Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0484/2008). A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottsághoz.
I. rész

Tárgy: A polgárok tájékoztatása a nemzetközi pénzügyi válságtól való védelmük érdekében hozott európai uniós intézkedésekről
Az általam előterjesztett, a nemzetközi hitelválság hatásairól szóló. sz., szóbeli választ igénylő kérdésre az Európai Parlament múlt év márciusi plenáris ülésén adott válaszában a Bizottság kijelentette, hogy az EU növekedésében 0,5%-os esésre, az infláció növekedésére, valamint 185 000 millió euro összegű külkereskedelmi hiányra számíthatunk a 27 tagú EU-ban. A Bizottság hangsúlyozta, hogy a leghatékonyabban úgy kezelhetjük ezt a nemzetközi válságot, ha folytatjuk a strukturális reformokat és a makrogazdasági politikákat, és rámutatott, hogy a protekcionizmus nem lehet megoldás. Jelenleg a pénzügyi válság további mélyülésének lehetünk tanúi, amely már a nagy konglomerátumokat is érinti.
Történt-e változás azokban az adatokban, amelyeket a Bizottság korábban rendelkezésünkre bocsátott?
Hogyan fogja a Bizottság tájékoztatni az európai polgárokat a válság hatásairól, és milyen gyakorlati intézkedéseket tesz védelmük érdekében?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - A Bizottság november 3-án tette közzé őszi előrejelzését, amelyben jelzi, a gazdasági kilátások nem kecsegtetnek jóval: a gazdasági növekedés várhatóan megáll 2009-ben, mindössze 0,2%-os növekedést produkálva az Európai Unióban.
2010-ben a legtöbb uniós gazdaság fokozatosan talpra áll. Az EU egészére nézve 1,1%-os növekedésre számítunk. Ennek következtében a munkanélküliség várhatóan 7,8%-kal emelkedik az EU-ban 2009-ben, és ez tovább 2010-ben.
Mindazonáltal, a jövő év során az infláció gyors, 2,4%-os visszaesésére számíthatunk az EU-ban, és 2010-ben e tekintetben további lassulás várható.
Az előttünk álló kihívások kétségkívül nagyon nagyok. Ezért a Bizottság most átfogó stratégiát dolgoz ki a pénzügyi válság kezelése és a gazdasági visszaesés korlátozása érdekében. E stratégia alapjait a Bizottság közleményben határozta meg, amelynek címe: "A pénzügyi válságtól a fellendülésig: európai cselekvési keret”. E dokumentum jelzi, hogy az EU-nak egységes és összehangolt fellépéssel milyen módon kell leküzdenie a válság következő szakaszait.
A cselekvéseknek a következő három cél felé kell mutatniuk: először: egy új pénzpiaci szerkezet kialakítása az EU szintjén; másodszor: a reálgazdaságra gyakorolt hatás kezelése; és harmadszor: a pénzügyi válságra adott globális válasz koordinálása.
November 26-án a Bizottság javaslatot tesz az európai gazdasági fellendülés tervének egy részletesebb verziójára a növekedést és a munkahelyeket támogató lisszaboni stratégia keretében. Célunk, hogy összekapcsoljunk egy sor, célzott, rövid távú kezdeményezést a szélesebb gazdaságot esetlegesen érő káros hatások megakadályozása érdekében, mindeközben pedig hozzáigazítsuk a válsághelyzethez a lisszaboni stratégia közép és hosszú távú intézkedéseit.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Köszönöm válaszát. Most azonban azt kell elmondanunk az európai polgároknak, hogy reagálunk a hitelválságra és pénzt fogunk belepumpálni a reálgazdaságba. Az európai polgárok azt várják tőlünk, hogy ez a válságot lehetőséggé formáljuk Európa, a polgári Európa számára.
A kérdésem az: a következő években kapnak-e pénzügyi támogatást az állami beruházások?
