat oikeusvaltioperiaatteen ja jäsenyysvaatimusten täysimääräistä soveltamista varten.
Näyttää siltä, että kyseisten uudistusten valmisteleminen vie enemmän aikaa kuin alun perin ajateltiin. Bulgarian viranomaiset ovat kuitenkin toistaneet sitoumuksensa siihen, että maan ministerineuvosto hyväksyy uuden rikoslakiluonnoksen 15. toukokuuta 2005. Olen melko luottavainen sen suhteen, että tätä sitoumusta kunnioitetaan, koska uuden rikoslain hyväksyminen on Bulgarialle välttämätöntä liittymisneuvotteluissa tehtyjen sitoumusten noudattamiseksi.
Komissio seuraa Bulgarian oikeudellisia uudistuksia tiiviisti tehostetun valvonnan avulla saadakseen riittävän varmuuden siitä, että edistymistä tapahtuu myös liittymisneuvottelujen päätökseen saattamisen jälkeen ja että Bulgaria on valmis jäsenyyteen vuonna 2007. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, suuret kiitokset tästä erittäin selkeästä ja hyödyllisestä vastauksesta. Olette selvittänyt syyt kaikkiin ongelmiin. On selvää, että Bulgarian nykyinen hallitus myöntää oikeudellisten uudistusten tarpeellisuuden. Kysymys kuitenkin kuuluu, onko Bulgariassa laajemminkin poliittista tahtoa uudistusten toteuttamiseen? Ilahduin kuullessani, että komissio aikoo pitää tilannetta silmällä.
Mainitsitte myös rahoituskysymyksen. Aikooko komissio antaa taloudellista tukea oikeuslaitoksen edustajien uudelleenkoulutukseen auttaakseen Bulgariaa valmistautumaan jäsenyyteen vuonna 2007? 
Rehn,
   . Olen samaa mieltä jäsen Martinin kanssa siitä, että poliittisen tahdon taustalla oleva yhteisymmärrys on äärimmäisen tärkeä. Panin äskettäisen Sofian vierailuni aikana merkille, että tämän tavoitteen tukena on puoluerajat ylittävä yhteisymmärrys.
Kaikki puolueet myös vahvistivat olevansa tulevista vaaleista huolimatta valmiita tekemään sekä vaaleja ennen että niiden jälkeen työtä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, vaikka se tarkoittaisikin sitä, että osa kesän tai syksyn lomista jouduttaisiin peruuttamaan. Oikeudelliset uudistukset ovat selvästikin niin tärkeä tavoite Bulgarialle, että uudistusten tukena on laaja poliittinen tahto.
Tuomareiden uudelleenkoulutuksen rahoittamisen osalta haluan todeta, että tuemme Bulgariaa jo sen instituutioiden kehittämistä koskevissa toimissa ja olemme valmiita harkitsemaan tätä mahdollisuutta, mikäli aiemmin tekemämme sitoumukset osoittautuvat riittämättömiksi. Oikeudellisia uudistuksia koskevien kriteerien täyttäminen on tietysti pääasiassa Bulgarian hallituksen omissa käsissä. 
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ystäväni kysymykseen liittyen haluaisin esittää komission jäsenelle seuraavan kysymyksen:
Tiedämme, että niin sanottujen ehdokasvaltioita koskevien kumppanuusohjelmien yhteydessä on tähän mennessä toteutettu useita Euroopan komission rahoittamia ohjelmia. Jatketaanko kumppanuusohjelmia myös tulevaisuudessa? Antaako Euroopan komissio jatkossakin näiden ohjelmien yhteydessä taloudellista tukea jäsenvaltioille ja tässä nimenomaisessa tapauksessa sekä Bulgarialle että Romanialle ennen niiden liittymistä Euroopan unioniin vuonna 2007? 
Rehn,
   . Kuten aivan oikein totesitte, rahoitamme parhaillaan Bulgariaa ja Romaniaa koskevia kumppanuusohjelmia. Ne ovat nähdäkseni olleet yksi tehokkaimmista välineistä instituutioiden kehittämistä ja hallinnollisten valmiuksien vahvistamista koskevan teknologian siirtämisessä. Aikomuksenamme on jatkaa näitä ohjelmia Bulgarian ja Romanian kanssa. Sama koskee Turkkia, kun aloitamme liittymisneuvottelut sen kanssa, ja Länsi-Balkanin maita, kun saavutamme alueella lisää edistystä.
Kumppanuus tarjoaa mielestäni yhden parhaista välineistä siirtää tietotaitoa ja instituutioita koskevaa tietämystä sekä ehdokasvaltioille että mahdollisille ehdokasvaltioille. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Turkille on nyt "näytetty vihreää valoa" tulevien EU-jäsenyysneuvottelujen suhteen. Maan viimeisimmät tilastot naisten työllisyysasteesta ovat kuitenkin huolestuttavat; vain 10 prosenttia turkkilaisista naisista käy ansiotyössä. Meille sosiaalidemokraateille kysymys naisten oikeudesta työhön on ollut jo kauan äärimmäisen tärkeä sukupuolten välisen tasa-arvon kannalta. Työssä käyvillä naisilla on hyvät edellytykset itsenäiseen elämään eivätkä he ole toimeentulonsa takia taloudellisesti riippuvaisia perheestä. Lissabonin strategian myötä tämä asia on tullut ajankohtaiseksi. Tavoitteeksi on asetettu, että naisten työllisyysaste EU:ssa nousee 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Kööpenhaminan kriteerien mukaan jokaisen ehdokasvaltion on kyettävä täyttämään unionin poliittiset ja taloudelliset vaatimukset sekä noudattamaan talous- ja rahaliittoon liittyviä tavoitteita. Siksi haluaisinkin tietää, aiotaanko naisten työllisyysaste ottaa esiin ensisijaisena kysymyksenä tulevissa jäsenyysneuvotteluissa Turkin kanssa? 
Rehn,
   . Säännöllisissä kertomuksissaan ja kahdenvälisissä yhteyksissä Turkin viranomaisiin komissio on johdonmukaisesti korostanut naisten alhaista työmarkkinoille osallistumisastetta vakavana ongelmana, joka estää naisten taloudellista itsenäistymistä ja rajoittaa Turkin taloudellisia mahdollisuuksia.
Sukupuolten välinen tasa-arvo ja erityisesti henkilöiden yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa sukupuoleen katsomatta ovat lisäksi osa työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa koskevaa yhteisön säännöstöä. Komissio seuraa näin ollen tiiviisti Turkin mukautumista EU:n lainsäädännön vaatimuksiin ja lainsäädännön soveltamista käytännössä.
Turkin hallituksen osoittamasta määrätietoisuudesta ja useista myönteisistä toimista huolimatta työelämässä esiintyvän syrjinnän kieltämiseen tähtäävän lainsäädännön hyväksymisessä on tapahtunut vain vähäistä edistystä. Tätä asiaa seurataan hyvin tarkasti ja pidetään ensisijaisena kysymyksenä, kun EU neuvottelee Turkin kanssa asianomaisesta yhteisön säännöstöstä. 
Hedkvist Petersen (PSE ),
    Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä tästä äärimmäisen mielenkiintoisesta ja seikkaperäisestä vastauksesta.
Naisten tilanne Turkissa on tärkeä asia, ja haluaisin käsitellä jäsenyysneuvottelujen yhteydessä myös erästä toista kysymystä. Turkissa järjestettiin 8. maaliskuuta vietettävän kansainvälisen naistenpäivän edellä laaja mielenosoitus, jossa oli mukana tietysti pääasiassa naisia ja jonka poliisit tukahduttivat raa'asti. Kyseiset poliisit pidätettiin välittömästi virasta, ja Turkin Brysselin lähettiläs kävi Euroopan parlamentissa puhumassa asiasta ja selittämässä, mihin toimiin Turkki tapauksen johdosta ryhtyy. Tällainen poliisin raaka toiminta on ristiriidassa niiden vaatimusten kanssa, joita asetamme maalle, jonka on määrä käydä jäsenyysneuvotteluja EU:n kanssa. Mietinkin, tietääkö arvoisa komission jäsen Rehn, onko Turkki ryhtynyt kyseisen tapauksen johdosta muihin oikeustoimiin. 
Rehn,
   . Tapaus oli yksi keskeisistä kysymyksistä, joita käsiteltiin Ankarassa 7. maaliskuuta 2005 pidetyssä EU:n ja Turkin välisen ministeritroikan tapaamisessa. Troikka kokoontui sattumalta mainitsemanne mielenosoituksen jälkeisenä päivänä. Heti kun näimme, mitä oli tapahtunut, ja saimme tietoa tapauksesta, annoimme Euroopan unionin puolesta yhdessä puheenjohtajavaltio Luxemburgin ja tulevan puheenjohtajavaltion Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa selkeän lausunnon, jossa tuomitsimme kaikki väkivaltaisuudet mielenosoituksissa. Tuomitsimme myös suhteettoman voimankäytön, jollaista oli selkeästi käytetty pääasiassa naispuolisten ja nuorten mielenosoittajien kohtelussa Istanbulissa.
Turkin ulkoministeri Gul totesi ministeritroikan tapaamisessa pahoittelevansa tapahtunutta ja ilmoitti hallituksen käynnistävän tutkimuksen siitä, mitä tapahtui, miten ja miksi.
Turkissa on parhaillaan käynnissä kolme tutkimusta, joista yhtä tekee poliisi, yhtä sisäasianministeriö ja yhtä Turkin suuri kansalliskokous. Seuraamme tutkimuksia tiiviisti. Kun tutkimukset on saatu päätökseen, saamme niiden tulokset käyttöömme. Turkki on tällä välin pidättänyt kuusi poliisia virasta Istanbulissa 7. maaliskuuta 2005 järjestetyn mielenosoituksen tapahtumien johdosta. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Jokin aika sitten turkkilaisessa Radikal-päivälehdessä julkaistussa artikkelissa mainittiin Turkin energiaohjelma ja Turkin hallituksen aikomus ryhtyä rakentamaan kolmea ydinvoimalaa, joiden toiminta käynnistettäisiin vuonna 2012 ja joista ensimmäinen rakennetaan suunnitelmien mukaan Konyan alueelle. Tämä tieto, mikäli se varmistuu paikkansa pitäväksi, synnyttää uuden tilanteen Välimeren alueella laajemmin ja herättää oikeutettua huolestumista naapurivaltioissa ja -kansoissa, erityisesti Kreikassa ja sen saarialueilla, jotka ovat lähellä näitä ydinvoimaloiden sijoituspaikoiksi valittuja alueita. Jos otamme huomioon, että Turkki on hyvin riskialtista maanjäristysaluetta, ydinvoimaloiden rakentamissuunnitelma voi saada painajaismaiset mittasuhteet, eikä vain ympäristön kannalta, vaan itäisen Välimeren alueella asuvien miljoonien ihmisten elämän kannalta.
Onko Euroopan komissio saanut nämä tiedot ollessaan jatkuvasti yhteydessä turkkilaisiin viranomaisiin? Mikäli vastaus on myönteinen, mihin toimiin se on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä torjuakseen tällaisen ohjelman täytäntöönpanon? Millä tavoin se aikoo yleisesti ottaen käsitellä Turkin ydinenergiakysymystä liittymisneuvottelujen puitteissa lokakuun 2005 jälkeen? 
Rehn,
   . Haluaisin erittäin mielelläni vastata Kyprosta koskevaan kysymykseen, mutta voin tehdä niin ensi kerralla.
Komissio on tietoinen siitä, että Turkissa on harkittu ydinenergian käytön mahdollisuutta vuosien ajan, jo vuodesta 1965 lähtien. Olemme tiedottaneet asiasta parlamentille useaan otteeseen. Turkilla ei ole tällä hetkellä toiminnassa olevaa ydinvoimalaitosta, eikä myöskään lupaa sellaisen rakentamiseen ole annettu.
Komissio muistuttaa, että jokaisella jäsenvaltiolla on perussopimusten nojalla vapaus käyttää valitsemiaan energiamuotoja. Tällä hetkellä karkeasti puolet kaikista jäsenvaltioista käyttää ydinenergiaa. Päätöstä käyttää tai olla käyttämättä ydinenergiaa ei näin ollen ole koskaan käsitelty missään liittymisneuvotteluissa. Kuten ehkä muistattekin, EU kuitenkin korosti edellisellä laajentumiskierroksella tarvetta taata ehdokasvaltioissa toimivien ydinvoimaloiden korkea ydinturvallisuuden taso, ja huomattava osa liittymistä edeltävästä strategiasta on omistettu tämän tavoitteen saavuttamiseen. Unioni on tietyissä tapauksissa jopa vaatinut ehdokasvaltioita poistamaan suunniteltua aikaisemmin käytöstä vanhoja ydinvoimaloita tai ydinreaktoreita, jotka kansainvälinen yhteisö on määritellyt sellaisiksi, joiden turvallisuutta ei voida nostaa kohtuullisin kustannuksin riittävän korkealle tasolle.
Jos Turkki aikoo tuottaa ydinenergiaa, sen on tietysti myös taattava ydinturvallisuuden korkea taso. Ehdokasvaltiona Turkin odotetaan myös noudattavan ydinenergian turvallisuuden valvontaa ja säteilyturvaa koskevaa Euratomin säännöstä samoin kuin ympäristövaikutusten arviointia koskevaa direktiiviä. Viimeksi mainittuun sisältyvät myös jäsenvaltioiden väliset neuvottelut. Euroopan atomienergiayhteisö on sopimuspuolena ydinturvallisuutta koskevassa yleissopimuksessa, jonka nojalla Turkilla on jo velvollisuus kuulla naapurivaltioita ehdotetuista ydinvoimalaitoksista.
Turkissa on nimetty ydinvoimalaitokselle aiemmin useita mahdollisia sijoituspaikkoja, mutta vain yksi niistä on saanut rakennusluvan. Jopa kolmea muuta mahdollista sijoituspaikkaa koskevat tutkimukset on äskettäin sisällytetty energiaministeriön investointisuunnitelmiin. Komissio on seurannut kiinnostuneena tilanteen kehittymistä ja erityisesti asianomaisten sijoituspaikkojen seismisten olosuhteiden arviointia. On selvää, että ydinvoimala on suunniteltava ja rakennettava kaikissa tapauksissa siten, että se kestää kaikki mahdolliset maanjäristykset ja takaa siten tarvittavan turvallisuustason kaikissa olosuhteissa. 
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan erityisesti kiittää komission jäsentä kattavasta vastauksesta. Juuri tästä syystä esitin tämän kysymyksen. Halusin nimittäin pyytää komissiota pitämään tarkasti silmällä tätä erittäin tärkeää kysymystä, joka on äärimmäisen tärkeä alueen ympäristölle ja herättää erityistä huolestumista Turkin naapurivaltioissa ja Kreikassa. Haluaisin komission jäsenen seuraavan tätä kysymystä tiiviisti liittymisneuvottelujen aikana. En kiistä valtion oikeutta rakentaa ydinvoimaloita. Kyse on ensinnäkin tarvittavasta korkeasta turvallisuustasosta ja toiseksi siitä, että meidän kaikkien, Euroopan komissio mukaan luettuna, on taattava, että ydinenergiaa käytetään yksinomaan rauhanomaisiin eikä sotilaallisiin tarkoituksiin. 
Rehn,
   . Olen täysin samaa mieltä parlamentin jäsenen kanssa ja otan hänen toteamuksensa huomioon. Aiomme kiinnittää tähän kysymykseen erityistä huomiota. Olette oikeassa siinä, ettemme voi oman sopimuksemme nojalla kyseenalaistaa jäsenvaltion oikeutta turvautua ydinenergiaan, jos se suunnittelee ja rakentaa ydinvoimalaitoksen kaikkien sääntöjen ja säännösten mukaisesti ja noudattaa ydinturvallisuutta koskevia vaatimuksia. Ydinturvallisuus on joka tapauksessa keskeinen kysymys liittymisneuvotteluissa, erityisesti jos se on aiheellista asettaa etusijalle. Turkki ei ole kuitenkaan vielä edennyt suunnitteluvaiheesta varsinaiseen rakennusvaiheeseen. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin vain esittää yhden ehdotuksen. Olisiko kyselytuntia mahdollista suunnitella etukäteen niin, että tietäisimme, mihin kysymyksiin vastataan, jotta istunnon ajankäyttö tehostuisi? Näin meidän ei tarvitsisi odottaa puoltatoista tuntia havaitaksemme, ettei kysymykseemme vastatakaan. Sekä vastauksille että kysymyksille voitaisiin esimerkiksi asettaa aikaraja. 
Puhemies.
   Kolmeen osaan jaetulle kyselytunnille on asetettu tiukka aikaraja. Mikäli parlamentin jäsenet haluavat käyttää mahdollisuutta lisäkysymysten esittämiseen, minun asiani ei tietenkään ole estää heitä tekemästä niin. Lisäkysymykset aiheuttavat viivästyksiä, joiden vuoksi kysymyksiä on mahdotonta käsitellä määräajassa. Pahoittelen, että olemme jo kymmenen minuuttia myöhässä. Näin ollen kysymyksiin nro 63–104 vastataan kirjallisesti.
Kyselytunti on päättynyt.

Puhemies.
   Asialistalla on seuraavana komission julkilausuma influenssaepidemian maailmanlaajuisesta uhkasta. 
Kyprianou,
     Arvoisa puhemies, en voi väittää olevani iloinen tästä keskustelutilaisuudesta kanssanne, koska käsiteltävänämme oleva aihe ei ole miellyttävä. Pidän kuitenkin hyödyllisenä sitä, että meillä on tilaisuus vaihtaa näkemyksiä ja esitellä komission tulevaisuudensuunnitelmia ja kertoa sen toimista.
Influenssapandemia on eittämätön uhka, ja, kuten tiedemiehet ovat ilmoittaneet, enää ei mietitä, iskeekö pandemia, vaan koska se iskee. Pandemia ilmaantuu tietyin väliajoin, ja se on jo myöhässä. On siksi erityisen tärkeää, miten asiassa toimimme niin yhteisönä koordinoidessamme jäsenvaltioita kuin tehdessämme yhteistyötä WHO:n kanssa sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti ja työskennellessämme joidenkin kumppaniemme, kuten huolenaiheemme jakavan Yhdysvaltojen kanssa.
Olemme toteuttaneet toimia monella alalla. Osa niistä koskee esimerkiksi ihmisten saamien tartuntojen lähdettä. Keskustelemme jäsenvaltioiden suunnitelmista ja siitä, kuinka voimme koordinoida niitä EU:ssa. Perehdymme rokotteisiin ja viruslääkkeisiin sekä toisiinsa yhteydessä olevien laboratorioiden harjoittamaan seurantaan ja diagnostiikkaan, joiden avulla pandeemiset kannat voidaan määrittää. Meidän on tietenkin löydettävä ongelman mahdolliset lähteet.
Kuten tiedätte, yksi tällaisista mahdollisista lähteistä on todellisen ongelman muodostava lintuinfluenssa. Sitä esiintyy jo Aasiassa, ja monet ihmiset ovat jo kuolleet siihen. Huolestuttavinta on kuitenkin se, että taudista on tullut endeeminen. Se ei ole epidemia, joka aikanaan häviää; se on olemassa ja juurtunut, eikä sen hävittämistä voida pitää lyhyen aikavälin tavoitteena. Olemme ryhtyneet toimenpiteisiin ongelman ratkaisemiseksi. Komissio on antanut uuden direktiivin toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi, jotta jäsenvaltiot voisivat ryhtyä mahdollisimman tarkoituksenmukaisiin seuranta- ja valvontatoimenpiteisiin. Toivomme näin voivamme alentaa riskiä, kun tautitapauksia yhteisössä tulevaisuudessa esiintyy.
Yhteisön suunnitelma on olemassa, mutta myös jäsenvaltioiden kansalliset suunnitelmat ovat tarpeen. Järjestimme maaliskuussa yhdessä Maailman terveysjärjestön kanssa työpajan, joka tarjosi tilaisuuden keskustella ja vaihtaa näkemyksiä näistä suunnitelmista. Kokemus oli hyödyllinen. Autoimme jäsenvaltioita päivittämään ja parantamaan kansallisia valmiussuunnitelmiaan. Yksilöimme myös jäsenvaltiot, joilla ei ole vielä suunnitelmia, ja autamme niitä sellaisten laatimisessa. Tämä on hyvin tärkeää, koska vaikka yhteisön suunnitelma on olemassa, suunnitelmien käytännön toteutus on jäsenvaltioiden vastuulla. Olemme tyytyväisiä voidessamme todeta jäsenvaltioiden reaktioiden osoittavan, että kansanterveysviranomaiset suhtautuvat tähän ongelmaan hyvin vakavasti. Pyrimme selvittämään, kuinka yhteisön suunnitelma voidaan toteuttaa parhaiten. Suunnitelma sisältää seuraavanlaisia näkökohtia: viestintä, eristäminen ja rokottaminen, lääkintä, julkisia kokoontumisia koskevat rajoitukset ja yleisölle tiedottaminen.
Suunnittelemme sotilasharjoitusta muistuttavaa Euroopan laajuista harjoitusta, jossa näitä suunnitelmia testataan ja joka toivottavasti osoittaa, kuinka ne toimivat keinotekoisessa tilanteessa. Aiomme toteuttaa harjoituksen ennen seuraavaa influenssakautta testataksemme suunnitelmia ja todetaksemme puutteet ja ongelmat, jotta voimme korjata suunnitelmia ja koordinoida ne entistä paremmin.
Rokotuskysymys on hyvin suuri ongelma, kuten varmasti tiedättekin. Rokotteisiin liittyy kolme ongelmaa. Ensimmäinen niistä on kannan määrittely, koska pandemian ilmetessä oletamme, että kyseessä on uusi kanta. Toinen kysymys on rokotteen kehittäminen, ja aivan yhtä tärkeää on, että meillä on valmiudet valmistaa riittävästi rokotteita koko väestölle pandemian ilmetessä. Koska kanta on uusi, rokotteiden varastoiminen ei ole ratkaisu eikä auta asiaa.