Reinhard Rack
(DE) Alelnök asszony! Ha már rendelkezésre állnak a legfrissebb információk, gyors döntést kell hozni. Az gond az, hogy általában sok időt vesz igénybe a Bizottság számára, hogy testületi szervként mozgásba lendítse a dolgokat. Vannak-e speciális szabályok az olyan helyzetekre, mint amilyenben jelenleg vagyunk? Más esetekben valóban sok időbe telik, amíg a Bizottság testületként eredményre jut.
DanutBudreikait
(LT) Tisztelt elnök úr, Wallström asszony! A tapasztalat azt mutatja, hogy maguk a tagállamok is keresik a kiutat a pénzügyi válság és a gazdasági visszaesés következményeiből.
Mi a véleménye a válságot megelőzően tett intézkedésekről? A megnövelt adók, az adóalap kiterjesztése és a héa növelése hatékony kiutat jelent-e ebből a nehéz helyzetből?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - A legfontosabb kérdés most az, hogy a jövő héten minden lépéseket tesz a Bizottság a reálgazdaságot érő hatások tényleges kezelése érdekében?
Előterjesztünk egy csomagot, amelyen jelenleg is dolgozunk, és amelyben azonosítjuk azokat a különböző szakpolitikai területeket, ahol szerintünk rövid távon enyhíteni tudjuk a reálgazdaságot érő hatásokat - ugyanakkor kitartunk a lisszaboni stratégia érvényben levő, közép távú reformprioritásai mellett. Ez biztosítja majd a munkánk keretét. Reméljük, hogy meg tudunk állapítani olyan intézkedéseket, amelyek segítenek a kereslet növelésében; a keresleti oldalon csökkenteni kívánjuk az inflációs nyomást és növelni a háztartások vásárlóerejét.
Többet kell tennünk a munkaerőpiacon, ahol ún. előrehozott befektetéseket fogunk eszközölni. Reméljük, hogy ez lendít majd a dolgokon és az intézkedéseken az energetikai és éghajlat-változási csomag végrehajtásakor, mert szükségünk lesz pénzre a beruházásokhoz. Reméljük, hogy ez lökést ad majd ebben a nehéz időszakban. A munkaerőpiacokon például nagyon hasznosnak bizonyulhatnak az aktivációs politikák.
Az utolsó kérdésre válaszolva, azt szeretnénk, ha a tagállamok koordinálnák az intézkedéseiket. Az lenne a legrosszabb, ha minden tagállam más irányba menne, és azt csinálná, amit magára nézve helyesnek talál ebben a helyzetben. Azt szeretnénk, ha a tagállamok megvitatnák és összehangolnák intézkedéseiket, és a lehető legnagyobb mértékben együttműködnének, mert ennek a hatásait Európa egész gazdasága érezni fogja. Tehát az összehangolt intézkedéseket támogatjuk.
És mit van a hosszú előkészítési idővel? Meg fognak lepődni. Tegnap, a pénzügyi válságról szóló vita során elmondtam, hogy a Bizottságnak - most először - sikerült 24 órán belül javaslatokat letennie az asztalra. E súlyos válságra való reagálásban nem megengedhető, hogy túl hosszú ideig tartson a különböző javaslatok kidolgozása.
Arra kértek bennünket, vizsgáljuk meg, hogy - amint azt saját szakpolitikai területünkön is mindannyian látni szeretnénk -, miként tudunk segíteni, hogyan tudjuk lerövidíteni a hosszú előkészítési időszakot, hogyan lehetünk gyorsabbak - mindezt persze összehangolt és megfelelő módon téve. Törekszünk arra, hogy a lehető leggyorsabban kidolgozzuk a javaslatokat, ennek érdekében minden lehetőséget a végletekig kihasználunk. A Bizottság jelen pillanatban ebből indul ki.
Tárgy: A gépjárművezetők esetében megengedett véralkoholszint eltérései az EU tagállamaiban
Számos tagállamban, például az Egyesült Királyságban, Olaszországban, Írországban és Luxemburgban, a gépjárművezetők esetében megengedett véralkoholszint mértékét 0,8 mg/l értékben határozták meg. Szlovákiában és Magyarországon, ahol a gépjárművezetők számára minimális alkohol fogyasztása sem megengedett, ez a véralkoholszint súlyos szabálysértésnek minősül. A közúti közlekedésről szóló, 1997. június 20-i lengyel törvényben (Hivatalos Lap, 108. szám, 2005., 908. tétel, módosított) a gépjárművezetésre vonatkozóan megállapított szabályok a megengedhető véralkoholszintet 0,2 mg/l mértékben határozták meg. Ha valaki 0,5 mg/l mértéket meghaladó véralkohol szint mellett a volánhoz ül, akár két évig terjedő börtönbüntetéssel is sújtható bűncselekményt követ el.
Tekintettel arra, hogy megindult a közúti közlekedési jogszabályok összehangolása az EU-ban, szándékozik-e a Bizottság lépéseket tenni annak érdekében, hogy szabványosítsa a gépjárművezetők esetében megengedett véralkoholszinteket?
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Ami azt illeti, a Bizottság 1988-ban előterjesztett egy irányelvre irányuló javaslatot a gépjárművezetők esetében megengedett véralkoholszint maximális mértékéről, de mivel nem jött létre megállapodás a tagállamok és a Bizottság között, a Bizottságnak meg kellett elégednie azzal, hogy 2001. január 17-én ajánlást fogadott el arról, hogy a 0,5 mg/l maximális mértéket alkalmazzák valamennyi tagállamban. Ma az Európai Unióban csak három tagállam - Írország, Málta és az Egyesült Királyság - alkalmaz ennél a maximális értéknél magasabbat.
A Bizottság ajánlása emellett célul tűzte ki, hogy a megengedett véralkoholszintet 0,2 mg/l értékre csökkentsék bizonyos gépjárművezető-kategóriák tekintetében, ideértve a tanuló vezetőket is, akikre a tisztelt képviselő első kérdése vonatkozik. A tanuló vezetők vannak leginkább kitéve a közúti veszélyeknek, ezért rendkívül fontos, hogy esetükben a lehető legnagyobb mértékben csökkentsük a kockázati tényezőket, például azáltal, hogy e gépjárművezetők számára a maximális megengedhető véralkoholszintet 0,2 mg/l értékben határozzuk meg. Ez kapcsolódik a "zéró szint”-ként ismert intézkedéshez, amelyet e gépjárművezető-kategóriára vonatkozóan fogadott el a Bizottság 2006. októberi közleményében, amelyben egy arra irányuló stratégiát is megállapít, hogy támogatást nyújtsanak a tagállamoknak az alkoholfogyasztás miatt okozok károk csökkentésében.
Hölgyeim és uraim! Tekintettel ezekre az előzményekre, a Bizottság sajnos úgy véli, hogy a meglévő politikai feltételek nem teszik lehetővé, hogy a tagállamok jogszabályt fogadjanak el az EU-ban megengedett véralkoholszint további harmonizálása érdekében. A Bizottság ugyanakkor nem akar tétlenkedni egy olyan kérdésben, amely továbbra is a legtöbb halálesetet okozza Európa útjain.
A Bizottság különböző intézkedéseket tett ebben a kérdésben. Mindenekelőtt, ami a közúti ellenőrzéseket illeti, a Bizottság - 2004. április 6-i ajánlásában - arra sürgette a tagállamokat, hogy fokozzák a véletlenszerű véralkoholszint-ellenőrzéseket egy olyan, hatékony eszköz alkalmazásával, amely a kilélegzett levegőből méri a vér alkoholszintjét. Ezeket az ellenőrzéseket pedig azokon a helyeken és azokban az időpontokban végezzék, ahol, illetve amikor rendszeresen megfigyelhető, hogy a gépjárművezetők túlzott mennyiségű alkoholt fogyasztanak.