Olemme tavanneet jäsenvaltioiden edustajat ja sopineet tavasta saada lääketeollisuus sitoutumaan eräänlaiseen julkisen ja yksityisen sektorin väliseen kumppanuuteen pandemiarokotteiden nopean valmistamisen helpottamiseksi tilanteen niin vaatiessa. Luotan siihen, että pääsemme sopimukseen lääketeollisuuden kanssa. Perusperiaatteena on, että jäsenvaltiot ostavat tässä vaiheessa enemmän rokotteita, jotta lääketeollisuudella on syytä investoida niin paljon, että pandemiatapauksessa jäsenvaltioiden valmiuksia voidaan nostaa. Jäsenvaltiot ovat myös luvanneet pitäytyä rokotussuosituksissaan entistä tarmokkaammin, jotta riskiryhmän muodostavassa väestössä voidaan saavuttaa korkea rokotusaste.
Me puolestamme olemme valmiit laatimaan ehdotuksia EU:n suosituksiksi, jotka neuvosto voi antaa kansanterveyteen liittyvien syiden nojalla rokotettavista ryhmistä. Lääketeollisuus on lisäksi luvannut tarkastella mahdollisuutta lisätä valmiuksia muuntamalla esimerkiksi eläinlääkkeiden valmistuksessa käytettäviä tiloja sellaisiksi, että niissä voidaan pandemiatilanteessa valmistaa nopeasti rokotteita.
Me, jäsenvaltiot, rokoteteollisuus ja Euroopan lääkevirasto työskentelemme yhdessä hyvien edellytysten luomiseksi tällaiselle valmistukselle, mutta myös lupamenettelyn nopeuttamiseksi. Näillä toimilla ei voida tietenkään täysin ratkaista ongelmaa, jonka rokotteiden toimittaminen jäsenvaltioille muodostaa, mutta ne ovat varmasti valtava harppaus oikeaan suuntaan.
Samankaltainen prosessi on aloitettu viruslääkkeiden valmistajien kohdalla. Se saattaa jäsenvaltiot ja lääketeollisuuden yhteen etsimään yhteistä kantaa. Palaan asiaan heti, kun meillä on ratkaisusuunnitelma tuotannon puutteita ja varastointia koskevaan ongelmaan. Kehotamme kuitenkin jäsenvaltioita aloittamaan varastoinnin, ja monet, erityisesti suurimmat jäsenvaltiot, tekevätkin jo niin. Mielestämme kaikkien jäsenvaltioiden on syytä varastoida viruslääkkeitä, koska huolimatta kaikista haitoista ja ongelmista, joita viruslääkkeiden tehokkuuteen saattaa liittyä, se on ensimmäinen tapamme puolustautua. Se on ensimmäinen keinomme yrittää torjua virus ja tauti pandemiatapauksessa. Tarvitsemme tätä hengähdystaukoa, jotta ehdimme kehittää uuden rokotteen ja lisätä sen käytännön tuotanto-, levitys- ja käyttövalmiuksia. Koska viruslääkkeet ovat ensimmäinen puolustustaktiikka, niihin kannattaa investoida.
Haluan kohdistaa huomionne myönteiseen seikkaan: komission viime viikolla rahoitusnäkymistä tekemiin päätöksiin. Hyväksyimme myös solidaarisuusrahastoa koskevan asetuksen, joka sisältää kansanterveyden uhkia koskevan kohdan. Päätökset liittyvät lainsäädäntötoimiin ja kattavat seuraavat rahoitusnäkymät. Ne koskevat varojen yleistä saatavuutta terveydenhuollon valmiuksien parantamiseen ja rokotteisiin tilanteissa, joissa esiintyy merkittäviä kansanterveyteen kohdistuvia uhkia.
Solidaarisuusrahaston yläraja on noin miljardi euroa vuotta kohti. Uskomme, että rahasto on riittävän joustava kansanterveyteen liittyvistä hätätilanteista selviämiseksi, samalla kun sen avulla voidaan myös auttaa niitä jäsenvaltioita, jotka täyttävät rokotteiden hankkimisen ja käyttämisen edellyttämien toimien rahoittamista pandemiatapauksessa koskevat vaatimukset. Toivon voimakkaasti ja olen itse asiassa varma, että Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät parhaansa ehdotuksen hyväksymiseksi pikaisesti.
Toinen hyvin tärkeä kysymys on varhainen havaitseminen. Kuten totesin, uuden viruskannan määrittäminen ja rokotteiden kehittäminen sen nujertamiseksi vaativat aikaa. Mitä pikemmin uusi viruskanta onnistutaan havaitsemaan, sitä helpompi on käsitellä ongelmaa ja jopa estää sen leviäminen niin pitkälle kuin mahdollista.
Olemme perustaneet tätä varten tiedotusverkoston jäsenvaltioiden ja Maailman terveysjärjestön kanssa. Tärkein välineemme on kuitenkin varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä. Järjestelmän avulla jäsenvaltiot tiedottavat toisilleen ja yhteisölle mahdollisista ongelmista.
Mainitsen myös pian toimintansa aloittavan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen. Vie tietenkin vielä noin vuoden, ennen kuin se voi toimia täysipainoisesti. Kun aika koittaa, keskus ottaa vastuun varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmästä ja sen toiminnasta ja vastaa tämänkaltaisiin terveysuhkiin.
Olemme huolissamme influenssapandemiasta. Mikäli sellainen ilmaantuu ja jollemme toteuta tarvittavia toimenpiteitä, se on todennäköisesti ennenkokematon. Tutkijoiden esittämät arviot ovat hyvin huolestuttavia: optimistisimpien arvioiden mukaan pandemia vaatii vähintään kahdeksan miljoonan ihmisen hengen eri puolilla maailmaa. Pahimmassa tapauksessa se vaatii noin 30 miljoonaa ihmishenkeä. Tämän vuoksi ongelma on tällä hetkellä tärkeimpiä painopisteitämme. Se on hyvin huolestuttava, ja jatkamme pyrkimyksiämme sen ratkaisemiseksi ja teemme kaikkemme luodaksemme tarvittavat mekanismit ja rakenteet.
Onnistuminen edellyttää kuitenkin neuvoston, jäsenvaltioiden, komission ja tietenkin Euroopan parlamentin voimakasta poliittista sitoutumista ja tukea. Uskon voivani luottaa tukeenne. 
Bowis,
    Arvoisa puhemies, kuten komission jäsen totesi, joillakin mailla ei ole lainkaan suunnitelmia, ja monien maiden suunnitelmat ovat riittämättömät. Siksi on oikein, että komission jäsen tuli tänä iltana keskustelemaan kanssamme asiasta. Suhtaudumme myönteisesti hänen lausumiinsa ja suunnitelmiinsa. Annamme hänelle varmasti kaiken mahdollisen tuen. 
Eurooppa ja maailma olivat viime vuonna onnekkaita. SARS ja lintuinfluenssa eivät kehittyneet pandemioiksi. Viime vuosisadalla emme olleet yhtä onnekkaita. Vuosina 1918, 1957 ja 1968, kun aasialainen, espanjalainen ja hongkongilainen influenssa iskivät, olimme vähemmän onnekkaita. Kahdessa viimeksi mainitussa kuoli miljoona henkeä kummassakin, ja vuonna 1918 kuoli 50 miljoonaa henkeä. Kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuoli neljännesmiljoona henkeä.
Tri Omi Maailman terveysjärjestöstä on nyt varoittanut, että pandemian vaara on jälleen välitön. Parlamentti on kuukausien ajan vaatinut pikaisia toimia siihen valmistautumiseksi, mutta odottamamme kaltaisiin pikaisiin toimiin ei ole ryhdytty varsinkaan jäsenvaltioissa. Yhdysvallat on ainakin noin kuuden kuukauden ajan varastoinut viruslääkkeitä, ja se on tilannut neljä miljoonaa rokotetta. Italia ja Ranska ovat kumpikin tilanneet kaksi miljoonaa rokotetta. Kanada, Australia ja Japani ovat kaikki varastoineet rokotteita. Vaikka emme tunne kantaa, myös nykyiset rokotteet ja lääkkeet lieventävät oireita ja suojelevat haavoittuvassa asemassa olevia, erityisesti lapsia, vanhuksia ja avainasemassa olevia työntekijöitä, kuten tri Omi aivan oikein toteaa.
Entä muut maat? Yhdistynyt kuningaskunta ei osta lainkaan rokotteita. Se on ilmoittanut, ettei sellainen kuulu sen toimintatapoihin. Se suunnittelee suojaavansa viruslääkkeillä ainoastaan 20 prosenttia väestöstä. Kuitenkin Lontoolla, joka on matkaajien ja siirtolaisten sekä tautien kannalta yksi maailman keskipisteistä, on riittämättömät suunnitelmat väestön suojelemiseksi lääkkeiden ja karanteenin avulla. Pelkoni on kaksinainen: että pandemia iskee ensin Aasiasta Afrikkaan tai alhaisen tulotason maihin, joilla on huonot mahdollisuudet reagoida, ja siirtyy sieltä nopeasti Eurooppaan, ja että paniikki maissa, jotka ovat valmistautuneet tilanteeseen huonosti, saattaa johtaa kansainväliseen rikollisuuteen ja väkivaltaan Euroopan unionissa, myös Lontoon kaltaisissa kaupungeissa, joissa 80 prosenttia väestöstä on todennäköisesti vailla suojaa.
Parlamentti, kuten myös komissio ja neuvosto, on tehnyt kovasti työtä, jotta mietintöni tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamisesta voitiin hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä. Teimme erinomaisen päätöksen valitsemalla johtajaksi Zsuzsanna Jakabin. Meidän on nyt varmistettava, että tämän yhteistyökeskuksen ensimmäiseen suureen haasteeseen vastataan ottamalla käyttöön tri Omin mainitsema varhaisvaroitusjärjestelmä, suunnittelemalla ja sijoittamalla viruslääkkeitä ja rokotteita sekä ottamalla satamissa ja lentokentillä käyttöön varotoimia ja karanteenitiloja. Meidän on tehtävä tiivistä yhteistyötä Maailman terveysjärjestön, Kiinan, Vietnamin ja muiden tartunta-alueella olevien Aasian maiden viranomaisten, kansainvälisten kansalaisjärjestöjen, lääketeollisuuden sekä AKT- ja muiden riskiryhmään kuuluvien maiden kanssa.
Osallistun ensi viikolla pidettävään AKT-maiden ja EU:n yhteiseen parlamentaariseen edustajakokoukseen. Haluan viedä sinne viestin avun ja tuen toimittamisesta, mutta myös vakuutuksen, että Eurooppa on pannut pandemian merkille, toteuttaa sitä koskevia toimia ja auttaa maailmaa suojautumaan siltä. 
McAvan,
    Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että komission jäsen on täällä tänään, ja olen iloinen siitä, että aiheen kiireellisyys on alettu myöntää. Kuten totesitte, kukaan ei enää mieti, iskeekö pandemia. Kyse on ainoastaan siitä, milloin se iskee.
Kansalaiset eivät odota Euroopan unionin ratkaisevan pandemiaongelmaa yksityiskohtia myöten, mutta he odottavat sen tuovan ratkaisemiseen lisäarvoa. Kansalaiset tietävät, että taudit siirtyvät paikasta toiseen, ja odottavat, että Euroopan unioni ottaa pikaisesti käyttöön ihmisten matkustamista ja eläinten kuljetuksia koskevia toimenpiteitä. Haluaisimme kuulla, että kyseiset toimenpiteet on otettu käyttöön, jotta asiaan liittyvät järjestelyt voidaan toteuttaa nopeasti. Olen kiinnostunut kuulemaan palautetta todellista harjoitusta koskevista suunnitelmistanne. Meidän olisi hyödyllistä tietää, kuinka se tapahtuu.
Suhtaudun myönteisesti siihen, mitä sanoitte rokotteista. Meidän on suhtauduttava rokotteisiin koordinoidusti. Jos saamme lääkeyhtiöt tekemään yhteistyötä jäsenvaltioiden ja komission kanssa, reaktio pandemian puhjetessa on todennäköisemmin nopea. Tarvitsemme prototyypin.
Ymmärrän, ettemme voi varastoida rokotetta, mutta käsittääkseni on mahdollista kehittää etukäteen prototyyppirokotteet, jotka voidaan mukauttaa kantaan hyvin nopeasti kannan ilmaantuessa.
Jäsen Bowis on oikeassa siinä, että olemme ensisijaisesti vastuussa kansalaisillemme näiden asioiden hoitamisesta oikein. Minua kuitenkin huolestuttaa se, miten tämä vaikuttaa planeettamme köyhimpiin ihmisiin. Vuonna 1918 monet miljoonat ihmiset kuolivat juuri sen vuoksi, että niin monet elivät äärimmäisessä köyhyydessä sekä nykyisen Euroopan unionin alueella että eri puolilla maailmaa.
Arvoisa komission jäsen, ette maininnut lainkaan komission sisäisiä neuvotteluja kehitysyhteistyöasioista vastaavan komission jäsenen kanssa. Tehdäänkö komissiossa mitään kehitysmaiden tukipolitiikan alalla ja sen varmistamiseksi, että EU tuntee yhteisvastuuta kehitysmaita kohtaan, Euroopan unionin tapahtumien varalta laadittavien suunnitelmien lisäksi? 
Maaten,
   . Voitaisiin väittää, että puhumme tänään väärälle henkilölle. Arvoisa komission jäsen, pyydätte meiltä tukeamme, ja annamme sen teille tietenkin varauksetta, koska suhtaudutte asiaan mielestäni erittäin hyvin perussopimusten määräämissä rajoissa. Perussopimukset sitovat meitä, pidimmepä siitä tai emme. Itse asiassa meidän pitäisi keskustella tästä aiheesta neuvoston kanssa. On jo aiemmin todettu, ettei neuvosto vaikuta olevan tietoinen valtavasta uhkasta, jonka torjumiseksi on tehtävä jotakin. Huolimatta keskusteluista, koordinointipyrkimyksistä ja siellä täällä toimivista valmisteluryhmistä ei vaikuta siltä, että mitään todella tehtäisiin.
Onko se huono asia? Tämän päivän yhteiskunnassa ja erityisesti Euroopan unionissa se on tietenkin hyvin vakava asia, sillä jos jokin sujuu huonosti jossakin jäsenvaltiossa, se vaikuttaa myös muihin. Tämän vuoksi on etujemme mukaista, että kaikki sujuu hyvin kaikkialla EU:ssa. Eläintaudin puhjetessa maataloudesta vastaava komission jäsen voi tehdä välittömästi kauaskantoisia päätöksiä. Katuja suljetaan, kokonaisia alueita eristetään ja monia muita välittömiä toimia toteutetaan. Jos jotain vastaavaa tapahtuisi ihmisten keskuudessa, emme pystyisi tekemään mitään. Arvoisa komission jäsen, mielestäni teidän pitäisi voida tarvittaessa ryhtyä 24 tunnin kuluessa varotoimiin, jotka koskevat esimerkiksi karanteenia ja desinfiointitoimenpiteitä lentokentillä sekä lentoja tietyiltä alueilta, mutta myös matkustusrajoituksia.
Olisi tietenkin paljon suotavampaa, jos kaikki jäsenvaltiot osoittaisivat solidaarisuutta ja yksimielisyyttä toteuttamalla tällaisia toimenpiteitä kollektiivisesti ja samanaikaisesti. Rehellisesti sanottuna en kuvittele, että tällaista voisi tapahtua. Tästä syystä kansanterveydestä vastaavien ministerien olisi mielestäni myönnettävä teille nämä valtuudet. Olitte oikeassa sanoessanne, että WHO:n mukaan ongelmana ei ole, puhkeaako pandemia, vaan milloin se puhkeaa. Heidän arvionsa on kahdeksan miljoonaa uhria, mutta luku saattaa olla myös 30 miljoonaa. Lapset ja yli 50-vuotiaat olisivat tietenkin suuressa vaarassa, eikä meillä ole tarpeeksi rokotteita ja viruslääkkeitä. Myös tässä Euroopan väliintulo on ratkaisevan tärkeää. Missä tämä tapahtuisi – ehkä jossakin EU:n naapurimaassa eikä EU:ssa. Myös tätä varten ministerien olisi mielestäni myönnettävä teille laajat valtuudet. Herää myös kysymys, mitä neuvoston ja parlamentin kokouksille tapahtuu, jos matkustamista rajoitetaan? 
Sinnott,
    Arvoisa puhemies, tautitapauksista ei muodostu epidemiaa terveessä yhteiskunnassa. Jos epidemia tai pandemia todella uhkaa meitä kehittyneissä maissa asuvia, meidän on syytä katsoa tarkasti peiliin. 
Meillä on maailmanhistorian vauraimmat yhteiskunnat, joiden pitäisi näin ollen olla myös terveimmät, mutta pitääkö tämä paikkansa? Ei. Astman ja diabeteksen kaltaisten kroonisten sairauksien jatkuvasti kasvavat esiintyvyysluvut osoittavat, ettemme ole tervein yhteiskunta. Roskaruoka, kemikaalit, saasteet ja riippuvuudet eivät ole hyväksi immuunijärjestelmällemme.
Jos epidemia uhkaa meitä näistä syistä, meidän olisi tehtävä asialle jotain. Meidän olisi saatava pitää terveytemme ja käytettävä vaurauttamme epidemian torjumiseen köyhissä maissa parantamalla veden laatua, vesihuoltoa ja ravitsemustilannetta: nämä syyt vaikuttavat epidemioiden leviämiseen. Meidän pitäisi odottaa influenssatapausten leviävän länsimaihin. On anteeksiantamatonta, että sen sijaan odotamme epidemiaa. 
Belohorská, (NI )
   . Olemme jo kuulleet komission edustajalta erittäin osuvan toteamuksen, ettei kyse ole siitä, toteutuuko uhkakuva, vaan siitä, milloin se toteutuu. Huomautettakoon kuitenkin, että kaksi pandemian pääedellytystä ovat jo olemassa. Ensiksikin virus leviää eläinten keskuudessa muuttuen siten, että se voi tartuttaa ihmisiä ja vaarantaa heidän henkensä. Seuraavassa vaiheessa, joka on kolmas ja viimeinen, virus voi alkaa levitä ihmisten keskuudessa. Tiedämme nyt, kuinka lintuinfluenssa tunnistettiin. Mahdollisten lisämutaatioiden jälkeen kyseistä H5N1-kantaa käytettiin myös perustana rokotteen kehittämiselle. Tämä on ollut ainoastaan omiaan jälleen kerran vahvistamaan asian, josta olen varoittanut täällä Euroopan parlamentissa useita kertoja. Terveydenhuoltojärjestelmiin ei pitäisi soveltaa toissijaisuusperiaatetta eikä kansallisten hallitusten pitäisi voida päättää niistä. Taudit eivät tunne rajoja, ja juuri pandemian lähestyvä uhka on todella tuonut kysymyksen valokeilaan. WHO:ta on kiitettävä valmiudesta. Epäilen kuitenkin kansallisten hallitusten valmiutta käsitellä tätä kysymystä. 
Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen yksi niistä monista läsnä olevista jäsenistä, jotka ovat olleet kuukausia vakavasti huolissaan influenssapandemiariskistä ja esittäneet varoituksia, koska sekä lääketeollisuus että Vaccine Fund ovat erittäin huolissaan. Meillä ei tällä hetkellä ole tällaisen riskin torjumiseksi tarvittavia keinoja, koska emme voi ennakoida sitä. Itse asiassa tiedämme, että kysymys ei ole siitä, epidemia jonain päivänä, vaan siitä, se puhkeaa. 
Olette antaneet meille joukon selityksiä, ja kun kerrotte, että rokotteen kehittäminen kestää kuusi kuukautta, ihmettelen, käyttävätkö lääkelaboratoriot todella kaikki tarvittavat resurssit toisaalta viruslääkkeiden valmistamiseen ja toisaalta asianmukaisten rokotteiden kehittämiseen sen jälkeen, kun kantasolu on eristetty.
Euroopan unionin olisi myönnettävä rahoitustukea sekä rokotteiden kehittämiseen että niitä koskevien tutkimusten tekemiseen ja massatuotannon edistämiseen.
Jotta laboratoriot voisivat saada tätä rahoitusta, niiden olisi nopeutettava työtään rokotteiden parissa. Myös idea solidaarisuusrahaston käyttämisestä vaikuttaa erinomaiselta, koska sen avulla voidaan todennäköisesti myös taata, että rokotteet asetetaan saataville oikeudenmukaisesti, ja saada jäsenvaltiot osallistumaan.
Olemmeko jo laatineet asianmukaisen hätäsuunnitelman epidemian varalle tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa? Onko komissio toteuttanut simulaatioita koordinoidakseen toimintaa jäsenvaltioiden kanssa toisaalta laajan paniikkimielialan ehkäisemiseksi ja sellaisen laittoman kaupan estämiseksi, jonka vakava vaara väistämättä aiheuttaa, ja toisaalta karanteenitoimien avulla ensisijaisesti eristettävien alueiden määrittämiseksi, luettelojen laatimiseksi ensisijaisesti rokotettavista ihmisryhmistä ja sen takaamiseksi, että tuotteet jaetaan oikeudenmukaisesti ja kaikille?
Toivoisin meidän myös pohtivan, millaiset puitteet takaisivat tuotteiden nopean ja esteettömän viennin tuottajamaista niihin maihin, joissa tuotteita ei valmisteta. Odotamme välittömiä vastauksia, koska on kyse sekä kansanterveyttä että taloutta koskevan katastrofin estämisestä. 
Attard-Montalto (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olemme käyttäneet sanoja ”milloin” ja ”jos”. Itse aion käyttää eri ilmausta. Pandemiat eivät ole poikkeus, niistä on tullut melkein sääntö. Ne eivät kuitenkaan itse noudata mitään sääntöjä. Niitä on vaikea määritellä ennen niiden ilmaantumista, ja meillä onkin vastassamme näkymätön ongelma. Arvoisa komission jäsen, kutsuitte sitä ongelmaksi, mutta se on enemmän kuin ongelma.
Meidän on otettava käyttöön kaikki resurssimme. Meidän on käytettävä tuotanto- ja tutkimusresurssejamme, ja olisin kiitollinen, jos komission jäsen voisi kertoa meille enemmän tästä nimenomaisesta aiheesta. Kansainvälisellä tiedeyhteisöllä on oma tehtävänsä, ja myös luotettavat verkostot ovat tärkeitä, jotta kaikki sidosryhmät voivat tehdä yhteistyötä pandemian ilmaantuessa. Vaikka voimme yrittää järjestää sotilasharjoituksia nähdäksemme, mitä voi tapahtua, ilmaantumisajankohtaa on äärimmäisen vaikeaa ennakoida, kuten kaikki tietävät. 