Hölgyeim és uraim! Azt is hangsúlyozni szeretném, hogy az alkoholos befolyásoltság alatt történő vezetés az egyik olyan szabálysértés, amellyel - a Bizottság által ez év márciusában elfogadott, és a Parlament és a Tanács által jelenleg tárgyalt - a közúti közlekedésbiztonságra vonatkozó szabályok határokon átnyúló végrehajtásának elősegítéséről szóló irányelvjavaslat foglalkozik.
A legutóbbi "Közlekedésügyi” Tanács alkalmával hangsúlyoztam a miniszterek előtt, hogy ha emberéletekről van szó, nem szoríthatjuk sarokba magunkat jogi vitákkal vagy annak boncolgatásával, hogy a kérdés az első vagy a második pillérhez tartozik-e, mert sajnos a jogi viták nagyon keveset érnek az olyan súlyos problémák megoldásában, mint amilyenek a közúti balesetek.
Szeretném megragadni az alkalmat ebben a parlamenti vitában, hogy rámutassak, hogy a megvitatás alatt álló irányelvben négy jogellenes cselekményt határoztunk meg. Ezek az ittas vezetés, a gyorshajtás, a biztonsági öv be nem kapcsolása, valamint a tudatmódosító anyagok használatát követő gépjárművezetés. Négy közúti balesetből három esetében ezek valamelyike a kiváltó ok. Az Európai Unió tehát sokat tehet, illetve sokat kell még tennie ebben a kérdésben, ezért ismételten felszólítom a Parlamentet, hogy haladjanak tovább a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság szavazásával már kijelölt úton.
Nemsokára befejezem, elnök úr, de még el szeretném mondani, hogy ahhoz, hogy a közeljövőben konkrét javaslatokkal álljunk elő a pszichoaktív szerek alatti befolyásoltság állapotában történő gépjárművezetésre vonatkozóan, 2006 októberében a Bizottság négyéves kutatási projektet indított azzal a céllal, hogy növelje a témával kapcsolatos ismereteinket és megoldásokat dolgozzon ki. Ez az Önök által is jól ismert DRUID projekt.
Végül, ki kell emelni a Bizottság által a tájékoztatási kampányokhoz nyújtott pénzügyi támogatást. Elsősorban olyan kampányokról van szó, amelyekben fiatalok szólítanak meg fiatalokat, hogy felhívják a figyelmüket azokra a veszélyekre, amelyeket az alkoholos vagy kábítószeres befolyásoltság alatt történő gépjárművezetés jelent. A számos példa közül kiemelném a "Bob” elnevezésű kampányt, amely Európa-szerte nagyon sikeres volt, és emlékezhetünk arra is, amikor a Bizottság felkérte Kimi Raikonnen, Forma 1-es világbajnokot, hogy jöjjön Brüsszelbe, és legyen szemlélője a közúti biztonságért folytatott uniós kampánynak. Említést érdemel a nagyvárosokban megtartott közúti biztonsági nap, amelyet Párizsban október 10-én tartottak, és amely szintén jelzi az Európai Bizottság mély elkötelezettségét a közúti biztonság kérdése mellett. Ezt emeltem ki, mint az egyik számomra legfontosabb kérdést abban a vitában, amely a közlekedési biztosi kinevezésem után zajlott.
Hölgyeim és uraim! Sajnos nem tehetünk többet, de remélem, kérdéseikre adott válaszom sok mindenre kiterjedt.
Bogusław Sonik
(PL) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Köszönöm a válaszát, és arra kérem a Bizottságot, hogy tegyenek bátrabb lépéseket. Új irányelvet kell elfogadnunk, amely teljes mértékben megtiltja az ittas vezetést. Nem engedhetünk az alkohol lobbinak és befolyásának, és nem is szabad tartanunk tőlük. Jogunk van a biztonságos utakhoz, és az első intézkedéseket a fiatalok tekintetében kell megtenni. Bátran kell hozzáállnunk e problémák megoldásához.
Jörg Leichtfried
(DE) Tisztelt alelnök úr! Megragadnám egy az alkalmat, hogy két kérdést tegyek fel Önnek. Először, Ön elmondta, hogy a politikai háttér nem igazán megfelelő az ilyen típusú rendelethez. Azt szeretném megtudni, hogy hol van a legnagyobb ellenállás? Bizonyos tagállamokról vagy nagy lobbicsoportokról van szó? Mi akadályozza a Bizottságot abban, hogy tegyen valamit az ügy érdekében?
A második kérdésem azzal a ténnyel kapcsolatos, hogy egyre több vizsgálat bizonyítja, hogy rendkívül veszélyes a vezetés közbeni dohányzás. Egyrészről nagyon egészségtelen, másrészről pedig elvonja a gépjárművezető figyelmét és fáradtságot okoz. A kérdésem az, hogy a Bizottság szándékozik-e tenni valamit e tekintetben európai szinten.
Colm Burke
Az én kérdésem Írországgal kapcsolatos, ahol nagyon sok fiatalt ér tragikus közúti baleset, úgy, hogy egyedül ülnek az utóban.
Azt szeretném megtudni, hogy végeztek-e kutatásokat Európában ebben a témában, továbbá lehetséges lenne-e újra elindítani azt a programot, amely a fiatalok vezetéssel kapcsolatos ismeretinek bővítését célozta. Még nagyon sok a tennivaló, és azt kérem, hogy ezt a tájékoztató programot minél előtt indítsuk el újra.
Antonio Tajani
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Köszönöm a kérdéseiket, mert ezeknek a segítségével még inkább megvilágíthatom az Európai Unió álláspontját.
Leichtfried úr, Önnek igaza van a politikai problémákkal kapcsolatban; ezek érintik a tagállamokat. Sajnos azt kellett látnunk, hogy - erőfeszítésünk ellenére - a bizottsági javaslatot nem fogadták el. És bár a tagállamokkal nem sikerült megállapodni az irányelvjavaslatról, mi kitartunk mellette. Most megismétlem, amit azon a meghallgatáson mondtam, amikor a Bizottság és a Parlament bizalmat szavazott nekem: a közúti biztonság kérdése továbbra is kiemelt fontosságú számomra.
Továbbra is támogatni kívánom az összes DRUID projektet és programot - ez a válaszom a tisztelt képviselő úrnak a fiatalok közúti biztonsággal kapcsolatos tájékoztatásának és ismereteik bővítésének kérdésével kapcsolatban. Ennek kiemelt szerepet kell kapnia. Nem az eszközök okozzák a baleseteket, bár természetesen fontos, hogy biztonságos közlekedési eszközökkel rendelkezzünk. A Parlament a Bizottsággal együtt szándékozik meghozni bizonyos döntéseket az infrastruktúrával kapcsolatban, de a legfontosabb feladatunk, hogy növeljük azok tudatosságát, akik a volán mögé vagy egy motorkerékpár nyergébe ülnek.
Kötelességünk, hogy bővítsük a fiatalok ismereteit, ezért maximálisan egyetértek az Ön álláspontjával, és minden tőlem telhetőt megteszek annak biztosítása érdekében, hogy az iskolások ilyen jellegű oktatási programjait mindig finanszírozza az Európai Unió és a Bizottság. Hölgyeim és uraim, nem véletlen, hogy a korábbi világbajnokot, egy fiatalt választottam a Bizottság tanújául.
Keressük a lehetőségeket, hogy eljussunk a fiatalokhoz, olyan fiatalokon keresztül, akik nem prédikálnak, mint ahogyan esetleg egy családfő tenné, hanem akik képesek elmagyarázni a tényleges kockázatokat. Mindezt azért tesszük, mert tudjuk, hogy a fiatalok a diszkóból távozva sebezhetetlennek érzik magukat. Ez sajnos nem így van. Együtt kell működnünk az iskolákkal és a családokkal, hogy minden fiatalnak felhívhassuk a figyelmét a rájuk leselkedő veszélyekre, amikor a kormánynál ülnek és legfőképp amikor alkoholt vagy kábítószert is fogyasztanak.