Gaľa (PPE-DE ). –
    On jo huomautettu, että influenssa on sairaus, jolla on vakavia terveydellisiä, sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia; sillä on seurannaisvaikutuksia myös puolustussektoriin ja politiikkaan. Suurimman vaaran aiheuttavat kuitenkin erilaiset influenssapandemiat, jotka saattavat puhjeta sellaisen uuden influenssaviruksen alatyypin ilmaantuessa, joka voi siirtyä ihmisestä toiseen. A-tyypin influenssavirus, joka tarttuu sekä ihmisiin että eläimiin, erityisesti lintuihin, sikoihin ja hevosiin, on ainoa, josta voi syntyä uusia virusten alatyyppejä. Uusi, ihmisiin tarttuva influenssaviruksen alatyyppi syntyy, kun A-tyypin influenssaviruksen ihmis- ja eläinkannat yhdistyvät uudelleen eläinkantajassa. Tämä aiheuttaa niin sanotun antigeenimuutoksen. Koska ihmiset eivät ole immuuneja uudelle alatyypille, tauti leviää nopeasti aiheuttaen epidemian ja kehittyen pandemiaksi, mikä vaatii useita kuukausia. WHO on äskettäin ilmoittanut, että olemme nyt lähempänä influenssapandemiaa kuin koskaan aikaisemmin. WHO on myös kehottanut hallituksia perustamaan kansallisia terveyslautakuntia käsittelemään mahdollista influenssapandemiaa ja hyväksymään kansallisia toimintasuunnitelmia. Kotimaani Slovakian tasavalta on noudattanut tätä kehotusta mahdollisuuksiensa mukaan. Rokotteet ovat järkevä ennaltaehkäisytoimenpide, mutta niillä on omat rajoituksensa. Kuten komission jäsen huomautti, virus on määritettävä, rokote on kehitettävä, se on valmistettava ja sitä on markkinoitava, ja lisäksi on toteutettava laaja rokotuskampanja. Rokote ei ole tehokas taudin edettyä pitkälle, koska se edellyttää, että elimistö muodostaa tarvittavat vasta-aineet. Tämän vuoksi rokote ei ole luotettava vastaus pandemian ensimmäisen aallon ilmetessä. Lisäksi rokotteen varastointi-ikä on lyhyt. Sen sijaan vaikuttaa siltä, että viruslääkkeet täydentävät rokotetta asianmukaisesti, koska ennaltaehkäisyn lisäksi ne tehoavat myös taudin pitkälle edenneisiin muotoihin, ja että ne ovat olennainen osa pandemian lääkehoitoa. Viruslääkkeitä voidaan varastoida etukäteen, koska niiden varastointi-ikä on pidempi – jopa viisi vuotta. Komission jäsenen Kyprianoun julkilausuma antaa aihetta toivoa, että kehitystä seurataan tiiviisti ja että parhaassa tapauksessa mitään hätätoimia ei tarvita. 
Kyprianou,
     Arvoisa puhemies, varmaankin me kaikki olemme tästä täysin samaa mieltä, ja se on hyvin rohkaisevaa. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin alkaneet ymmärtää ongelman. Kun menin ensimmäiseen terveysasiain neuvoston istuntooni komission jäsenenä ja toin esiin tämän ongelman, kaikki eivät olleet samaa mieltä asian senhetkisestä huolestuttavuudesta tai kiireellisyydestä. Kuten elämässä helposti käy, meitä ei otettu vakavasti vaikka olisimme kuinka metelöineet, mutta kun WHO antoi varoituksen, se otettiin vakavasti. Pääasia kuitenkin on, että viesti meni perille. Seuraavissa kokouksissa ministerit jo kertoivat ryhtyneensä toimenpiteisiin.
Matkustan huomenna Pariisiin, jossa Ranskan hallitus järjestää konferenssin kolmesta pääongelmasta: aidsista, syövästä ja influenssasta. Jäsenvaltiot ovat nyt sitoutuneet asiaan. On totta, että meillä ei ole vielä oikeudellista toimivaltaa, mutta perustuslaki parantaa tilannetta jossain määrin, koska siinä annetaan komissiolle, yhteisölle ja parlamentille toimivalta toimia, kun on olemassa terveyteen kohdistuva, rajat ylittävä uhka. Tämän vuoksi voimme ryhtyä joihinkin niistä toimenpiteistä, joita jäsen Maaten sanoi minun, mutta ei komission jäsen Fischer Boelin voivan toteuttaa, kun kyseessä on eläinten terveys. Tällä hetkellä voimme ryhtyä kiireellisiin toimenpiteisiin – jos ne eivät koske ihmisiä. Perustuslaki antaa meille viimein oikeuden siihen.
Vaikka meillä ei ole tällä hetkellä oikeudellista toimivaltaa, emme voi aliarvioida sen merkitystä, etteivät nämä taudit tunne rajoja ja että kaikkien jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin ulkopuolisten maiden on siksi koordinoitava toimintansa. Komissio voi toimia koordinoivana elimenä ja edustaa EU:ta, kun puhumme unionin ulkopuolisten maiden kanssa.
Esitän kaksi toteamusta, jotka koskevat köyhiä maita. Ensiksikin on pidetty lintuinfluenssaa käsittelevä Vietnamin konferenssi. Maailman terveysjärjestö, FAO, Maailman eläintautijärjestö ja Euroopan unioni käsittelevät lintuinfluenssaa. Tällä hetkellä ongelma koskee eläinten terveyttä, mutta me kaikki tiedämme, että siitä voi seurata laaja pandemia. Toteutamme toimenpiteitä ja löydämme keinoja, joilla näitä maita voidaan auttaa. Aion vierailla alueella vuoden lopulla selvittääkseni, kuinka voimme työskennellä kyseisten hallitusten kanssa. Kollegani, komission jäsen Michel valmistelee tiedonantoa aiheesta. Se ei ole tänään hyväksymämme tiedonanto, vaan uusi tiedonanto, joka kattaa myös terveysuhkakysymyksen. Tämänpäiväinen on vain lyhyt viittaus, mutta lisää on tulossa pian.
Rokotetutkimus etenee hyvin. Yksityissektori on tilanteen tasalla. Kyse on valmiuksien kehittämisestä. Jäsenvaltioiden on tehtävä tämä investointi, jossa on kyse eräänlaisesta yksityisen ja julkisen sektorin välisestä kumppanuudesta. Investointi hyödyttää myös nykyistä väestöä, koska sillä ostetaan lisärokotteita, joilla hoidetaan tämänhetkisiä riskiryhmiä. Tämä hyödyttää väestöä ja on samanaikaisesti investointi, joka helpottaa riittävien rokotemäärien valmistusta tulevaisuudessa.
Voin vakuuttaa, että käsiteltävä aihe on yksi suurimmista huolenaiheistani. Otan sen aina esille kaikilla kansainvälisillä foorumeilla, mutta nykyään enimmäkseen neuvostossa. Myös terveysministerit ovat ottaneet asian omakseen. Valtiovarainministerit joutuvat ehkä maksamaan tästä investoinnista ensi kerralla. Luotan kuitenkin siihen, että olosuhteet huomioon ottaen olemme oikeilla jäljillä. Emme ole ratkaisseet ongelmaa, mutta prosessi on aloitettu. Olemme pääsemässä tuloksiin, mutta meillä on vielä pitkä matka kuljettavana. Aika on loppumassa kesken. Tästä syystä toimet keskitetään. Teemme kaiken mahdollisen ennen ensi talven influenssakautta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Pittellan laatima budjettivaliokunnan mietintö (A6-0071/2005) vuoden 2006 talousarviosta: komission kertomus vuosittaisesta toimintastrategiasta (2004/2270(BUD)). 
Pittella (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston edustaja, hyvät parlamentin jäsenet, me kaikki tiedämme, että vuoden 2006 talousarviossa on useita erityispiirteitä.
Se on ennen kaikkea yhdistävä talousarvio. Hyväksymme yleiset periaatteet – ainakin toivon niin – ja rahoitusnäkymistä käytävässä keskustelussa edetään nyt viimeiselle esteelle.
Meidän on päätettävä, miten paljon, mitä ja miten – toisin sanoen meidän on päätettävä, alistummeko heikentyneen ja kykenemättömän Euroopan tahtoon vai toimimmeko yhdessä, jotta voimme yhdistää taloudellisen kurinalaisuuden ja Euroopan unionin riittävät resurssit.
Tähän on olemassa ratkaisu, mutta meidän on osattava soveltaa sitä rohkeasti. Ratkaisu on laadukas varojen käyttö, jossa on keskityttävä suurta lisäarvoa tuottaville aloille ja sellaisille yhteisen politiikan aloille, jotka ovat järkeviä ja merkityksellisiä Euroopan näkökulmasta.
Tämä on eräs – vuotuinen – haaste, joka sisältyy myös vuoden 2005 talousarvioon. Budjettivaliokunnassa yksimielisesti hyväksytyt periaatteet – ja haluan tässä yhteydessä kiittää kaikkia kollegoita ja poliittisia ryhmiä heidän rakentavasta panoksestaan – osoittavat, mihin suuntaan on edettävä. Tällaisia periaatteita ovat kurinalaisuus, avoimuus, pyrkimys yksinkertaistaa menettelyjä ja keskittyminen ensisijaisiin tavoitteisiin.
Minun on toistettava komission jäsenelle, että ehdotuksemme ovat yhdenmukaisia komission vuotuisen toimintastrategian kanssa. Näemme varmastikin menettelyn aikana, pysymmekö jatkossakin samalla linjalla – näin me joka tapauksessa toivomme – ja johtaako neuvoston osoittama varovainen avoimuus vakaisiin päätöksiin.
Rehellisesti sanottuna en kuitenkaan ymmärrä, miten tai miksi meidän olisi oltava eri mieltä muutamista näkökohdista. Ensimmäinen näkökohta koskee maaseudun kehittämisen lujittamista maataloudelle annettavan suoran tuen asemesta. Toinen näkökohta koskee rakennerahastoja koskevasta otsakkeesta maksettavien maksumäärärahojen riittävää tasoa. Asiasta on valitettu oikeutetusti useiden vuosien ajan, ja valtioiden ja alueiden rakennerahastomenoja on lisätty merkittävästi. Kaikki ovat toivoneet tätä, ja siksi nyt olisi epäjohdonmukaista olla turvaamatta riittäviä varoja lisäbudjeteilla, kuten on jo tehty kuluneen vuoden aikana.
Kolmanneksi tutkimukselle, innovaatiolle, kilpailukyvylle ja yritysten kansainvälistymiselle annettavaa tukea on lujitettava. Neljänneksi tiedottamistoimia ja tietoyhteiskuntaa on edistettävä. Viidenneksi on pantava täytäntöön Euroopan laajuisia kulttuuritoimintoja ja sosiaalipolitiikkoja ja jatkettava infrastruktuuriohjelmia, joilla kehitetään unionin fyysistä infrastruktuuria.
Viimeinen näkökohta – joka on mielestäni ensimmäinen poliittinen näkökohta – koskee elinikäistä oppimista, koulutusta ja vaihto-ohjelmia. Toimiemme on hyödytettävä ensisijaisesti nuoria, sillä ilman heitä ei ole myöskään Eurooppaa eikä tulevaisuutta. Monet teistä muistanevat erään opiskelijan Berkeleyn yliopiston alueen seinille kirjoittamat kauniit sanat: "Tulevaisuus kiinnostaa minua, sillä aion elää tulevaisuudessa".
Myös me voimme tehdä jotakin nuorten ja heidän tulevaisuutensa puolesta – täällä ja nyt. Kuka voi tyytyä siihen, että nuoria varten varatut unionin menot ovat vain 0,5 prosenttia talousarviostamme? Siksi meidän on otettava käyttöön eurooppalainen nuorisosopimus, lisättävä toimenpiteitä, joilla edistetään tietoisuutta, koulutusta, kielten oppimista ja pääsyä työmarkkinoille.
Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenten, komission ja neuvoston kanssa käydään keskusteluja mahdollisuudesta laajentaa Erasmus-ohjelmaa siten, että se kattaa keskiasteen koulujen oppilaat, käynnistää nuoria yrittäjiä koskeva Erasmus-ohjelma ja seurata esittelyhanketta, jolla edistetään nuorten harjoittelijoiden liikkuvuutta. Haluan myös, että toteutamme esittelyhankkeita luoton antamiseksi eettisten ja solidaarisuuteen perustuvien rahoitusjärjestelyjen avulla ja toimenpiteitä, joilla valmistellaan pieniä yrityksiä kohtaamaan Baselin sopimuksessa määritetyt uudenlaiset tilanteet.
Lopuksi meidän on myönnettävä, että unionin perinteiset tehtävät ja ensisijaiset tavoitteet on sovitettava yhteen ulkoisten toimien uusien prioriteettien kanssa, joihin sisältyvät niin Afganistanille ja Irakille annettavan tuen jatkaminen kuin hyökyaallosta tai muista luonnononnettomuuksista kärsineiden maiden auttaminen. Jolleivät otsakkeen 4 määrärahat ole riittäviä, miten muutoin voimme pitää Välimeren maille, Latinalaiselle Amerikalle, Lähi-idälle ja Balkanin maille taikka kehitysyhteistyölle ja humanitaarisille tukitoimille, köyhyyden ja siihen liittyvien tautien torjumiselle, ihmisoikeuksien kunnioittamisen turvaamiselle ja terrorismin vastaisille toimille – mainitakseni vain muutaman tärkeän sitoumuksen – annettavan rahoituksen korkealla ja riittävällä tasolla siten, että samalla pidämme kiinni niistä lupauksista, joita olemme antaneet Afganistanille, Irakille ja Kaakkois-Aasialle.
Me budjettivaliokunnan jäsenet uskomme, että näissä kysymyksissä voidaan saavuttaa luonnollista ja luontaista lähentymistä nykyisten talousarviohuolten ja komission kannan sisältävän myönteisen sopimuksen välillä.
Asioita, jotka voivat vaikuttaa johdonmukaisilta, luonnollisilta ja oikeutetuilta, ei kuitenkaan aina hyväksytä helposti. Aivan liian usein muut näkökohdat asetetaan etusijalle, ja tätä valtavaa yhteistä hanketta, jota me voimme ja jota meidän on kehitettävä yhdessä, rajoittavat alakohtaiset edut ja itsekkäät laskelmat. Ehkäpä tilanteen korjaamiseksi riittäisi, jos jokainen meistä vaivautuisi tekemään päivittäin yksinkertaisia laskelmia, joihin ei tarvita laskinta, ja laskemaan hyvin nopeasti yhteen lukuja, jotka johtavat aina samaan tulokseen. Meidän olisi nimittäin verrattava Euroopan unionin kustannuksia niihin kustannuksiin, jotka syntyisivät, jos Euroopan unionia ei olisi.
Teemme oman osuutemme ja toivon, että tämän prosessin lopussa saamme aikaan kaikkien myötävaikutuksella unionin toimielinten kannalta myönteisen tuloksen. 
Grybauskaitė,
     Arvoisa puhemies, vuoden 2006 talousarvio on sekä komission että meidän kaikkien viimeinen talousarvio nykyisten rahoitusnäkymien puitteissa, ja komissio aikoo ehdottaa muutamien viikkojen kuluessa alustavassa talousarvioesityksessään vain tarpeellisiksi katsomiaan valmisteluja. Kiitän jäsen Pittellaa siitä, että hän on omaksunut hyvin tasapainoisen lähestymistavan. Tämä on askel kohti komission ja parlamentin yhteisen tavoiteohjelman toteutumista.
Komissio päätti 2. maaliskuuta vuoden 2006 toimintastrategiasta. Komission vuotuisen toimintastrategian osalta päätöksessä vahvistetaan puitteet sekä alustavalle talousarvioesitykselle että vuoden 2006 toimintaohjelmalle komission viisivuotisten strategisten tavoitteiden mukaisesti. Tarkemmin sanottuna vuotuisen toimintastrategian ensisijainen painopiste on Lissabonin strategian täytäntöönpanon parantamisessa, kuten jo mainitsittekin.
Nyt on parlamentin vuoro esittää suuntaviivansa, ja olen tyytyväinen, että jäsen Pittellan mietinnössä parlamentin ja komission näkemykset ovat lähellä toisiaan monissa kysymyksissä. Vuoden 2006 talousarvion valmistelua koskevassa komission yleisessä lähestymistavassa painotetaan pääosin viittä kohtaa. Ensinnäkin haluamme pitää kiinni mukautuksista komission ehdotuksissa maatalousmenojen enimmäismäärien lujittamiseksi. Toiseksi komissio muodostaa maksumäärärahoja koskevan kantansa kaikkein luotettavimpien tarvearvioiden perusteella, ja se tiedottaa varojen käytöstä vuoden 2005 heinäkuuhun mennessä. Kolmanneksi totean sisäisistä politiikoista, että komissio on yleisesti samaa mieltä parlamentin ensisijaisista tavoitteista, ja ne näkyvät komission ehdotuksessa. Kattomarginaali jää selvästi alle 100 miljoonaan euroon, ja tähän sisältyvät myös nuorisopolitiikat, kuten tänään on jo mainittu. Neljänneksi ulkoisia toimia koskevat tarpeet ovat jälleen merkittäviä. Tämä tarkoittaa sitä, että komissio aikoo vaatia joustovälineen käyttöönottoa.
Viimeinen tavoite koskee henkilöstöresursseja, ja olemme kuulleet uudesta ehdotuksesta ja komissio yhtyy täysin edellisen komission tekemään arvioon. Se esiteltiin vuonna 2002 annetussa tiedonannossa laajentumisen vaikutuksista henkilöstöresursseihin. Myös parlamentti on tunnustanut tämän pyynnön legitiimiyden lisäämällä vuoden 2005 talousarvion selvitysosaan 3 900 :aa uutta virkaa koskevan periaatteen kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisen johdosta.
Katsomme, ettei tarkistamiseen ole tarvetta, sillä liittymisestä on kulunut vasta vuosi, mutta meidän on pantava täytäntöön ne toimet, joista olemme sopineet yhteisesti parlamentin kanssa. Tältä pohjalta komissio vahvistaa, että vuodeksi 2006 on ehdotettu 700 uuden viran perustamista nykyisen laajentumiskierroksen johdosta, ja lisäksi se aikoo pyytää 100 virkaa ulkoiselle henkilöstölle seuraavaksi Bulgariaan tapahtuvan laajentumisten valmistelemiseksi. Komissio aikoo tehdä tiivistä yhteistyötä esittelijän ja Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan sekä muiden budjettivallan käyttäjien kanssa, jotta joulukuussa päästään sopimukseen Euroopan unionin ja sen kansalaisten vuoden 2006 talousarviosta. 
Deva (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, viime vuonna ja tänä vuonna köyhyyden poistamisen, aidsin, malarian, tuberkuloosin, ripulitautien ja hyökyaallon tuhojen torjunnassa on ilmennyt suuria ongelmia. Vuosituhathankkeessa ehdotetut nopeat toimet (quick wins), joihin olemme viitanneet talousarviota koskevassa lausunnossamme, ovat osoituksena siitä, että yksinkertaisimmat ajatukset osoittautuvat usein parhaimmiksi. Näemme liian usein, miten otsikoita hallitsevista aloitteista tulee todellisia tavoitteita tärkeämpiä.
Olen tyytyväinen tähän nopeita toimia koskevan talousarvioehdotuksen sisältöön, sillä investoinnit nopeiden toimien ohjelmiin johtavat näkyviin tuloksiin jo kahden vuoden kuluttua. Tämä tarkoittaa malariaverkkojen ja lannoitteiden jakelua, ilmaisen peruskoulutuksen antamista ja perushygienian edistämistä. Nämä ovat yksinkertaisia asioita, jotka voimme toteuttaa nopeasti.
Myös vesi- ja jätehuollolla on olennainen merkitys ihmisten hyvinvoinnille. Eräs hygieniaan liittyvä asia, jota pidän hyvin tärkeänä, on käsienpesu. Tämä ei ole kiehtova aihe. Käsienpesu saippualla ei ole mikään innovatiivinen ajatus, mutta ripulitauteihin kuolee vuosittain 2 miljoonaa lasta. Käsienpesu saippualla ja vedellä voi pienentää tätä määrää 47 prosentilla. Joka vuosi voidaan säästää miljoona ihmishenkeä.
Samalla kun pyrimme saavuttamaan kehitystavoitteemme, pyydän komissiota panemaan täytäntöön nämä yksinkertaiset hankkeet, joilla on valtava vaikutus Euroopan kehitysrahastosta ja yhteisön kehitysyhteistyöbudjetista jo maksettujen valtavien rahasummien käytön kannalta.
Eräs toinen liian vähän käytetty rahoituslähde, johon meidän on keskityttävä, on Euroopan investointipankki. Euroopan investointipankilla on valmiudet antaa lainaa. Se voi myöntää kolminkertaisen määrän lainaa Maailmanpankkiin verrattuna. Maailmanpankki tunnetaan yleisesti mutta Euroopan investointipankista ei tiedetä mitään. Siksi olen esittänyt, että talousarvioon sisällytetään Euroopan investointipankin lainaa koskeva korkotuki.
Toivon, että parlamentti hyväksyy lausuntomme. 
Martin, David (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, kansainvälisen kaupan valiokunta yhtyy budjettivaliokunnan esittämään yleiseen huolenaiheeseen siitä, että yhteisön on varmistettava, että talousarviossa on riittävästi varoja yhteisön kolmansille maille antamien lupausten täyttämiseksi.
Jäsen Pittella ansaitsee onnittelut mietintönsä ulkoisesta ulottuvuudesta, mutta kaupan valiokunta haluaa tuoda esiin kolme erityistä näkökohtaa, joita ei mielestämme tarkastella riittävästi mietinnössä. Ensinnäkin maailmankauppaa koskevat neuvottelut saatetaan päätökseen seuraavien parin vuoden aikana, ja kuluvan vuoden lopussa neuvottelut tulevat ratkaisevaan vaiheeseen. Katsomme, että uskottavuuden varmistamiseksi neuvottelujen on sisällettävä parlamentaarinen ulottuvuus, ja onnistunut parlamentaarinen ulottuvuus edellyttää rahoitusta, joten haluamme, että talousarviovaroja lisätään WTO:n parlamentaarisen ulottuvuuden kattamiseksi.