Továbblépve a dohányzás kérdésére, megkérem majd a Bizottság főigazgatóságait, hogy végezzenek vizsgálatokat arra vonatkozóan, hogy a dohányzók esetében fennállnak-e további kockázatok. Most nem tudok erre válaszolni Önnek, mert nem ismerem a tudományos szempontokat. De utasítom a főigazgatóságokat, hogy ellenőrizzék ezt a kérdést.
Azt hiszem, hogy Sonik úr kérdésére is válaszoltam, amikor megerősítettem az iránti elkötelezettségemet, és ezt a Bizottság nevében is vállalhatom - Wallström alelnök asszony is felelős a kommunikációért -, hogy minden tőlünk telhetőt megteszünk annak érdekében, hogy a polgárokat, és elsősorban a fiatalokat - tehát a tanuló vezetőket - tájékoztatassuk azokról a kockázatokról és veszélyekről, amelyekkel számolniuk kell, ha járművel utaznak.
Tárgy: Intézményközi megállapodás: "Partnerségben kommunikálni Európáról”
2008. október 22-én az Európai Parlament, a Bizottság és a Tanács képviselői - első alkalommal - politikai nyilatkozatot írtak alá az EU prioritásainak kommunikálásáról szóló intézményközi megállapodásról. Ez egy kiemelkedő politikai jelentőségű megállapodás, mivel hatékony megoldást próbál találni arra súlyos, demokráciát érintő problémára, hogy az európai polgárok nem részesülnek megfelelő tájékoztatásban. Ugyanakkor mindez egy kritikus pillanatban is történik, hiszen közeledünk az európai parlamenti választásokhoz.
Mik alkotják majd a Közösség egységes kommunikációs politikájának a prioritásait és alapvető üzeneteit a következő évben, különös tekintettel a választások előtti időszakra?
Miként mozdítják elő a Közösség három intézménye közötti együttműködést e kommunikációs politika prioritásainak és célkitűzéseinek közös kiválasztásakor, és az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott együttműködésük tekintetében? Különösen pedig milyen kapcsolat lesz a közösségi, illetve az EU-hoz kapcsolódó, nemzeti kommunikációs politikák között?
Milyen forrásokat bocsátanak rendelkezésre az új közösségi kommunikációs politika végrehajtására, és milyen szerepet kapnak majd az új kommunikációs technológiák? Milyen szerepet kap a többnyelvűség e politikában?
Milyen közösségi alapokat használnak fel arra, hogy az újonnan létrehozott kommunikációs politika keretében egyéni intézkedéseket finanszírozzanak?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - A Parlament, a Bizottság és a Tanács megerősítette az uniós kommunikációra vonatkozó együttműködését, és múlt év október 22-én politikai nyilatkozatot írt alá az Európáról szóló kommunikációban való partnerségről. Köszönöm, hogy ilyen komolyan támogatják ezt a kérdést. Első alkalommal történt, hogy a kommunikációval kapcsolatban közös megközelítésben állapodtunk meg.
A kommunikáció hatékonyabb és eredményesebb, ha a legfontosabb kérdések tekintetében összehangoljuk. Emellett szükséges még hozzá az összes szereplő - többek között a tagállamok - politikai elkötelezettsége. Minden intézménynek kötelessége, hogy kommunikációt folytasson a polgárokkal az Európai Unióról. Ugyanakkor hangsúlyozni szeretném, hogy a politikai nyilatkozat tiszteletben tartja az egyes uniós intézményeknek és tagállamoknak a saját kommunikációs stratégiájukkal és prioritásaikkal kapcsolatos egyéni felelősségét.
A közös kommunikációs prioritások a politikai nyilatkozat központi elemei, amelyeket az egyes intézmények képviselői által felváltva elnökölt Tájékoztatási Intézményközi Csoport (IGI) fog elfogadni. Már azonosítottunk és közösen elfogadtunk négy közös prioritást 2009-ben. Ezek a következők: az európai parlamenti választások, energia és éghajlatváltozás, a Közép- és Kelet-Európában lezajlott demokratikus változások 20. évfordulója, és - természetesen - a munkahelyek, a növekedés és a szolidaritás fenntartása Európában.
A végrehajtásról a Parlament, a Bizottság, a Tanács és a tagállamok együtt gondoskodnak. Ezért összhang megteremtésére törekszünk a nemzeti, regionális és helyi hatóságokkal, valamint a civil társadalom képviselőivel. A tagállamokban működő képviseleteink és a Parlament tájékoztatási irodái a nemzeti hatóságokkal együttműködve az adott tagállamban meglévő feltételekhez igazított, közös tevékenységeket végeznek. Szükség esetén megfelelő közigazgatási megállapodásokat kötünk a szolgálatok között uniós és nemzeti szinten, és az intézkedések megfelelő finanszírozásban részesülnek.
Mondanom sem kell, hogy intézményeink és a tagállamok intézkedéseik során tiszteletben tartják a többnyelvűséget és a kulturális sokféleséget. Ezzel kapcsolatban hadd említsem meg, hogy a Bizottság nagyon sokat tesz a többnyelvűség kihívásának kezelése érdekében. Egyik ilyen intézkedése az, hogy a tagállami képviseleteknél fordítókat alkalmaznak, akiknek az a feladatuk, hogy kiszolgálják a helyi igényeket és segítsék az európai események kommunikálását saját polgáraik nyelvén.
Végül, a közös kommunikációs prioritások végrehajtása kiváló platformokat biztosít az európai, nemzeti és regionális politikusok számára ahhoz, hogy a polgárokkal megvitassák az Unióval kapcsolatos kérdéseket az európai parlamenti választások előtt. Remélem, ez jó hatással lesz majd a választási eredményre.
Katerina Batzeli
(EL) Wallström asszony, nagyon köszönöm a válaszát. Először is azt szeretném elmondani, hogy ez az intézményközi megállapodás mindenekelőtt az európai polgárok tájékoztatását szolgálja, egy olyan egységes kommunikációs politika létrehozásával, amely fokozatosan, de biztosan valamennyi közösségi intézményre kiterjed majd, így a polgárok egységes tájékoztatásban részesülhetnek.
Másodszor, kérem, tisztázzanak néhány kérdést a javasolt új intézkedések finanszírozásával kapcsolatban. Ezeket az intézkedéseket már meglévő programokba fogják beépíteni? Létrehoznak majd egy új költségvetési tételt, hogy a tájékoztatás saját költségvetéssel rendelkezzen? Hogyan történik majd az ágazati programok finanszírozása? És a kommunikációs politika függetlenül finanszírozott vagy társfinanszírozott politika lesz-e?
Reinhard Rack
(DE) Alelnök asszony! A papír nagyon hasznos dolog, de inkább nyilvánvalóvá válik, hogy a tájékoztatás szempontjából már nem igazán van haszna. Az elektronikus médiának - a televíziónak és az internetnek - kiemelt szerepet kell kapnia a tájékoztatási politikánkban. Ezért a kérdésem arra vonatkozik, hogy a jelenlegi politikának van-e ilyen irányvonala. Másodszor, örömmel vettem tudomásul, hogy a helyi és a regionális televíziós társaságok szintén szerepet kapnak ebben a politikában. Ennek sokkal több értelme van, mint pótolni a nagy állami televíziók veszteségeit.
Marian Harkin
Ismét örömmel hallgattam a biztos asszony szavait, ugyanakkor osztom az előttem felszólaló aggályait. Nem látom tisztán, hogy az üzenet miként fog eljutni az emberekhez. Ennek kapcsán én is támogatom az elektronikus médiát.
Nagyon könnyen előfordulhat, hogy a brosúrák és a könyvek olvasatlanul maradnak a hivatalokban. Olyan sokszor láttam már ezt megtörténni. Úgy fogalmaznám meg a kérdésemet, hogy "Hogyan szándékozzák eljuttatni az üzenetet azokhoz, akiket ez érdekel? Megpróbálják az érkelődők csoportját megcélozni, vagy célcsoport megjelölése nélkül, általánosan kívánnak tájékoztatni?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Köszönöm ezeket a nagyon fontos pótkérdéseket.