Toiseksi kolmansille maille, etenkin Bosnia ja Hertsegovinalle, annettavalla makrotaloudellisella tuella ei mielestämme ole riittävää oikeusperustaa, eikä tukea valvota asianmukaisesti. Katsomme, että meidän on sovellettava tältä osin yhteispäätösmenettelyä, jotta tällä tärkeällä menojen alalla lisätään avoimuutta ja tilivelvollisuutta. Lopuksi olemme harjoittaneet jo pitkään kaupallista ohjelmaa Japanin ja Korean kanssa, ja sen ansiosta olemme päässeet näiden markkinoille. Katsomme, että nyt on aika laajentaa näitä ohjelmia Kiinaan ja Intiaan. 
Miguélez Ramos (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunnan lausunnon laatijana haluan ensimmäiseksi ilmaista pahoittelumme sen johdosta, ettei kalastus kuulu vuotuisessa toimintastrategiassa käsiteltyihin aiheisiin.
Tällä alalla, joka on ensisijaisen tärkeä monille Euroopan unionin alueille, ilmenee ongelmia, jotka edellyttävät pikaisesti päättäväisiä yhteisötason toimia, jotta suojellaan kalastuksesta elävien yhteisöjen ja rannikkoalueiden tuloja ja työllisyyttä. Lisäksi vuosi 2006 on keskeisen tärkeä siirtymävuosi yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen kannalta, ja alalla on käytössä uusi rahoitusväline, Euroopan kalastusrahasto. Rahastoa varten suunnitellut määrärahat vaikuttavat meistä selvästi riittämättömiltä tarpeidemme täyttämiseksi. Näihin sisältyvät lainsäädännön soveltamisen valvonnan tehostaminen, tietosuojaa koskevien takeiden parantaminen sekä tieteellisten tietojen laadun ja puolueettomuuden turvaaminen. Lisäksi meitä on pyydetty turvaamaan luonnonvarojen kestävä kehittäminen ja asianmukainen hallinta ja uusien alueellisten toimikuntien perustamisen edellyttämä rahoitus. Mielestämme on ensisijaisen tärkeää lisätä yhteisen kalastuspolitiikan talousarviovaroja, jotta voidaan täyttää 27 jäsenvaltiota käsittävän unionin todelliset tarpeet. 
Andrikienė,
    Arvoisa puhemies, koska olen vuoden 2006 toimintastrategian PPE-DE-ryhmän varjoesittelijä, haluaisin kiittää ja onnitella kollegaani Pittellaa siitä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt nyt keskustelun aiheena olevien asiakirjojen valmistelemiseksi.
Komission maaliskuussa esittelemässä vuoden 2006 toimintastrategiassa määritetään komission politiikan ensisijaiset tavoitteet vuodeksi 2006, yksilöidään aloitteet näiden saavuttamiseksi ja vahvistetaan budjettikehys, jotta ensisijaisia tavoitteita varten on saatavana välttämättömät varat. On tärkeää tietää, että tämä on ensimmäinen uuden komission hyväksymä vuotuinen toimintastrategia.
Vuodella 2006 on kriittinen merkitys unionille parlamentin hyväksymien strategisten viisivuotistavoitteiden, kuten Lissabonin strategian, kestävän kehityksen strategian ja vuosia 2006–2010 koskevan sosiaalisen toimintaohjelman, täytäntöönpanon kannalta sekä sen varmistamiseksi, että talous saadaan jälleen kasvuun ja työllisyyttä parannetaan Euroopassa. Perustuslakisopimuksen voimaantuloon sidottu Haagin ohjelman uudelleentarkastelu on määrä tehdä vuoden 2006 loppupuoliskolla. Lisäksi EU:n laajenemisprosessi etenee uuteen vaiheeseen ja Euroopan naapuruuspolitiikkaa syvennetään.
Vuosi 2006 on kriittinen vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien valmistelun kannalta, jotta voimme laatia asianmukaisen ohjelmasuunnitelman ja ottaa käyttöön uuden sukupolven rahoitusvälineet, jotka toimivat kaikilta osin 1. tammikuuta 2007.
Vuotta 2006 koskevat ensisijaiset tavoitteemme ovat seuraavat: hyvinvointi ja solidaarisuus, unionin turvallisuus, kilpailukyvyn ja yhteenkuuluvuuden lisääminen EU:ssa sekä EU:n kansainvälisen aseman vahvistaminen. Talousarviostrategiamme – sen periaatteet ja alakohtaiset tavoitteet – määritetään selkeästi mietinnössä ja myös rakennetoimia, sisäpolitiikkaa, maataloutta, ulkoisia toimia sekä henkilöstöä ja hallintoa koskevassa päätöslauselmassa.
Kiitän jäsen Pittellaa hänen yhteistyöstään ja kannatan hänen mietintöään ja päätöslauselmaesitystä, johon PPE-DE-ryhmä on esittänyt tarkistuksia, ja etenkin tarkistuksen, jossa komissiota pyydetään esittämään 31. heinäkuuta mennessä keskipitkän aikavälin henkilöstötarpeita koskeva arvio, joka liittyy vaadittuihin uusiin virkoihin. 
Guy-Quint,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan sanoa aivan ensimmäiseksi, että olen hyvin pahoillani siitä, että tästä tärkeästä mietinnöstä keskustellaan täysistunnossa näin myöhäisenä ajankohtana.
Halusin onnitella jäsen Pittellaa tästä mietinnöstä ja siitä, miten hän on onnistunut kaikkea muuta kuin vähäpätöisessä tehtävässään ennakoida komission tiedonantoa vuosittaisesta toimintastrategiasta jokin aika sitten. Haluamme määritellä jatkossakin Euroopan unionin ensisijaiset tavoitteet, jatkaa laajentumiseen liittyviä toimiamme menestyksekkäästi ja etenkin käynnistää onnistuneesti uudelleen Lissabonin toimintaohjelman. Jäsen Pittella on ottanut huomioon myös tulevia rahoitusnäkymiä koskevien neuvottelujen nykytilanteen. Komission tiedonannossaan asettamat tavoitteet ovat kunnianhimoisia. Pelkäämme kuitenkin jo nyt, etteivät budjettivarat ole riittäviä toiveittemme täyttämiseksi. Meille Lissabonin strategian uudelleen käynnistäminen tarkoittaa ennen kaikkea korkealaatuisten työpaikkojen luomista. Siksi kiinnitämme erityistä huomiota sen arvioimiseen, miten realistista apua pk-yrityksille ja mikroyrityksille annetaan ja miten se pannaan täytäntöön.
Kiitän esittelijäämme siitä, että hän on sisällyttänyt talousarvioomme erään uuden käsitteen: eettiset rahoitusvälineet. Euroopan unionin olisi jatkettava ja lujitettava kaikkia niitä toimia, joilla autetaan luomaan sosiaalista koheesiota ja edistämään ihmisoikeuksia kaikkialla, kuten myös toimia, joilla parannetaan nuorten ja kansalaisten mahdollisuuksia tavata toisiaan ja kuunnella toisiaan, jotta lisätään ymmärtämystä kulttuuriamme ja Euroopan identiteettiä kohtaan.
Mielestäni meidän olisi jatkettava yhteistyötä komission kanssa esittelyhankkeiden ja valmistelevien toimien käynnistämiseksi. Yhteistyö edellyttää, että löydämme myös uusia ja parempia viestintämuotoja. Toistaiseksi ja pyynnöistämme huolimatta tulokset eivät ole lähelläkään odotuksiamme. Komission on kehitettävä ammattimainen strategia täyttääkseen tarpeemme, ja tähän sisältyy säännöllinen tiedottaminen kansalaisille poliittisista hankkeistamme ja unionin tekemistä päätöksistä.
Ennen kuin lopetan, haluaisin kiinnittää huomionne tarkistukseen, josta haluamme huomenna äänestettävän. Solidaarisuusrahaston olisi oltava kaikkien Euroopan kansalaisten käytettävissä riippumatta siitä, missä päin maailmaa he ovat, jos onnettomuus tapahtuu. Tuen antamisessa Euroopan unionin olisi pidettävä sanansa ja muistettava tavoitteiden saavuttamiseksi antamansa sitoumukset, etenkin kun kyse on kehitysavun antamisesta maailman köyhimmille maille.
Meidän on myös tuettava demokraattista muutosta niissä maissa, jotka odottavat saavansa tukea Euroopan unionilta. Myös tällä alalla resurssimme ovat riittämättömät. Tänä vuonna pallo on jälleen kerran neuvostolla. Toivomme, että se osoittautuu lupaustensa ja sitoumustensa arvoiseksi. Euroopan unionin asema on siitä riippuvainen, samoin kuin lupaustemme ja hankkeidemme uskottavuus kansalaistemme silmissä. 
Jensen,
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin ilmaista omasta puolestani vilpittömät kiitokset jäsen Pittellalle, joka on tehnyt loistavaa työtä mietinnön hyväksi ja jolla on edessään jopa tätä suurempi tehtävä. Vuosi 2006 on loppujen lopuksi aivan erityinen vuosi talousarvion kannalta, sillä se on viimeinen vuosi, joka sisältyy Agenda 2000 -ohjelman talousarviokehykseen. Tämä tarkoittaa sitä, että tietystä näkökulmasta vapautemme on rajallinen. Tietyt kysymykset esitetään kuitenkin vuosi toisensa jälkeen. Meidän parlamentin jäsenten on jälleen kerran pyrittävä varmistamaan, että rakennepolitiikan edellyttämät maksumäärärahat ovat käytettävissä. Viime vuonna näimme, miten rahaa tarvittiin itse asiassa budjetoitua enemmän. Hajautettujen virastojen rahoittaminen on eräs toinen toistuva ongelma, kuten totesimme vuoden 2005 talousarviota koskevissa neuvotteluissa. Meidän on löydettävä tähän ratkaisu. Lopuksi on pohdittava uusien prioriteettien ja esiin tulevien uusien tehtävien, kuten hyökyaallon jälkeisen uudelleenrakentamisen, rahoitusta koskevaa ongelmaa.
Me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jäsenet pidämme hyvin tärkeänä Lissabonin prosessia ja etenkin ohjelmia, joilla edistämme pienten ja keskisuurten yritysten rahoitusta Euroopan investointirahaston avulla, sillä jo melko pienillä talousarviovaroilla on hyvin suurin hajauttava vaikutus, ja niillä turvataan taloudellinen kasvu Euroopan unionin talousarvion kannalta hyvin edullisella tavalla.
EU:n ulkopolitiikasta totean, että mielestämme on hyvin tärkeää antaa hiv:n ja aidsin torjunnalle etusija talousarviossa. Katsomme myös, että talousarviolla olisi tuettava erityisesti EU:n naapuruuspolitiikkaa, jotta voimme edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia asianomaisissa maissa.
Lopuksi haluaisin viitata EU:n tiedotuspolitiikkaan, joka vaatii myös erityisiä toimia ja erityistä huomiota. Tällä alalla meidän on etenkin kehitettävä komission ja parlamentin välistä yhteistyötä. 
Seppänen,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, minä en kiitä herra Pittellaa vielä, kiitän sitten joulukuussa. Tässä on vasta meneillään pitkän maratonin ensimmäiset kilometrit.
Mietinnön esittelijä on ollut yhteydessä eri ryhmiin ja selvittänyt ryhmien painopistealueita talousarvion laadintaa varten. GUE/NGL-ryhmässä pidämme tärkeänä sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden lisäämistä sekä ympäristöpolitiikkaa. Tuemme mietinnön esittelijää hänen pyrkimyksissään nostaa nämä asiat talousarviossa etusijalle. Ryhmässämme on suurta ymmärtämystä sen suhteen, että turvataan riittävän suuret maksumäärärahat annettujen maksusitoumusten rahoittamiseksi.
Muistutamme neuvoston edustajia siitä, että jos sopimusta tästä talousarviosta tai tulevien vuosien rahoitusnäkymistä ei synny, nykyisen perussopimuksen mukaan maksumäärärahat ovat joka tapauksessa 1,06 prosenttia bruttokansantulosta. Parlamentin näkökulmasta tarkasteltuna neuvoston ei kannata ehdottaa sitä pienempiä maksumäärärahoja.
Nostan esille mietinnön esittelijän painopistealueisiin kuuluvan Natura 2000 -ohjelman rahoituksen. On epäselvää, miten rahaa jaetaan ohjelman tarkoituksiin. Yhdynkin mietinnön esittelijän vaatimukseen, jonka mukaan on huolellisesti valmistauduttava uusiin yhteisön tukialoihin. Nykyään ei tiedetä, miten yhteisrahoitusta käytetään Natura 2000 -ohjelmaan ja mikä on oikea kustannusten jakosuhde jäsenvaltioiden ja unionin kesken. Kohtuullista olisi, että väkiluvultaan suuret jäsenvaltiot, joissa on vähän Natura-alueita, osallistuisivat EU:n kautta yhteisen euroluonnon suojelemiseen harvempaan asutuissa maissa.
Ryhmämme suhtautuu kielteisesti kaikkien sellaisten kulujen rahoittamiseen, joilla unionia militarisoidaan tai joilla rahoitetaan tiedotustoiminnan savuverhon suojassa propagandaa unionin liittovaltiokehityksen puolesta. 
Lundgren,
    Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, EU:n talousarviokysymyksistä keskusteleminen on aina yhtä turhauttavaa. Uusia menoja varten vaaditaan lisää määrärahoja mutta perusongelmiin ei puututa.
Sallinette minun muistuttaa teitä kolmesta tällaisesta ongelmasta. Ensinnäkin lähes puolet EU:n menoista kuluu maatalouspolitiikkaan, mitä kaikki järkevät ihmiset, joilla ei ole tässä kysymyksessä omaa etua ajettavanaan, pitävät täysin kohtuuttomana. Toiseksi lähes toinen kolmannes kuluu rikkaiden maiden aluetukeen. Emme voi mitenkään hyväksyä sitä, että jäsenvaltioiden maksuja EU:lle lisätään niin kauan kuin valtaosaa nyt maksetuista varoista käytetään suoraan vahingollisella tavalla. Kolmanneksi ongelmia ei arvioida järkevällä yhteiskuntatieteellisellä tavalla. Perusasenteena on ongelmien peittäminen rahalla. Monesti – ehkä useimmissa tapauksissa – säännöstöt määräävät kuitenkin sen, miten talous toimii, eivätkä valtiolta saadut varat. Meidän on annettava maiden päättää itse näistä kysymyksistä. Siitä demokratiassa on kyse. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista kahdesta suullisesta kysymyksestä:
- Gerardo Galeote Quecedon, Konstantinos Hatzidakisin ja Sérgio Marquesin laatima Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Constanze Krehlin, Bárbara Dührkop Dührkopin, Marilisa Xenogiannakopouloun ja António Costan laatima Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän suullinen kysymys komissiolle: Aluepolitiikan uudet haasteet (B6-0161/2005),
- Pedro Guerreiron, Bairbre de Brúnin ja Kyriacos Triantaphyllidesin laatima Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston suullinen kysymys komissiolle: Aluepoliittiset haasteet rahoitusnäkymien 2007–2013 yhteydessä (B6-0170/2005). 
Galeote Quecedo (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, Euroopan unionin laajentuminen 10 uuteen jäsenvaltioon on epäilemättä merkittävä tapahtuma yhteisessä historiassamme. Yksikään maa ei asettanut omia kansallisia etujaan joidenkin niin kutsuman Euroopan jälleenyhdentymisen edelle missään vaiheessa jäsenyysneuvotteluja, jotka eivät suinkaan olleet helpot, vaikka tämä olisikin ollut täysin oikeutettua. Tästä on osoituksena se, että neuvottelujen vaikeimmat vaiheet saatettiin päätökseen Espanjan puheenjohtajuuskaudella, ja Espanjahan oli tuohon asti unionin suurin nettosaaja.
On laskettu, että laajentuminen on maksanut jopa 200 000 miljoonaa euroa. Nyt käydyssä keskustelussa Euroopan komissiota on pyydetty selventämään, minkälaisen ehdotuksen se aikoo tehdä jakaakseen tämän summan 15 vanhan jäsenvaltion kesken. Saamamme vahvistetun tiedon mukaan Euroopan komission ehdotus ei ole tältä osin oikeudenmukainen.
Eikö olekin totta, että Irlannin, Portugalin, Espanjan ja Kreikan maksettavaksi ehdotettu summa, joka on niiden BKT:hen nähden kolminkertainen unionin keskiarvoon verrattuna, on paljon suurempi kuin kaikille nettomaksajille ehdotettu summa ja esimerkiksi neljä kerta suurempi kuin Saksaa varten ehdotettu summa? Arvoisa komission jäsen, jos tämä on totta, Euroopan komission velvollisuutena on ehdottaa rahoitusnäkymien uudistamista koskevien neuvottelujen yhteydessä näihin maihin sovellettavaa korjausmekanismia, jotta lievennetään niiden unionilta saamien nettotulojen jyrkän alenemisen vaikutuksia ja estetään siten todellisen lähentymisen tiellä olevat mahdolliset vaarat. 
Krehl (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, laajentuminen merkitsee luonnollisestikin valtavia haasteita Euroopan unionin aluepolitiikalle, ja teemme parhaamme vastataksemme niihin. Samalla meidän on kuitenkin muistettava, että aluepolitiikka on Euroopan unionin politiikoista kaikkein näkyvin politiikka. Siksi olemme vastuussa siitä, että aluepolitiikkaa harjoitetaan jatkossa järkevästi ja kestävästi.
Jäsen Galeote Quecedo puhui juuri laajentumiseen liittyvistä kustannuksista. Mielestäni tällaisen laajentumiskierroksen väistämättä mukanaan tuomat kustannukset on jaettava melko oikeudenmukaisesti. Tämä edellyttää toisaalta solidaarisuutta sellaisia alueita kohtaan, joilla ei enää ole samanlaista asemaa rakenne- ja koheesiopolitiikassa kuin menneinä vuosina, ja toisaalta meidän on vältettävä sitä, ettemme vaadi liikaa niiltä Euroopan unionin valtioilta, jotka tunnetaan yleisesti nettomaksajina. Minun on pystyttävä perustelemaan oman maani kansalaisille, miksi Saksan unionille maksamat rahat ovat hyvä sijoitus. Minun on saatava sille ymmärrystä kotimaassani mutta minun on myös saatava Euroopan unioni ymmärtämään, että tilanne on nyt paljon monimutkaisempi kuin vielä 10 vuotta sitten.
Siksi komission esittämät ehdotukset korjausmekanismista, jolla pyritään helpottamaan hieman nettomaksajille aiheutuvia rasituksia, ovat mielestäni hyvin tärkeitä. Mielestäni meidän on pohdittava tulevaisuudessa vakavammin omia varoja koskevan järjestelmän uudistamista ja luopumista nykyisistä kustannuksista ja menetelmistä – ja tämä koskee myös ministerineuvostoa.
Katson, että meidän olisi pohdittava myös maatalouteen liittyvien toimenpiteiden yhteisrahoitusta, jotta varmistetaan, että myös tätä alaa koskeviin menettelyihin tehdään muutoksia. Rahoitusnäkymissä ja Bögen mietinnössä on itse asiassa otettu ensimmäiset askeleet tähän suuntaan. Samalla viittaan kuitenkin siihen, että Euroopan parlamentin tehtävänä on varmistaa, että varoja hallinnoidaan mahdollisimman tehokkaasti, ja seurata tiiviisti, mihin varoja käytetään. Tässä yhteydessä N+2-sääntö on tärkeässä asemassa, etenkin tarkasteltaessa vastuuvelvollisuutta nettomaksajia kohtaan ja veronmaksajien rahojen vastuuntuntoista käyttöä.
Toivon, että tämänpäiväinen keskustelumme auttaa meitä pääsemään sopimukseen rahoitusnäkymistä ja aluepolitiikan muotoilusta ja että osoitamme yhdessä solidaarisuutta toisiamme kohtaan. 
Guerreiro (GUE/NGL ),
   . – Johdonmukainen ja asianmukaisesti rahoitettu yhteisön aluepolitiikka on ensisijaisen tärkeää, jotta EU voi auttaa vähentämään alueellisia eroja, joita hiljattain toteutunut laajentuminen korostaa entisestään, ja jotta se voi edistää eri maiden todellista lähentymistä.
Aluepolitiikka on välttämätön ja oikeudenmukainen väline, jolla tasataan sisämarkkinoiden haitallista vaikutusta taloudellisesti vähiten kehittyneisiin alueisiin ja maihin. Koska rikkaammat jäsenvaltiot saavat laajentumisesta huomattavaa etua, kun taas koheesiomaat, kuten Portugali ja Kreikka, kärsivät eniten laajentumisen kustannuksista makrotaloudellisella tasolla ja lisäksi rakennerahastojen mahdollisesta leikkausuhasta talousarviota koskevien rajoitusten ja tilastovaikutuksen vuoksi, haluaisin kysyä komissiolta seuraavaa.
Eikö komissio katso, että laajentumisesta johtuvien tarpeiden täyttäminen ja tehokkaan koheesiopolitiikan varmistaminen edellyttävät paljon suurempaa rahoitusta kuin komissio on ehdottanut vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymissä aluepolitiikkaa varten? Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä tukeakseen Portugalin ja Kreikan kaltaisia maita, joihin laajentuminen on vaikuttanut eniten? Aikooko se toteuttaa erityisiä ohjelmia, joiden tarkoituksena on auttaa niitä kehittämään ja uudenaikaistamaan talouksiaan laajentuneessa EU:ssa, kuten aiemmin tehtiin? Onko komissio valmis puolustamaan tilastovaikutuksesta aiheutuneiden menetysten täydellistä korvaamista tai sen takaamista, että alueet, joita tilastovaikutus koskee, saavat tukea, joihin niillä olisi ollut oikeus 15-jäsenisen EU:n perusteella ottaen huomioon, että laajentumisesta ei saisi aiheutua vahinkoa yhdellekään alueelle? 
Hübner,
     Arvoisa puhemies, tiedän, että on jo kovin myöhä, mutta koska arvoisten jäsenten esittämät kysymykset edellyttävät yksityiskohtaisia vastauksia, jos sallitte, käytän nyt keskustelun loppuun varatun puheajan sen ajan lisäksi, joka minulle on annettu alustavia huomautuksia varten.
Vaikka laajentumisen vaikutuksen merkitystä ei voidakaan arvioida yksinomaan talousarvion näkökulmasta, ymmärrän, miksi parlamentin jäsenet ovat ilmaisseet haluavansa ymmärtää paremmin komission talousarvioesitystä laajentumisen kannalta varmistaakseen avoimuuden ja syrjimättömyyden. Laajentumisella on taloudellisia seurauksia ja tarvitsemme unionissa sitä varten määrärahoja. Meidän on kuitenkin tehtävä selväksi, että laajentumisella on vaikutusta myös muihin näkökohtiin. Olen samaa mieltä siitä, että vuosia 2007–2013 koskevan unionin talousarvion on oltava riittävä 10 uuden jäsenvaltion taloudellisen lähentymisen turvaamiseksi, ja olen vakuuttunut siitä, että se hyödyttää kaikkia 25:tä jäsenvaltiota. On selvää, että vuosien 2007–2013 kokonaisbudjetin koolla ja koheesiopolitiikkaa koskevalla kokonaisbudjetin koolla on suuri merkitys.
Onko meillä riittävästi varoja vuosiksi 2007–2013? Meillä ei ole koskaan riittävästi varoja, sillä unionin tarpeet ovat valtavat. Tiedämme todellisuudessa, ettei meillä ole rajattomasti varoja. Meillä ei ole myöskään vastaanottokykyä, jotta voisimme käyttää paljon suurempia summia tehokkaasti.
Haluan korostaa. että muutamia kuukausia sitten komissio esitti ehdotuksen, jonka mukaan jokainen euro on pohdittava ja perusteltava tarkasti. Siksi katsomme, että ehdotus on hyvin tasapainoinen ja hyvin valmisteltu myös koheesiopolitiikan näkökulmasta, ja se muodostaa hyvän perustan niiden tarpeiden, ongelmien ja haasteiden käsittelemiseksi, joita laajentunut Eurooppa ja sen sata miljoonaa uutta kansalaista kohtaa nyt ja tulevaisuudessa. Tämä on vastaukseni kysymykseenne siitä, onko meillä riittävästi varoja. Yhdyn täysin jäsen Krehlin huomautuksiin julkisten ja veronmaksajien varojen tehokkaasta käytöstä. Meidän on pohdittava talousarviota myös varojen käytön tehokkuuden ja laadun näkökulmasta.
Kun pohdimme laajentumisen kustannuksia, tunnen aina kiusausta muistuttaa teitä siitä, että 10 uutta jäsenvaltiota on osallistunut täysimääräisesti unionin talousarvion rahoitukseen, myös korjausmekanismin osalta, ja noudattanut yhteisiä sääntöjä. Kun tarkastellaan unionin tärkeimpiin politiikkoihin asteittain sisällytettäviä uusia jäsenvaltioita koskevia politiikkoja, meidän on muistettava, että laajentumista on jo pohdittu politiikkojen rahoitukseen osallistumisen kannalta.
Valmistellessaan ehdotusta vuosiksi 2007–2013 komissio otti huomioon kaikki laajentumiseen liittyvät talousarvionäkökohdat. Haluaisin vastata kysymykseenne siitä, kohdellaanko komission ehdotuksessa jäsenvaltioita tasa-arvoisesti koheesiopolitiikan alalla, viittaamalla lyhyesti kuuteen perusperiaatteeseen, jotka ovat kustannusten ja mahdollisten hyötyjen jaon perustana budjettivalmisteluissa. Nämä periaatteet mahdollistavat laajentumisen vaikutusten oikeudenmukaisen jakautumisen.
Ensinnäkin komissio on pyrkinyt turvaamaan välttämättömät keinot taloudellisen lähentymisen ja koheesion rahoittamiseksi laajentuneessa ja entistä monimuotoisemmassa Euroopassa. Toiseksi komissio on pannut merkille sen taloudellisen seikan, että 15 jäsenvaltiossa on edelleen alueita, jotka eivät ole vielä saattaneet päätökseen taloudellista lähentymisprosessia. Kolmanneksi katsomme vakaasti, että koheesiopolitiikka on välttämätön myös alueille, joihin ei sovelleta lähentymistavoitetta mutta joita ohjataan puolueettomien taloudellisten perusteiden ja komission mukauttaman "Berliinin menetelmän" mukaisesti. Pidämme mielessä myös vaatimuksen, jonka mukaan kaikkia jäsenvaltioita on kohdeltava tasa-puolisesti lopullisessa sopimuksessa. Viidenneksi katsomme, että koheesiopolitiikkaa olisi sovellettava yhdenmukaisesti kaikkiin 25 jäsenvaltioon: emme saa soveltaa yhtä politiikkaa 10 jäsenvaltioon ja toista 15 jäsenvaltioon. Kuudenneksi komissio on edelleenkin tietoinen siitä, että joidenkin jäsenvaltioiden osalta neuvotteluissa on vielä tarkasteltava lopulliseen sopimukseen liittyviä ongelmia, jotta tässäkin yhteydessä varmistetaan tasavertainen kohtelu.
Seuraamme hyvin tiiviisti komission ja jäsenvaltioiden välisiä neuvotteluja, ja kuten tiedätte, osallistumme niihin komission toimivallan sallimissa rajoissa. Olemme valmiita ryhtymään tarkoituksenmukaisiin ja välttämättömiin toimiin lopullisen sopimuksen aikaansaamiseksi ottaen huomioon erityistilanteet. Tässä vaiheessa komissio ei aio ehdottaa mitään erityistä ratkaisua tai korjausmekanismia. Jos neuvostossa käytävissä neuvotteluissa ehdotetaan tällaista mekanismia tai tällaisia ohjelmia ja hankkeita, komissio on hyvin halukas osallistumaan tällaisen ehdotuksen viimeistelyyn.
On tärkeää ja totta, että taloudellisten varojen jakaminen jäsenvaltioiden kesken ilmentää periaatteessa ja yleisesti kunkin alueen ja jäsenvaltion suhteellista sosiaalista ja taloudellista tilannetta, ja ne mitataan hyvin tunnettujen indikaattorien avulla. En halua nyt luetteloida niitä, mutta saanen korostaa, että komissio on tunnustanut, että tietyissä tapauksissa lopulliset määrärahat määräytyvät muiden tekijöiden kuin alueiden tai jäsenvaltioiden objektiivisten sosioekonomisten tilanteiden perusteella. Kuten tiedätte, uusimpien tilastotietojen mukaan laajentumisen tilastovaikutukset koskettavat 254 alueesta 16:ta, joissa on yhteensä yli 60 miljoonaa asukasta. Komissio on ehdottanut, että tällaisissa tilanteissa sovellettaisiin tilapäisratkaisua, nimittäin erityisen siirtymävaiheen järjestelmän luomista kansallisella tasolla ja "Berliinin menetelmän" tiettyjen parametrien mukauttamista. Tämän tuloksena komission ehdotus, joka koskee alueiden tuen asteittaista poistamista, merkitsee hyvin pientä vähennystä. Vähennys olisi keskimäärin vain 6 prosenttia siitä, mitä nämä alueet olisivat saaneet täysimääräisinä lähentymisalueina vuosina 2007–2013.
Tämä on komission tämänhetkinen ehdotus. Minä haluan pitää kiinni tästä ehdotuksesta. Kuten olemme kuulleet, monia muitakin ajatuksia on tuotu esiin, myös jäsenvaltioissa. Monet katsovat, että tämä ehdotus on liian avokätinen. Keskitymme siksi voimakkaasti tämän ehdotuksen puolustamiseen.
"Berliinin menetelmä" on eräs toinen väline, jota komissio on käyttänyt pyrkiessään jakamaan laajentumisen vaikutukset oikeudenmukaisesti, ja menetelmää mukauttamalla olemme myös onnistuneet lisäämään kokonaisbudjettia 16 miljardilla eurolla. Tämä mukautus ilmentää laajentumisen tilastovaikutusta tavassamme ottaa huomioon kansallista vaurautta kuvaava tekijä laskelmissamme.
Haluaisin myös sanoa, että osa määrärahojen vähennyksistä, joita alueet pitävät laajentumisen seurauksena, eivät johdu laajentumisesta, sillä 12 alueella, joiden väkiluku on 18 miljoonaa, BKT on kasvanut viime vuosien aikana nopeammin kuin yhteisön keskiarvo. Nykyään nämä alueet ovat tavoite 2 -alueita. Tämän vuoksi meillä on tänään käsiteltävänä talousarvio, joka jakautuu tasapuolisesti vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden kesken.
Kaikki edellä mainitut seikat vahvistavat, että komission ehdotuksessa otetaan huomioon sekä laajentumisen vaikutusten tasapuolinen jakautuminen – mikä on meille tärkeää – että säilytetään yhteisötason tilastoihin perustuvan allokointimenetelmän puolueettomuus.
Haluaisin vastata myös siihen, mitä te ja etenkin jäsen Krehl totesitte omien varojen tasapainosta. Nämä kysymykset kuuluvat selvästi komission jäsenen Dalia Grybauskaitėn vastuulle. Tiedän, että hän keskustelisi mielellään teidän kanssanne tästä kysymyksestä. On kuitenkin todettava, että vaikka budjettiasema ei annakaan täydellistä kuvaa kaikista unionin jäsenyydestä saatavista hyödyistä, komissio on tietoinen siitä, että tätä kysymystä koskevat keskustelut ovat osa todellisuutta ja niillä on suuri merkitys joissakin jäsenvaltioissa käytävissä julkisissa keskusteluissa. Siksi EU:n talousarvion rahoitusjärjestelmän tulopuolta, joka ei siis ole minun vastuullani, koskeva komission ehdotus olisi nähtävä kompromissiratkaisuna, joka on tarkoitettu eräänlaiseksi turvaverkoksi.
Korostitte tasapainoisen nettoaseman tärkeyttä, ja ehdotatte yhteyden luomista aluepolitiikan ja varojen kohdentamisen ja nettoaseman välillä. Suoraan sanottuna tämä ei ole paras aluepolitiikkaa koskeva lähestymistapa, sillä harjoitamme aluepolitiikkaa vähentääksemme eroja 158 artiklan mukaisesti emmekä nettoasemaa koskevien kysymysten ratkaisemiseksi. Siksi meidän ei pitäisi sekoittaa keskenään näitä kysymyksiä. 
Hatzidakis
   – Arvoisa puhemies, komission jäsen Hübner on pyrkinyt antamaan meille vastauksia kysymykseen, joka ei oikeastaan kuulu hänen vastuulleen, sillä otsikosta huolimatta kysymyksen sisältö liittyy pääosin hänen kollegansa Grybauskaitėn vastuualaan, kuten hän itsekin totesi eräässä kohdassa. Mielestäni puheenjohtajakokous on tehnyt tässä virheen, sillä se on antanut kysymykselle väärän otsikon. Jätän joka tapauksessa huomiotta tämän asian ja totean, että kysymyksellä haluttiin antaa se perusviesti, että rahoitusnäkymien uuden jakson aikana syntyvät yleiset rasitteet olisi jaettava oikeudenmukaisesti jäsenvaltioiden kesken. Sanoisin, ettei kustannuksia saa sälyttää yksistään nykyisten koheesiomaiden harteille vaan myös uusien jäsenvaltioiden on osallistuttava kustannuksiin, ja on toimittava oikeudenmukaisesti, enkä ole varma, että näin toimitaan aina.
Haluaisin joka tapauksessa esittää kolme lyhyttä huomautusta aiheesta. Ensinnäkin koheesiomaiden Euroopan unionin aluepolitiikan nojalla saamat tulot pienenevät epäilemättä merkittävästi, ja olen tältä osin tyytyväinen siihen, että komissio vihjasi – vaikka kyse olisikin vain vihjauksesta – olevansa halukas ainakin keskustelemaan jonkinlaisesta korjausmekanismista.
Toiseksi mielestäni on häpeällistä, että talousarvioon sisältyy edelleen Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva poikkeus, ja siksi katson, että meidän on järjestettävä jossakin vaiheessa yleinen keskustelu omien varojen järjestelmästämme.
Kolmanneksi ja viimeiseksi katson, että tähän mennessä käydyn keskustelun perusteella on selvää, että parlamentin on järjestettävä asiasta laajempi keskustelu lähitulevaisuudessa, jotta komission käytävillä kiertävistä papereista, jotka liittyvät kysymyksessä esiin tuotuihin aiheisiin, voidaan keskustella laajemmin ja jotta me kaikki tiedämme, mitkä nämä kysymykset ovat ja jotta voimme selvittää koheesiomaiden ja kehityksestä jälkeen jääneiden Euroopan unionin alueiden kohtaamat vääryydet. 
Dührkop Dührkop,
   . Arvoisa puhemies, yhdyn komission huoleen siitä, ettei meillä ole riittävästi aikaa tällaisen tärkeän kysymyksen käsittelemiseksi.
On sanomattakin selvää, että 15 vanhalla jäsenvaltiolla oli valmiudet selviytyä laajentumisesta. Tästä huolimatta, kuten edelliset puhujat ovat todenneet, ne maat, jotka vastasivat valtaosin tämän laajentumisen kustannuksista, menettävät nyt koheesiorahastosta maksettavat tuet tilastovaikutuksen johdosta.
Olen ilahtunut, että komission jäsen Hübne totesi, että hän pyrkii ottamaan käyttöön neuvostossa käytävissä neuvotteluissa jonkinlaisen korvausvälineen tai poistamaan tuet käytöstä vaiheittain, kuten aluerahastojen yhteydessä on toimittu. Esimerkiksi Espanjan tapauksessa koheesiorahaston varojen menetys on erityisen suuri, sillä toiminnallisten nettotulojen äkillinen lasku vastaa 0,91 prosenttia maan BKT:stä.
Komission ehdotuksessa, ja tämä tuodaan ilmi kysymyksessämme, allekirjoittajat – myös minä – ilmaisevat huolensa laajentumisen kustannusten epäoikeudenmukaisesta jakautumisesta; huolensa siitä, että rikotaan Euroopan neuvoston hiljattain antamissa päätöslauselmissa vahvistettua periaatetta, jonka mukaan rahoituksen on perustuttava oikeudenmukaisuuteen. 
Virrankoski,
    Arvoisa puhemies, EU:n alue- ja rakennepolitiikka perustuu perustamissopimuksen 158 artiklaan, jossa todetaan, että yhteisö harjoittaa toimintaansa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi. Artikla on EU:n henkivakuutus. Se pyrkii takaamaan, että kaikki alueet hyötyvät, että "win-win-periaate" toteutuu. Se luo koko EU:n olemassaololle oikeutuksen. Jos tietyt alueet tai väestöryhmät toistuvasti toteaisivat jäävänsä osattomiksi yleisestä kehityksestä, seurauksena olisi EU:n yhtenäisyyden murentuminen.
Kun uusimmat kymmenen jäsenvaltiota liittyivät Euroopan unioniin, sen väestö kasvoi yli 20 prosentilla, mutta bruttokansantulo vain 5 prosentilla. Historiallisista syistä kaikkien uusien jäsenvaltioiden bruttokansantulo asukasta kohti oli osin selvästikin EU:n keskiarvon alapuolella. Siksi EU:n alue- ja rakennepolitiikka on suunnattava uusiin jäsenvaltioihin, ja siksi kaikki uudet jäsenvaltiot ovat alussa nettosaajia.
Rahoitusnäkymissä ja komission suunnitelmissa uusille jäsenvaltioille on suunnattu merkittävä panostus, ja muutaman vuoden kuluttua ne saisivat yhteensä enemmän alue- ja rakennepoliittista rahoitusta kuin vanhat jäsenvaltiot. Tätä suuntausta on ilman muuta pidettävä oikeana.
Vaarana kuitenkin on, että EU:n heikoimmat alueet menettävät alue- ja rakennepoliittiset toimet. Kuitenkin absoluuttisesti ne eivät ole vaurastuneet ja kehittyneet yhtään, vaikka vieläkin heikompia alueita on tullut mukaan. Siksi on vaara, että EU:n heikoimmat alueet joutuvat maksamaan laajentumisesta enemmän kuin vauraimmat alueet, koska ne BKT:n mukaisesti osallistuvat EU:n budjetin rahoitukseen mutta sen lisäksi ne ovat menettämässä sieltä saamaansa rahoitusta. Erityisesti tämä näyttää koskevan EU:n harvaan asuttuja pohjoisia alueita. 
Schroedter,
    Arvoisa puhemies, saksalaisena parlamentin jäsenenä kannatan komission ehdotusta rahoitusnäkymiksi, sillä kannatan alueiden välistä solidaarisuutta, ja ehdotus sisältää useita näkökohtia, jotka ilmentävät sitä. Myös aluepolitiikalla luodaan solidaarisuutta alueiden kesken, mutta minä ja ryhmäni katsomme, ettei koheesiorahasto ole paras väline solidaarisuutta edistävien toimien rahoittamiseksi, sillä siinä ei sovelleta ohjelmaperusteista lähestymistapaa. Rakennerahastot ovat selvästi parempi vaihtoehto tätä tarkoitusta varten, sillä ne mahdollistavat alueiden kohtaamien ongelmien yksityiskohtaisemman tarkastelun sekä korkealaatuisen täytäntöönpanon ja varojen tehokkaan käytön.
Komissio on ottanut huomioon hyvin suuren osan parlamentin esittämästä koheesiorahastoa koskevasta arvostelusta uudessa ehdotuksessaan. Siksi pidän esitystä tasapainoisena ja voin hyväksyä sen, vaikka tulenkin nettomaksajavaltiosta. Mielestäni liiallisilla vaatimuksilla olisi tässä yhteydessä haitallinen vaikutus, sillä niillä ei saada aikaan haluttuja tuloksia, vaan ne johtavat samankaltaiseen pattitilanteeseen, johon olemme nyt päätyneet. Haluamme, että rahoitusnäkymät hyväksytään mahdollisimman nopeasti ja että parlamentti vastustaa yhdessä komission kanssa nettomaksajien näkemystä, jonka mukaan talousarvio olisi rajattava 1 prosenttiin. Mielestäni tällaisen lähestymistavan omaksuminen olisi tällä hetkellä äärimmäisen vahingollista. 
de Brún,
Arvoisa puhemies, laajentuminen merkitsee EU:lle historiallista mahdollisuutta, ja siksi käyttöön on tarjottava riittävästi välineitä laajentuneen EU:n kustannusten kattamiseksi ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden turvaamiseksi. Laajentumisen taloudelliset seuraukset on jaettava tasapainoisesti, mutta jotkin jäsenvaltiot kärsivät edelleen merkittävistä eroista, ja ne voivat joutua maksamaan suhteettoman osan kustannuksista.
Rakennerahastojen ja EU:n aluepolitiikan tavoitteena ja tarkoituksena oli auttaa alueita ja maita poistamaan erot ja kehittämään sosiaalisia ja taloudellisia valmiuksiaan. Voiko komission jäsen vahvistaa, onko tämä edelleen tavoitteena EU:n aluepolitiikassa tulevaisuudessa? Katsotteko, että sitä varten on saatavana riittävät välineet? Euroopan köyhyyden ja syrjäytymisen vastaisen verkoston mukaan eri puolilla EU:ta on 68 miljoonaa ihmistä, jotka elävät edelleen köyhyydessä. Tämä merkitsee meille jatkossakin valtavaa haastetta. 
Puhemies.
   Jäsen de Brún, kuten aina tälläkin kertaa minun on muistutettava teitä siitä, ettei gaelin kieli ole tällä hetkellä Euroopan unionin virallinen kieli, ja siksi puheenvuoronne ensimmäistä osaa ei tulkattu eikä sitä kirjata. 
Piotrowski,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin ja Eurooppa-neuvoston tähän mennessä hyväksymissä Euroopan aluekehitysrahastoa koskevissa säännöissä ei sallita EU:n rahoituksen käyttämistä asuntotuotantoon liittyvien investointikustannusten kattamiseen. Toimenpiteisiin, jotka eivät ole oikeutettuja EAKR:sta maksettavaan tukeen, kuuluvat rakennusten muuntaminen, muuttaminen tai kunnostaminen asumistarkoitukseen, vaikka tällaisista toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset ovatkin suuri rasite uusien jäsenvaltioiden talousarviolle. Saatavana olevien lukujen mukaan yli kolmannes näiden maiden kansalaisista asuu korkeissa kerrostaloissa, ja kerrostaloasuminen olikin yleisin asumismuoto entisissä kommunistisissa valtioissa, mutta nyt näiden rakennusten kunto on äkkiä huononemassa. Tällaisissa rakennuksissa asuvien ihmisten elintaso on alenemassa, sillä niiden kunnostamiseen ei ole varoja, ja rakennukset ovat myös tehottomia energian käytön kannalta ja haitaksi ympäristölle. Rakentamiseen liittyvistä asioista vastaavat EU:n ministerit, jotka tapasivat Prahassa maaliskuussa 2005, kysyivät Euroopan komissiolta, voidaanko käyttöön antaa varoja, jotta ongelma voitaisiin ratkaista edes osittain. Siksi haluaisin kysyä, miten komissio aikoo lähestyä tätä kysymystä. 
Bielan,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, eräs EU:n perustamissopimuksissa vahvistettu tavoite on sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen koheesion ja solidaarisuuden edistäminen jäsenvaltioiden välillä. Euroopan unioni kohtaa hyvin monia haasteita, kuten maailmanlaajuinen kilpailu, väestön ikääntyminen ja tietoperustaisen talouden kehittäminen. On kuitenkin täysin selvää, että eräs tärkeimmistä haasteista on kehityserojen syveneminen Euroopan alueiden välillä ja jopa näiden alueiden sisällä. Tämä ongelma ei johdu ainoastaan siitä, että uudet ja suhteellisen köyhät Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat liittyneet Euroopan unioniin, minkä vuoksi kehityserot ovat äkkiä kasvaneet. Eri alueiden välinen kuilu on syventynyt monien vuosien ajan, ja tämä koskee myös vanhoja jäsenvaltioita. EU:n koheesiopolitiikan tavoitteena on estää tällaisia eroja, mutta emme saa kuitenkaan unohtaa, että koheesiopolitiikalla toteutetaan myös keskeisiä poliittisia tavoitteita ja edistetään toimivan taloudellisen perustan luomista. Euroopan yhdentyminen perustuu solidaarisuusperiaatteeseen, ja solidaarisuuden tärkein näkökohta on halu edistää koheesiota. Euroopan unionin solidaarisuus on Euroopan yhdentymisen perusta, ja ilman sitä Eurooppa olisi pelkästään tulliliitto. Koheesiopolitiikan olisi siten oltava vuosien 2007-2013 rahoitusnäkymien ensisijainen tavoite, ja rahoituksen pääpaino olisi oltava köyhimmissä alueissa ja maissa, sillä koheesiopolitiikan ensisijaisena tehtävänä on oltava alueiden välisten kehityserojen poistaminen.
Meidän on taattava asianmukainen rahoitus, jotta kehittämistavoitteet voidaan saavuttaa tehokkaasti. Uusien rahoitusnäkymien on vastattava tapahtuneisiin muutoksiin, ja niissä on otettava huomioon se tosiasia, että Euroopan unionin väestö kasvoi vuosi sitten yli 70 miljoonalla asukkaalla, jotka elävät vähemmän kehittyneillä alueilla. Samalla säädöksiä on muutettava ennen kuin hyväksymme yhtäkään ehdotusta, jolla rajoitetaan EU:n talousarviota. Tässä yhteydessä olisi sovellettava erästä yksinkertaista sääntöä, nimittäin sitä, että kun talousarvio on pieni, valtio puuttuu vähemmän talouteen ja yhteismarkkinoiden toteuttamiseen. Minun yllätyksekseni jotkin jäsenvaltiot, jotka vaativat menojen vähimmäisrajan alentamista, kuten Ranska ja Saksa, vastustavat myös esimerkiksi palveludirektiiviluonnoksessa esitettyjen aitojen yhtenäismarkkinoiden luomista palvelujen alalla. 
Marques (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hiljattain toteutunut laajentuminen on ehkä suurin EU:n koskaan kohtaama haaste. Tarvitsemme nyt visiota, johtajuutta ja yhteisöhenkeä, jotta voimme täyttää tarpeet ja käsitellä laajentumisen seurauksia parhaalla mahdollisella tavalla.
Sisämarkkinoiden ja Euroopan talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvistä haasteista selviydyttiin juuri tällaisen päättäväisen toiminnan ansiosta kaksinkertaistamalla rakennerahastojen varat. Jos aiomme vastata laajentuneen ja elinkelpoisen Euroopan haasteeseen, aluekehityspolitiikka on asetettava jälleen kerran keskeiseen asemaan.
On ensisijaisen tärkeää, että taloudellista ja sosiaalista koheesiopolitiikkaa lujitetaan ja vauhditetaan, jotta poistetaan ne valtavat alueelliset erot, jotka ovat syntyneet uusien jäsenvaltioiden monien köyhien alueiden liityttyä unioniin, ja jatketaan sen ongelman tarkastelua, miksi monet vanhojen jäsenvaltioiden alueet ovat edelleen jäljessä kehityksessä.
Viimeksi mainittua näkökohtaa ei voida aliarvioida, varsinkin kun pidetään mielessä, että alueelliset erot voivat lisääntyä EU:n vanhoissa 15 jäsenvaltiossa laajentumisen aikaansaaman dynamiikan seurauksena. Tämä koskee etenkin reuna-alueiden ja keskusalueiden välisiä suhteita; toisin sanoen Portugalin ja Espanjan kaltaisista maista tulee yhä enenevässä määrin reuna-alueita ja keskusalueiden keskeinen sijainti korostuu. On arvioitu, että 15 jäsenvaltion EU:n näkökulmasta rikkaat valtiot, jotka sijaitsevat keskusalueilla, ovat hyötyneet laajentumisesta eniten, ja että Portugalin, Espanjan ja Kreikan kaltaiset maat ovat todennäköisesti hyötyneet laajentumisesta vähiten tai jopa hävinneet sen johdosta.
Siksi palaan suullisessa kysymyksessä esitettyihin aiheisiin, sillä mielestäni komission antamat vastaukset olivat riittämättömiä. Onko komissio laskenut kunkin jäsenvaltion kustannushyötysuhteen? Jos on, eikö komissio katso, että meidän olisi löydettävä keinot, joilla maksamme korvausta niille maille, joissa kustannukset ovat selvästi etuja suuremmat? 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kiittää komission jäsentä Hübneriä hänen vastauksestaan. Katson kuitenkin, että tiettyjä asioita on selvennettävä edelleen.
On totta, että historiallisesti välttämätön Euroopan yhdentyminen, jota me kaikki olemme kannattaneet järkkymättä, ei saa johtaa uusien jakavien raja-aitojen syntymiseen tai heikentää Euroopan unionin sisäistä koheesiota, jonka puolesta olemme tehneet töitä kaikkien näiden vuosien ajan.
On todisteita siitä, että laajentumisen kustannuksia ei jaeta oikeudenmukaisesti ja oikeasuhtaisesti kaikkien jäsenvaltioiden kesken. Kreikan, Espanjan ja Portugalin kaltaiset maat kärsivät vakavista jälkivaikutuksista, jotka voivat yltää kohtalokkaisiin mittoihin, jos uusia rahoitusnäkymiä koskevassa lopullisessa sopimuksessa poiketaan Euroopan komission alkuperäisistä ehdotuksista. Uskon, että tämä on ensisijaisen tärkeä asia myös komission jäsen Hübnerille, kuten hän itse totesi. Lopullisessa arviossa tämä kysymys ratkeaa ensisijaisesti yhteisön talousarvion lopullisen suuruuden perusteella ja sen perusteella, miten kattavasti talousarviosta voidaan rahoittaa rakennerahastoja ja näin ollen, miten me onnistumme varmistamaan tyydyttävän rahoituksen, jolla turvataan laajentumisen todellisista seurauksista kärsivien maiden kehityksen jatkuminen.
Panemme merkille vastauksestanne, että nämä kysymykset huolestuttavat teitä, mutta haluaisimme lisäselvennystä kysymykseen, johon myös te viittasitte, toisin sanoen taloudellista korjausmekanismia koskevaan kysymykseen. 
Smith (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan komission ehdotuksia koheesiosta sen laajimmassa merkityksessä, joka liittyy tilastovaikutukseen. Haluaisin kysyä komission jäseneltä Hübneriltä, voiko hän selventää huhuja, joiden mukaan neuvostossa keskustellaan, olisiko tilastovaikutusta koskevia komission ehdotuksia tulkittava siten, että ne kattavat Saksan ja Kreikan alueet mutta eivät Skotlannin ylämaan ja saarten ja Etelä-Skotlannin kaltaisia alueita?
On suuri häpeä, etteivät Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen toimet ole läheskään yhtä rakentavia kuin komission ehdotukset. Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitus on innokkaampi puukottamaan selkään Skotlannin ylämaata, saaria ja eteläosaa kuin puolustamaan niiden asemaa. Skotlannin hallitus on loistanut ainoastaan poissaolollaan.
Kaikkialla 25 jäsenvaltion unionissa sovellettavien solidaarisuuden ja koheesion periaatteiden mukaan yhtäkään aluetta ei saa syrjiä. Pyydän komissiota ja neuvostoa vahvistamaan minulle, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen parhaista pyrkimyksistä huolimatta yhtäkään Skotlannin aluetta ei syrjitä ja että tilastovaikutuksen periaatteita sovelletaan komission ehdottamalla tavalla. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, enemmistö poliittisen ryhmäni jäsenistä katsoo, että 0,41 prosenttia ei riitä koheesiotavoitteiden rahoittamiseksi, ja siksi aikomuksia pienentää tätä summaa ei voida hyväksyä. Myös laajentumisen kustannukset on jaettava oikeudenmukaisesti, mikä tarkoittaa sitä, että koheesiomaita ja -alueita ei saa kohdella epätasa-arvoisesti ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetty häpeällinen poikkeus on vihdoinkin lakkautettava. Vaadimme, että komissio ottaa käyttöön tehokkaan taloudellisen korjausmekanismin – ja myös sen on käsiteltävä tätä kysymystä – että lähentymistavoitealueille annetaan voimakasta tukea siirtymäkauden aikana ja että käsittelemme vihdoinkin asianmukaisesti niiden maiden ongelmia, jotka kärsivät niin kutsutusta tilastovaikutuksesta. Taloudelliset kustannukset ovat joka tapaukset pienet. Lopuksi totean, että koska koheesiopolitiikan tavoitteena on myös alueellinen koheesio, katson, että maantieteellisistä haitoista kärsivät maat tarvitsevat erityistä huomiota ja hoitoa. 
Berend (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meillä ei ole käytettävissämme sellaisia summia, joita haluaisimme käyttää tai joita tarvitsisimme aluepolitiikkaa varten. Siksi meidän on jaettava käytössämme olevat varat järkevästi ja oikein. Aluepolitiikassa kyse on tietenkin olennaisilta osin rahasta, mutta muita keskeisiä kysymyksiä ovat poliittiset tavoitteet ja Euroopan unionin yksittäisten alueiden välisten erojen pienentäminen, jolla on erityinen merkitys etenkin laajentumisen jälkeen.
Meidän olisi pohdittava, haluammeko yhtenäisen unionin, joka kykenee kehittymään nopeasti, vaiko mieluummin unionin, jossa vallitsevat voimakkaat erot ja jossa köyhimpien alueiden taloudellinen ja poliittinen yhdentymisprosessi hidastuu entisestään? Selvästi sanottuna, jollei rakennerahastoja varten myönnetä enemmän varoja laajentumisen jälkeen, uudet jäsenvaltiot tuntevat aina houkutusta estää tiiviimpää yhdentymistä koskevat päätökset.
Toisin sanoen EU:n rakennepolitiikkaa varten myönnetyillä määrärahoilla on mahdollistettava kehityksessä jälkeen jääneiden ja erityisistä sosioekonomisista ongelmista kärsivien alueiden asianmukainen tukeminen sekä nyt että tulevaisuudessa riippumatta siitä, sijaitsevatko nämä alueet nykyisessä EU:ssa vai tulevissa jäsenvaltioissa. Kuten jo totesin, tämä edellyttää, että varat jaetaan oikeudenmukaisesti ja ohjataan siten, että kaikkein vakavimmat ongelmat saadaan ratkaistua.
Vaikka olemmekin yleisesti samaa mieltä komission ehdotuksista, jotka koskevat varojen jakamista eri tavoitteiden kesken, on selvää, että ne voivat toteutua vain, jos kokonaisrahoitus on komission esityksen mukainen. Jos varat jaetaan tällä tavoin ja kokonaisrahoitusta leikataan, kuten tietyt jäsenvaltiot ovat ehdottaneet, tällä olisi erittäin haitallisia vaikutuksia vanhan 15 jäsenvaltion unionin tärkeimmille lähentymistavoitealueille. Emme voisi emmekä aio kannattaa tätä. 
Madeira (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, aluepolitiikalla on ollut keskeinen ja hyvin määritelty tehtävä aina siitä asti, kun EU otti ensimmäiset askeleensa. Jo tuolloin sovellettiin solidaarisuusperiaatetta, ja solidaarisuus oli eräs keskeinen näkökohta, joka määritti maailmankatsomustamme. Tavoitteena on aina ollut sen varmistaminen, ettei yksikään alue jää kehityksessä jälkeen yksinkertaistetun ja fatalistisen vision nimissä.
Nimenomaan tästä syystä kaikki jäsenvaltiot ja alueet ovat aina sitoutuneet kehitykseen ja tekemään kehitysmalleistaan kestäviä. Nykyään me kaikki haluamme enemmän, ja meitä on myös lukumääräisesti enemmän. Onko kuitenkaan järkevää tai rationaalista olettaa, että Euroopan koheesion edistämiseksi toteutettujen valtavien ponnistelujen jälkeen meistä tulee vauraampia, koska meitä on enemmän? Euroopan kansalaisina emme halua ainoastaan pohtia kosmeettista ulkoasua; haluamme pohtia sisältöä ja rakennetta, eikä tämä tarkoita kaikkien niiden alueiden hylkäämistä, joiden on vielä saatettava päätökseen todellinen lähentymisprosessi ja jotka yksinkertaistetun taloudellisen näkemyksen johdosta näyttävät haluavan äkkirikastua.
Meidän on pidettävä mielessä myös se, että aluepolitiikan ja Lissabonin strategian on oltava päällekkäisiä. On ensisijaisen tärkeää, että näiden kahden tavoitteen välille luodaan voimakkaat yhteydet, jotta ne olisivat tehokkaita. Kasvun mittaaminen yksistään talouden näkökulmasta on sekä luonnotonta että kestämätöntä. Kolikon kääntöpuoli on se, että kestävä kehitys edellyttää lähentymistä ja kilpailukykyä. Jos korostamme kilpailukykyä ja jätämme taaksemme ne maat, jotka ovat vasta oppineet seisomaan omin jaloin, ne kaatuvat eikä niillä ole voimia nousta uudelleen pystyyn omin avuin. Me kaikki solidaarisen Euroopan unionin kansalaiset katsomme, ettei kilpailukyky saa korvata lähentymistä. Kilpailukyky ei saa myöskään korvata entistä näkyvämpää aluepolitiikkaa. Monet alueet, kuten Algarve, Skotlannin ylämaat, Asturia ja Madeira ja monet muut Euroopan alueet, joista on tullut teoriassa äkkirikkaita, tarvitsevat solidaarisuutta. 
Olbrycht (PPE-DE ).
      Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on tyypillistä, että tässä viime laajentumista koskevassa kysymyksessä esiin tuoduista aiheista keskustellaan päivää ennen kuin vuosien 2007-2013 rahoitusnäkymiä koskevat lopulliset päätökset tehdään. Meistä ei ole yllättävää, että EU:n vanhoja jäsenvaltioita edustavat parlamentin jäsenet ovat pyytäneet maakohtaista analyysia viime laajentumisen taloudellisista seurauksista, ja tiedämme, että nämä kysymykset ovat myös osoitus siitä, että ihmiset odottavat, että komissio seuraa ja arvioi tulevien laajentumiskierrosten vaikutuksia. Kannatan voimakkaasti tällaisten kysymysten esittämistä, mutta samalla haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että meidän on tarkasteltava paitsi taseeseen kirjattuja kustannuksia ja sitoumuksia myös vanhojen jäsenvaltioiden saamia etuja. Tällaisia etuja ovat muun muassa kaupan, pääomainvestointien ja suurimittaisten hankintamarkkinoiden kasvu sekä ympäristönsuojelun paraneminen, ja on hyvin todennäköistä, että toiset maat saavat muita maita suurempia etuja. Huolellinen taloudellinen analyysi on välttämätön, mutta emme saa rohkaista niitä, jotka arvioivat Euroopan unionia vain kustannusten ja sitoumusten näkökulmasta. Unionia olisi arvioitava myös sen perusteella, minkälaisia etuja se tuo mukanaan oikeudenmukaisesti jaettujen kustannusten pohjalta. 
Kelam, Tunne (PPE-DE ).
    Monet kiitokset arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen. Yhdyn kollegoideni huolenaiheeseen, joka on tuotu esiin komissiolle esitetyssä kysymyksessä. Euroopan unionin kansalaisten perusteltujen odotusten täyttämiseksi aluepolitiikan on perustuttava koko Euroopan unionin etuihin ja vastuiden oikeudenmukaiseen jakamiseen, ja olenkin kiitollinen komission jäsenelle siitä, että myös kymmenen uutta jäsenvaltiota ovat tehneet tällä alalla oman osuutensa.
Euroopan unionin perustuslakisopimuksessa määrätään, että alueiden välistä solidaarisuutta on lujitettava. Siksi on tärkeää pitää yllä tasapainoa paitsi uusille ja vanhoille jäsenille myös Euroopan unionin eri alueille annettavassa rahoituksessa.
Esimerkiksi Välimeren alue on saanut vuosien ajan hyvin kattavaa taloudellista tukea, mikä on hyvä ja perusteltu asia. Sen sijaan pohjoiselle ulottuvuudelle on kuitenkin annettu usein vaatimattomampaa rahoitusta, vaikka Itämeren alueesta onkin kehittymässä kasvupotentiaaliltaan merkittävin alue EU:ssa. Euroopan unioni on ottanut käyttöön sekä yhteisen Välimeren strategian että Venäjän strategian. Haluaisin ehdottaa komissiolle Itämeren aluetta koskevan erillisen strategian laatimista ja tämän rahoittamista Välimeren strategian tapaan. Näin parannettaisiin aluepolitiikan tasapainoa, sillä Itämerestä on tulossa Pohjois-Euroopan Välimeri.
Esitän vielä yhden aluekehitystä koskevan käytännön kysymyksen, joka liittyy siihen, voidaanko arvonlisäveromaksuja rahoittaa koheesiorahastosta ja aluerahastosta. Viron tapauksessa arvonlisäveron jättäminen tukikelpoisia menoja koskevan luettelon ulkopuolelle heikentää merkittävästi pienten paikallishallintojen mahdollisuuksia esittää hankkeita. Tämä tarkoittaa sitä, että rakennetuki maksaa niille 18 prosenttia enemmän. 
Hübner,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista kiitokseni komission ehdotuksen saamasta kannatuksesta. Jatkamme keskustelua 21. huhtikuuta järjestettävässä kokouksessamme. Olen varma, että kaikkia täällä esitettyjä kysymyksiä voidaan kehitellä.
Ehdotus on nyt neuvoston käsiteltävänä. Komissio ei voi esittää tässä vaiheessa minkäänlaista ehdotusta. Jos neuvostossa käytävän neuvottelumenettelyn aikana ilmenee mahdollisuus luoda erityisvaroja koskeva järjestelmä, on selvää, että komissio myötävaikuttaa siihen.
Asuntotuotantoa koskevasta tärkeästä kysymyksestä totean, ettemme voi – enkä usko että kykenemme – antamaan rahoitusta rakentamista varten. Voimme kuitenkin edistää monia asuntojen kunnostamiseen ja uudelleenrakentamiseen liittyviä kysymyksiä uusissa ja vanhoissa jäsenvaltioissa, joissa on tällaisia tarpeita. Pohdin tätä 21. huhtikuuta tai yksityisesti jäsen Piotrowskin kanssa, jotta en viivytä teitä tässä asiassa.
Tilastovaikutusjärjestelyä sovelletaan Skotlannin ylämaahan ja saariin, joten se on OK. Tilastovaikutuksesta totean kuitenkin vielä, ettei ehdottamamme avokätisyys ole saanut voimakasta kannatusta neuvostossa, vaikka ehdotusta on arvosteltu myös siitä, ettei se ole riittävän avokätinen! Neuvostossa pohditaan, miten tehdä ehdotuksesta vähemmän antelias. Kysymys jää avoimeksi.
Kiitän teitä kärsivällisyydestänne ja tuestanne. 
Puhemies.
   Kiitos arvoisa komission jäsen. Tarkoitukseni ei ollut kiirehtiä teitä, mutta aikamme on loppumassa ja meidän on vielä keskusteltava kahdesta mietinnöstä. 
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A6-0057/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi energiaa käyttävien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista sekä neuvoston direktiivin 92/42/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 96/57/EY ja 2000/55/EY muuttamisesta (11414/1/2004 – C6-0246/2004 – 2003/0172(COD)) (Esittelijä: Frédérique Ries). 
Ries (ALDE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei varmastikaan ole liian toiveikasta sanoa, että huomenna kello 13.00 mennessä olemme hyväksyneet energiaa käyttävien tuotteiden ekologista suunnittelua koskevan direktiivin lopullisen version.
Näin annetaan Euroopan unionille uusi väline, jolla edistetään innovaatiota ja suojellaan ympäristöä, sillä ekosuunnittelua koskevien vaatimusten soveltaminen kotitalous- ja rakennustuotteisiin on yhtä kuin tulevaisuus. Yli 80 prosenttia ympäristösaasteista syntyy valmistusvaiheen aikana. Siksi on ensisijaisen tärkeää toimia saastumisen lähteellä, jossa mahdollisuudet teknisiin parannuksiin ovat suurimmat.
Tästä syystä parlamentti on kannattanut komission ehdotusta alusta alkaen, ja tähän on ainakin kaksi syytä. Ensimmäinen on se, että puitedirektiivin soveltamisala on hyvin laaja. Se kattaa monet tuotteet, jotka muodostavat noin 40 prosenttia hiilidioksidipäästöistä. Nämä tuotteet vaihtelevat jääkaapeista lämmityskattiloihin, ja niihin sisältyvät myös tietokoneet, lamput, ruohonleikkurien moottorit ja monet muut. Direktiivi kattaa kaikki nämä energialähteet ja kaikki nämä alat.
Toinen syy on se, että teksti on joustava. Sillä pyritään edistämään ekologiseen suunnitteluun perustuvaa lähestymistapaa yrityksissä vapaaehtoisten sopimusten avulla mutta myös lainsäädännöllä, jos tällainen itsesääntely ei ole mahdollista tai jos se ei ole toiminut.
Arvoisa komission jäsen, myös me haluamme siten edistää ekologista suunnittelua ja mielessämme on eräs nimenomainen tavoite: haluamme parantaa tuotteiden ekologista laatua ilman, että työn laatu heikkenee. Esimerkiksi hiljaisemmassa tiskikoneessa ei tietenkään ole mitään järkeä, jos se kuluttaa kaksin verroin sähköä tai vettä. Siksi direktiivin perustana on perustellusti yhdennetty lähestymistapa, johon sisältyy tuotteen arviointi kehdosta hautaan, sillä jokaisella tuotteella on vaikutusta ympäristöön jossakin elinkaarensa vaiheessa.
Tämän moniperusteisen ja monivaiheisen ympäristötaseen ei saa kuitenkaan estää meitä lainsäätäjinä asettamasta itsellemme yhtä tai useampaa ensisijaista tavoitetta, ja teimme epäilemättä näin, kun totesimme, että energiatehokkuus on eräs ensisijainen aihealue ilmastonmuutoksen torjunnassa. Edistämme tältä osin merkittävästi Kioton tavoitteiden saavuttamista. Komissio onkin määrittänyt, että tämän direktiivin avulla voimme vähentää hiilidioksidipäästöjä lähes 200 miljoonaa tonnia vuoteen 2010 mennessä.
Seuraavaksi tarkastelen sopimusta, jonka teimme viime maanantaina puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa käytyjen kahden maratonkokouksen jälkeen, ja yksikkönne teki tietenkin perusteellista yhteistyötä. Tällä sopimuksella on kaksi etua. Ensimmäinen – joka ei ole merkityksetön kansalaistemme kukkarolle – on se, että näin vältämme kalliit neuvottelut. Toinen perustavanluonteisempi etu liittyy siihen, että meillä on nyt tasapainoinen kompromissi, jolla parannetaan neuvoston yhteistä kantaa olennaisissa kohdissa. Siinä säädetään ensinnäkin energiatehokkuudesta, että seuraavien 24 kuukauden aikana, jopa ennen kuin ensimmäinen työsuunnitelma laaditaan, komissio hyväksyy kuulemisfoorumia kuultuaan täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka koskevat tuoteluokkia, joiden hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen on suuret mahdollisuudet, ja joita pidetään ensisijaisina toimenpiteinä eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelmassa mainittujen seitsemän tuoteluokan osalta.
Myös markkinavalvonta on eräs ensisijainen toimi. Koska direktiivillä pyritään laajentamaan EY-merkinnän käyttöä ekologista suunnittelua koskevat vaatimukset täyttäviin energiaa käyttäviin tuotteisiin, on tärkeää toteuttaa tehokkaita tuotetarkastuksia kaikkialla unionissa. Sopimus sisältää nyt selvän tuottajaa koskevan määritelmän sekä hyvin selkeän artiklan maahantuojan velvollisuuksista. Lisäksi siinä säädetään ketjun kaikkia taloudellisia toimijoita koskevista tarkastuksista, ja näiden on kyettävä esittämään vaatimustenmukaisuusvakuutus, jonka mukaan kaikki Euroopassa myytävät tuotteet täyttävät kunnianhimoiset energiatehokkuusvaatimukset, jotka haluamme ottaa käyttöön. Kaikilla näillä toimenpiteillä on tietenkin vain yksi tavoite: siistiä markkinat ja suojella kuluttajia. Jäsenvaltioiden on nyt toimittava nopeasti ja tehokkaasti, jotta saamme kiinni sääntöjä rikkovat toimijat ja vapaamatkustajat ja jotta puolustamme eurooppalaisia tuotannonaloja.
Kommentoin hyvin lyhyesti komitologiamenettelyä: olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on päättänyt noudattaa 14 artiklassa esitettyä ajatustamme perustaa kuulemisfoorumi, jonka valtuuksia vahvistetaan tässä suositusluonnoksessa. Näin tuotannonalat ja kansalaisjärjestöt voivat tarpeen vaatiessa seurata tilannetta huolellisesti ja toteuttaa täytäntöönpanotoimia.
Eräs toinen kohta, johon haluan kiinnittää huomiota on se, että myös kuluttajille ja pk-yrityksille olisi annettava tietoa, sillä ne ovat kaksi keskeisen tärkeää taloudellisen ketjun linkkiä ja niillä on ratkaiseva asema näiden ekologisten tuotteiden jakelussa markkinoilla. Kuluttajille olisi annettava tietoa tuotteiden ympäristöystävällisyydestä ja pk-yrityksille olisi annettava taloudellista ja teknistä apua tällaisten ympäristöystävällisempien tuotteiden valmistamiseksi.
Arvoisa komission jäsen Piebalgs, ennen kuin lopetan kiinnitän huomiota vielä yhteen asiaan. Olemme vasta lähtökuopissa pyrkimyksissämme sisällyttää tuotteen elinkaarilähestymistapa yrityspolitiikkaan. Siksi – ja tämä on meidän mielipiteemme – meidän on tehtävä muutakin kuin palkattava yksikköönne ekologisesta suunnittelusta vastaava henkilö, jos haluamme tämän hankkeen onnistuvan, ja olemme esittäneet teille tämän kirjallisesti.
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni päätteeksi kiitän neuvostoa ja etenkin puheenjohtajavaltio Luxemburgia, sillä mielestäni se on tärkeää. Haluaisin kiittää komissiota hyvin järkevän sovittelijan roolistaan ja kaikkia varjoesittelijöitäni, joiden yhteistyö on ollut hyvin arvokasta 18 viime kuukauden aikana. He ovat onnistuneet pitämään parlamentin yhtenäisenä niin, että olemme kyenneet tekemään tai muokkaamaan tämän sopimuksen, jossa kestävän kehityksen kolme pilaria – ympäristöä, taloutta ja sosiaalipolitiikkaa koskevat pilarit – asetetaan tasavertaiseen asemaan. 
Piebalgs,
     Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää jäsen Riesiä ja varjoesittelijöitä heidän sitoumuksestaan ja rakentavasta yhteistyöstään sen varmistamiseksi, että pääsemme sopimukseen tässä toisessa käsittelyssä. Uskon, että direktiivi tuo mukanaan pitkäaikaisia etuja kuluttajille ja ympäristölle, sillä direktiivillä autetaan alentamaan energiankulutusta ja tuottamaan ympäristöystävällisempiä tuotteita. Ekologista suunnittelua koskevalla direktiivillä autetaan myös EU:n teollisuutta kohtaamaan tuotteidensa ympäristöystävällisyyden parantamiseen liittyvät maailmanlaajuiset haasteet.
Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä aikaansaaman tuloksen jälkeen esittelijä Ries on neuvotellut yhdessä kollegoidensa ja varjoesittelijöiden kanssa kompromissitarkistuksista, ja kun neuvosto on ensin hyväksynyt ne, niillä muutetaan yhteistä kantaa keskeisten kysymysten osalta. Viittaan erityisesti kompromissitarkistuksiin, jotka koskevat 12 ja 13 artiklaa. Näillä muutoksilla varmistetaan korkean tason ympäristönsuojelu ekologisen suunnittelun vaatimuksia määritettäessä ja otetaan käyttöön lisätoimenpiteitä, joilla tuetaan pk-yrityksiä ja helpotetaan markkinavalvontaa.
Olen erityisen tyytyväinen asianmukaiseen sanamuotoon, jolla korostetaan tarvetta parantaa tuotteiden energiatehokkuutta, siten että samalla otetaan huomioon direktiivillä tavoiteltu yhdennetty lähestymistapa.
Olen jo tehnyt selväksi, että energiatehokkuus on eräs ensisijaisista tavoitteistani. Ekologista suunnittelua koskeva kehys on eräs kaikkein tehokkaimmista välineistä energian kulutuksen vähentämiseksi ja ilmastonmuutoksen lieventämiseksi. On ilmeistä, että parlamentti halusi saada varmuuden siitä, että komission saatua toimivaltuudet, se hyödyntää niitä oikein. Esitetyllä tarkistuspaketilla muutettu yhteinen kanta ei jätä kysymystä epäselväksi: komission on pantava toimet täytäntöön ja raportoitava tuloksistaan. Voin luvata sen teille.
Tässä yhteydessä voin myös todeta esittelijän ja varjoesittelijöiden kompromissipakettia koskevien viimeisimpien neuvottelujen aikana esittämän pyynnön johdosta, että Euroopan perustuslakisopimuksen ratifiointimenettelyn tuloksesta riippumatta – ja olen varma, että se ratifioidaan – komissio tarkastelee perustuslakisopimuksen 36 ja 37 artiklan täytäntöönpanoa koskevaa kysymystä tämän puitedirektiivin yhteydessä.
Mielestäni Euroopan parlamentti on saavuttanut merkittäviä tuloksia esittelijän ja varjoesittelijöiden ansiosta ja parlamentin olisi kannatettava ehdotusta. 
Liese,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää ensimmäiseksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta jäsen Riesiä ja kaikkia muita asianosaisia heidän rakentavasta yhteistyöstään. Kiitän myös komission jäsentä Piebalgsia.
Olemme saavuttaneet myönteisen tuloksen, jonka ansiosta voimme saada paljon aikaan ympäristönsuojelussa. Komissio on arvioinut teollisuus- ja ympäristöjärjestöjä kuultuaan, että direktiivillä voidaan vähentää hiilidioksidipäästöjä 180 miljoonaa tonnia, joka on 53 prosenttia Euroopan unionin Kioton tavoitteesta. Vaadimme neuvotteluissa, että nämä vähennykset on pantava täytäntöön mahdollisimman laajasti ja viivästyksittä.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä on aina pitänyt tätä direktiiviä tärkeänä, ja omaksuimme sitä koskevan rakentavan lähestymistavan heti alussa. Olemme tosin ehdottaneet kolmea hyvin tärkeää tarkistusta, jotka hyväksyttiin neuvotteluissa, mihin olen tyytyväinen. Ensimmäisen tarkistuksen ansiosta direktiivi ei koske ainoastaan Euroopan unionin tuottajia, vaan se koskee kaikkia tuotteita, jotka saapuvat yhteisön markkinoille, riippumatta siitä, missä ne on valmistettu. Toisen tarkistuksen ansiosta maahantuojiin sovelletaan tiukempia tarkastuksia ja lahjonnan torjuntaa lujitetaan. Molempia kysymyksiä painotetaan voimakkaammin kuin komission ja neuvoston alkuperäisessä esityksessä. Kolmannella tarkistuksella haluamme vähentää yrityksille aiheutuvia byrokraattisia rasitteita, ja liite I onkin nyt paljon toimivampi yritysten näkökulmasta. Pk-yritykset ovat kiitelleet meitä tästä tarkistuksesta, ja olen saanut pk-yrityksiltä kirjallisen lausunnon, jossa tuodaan tämä ilmi.
Olemme silti määrittäneet kunnianhimoisia tavoitteita ympäristön suojelemiseksi, ja olen erityisen iloinen siitä, että olemme asettaneet lepovirtakulutuksen vähentämisen ensisijaiseksi tavoitteeksi. Tällainen kulutus on valtavaa energiantuhlausta, ja sen lopettaminen on hyvin helppoa.
Komission on nyt ryhdyttävä ripeästi toimiin ja pantava direktiivi täytäntöön. Arvoisan komission jäsenen on myös varmistettava, että komission virkamiehillä on apunaan riittävästi henkilöstöä, jotta tämä voidaan toteuttaa pikaisesti. 
Scheele,
    Arvoisa puhemies, edellisten puhujien tavoin myös minä haluaisin onnitella esittelijää ryhmäni puolesta. Me kaikki tiedämme, että olemme saavuttaneet yhdessä ja etenkin esittelijän ansiosta merkittäviä tuloksia. Vielä muutama viikko sitten vaikutti siltä, ettei neuvosto olisi erityisen halukas pääsemään sopimukseen toisessa käsittelyssä, ja uskon, että tietoisuutemme yhteispäätösmenettelyn säännöistä on saanut asiaan vauhtia. Olimme hyvin selvillä siitä, että parlamentti ei saa antaa tiettyjen neuvoston jäsenten puheiden säikäyttää itseään, ja olimme valmiita käyttämään oikeuttamme yhteispäätösmenettelyyn ja viemään asian sovittelukomiteaan, mikäli olisimme todenneet, että meidän on mahdotonta sitä ennen päästä sivistyneesti sopimukseen.
Jäsen Ries totesi, että olemme saaneet aikaan tasapainoisen kompromissin, ja kulutimme aiheesta kaksi viikkoa sitten käytyihin neuvotteluihin saman määrän aikaa kuin kulutamme tänään siitä keskustelemiseen. En luonnollisestikaan ole kompromissiin kovin tyytyväinen ryhmäni puolesta, mutta uskon kuitenkin, että tämän parempaan tulokseen emme olisi päässeet. Meidän oli tietenkin luovuttava joistakin vaatimuksista kompromissiin pääsemiseksi, mutta olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on varmistanut, että yhteisessä kannassa määritetään nyt selvästi, että energiatehokkuus on ensisijainen tavoite eikä siihen enää viitata epämääräisellä sanamuodolla. Mielestäni on se on tärkeää, jotta direktiivillä saadaan aikaan tuloksia.
Olen tyytyväinen myös siihen, että kuluttajille annettavan tiedon parantamista koskevat vaatimukseni hyväksyttiin. Jäsen Ries totesi jo, että on tärkeää, että kuluttajille annetaan tietoa esimerkiksi siitä, miten energiaa käyttävää tuotetta voidaan käyttää energiatehokkaammin. Tämä on vain yksi lukuisista esimerkeistä. Me kaikki tiedämme, että tämä direktiivi on tehokas väline ilmastonmuutoksen torjunnassa, mutta tiedämme myös, että tulevaisuudessa tarvitsemme välttämättä tiukkaa ja hyvää parlamentaarista valvontaa sen varmistamiseksi, että tämä väline, jolta toivomme niin monia asioita, voi myös tosiasiallisesti täyttää sille asettamamme vaatimukset. 
Krahmer,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin kiitän esittelijää hänen työstään, enkä kadehdi hänen tehtäväänsä tämän kompromissin aikaansaamiksi. En ole silti vieläkään täysin tyytyväinen direktiivin kaikkiin kohtiin. Minulle on täysin selvää, että direktiivissä omaksuttu poliittinen suunta ei johda lopulta ympäristöystävällisempiin tuotteisiin vaan ennen kaikkea byrokraattisiin markkinoille pääsyn esteisiin ja yritysten ja työpaikkojen määrän vähenemiseen elektroniikka- ja sähkötekniikkateollisuudessa sen sijaan, että sillä parannettaisiin ympäristönsuojelua vähentämällä resurssien käyttöä.
Luotamme edelleenkin tuote- ja prosessiohjaukseen sen asemesta, että vahvistaisimme lopputuotetta koskevia selviä ja järkeviä kriteerejä. Miksemme anna teknisen alan toimijoille ja insinööreille vapaat kädet esittää luovia ajatuksia parhaiden teknisten menetelmien löytämiseksi? Löydämme parhaan käytettävissä olevan tekniikan – myös ympäristönsuojelun näkökulmasta – vain, jollemme estä kilpailua. Nyt ehdotettu tuotepolitiikka muistuttaa minua DDR:n aikaisista suunnitelmatalouden tavoitteista. Tuolloin puoluepäivillä päätettiin, montako tiettyä tyyppiä olevaa väritelevisiota tuotetaan tietyn ajanjakson aikana. Suunnitelmatalous ei toimi, kuten on todistettu useaan kertaan 1900-luvulla. Tieto ei ilmeisesti ole vielä saavuttanut Euroopan komissiota.
Tarkasteltavana oleva direktiivi ei ole kovinkaan kaukana suunnitelmatalouden välineistä etenkin "top runner" -lähestymistavan, alustavien tuotetarkastusten ja ympäristöauditointien takia. Katson, että direktiivissä esitettyjen, tuotteen koko elinkaarta koskevien ympäristöauditointien pakollista laatimista koskevien säännösten poistaminen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan aloitteesta merkitsee vain hienoista edistystä. Valmistajiin ja maahantuojiin sovelletaan edelleenkin erilaisia vaatimuksia, eikä tästä johtuvaa markkinoiden vääristymistä koskevaa ongelmaa ole myöskään ratkaistu. Vaikka olemmekin saavuttaneet merkittävää edistystä tällä kompromissipaketilla, direktiivi on edelleen byrokraattinen painajainen pienille yrityksille. Minun käsitykseni on se, että usein toistetusta vaatimuksesta, jonka mukaan pienten ja keskisuurten yritysten edut on otettava huomioon, on tulossa vain tyhjä fraasi. Olisi järjettömyyden huippu lisätä lainsäädäntötekstiin artikla, jossa todetaan, että pk-yrityksiä on autettava sen täytäntöönpanossa, kun kyseinen säädös osoittautuu hyvin todennäköisesti toimimattomaksi. 
Turmes,
    Arvoisa puhemies, yhtenäinen parlamentti on saanut aikaan muutoksen. Direktiivi olisi ollut täysin turha, jollemme olisi vieneet eteenpäin merkityksellisiä kysymyksiä. En voi puuttua kaikkiin yksityiskohtiin, mutta teimme hyvää työtä laatimalla työsuunnitelman, jossa energia on yksi prioriteetti ja joka sisältää monia muita aiheita. Arvoisa komission jäsen, nyt on teidän vuoronne hoitaa tehtävänne. Euroopan komission 20 000 virkamiehestä asiaa käsittelemässä ei ole kahtakaan henkilöä.
Arvoisa komission jäsen, tarvitsemme työryhmän, joka hoitaa pikaisesti kaikkiin näihin välineisiin liittyvät markkinamuutokset ja yhdenmukaistaa vähimmäisvaatimukset, merkinnät, julkiset hankinnat ja tekee aloitteen Kiinan, Intian, Brasilian ja muiden maiden kanssa käytävien keskustelujen aloittamiseksi, jotta myös ne tiukentaisivat vähimmäisvaatimuksiaan. Tämä on ensisijaisen tärkeää ilmastonmuutoksen kannalta ja energiavarojen tulevaisuuden kannalta. 
Blokland,
   . Arvoisa puhemies, vaikka minäkin olen tyytyväinen sopimukseen, johon olemme lopultakin päässeet neuvoston kanssa tässä kysymyksessä, katson, että olemme tehneet useita myönnytyksiä. Tarkastellessani tulosta huomaan, että neuvosto on saanut tahtonsa läpi monessa asiassa. Toivon, että se ymmärtää pian pahoitella tätä, sillä tarvitsemme todellakin pidemmälle meneviä energiaa säästäviä toimenpiteitä, jotta voimme esimerkiksi saavuttaa Kioton tavoitteet. Alankomaissa eilen esitetyn tutkimuksen mukaan kansalaiset säästäisivät vuodessa hyvin helposti 400 euroa energiamenoissa, ja suuren osan tästä energiasta käyttävät lepovirralla toimivat laitteet. Koska komission ja valmistajien olisi annettava tälle kysymykselle sen ansaitsema etusija, pyydän komissiota vahvistamaan päivämäärän, johon mennessä se esittää parlamentille ensimmäiset täytäntöönpanodirektiivit, jotta voimme saavuttaa pikaisia tuloksia tällä direktiivillä. 
Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, haluan onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään, jolla on parannettu komission ehdotusta. Kestävä kehitys ja ekologinen toimintatapa ovat välttämättömiä prioriteetteja Euroopan unionissa, ja ne ovat ehdottomia Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi.
Tällaiset kysymykset liittyvät useisiin kaupallisiin ja taloudellisiin toimiin, ja kysymysten tarkasteluun liittyvien vaikeuksien takia haluan korostaa seuraavaa: itsesääntelymenettely on hyvin myönteinen ratkaisu ekologista suunnittelua koskevan järjestelmän soveltamisen nopeuttamiseksi. Sillä voitaisiin myös parantaa osaltaan markkinoiden reaktioita ja helpottaa hyvin tiukoilla vaatimuksilla säänneltäviä energiaa käyttäviä tuotteita koskevan lainsäädännön antamista siten, että yritykset velvoitetaan noudattamaan ja soveltamaan sitä luovien ja realististen menettelyjen avulla. Jäsenvaltioille on kuitenkin välttämätöntä myöntää poikkeuksia ympäristönäkökohtiin liittyvissä kysymyksissä, jotka eroavat maittain, kuten vaararajojen ja ympäristökäyttäytymisen osalta, kun otetaan huomioon erot kunkin maan ympäristöoloissa. On pantava merkille, että kolmansista maista tuodut tavarat on varmennettava, mutta niiden tunnistaminen samoin kuin niiden tehokas varmentaminen on todennäköisesti vaikeaa. On ensisijaisen tärkeää, että meillä on täysin riippumaton asiantuntijaelin, jonka tehtävänä on energiaa käyttävien tuotteiden varmentaminen ja joka on riippumaton yksityisistä taloudellisista eduista. Kyseinen elin voisi myös varmistaa luottamuksellisuuden säilymisen, jotta turvataan oikeudenmukainen kilpailu, etenkin sellaisten huipputeknologian tuotteiden alalla, joiden kaupallinen ikä on lyhyt. 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, joskus käy suorastaan sääliksi Lissabonin kaunista kaupunkia. Se on alkanut symboloida tavoitetta, joka uhkaa karata eurooppalaisten käsistä pelkäksi haavekuvaksi. Lissabon ei ansaitse sitä, aivan kuin Nizzakaan ei ansaitse olla huonon kompromissin symboli. Mutta nyt meillä olisi yksi tilaisuus kurottautua Lissabonin strategiatavoitteita kohti. Nyt toiseen käsittelyyn tuleva luonnos direktiiviksi energiaa käyttävistä tuotteista on loistava esimerkki tästä mahdollisuudesta joko edistää tavoitteidemme saavuttamista tai heikentää niiden toteuttamista.
Energiaa käyttävien tuotteiden osalta suurin huolenaihe on valmistuksen painopisteen siirtyminen yhä enemmän Kiinaan ja muualle Aasiaan. Tämä teollisuutemme ja ympäristön kannalta epäedullinen kehitys saattaa jopa kiihtyä tulevaisuudessa Aasian kevyempien ympäristö- ja työsuojeluvaatimusten johdosta. Sama trendi on hyvin nähtävissä muilla teollisuutemme aloilla, muun muassa ilmastopolitiikan puolella, jossa tehdyt lainsäädännölliset ratkaisut ohjaavat teollisuutta löysempien normien piiriin näin heikentäen niin EU:n kilpailukykyä kuin ympäristömme kuntoa. On tärkeää, että parlamentti hyväksyisi tällä viikolla mietinnön, joka turvaisi sekä ympäristömyönteisen tuotesuunnittelun että eurooppalaisen elinkeinoelämän kilpailukyvyn.
Nyt saavutettu kompromissiratkaisu, josta äänestämme, on ollut EU:n toimielimille onnistunut prosessi, ja olen myös itse ollut aktiivisesti tukemassa syntyneitä muutosehdotuksia. Haluan tässä yhteydessä nostaa esiin kaksi tärkeintä asiaa. Puhuessamme kilpailukyvystä on olennaista, että käsiteltävän direktiivin oikeusperustaksi valitaan 95 artikla. Tuotteita koskevien vaatimuksien on oltava samankaltaiset koko Euroopassa, jotta energiaa käyttävät tuotteet voisivat liikkua vapaasti sisämarkkinoilla. Toinen tärkeä ratkaisu tehtiin tarkistusvaatimuksessa: se viivästyttäisi tuotteiden saapumista markkinoille tarpeettomasti ja olisi erityisen ongelmallista juuri sähkö- ja elektroniikka-alalla.
Olen iloinen, että olemme nyt löytäneet yhdessä kompromissin, jossa emme kuitenkaan joudu tinkimään seuraavalle viisivuotiskaudelle asettamistamme tavoitteista.. 
Piebalgs,
     Arvoisa puhemies, tällä suosituksella, jolla muutetaan yhteistä kantaa, olemme saattamassa loppuun ekologista suunnittelua koskevan ehdotuksen lainsäädäntömenettelyä. Olen tyytyväinen voidessani vahvistaa, että komissio hyväksyy kaikilta osin parlamentin ja neuvoston kompromissituloksen. Komissio antaa käyttöön direktiivin tavoitteiden täytäntöönpanon ja toteutumisen edellyttämät resurssit.
Haluaisin nyt pyytää teitä kannattamaan kompromissipakettia, joka ilmentää niitä tärkeitä muutoksia, joita esittelijä on saanut aikaan yhdessä eri poliittisten ryhmien varjoesittelijöiden kanssa neuvostossa käydyissä pitkissä ja vaikeissa mutta hedelmällisissä neuvotteluissa. Olette tehneet hienoa työtä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana suositus toiseen käsittelyyn (A6-0056/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta (12891/2/2004 – C5-0248/2004 – 2002/0259(COD)) (Esittelijä: Satu Hassi). 
Hassi (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluan kiittää parlamentin poliittisia ryhmiä, erityisesti varjoesittelijöitä, erinomaisesta yhteistyöstä. Nyt käsiteltävänä oleva direktiivi on historiallinen: laivojen päästöjä rajoitetaan ensi kertaa. Taustalla on Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä IMOssa neuvoteltu MARPOL-yleissopimuksen liite VI, jonka mukaan tietyt merialueet voidaan määritellä rikkipäästöjen valvonta-alueiksi. Niillä laivapolttoaineen suurin sallittu rikkipitoisuus on 1,5 prosenttia. Tämä on noin puolet laivoissa nykyisin tavallisimmin käytetyn bunkkeriöljyn rikkipitoisuudesta, joka on keskimäärin 2,7 prosenttia. Rikkipäästöjen valvonta-alueet perustetaan Itämerelle, Pohjanmerelle ja Englannin kanaaliin. Lisäksi sama rikkiraja säädetään matkustajalautoille. Vuodesta 2010 alkaen laivat saavat satamassa seistessään käyttää korkeintaan 0,1 prosenttia rikkiä sisältävää polttoainetta.
Onkin korkea aika rajoittaa laivojen päästöjä. Rikkidioksidi aiheuttaa happosateita ja vahingoittaa sekä terveyttämme että luontoa. Sen tuprutusta kiinteällä maalla sijaitsevista lähteistä on vähennetty dramaattisesti. Esimerkiksi kotimaassani Suomessa nämä päästöt ovat pudonneet alle seitsemänteen osaan 80-luvun alun tasosta. Laivat sen sijaan syytävät rikkidioksidia taivaalle yhä enemmän. Joitakin vuosia sitten Itämeren laivojen rikkipäästöt ylittivät koko Ruotsin päästöt.
Tämän direktiivin rajoituksista huolimatta laivojen rikkipäästöt EU:n merillä tulevat 10–12 vuodessa ylittämään kaikkien EU:n jäsenvaltioiden voimalaitosten, tehtaiden ja autojen yhteenlasketut päästöt. Uusien rajoitusten jälkeenkin laivan polttoaineessa saa olla rikkiä peräti 300 kertaa enemmän kuin rekan tankissa sielläkin, missä rikin käyttöä rajoitetaan, kuten Itämerellä. Ero on vielä suurempi Välimerellä ja muilla alueilla, joita uusi rajoitus ei koske. Myös tavaratonnia kohden rahtilaivan rikkipäästöt ovat monisatakertaiset verrattuna rekkaan.
Parlamentti halusikin ensimmäisessä käsittelyssä mennä pidemmälle ja vaati 1,5 prosentin rikkirajan ulottamista kaikille EU:n merille ja myöhemmin rajan tiukentamista 0,5 prosenttiin. Laskelmat komission käyttämillä tietokonemalleilla osoittavat tämän kannattavaksi. Laivapolttoaineen 0,5 prosentin rikkirajan ulottaminen kaikille EU:n merille tuottaisi terveyshyötyä esimerkiksi astman ja allergioiden vähenemisenä ainakin kaksinkertaisesti, mahdollisesti jopa kymmenkertaisesti kustannuksiin verrattuna.
Neuvosto kuitenkin tyrmäsi parlamentin ensimmäisen käsittelyn lisävaatimukset. Toisessa käsittelyssä parlamentin ympäristövaliokunnan selvä enemmistö päätti silti tukea ensimmäisen käsittelyn pääkohtia. Neuvoston kanssa toisen käsittelyn kompromissista käydyissä neuvotteluissa moni jäsenvaltio ilmoitti olevansa valmis kaatamaan koko uudistuksen. Niinpä parlamentin vaatimia päästörajoitusten seuraavia vaiheita ei saatu kirjattua itse direktiiviin. Sen sijaan komissio sitoutui erillisellä julistuksella valmistelemaan uusia ja tiukempia päästörajoja. Julistuksessa viitataan selkeästi rikkirajan tiukentamiseen 0,5 prosenttiin tai sen alle sekä taloudellisten ohjauskeinojen käyttöön. Nämä asiat tulevat käsittelyyn direktiivin tarkistamisen yhteydessä vuonna 2008.
Lisäksi direktiiviin kirjattiin komission ja neuvoston sitoumus ajaa IMOssa uusien rikkipäästöjen valvonta-alueiden perustamista ja rikkirajan tiukentamista. Myös tässä viitataan 0,5 prosentin rikkirajaan. Komissiolta ja neuvostolta on siis saatu sitoumus jatkaa laivojen päästörajojen tiukentamista, kuten parlamentti on vaatinut.
Rikkidioksidipäästöjen yhteydessä on totuttu puhumaan happosateista, jotka vahingoittavat luontoa ja rakennuksia, mutta ne ovat myös vakava ja kasvava terveysongelma. Rikkidioksidi muodostaa ilmassa pienhiukkasia, jotka vahingoittavat keuhkojamme. Tuoreen tutkimuksen mukaan pienhiukkasista aiheutuvista terveyshaitoista kärsivien ihmisten määrä on mahdollisesti jopa kaksinkertainen aiempiin arvioihin verrattuna.
Luonto on erityisen haavoittuvainen pohjoisessa, mutta ihmisten keuhkot ovat samanlaisia Välimeren ja Itämeren rannoilla. Laivoista tulevien rikkipäästöjen rajoittamista tulee siis jatkaa. Luotan siihen, että komissio ja neuvosto pysyvät sitoumuksissaan. 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää esittelijä Satu Hassia hänen erinomaisesta työstään, joka koskee ehdotusta direktiiviksi meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuudesta. Direktiivillä pyritään vähentämään rikkidioksidi- ja hiukkaspäästöjä. Nämä päästöt ovat suoraan yhteydessä meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuteen, joka on tällä hetkellä 2,7 prosenttia tai 27 000 ppm. Kuten jäsen Hassi totesi aiemmin, tieliikenteessä käytettävien polttoaineiden uusi rikkipitoisuusraja on 10 ppm.
Siksi ehdotuksessa meriliikenteessä käytettäville polttoaineille on määritetty kaksi rikkipitoisuusrajaa: 1,5 prosentin raja kaikille Itämerellä ja Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa liikennöiville aluksille ja kaikille Euroopan unionissa liikennöiville matkustaja-aluksille sekä 0,1 prosentin raja EU:n satamien laiturissa oleville aluksille. Nämä rajat johtavat merkittäviin kohdennettuihin päästövähennyksiin ilman suuria kustannuksia, ja niillä pyritään torjumaan happamoitumista Pohjois-Euroopassa ja parantamaan paikallista ilman laatua kaikissa EU:n satamissa ja rannikkoalueilla. Ihmisten terveydelle koituviin etuihin kuuluvat muun muassa 2 000 elinvuotta, jotka säästetään vuosittain paremman ilmanlaadun ansiosta. Koska merenkulku on maailmanlaajuinen teollisuudenala, on tärkeää, että ehdotuksen keskeisiä kohtia on yhdenmukaistettu Kansainvälisen merenkulkujärjestön laatiman alusten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yleissopimuksen eli Marpol-sopimuksen liitteessä VI vahvistettujen kansainvälisesti sovittelujen säännösten kanssa. Ehdotuksen toisessa käsittelyssä saavutettu kehitys on tyydyttävää, ja kiitän parlamenttia siitä rakentavasta tehtävästä, joka sillä on ollut sopimuksen valmistelemisessa. 
Kušķis,
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuutta koskevaan direktiiviin tehdyt tarkistukset ovat välttämättömiä meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden haitallisten kaasupäästöjen vähentämiseksi ja siten happosateen vähentämiseksi ja ilman laadun parantamiseksi Euroopassa. Asettamalla käyttöön riittävä määrä tällaista polttoainetta varmistettaisiin ilman laadun paraneminen satamien ja rannikoiden välittömässä läheisyydessä ja vähennettäisiin happopäästöjen haitallista vaikutusta ihmisten terveyteen. Haluaisin kiittää esittelijää, jäsen Hassia, hänen erinomaisesti jäsennellystä työstään ja aihetta koskevasta keskustelusta sekä siitä, että olemme päässeet sopimukseen, joka sisältää esitetyt tavoitteet. Olen kiitollinen kaikille niille, jotka ovat kannattaneet ryhmämme ehdotusta tarkistuskertomuksesta. Tällä hetkellä monista kysymyksistä keskustellaan oletusten eikä tosiseikkojen pohjalta. Kun asianmukainen tutkimus on toteutettu, meidän on edelleenkin löydettävä ratkaisu, joka on kaikkein ympäristöystävällisin ja taloudellisesti parhaiten perusteltu – ratkaisu, jossa otetaan huomioon tarkat vastaukset erilaisiin tärkeisiin kysymyksiin. Kuluuko vähärikkisen polttoaineen tuottamiseen niin paljon energiaa, että se todennäköisesti lisää kasvihuoneilmiötä? On välttämätöntä pohtia ensisijaisia tavoitteitamme noudattamalla tiukasti Kioton pöytäkirjaa, sillä direktiivin hyväksyminen johtaa vesiliikenteen kustannusten kasvuun. Voiko tämä lisäys uhata vakavasti Euroopan unionin liikennepolitiikan kulmakiveä, nimittäin maantiekuljetusten vähentämistä ja liikennevirtojen uudelleen suuntaamista muihin liikennemuotoihin? Meidän on keskusteltava tulevista toimistamme myös Kansainvälisen merenkulkujärjestön kanssa, tai muutoin joudumme huomaamaan, että muutokset koskevat ainoastaan Euroopan unioniin rekisteröityjä aluksia ja aluksia, joiden lopullinen määränpää on Eurooppa, samalla kun kauttakulussa käytettävät liikennealukset voivat käyttää merkittävästi edullisempaa polttoainetta. Tässä tapauksessa meriliikenteemme olisi uhattuna ja voimme odottaa, että omaan laivastoomme kuuluvat alukset rekisteröidään uudelleen kolmansien maiden lipun alle. Meriliikenteen aiheuttamien kaasupäästöjen haitallista vaikutusta on vähennettävä.
Pyydän, että uudelleentarkastelumenettelyn puolesta tehdään vakavasti töitä, jotta meillä voi olla pitkällä aikavälillä korkeatasoinen laivasto ja jotta Euroopan unionin ympäristöä ja kansanterveyttä voidaan suojella asianmukaisesti. 
McAvan,
    Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Hassia siitä, että hän on johtanut neuvotteluja hyvin avoimesti ja kattavasti, joten me kaikki tiesimme kaiken aikaa, mitä oli tapahtumassa. Haluan kiittää myös komission henkilöstöä, joka on auttanut meitä suuresti, jotta olemme päässeet tänä iltana sopimukseen.
Olemme tehneet kompromissin, mutta kysymys kuuluu, onko se riittävän hyvä. Kompromississa on joitakin erinomaisia asioita, joihin olen tyytyväinen – ja jäsen Hassi mainitsi ne – mutta sosiaalidemokraattisen ryhmän mielestä meidän on mentävä vielä pidemmälle. Haluamme, että rikkipäästöjen valvonta-alueita laajennetaan kattamaan kaikki EU:n vedet. Haluamme, että tämä on yksi toimista, joilla edistetään vähärikkisen polttoaineen käyttöä merialueillamme. Toisin sanoen haluamme, että lainsäädännössä edetään toiseen vaiheeseen. Suhtaudumme todellakin hyvin vakavasti uudelleentarkastelulausekkeeseen, jota kompromissi koskee. Toivomme, että komissio ryhtyy toimiin IMO:n puitteissa sisällyttääkseen useampia alueita tämän säädöksen soveltamisalaan.
Tällä säädöksellä saadaan aikaan muutos. Sataa pahiten saastuttavaa eurooppalaista satamaa koskevassa luettelossa on kaksi satamaa, jotka sijaitsevat minun vaalipiirissäni. Viime viikolla vierailin yhdellä tällaisella alueella, ja sain kuulla, miten ihmisten pyykkinaruille ja ikkunoihin kertyy mustaa nokea ja miten se vaikuttaa ihmisten terveyteen. Tällä säädöksellä autetaan parantamaan ympäristöä ja ihmisten terveyttä.
On sääli, että olemme täällä kello 23.45 keskustelemassa jälleen kerran tärkeistä ympäristösäädöksistä, kun tiedotusvälineiden edustajat ovat jo menneet nukkumaan eikä kukaan ole seuraamassa meitä. Olen varma, että nämä ovat tärkeitä säädöksiä. Meidän olisi pyydettävä yksiköitä varmistamaan, että nämä keskustelut järjestetään sellaisena aikana, jolloin voimme osoittaa ihmisille, että EU todellakin tekee töitä heidän puolestaan saavuttaakseen asioita, jotka ovat heidän etujensa mukaisia. 
Puhemies.
   Jäsen McAvan tunnen myötätuntoa teitä kohtaan, sillä minäkin olen keskustellut ympäristölainsäädännöstä yöistunnoissa 15 vuoden ajan. Tämä on kuitenkin tilanne, ja yritämme muuttaa sitä tulevaisuudessa. 
Sjöstedt,
    Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kiittää esittelijää, jäsen Hassia, hänen erinomaisesta työstään, joka koskee tätä erittäin tärkeää ympäristökysymystä. Myös minä yhdyn siihen näkemykseen, että tulos tuskin olisi ollut yhtään parempi, jos olisimme vieneet asian sovitteluun, vaikka sekin olisi tietenkin ollut eräs mahdollisuus.
Rikkipäästöt monista eri lähteistä ovat tietenkin vähentyneet merkittävästi viime vuosina. Monia happamoitumiseen liittyviä ongelmia on onnistuttu torjumaan tällä tavoin. Meriliikenteen päästöt ovat kuitenkin edelleenkin hyvin suuret, ja aluksissa käytetään todella saastuttavia polttoaineita, joita ei käytetä muualla. Meriliikenteen aiheuttamien rikkipäästöjen osuus on tällä hetkellä kohtuuttoman suuri. Siksi tämä säädös on hyvin tärkeä. Se olisi kuitenkin voinut olla huomattavasti parempi. Useiden maiden vastustus neuvostossa on tärkein syy sille, miksei säädöksessä hyödynnetä parhaalla mahdollisella tavalla niitä teknisiä mahdollisuuksia, joita meillä on käytännössä päästöjen vähentämiseksi ja polttoaineiden puhdistamiseksi.
Osa vastuusta on kuitenkin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmällä. Ensimmäisessä käsittelyssä PPE-DE-ryhmä kannatti 0,5 prosentin rikkipitoisuusrajan määrittämistä sitovaksi. Nyt ryhmä on kuitenkin muuttanut mieltään, mitä on ihmeteltävä. Nyt 0,5 prosentin rikkipitoisuusrajaa koskeva tavoite on sisällytetty tekstiin vain vaihtoehtona tulevan tarkistuksen yhteydessä. Me pahoittelemme tätä. Myös muilla aloilla on luovuttu siitä, mitä olisimme voineet saada aikaan toimivaltuuksiemme rajoissa. Tästä huolimatta äänestämme kompromissin puolesta. Se ei ole täydellinen, mutta katsomme kuitenkin, että siinä mennään niin pitkälle kuin tällä kertaa on mahdollista. 
Blokland,
   .  Arvoisa puhemies, te olette joka tapauksessa hyvä kuuntelija. Kun aiheesta keskusteltiin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa ainakin minulle kävi selväksi, että on useita syitä vähentää polttoaineiden rikkipitoisuutta ja päinvastaisia syitä on vain harvoja. Mainitun 0,5 prosentin rikkipitoisuusrajan käyttöönotosta kaikkialla Euroopan unionissa olisi 7,5 kertaa suuremmat hyödyt siihen liittyviin kustannuksiin verrattuna. Siksi katson, että neuvosto olisi voinut vastata myönteisemmin parlamentin pyyntöön rajoittaa rikkipitoisuus 0,5 prosenttiin.
Odotamme ilman laatua koskevan yhteisön politiikan arvioinnin valmistumista. Sen on määrä valmistua piakkoin. Tiedämme, että ilman laatu on heikko monissa jäsenvaltioissa, ja se johtuu osittain liikenteen aiheuttamien haitallisten aineiden päästöistä, jotka eivät vähene. Juuri nyt neuvoston olisi pitänyt ymmärtää se, että jos se pitää ilman pilaantumista vakavana ongelmana, sen olisi myös autettava löytämään siihen ratkaisuja. Siksi pahoittelen, ettemme pystyneet tätä kompromissia parempaan tulokseen. Kannatan sitä mutta toivon, että sitä lujitetaan tulevaisuudessa, ja kiitän esittelijä Hassia harvinaisen onnistuneesta yhteistyöstä. 
Westlund (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten monet edelliset puhujat ovat korostaneet, tämä on tärkeä kysymys. Rikkipäästöt aiheuttavat suuria ongelmia ihmisten terveydelle. Ne tuhoavat rakennuksia ja kulttuuriperintöä ja aiheuttavat järvien happamoitumista. Siksi on myös hyvä, että me EU:ssa olemme viime vuosina onnistuneet vähentämään rikkipäästöjä, ainakin maalta peräisin olevia päästöjä, ja että edistymme nyt meriliikenteen polttoainepäästöjä koskevassa kysymyksessä.
Samalla olen monien muiden parlamentin jäsenten tapaan pettynyt siihen, ettemme ole päässeet pidemmälle, etenkään Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän kollegani McAvanin aiemmin mainitsemissa kohdissa. Tässä kysymyksessä me parlamentin jäsenet olemme osoittautuneet ajattelutavaltamme vähemmän vihreiksi kuin edeltäjämme. Toivon todella, että tämä on poikkeus ja että jatkossa parlamentti ei toimi vastoin vihreitä tavoitteita ja vältä kantamasta vastuuta tulevaisuuden ympäristöstämme.
Olemme nyt joka tapauksessa etenemässä toiseen vaiheeseen ja vähentämässä rikkipäästöjä entisestään. Monet meistä seuraavat, toteutuuko tämä käytännössä. 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, nyt ehdotettu yleinen kompromissipaketti sisältää erityisen tärkeitä kohtia. Tarkemmin sanottuna siinä on muotoiltu selvemmin mahdollisuudet tulevaisuudessa tehtäviin lisävähennyksiin, selvennetty Pohjanmerta koskevien säännösten soveltamisajankohtaa, esitetty polttoaineiden toimitusta ja jakelua koskevat ehdot, jotta laivaliikenteen harjoittajat tietävät velvollisuutensa, säädetty poikkeuksesta, jonka nojalla puhdasta maasähköä käyttävien alusten ei tarvitse noudattaa satamissa sovellettavia etäisyyksiä, sekä velvollisuudesta, jonka mukaan päästönvähentämisteknologioita hyödyntävät alukset on varustettava päästöjen jatkuvaan valvontaan tarkoitetuilla laitteistoilla.
Vielä tärkeämpi on kuitenkin kompromissipaketti, joka sisältää paljon voimakkaammin muotoillun mahdollisuuden rajan alentamiseen jopa 0,5 prosenttiin komission vuonna 2008 toteuttamassa uudelleentarkastelussa.
Muutetun tarkistamislausekkeen mukaan komission on tutkittava mahdollisten lisätoimenpiteiden taloudellista tehokkuutta, otettava huomioon päästönvähentämisteknologioiden kehittyminen ja pohdittava mahdollisuutta esittää ehdotuksia sellaisten taloudellisten toimenpiteiden käyttöönottamiseksi, joilla kannustetaan teollisuudenalaa kehittämään uusia ympäristötekniikoita.
Tiedän, että kaikki nämä osatekijät olivat hyvin tärkeitä parlamentille ensimmäisessä käsittelyssä kuten myös asiasta vastaavalle valiokunnalle. Vaikkemme pystyisikään sisällyttämään tekstiin direktiivin toisessa vaiheessa 0,5 prosentin rikkipitoisuusrajaa, voin vakuuttaa teille, että olemme sitoutuneita tutkimaan mahdollisuutta asettaa rikkipitoisuusrajaksi 0,5 prosenttia lähitulevaisuudessa.
Vaikka tiedämmekin, että meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden uusi 1,5 prosentin rikkipitoisuusraja on edelleen 1 500 kertaa niin suuri kuin tieliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuusraja, komissio uskoo vakaasti, että meriliikenteessä voidaan ja on pakko alentaa tätä arvoa ympäristöuskottavuuden säilymiseksi. Siksi komissio on antanut julkilausuman, jossa se sitoutuu selvästi toteuttamaan direktiivin laajahkon uudelleentarkastelun vuonna 2008.
Käytän esittelijän lainaamaa erityistä englanninkielistä merenkulkualan termiä ja korostan, että komissio tekee parhaansa saadakseen ympäristöparannukset ankkuroiduksi osaksi meriliikennettä Kansainvälisen merenkulkujärjestön puitteissa.
Lopuksi totean, että komissio on hyvin tyytyväinen neuvottelujen tulokseen, ja se haluaa kiittää esittelijää, jäsen Hassia, jälleen kerran hänen pyrkimyksistään päästä sopimukseen toisessa käsittelyssä. Komissio voi hyväksyä kaikki ehdotetut kompromissitarkistukset(1). 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Komissio voi hyväksyä kompromissipaketin, toisin sanoen tarkistukset 1, 2, 3, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 ja 32 kokonaisuudessaan ja tarkistuksen 21 osittain.
Jos kompromissipaketti hylätään, komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 2, 3, 17 ja 18 kokonaisuudessaan ja tarkistukset 4, 5, 6, 10, 12, 13, 14, 16, 20, 21 ja 22 osittain tai periaatteessa.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 7, 8, 9, 11, 15 ja 19. 

Puhemies.
   Istunto on päättynyt. 