Hadd mondjam el, szerintem mire van szükség. Bármely információs kampány sikeréhez öt dolog szükségeltetik.
Először is, az internet és az új technológiák intenzív alkalmazása. Mi csak álmodhatunk az Obama-kampányról. Azt hiszem 1,2 milliárd dollárjuk volt az információs kampányukra, és az, ahogyan az internetet felhasználták, döntő volt a sikerre nézve. Tehát nekünk is ezt kell tennünk.
Másodszor, támaszkodnunk kell az audiovizuális eszközökre: a polgárok 60%-a elsősorban a tévéből és a rádióból tájékozódik az EU ügyeiről.
Harmadszor, kapcsolatot kell kialakítanunk például civil társadalmi szervezetekkel, különböző önkormányzati hálózatokkal és hasonló szervezetekkel, amelyek terjeszteni tudják az információkat. Így újabb arcok és újabb közvetítők révén továbbíthatjuk a polgároknak az európai szintű együttműködés hozzáadott értékéről szóló üzeneteket.
A negyedik dolog az, hogy együttműködést kell folytatnunk olyanokkal, nevezzük őket "nagyköveteknek”, azaz olyan emberekkel, akik hajlandók kiállni a demokrácia ügyéért és akik messzebbre képesek elérni, mint mi, politikusok.
Végül pedig el kell jutnunk a nőkhöz és a fiatalokhoz, akik jellemzően kisebb arányban szavaznak és kevésbé érdeklődnek az Európai Unió iránt, amit többek között az írországi, illetve a korábban megrendezett franciaországi és hollandiai népszavazások is megmutattak.
Ezekre a dolgokra mindenképpen szükség van.
És most beszéljünk a pénzről. Milyen költségvetésünk is van? A költségvetésünkben mintegy 8,5 millió euro összeget tudtunk meghatározni a következő évre a 2009-es választásokhoz kapcsolódó központi, illetve decentralizált tevékenységekre. Utasítottuk képviseleteinket, hogy szerény kommunikációs költségvetésük nagy részét az EP-választásokra fordítsák, és ez így is történt: a rendelkezésükre álló decentralizált összegek 60%-át e feladat céljainak rendelték alá. Jelenleg technikai szintű üléseket is tartunk az Önök szolgálataival, itt a Parlamentben, hogy megbeszéljük a különböző tagállamokban zajló különböző tevékenységeket.
A választásokkal kapcsolatos idei tevékenységeink kb. 6,2 millió eurót tesznek ki. Vannak a fiatalokat célzó projektjeink, különleges Eurobarometer felméréseink stb. A strukturális alapokról, a mezőgazdaságról, valamint az egyes szakpolitikai területeken folytatott kutatási tevékenységekről szóló tájékoztatásra is költünk, de erre a célra nem állnak rendelkezésre többletösszegek vagy külön összegek. Kértem a kollégáimat, hogy a választásokat építsék be a kommunikációs tervükbe. Jelentésben számolnak majd be arról, hogy ezt miként valósították meg.
A jövő évi költségvetés még nincs véglegesítve, tehát még van lehetőség arra, hogy további összegekkel bővüljön - de ez az az összeg, amivel ma rendelkezünk. Tehát nincs szó arról, hogy túl sok pénzt kaptunk volna e célra. A már meglévő csatornákat kell felhasználnunk. Forrásaink és rendes tevékenységeink révén minden tőlünk telhető segítséget megadunk az Európai Parlamentnek, például az EUtube-ra feltöltött audiovizuális anyagok, videoklipek gyártásával stb., tehát tenni fogunk azért, hogy minden napi szintű tevékenységünkkel a szavazók mobilizálására törekedjünk, és hogy pozitív és lendületes vitákat generáljunk az európai parlamenti választásokról.
Tárgy: Az európai polgárok tájékoztatása az európai választásokon való részvételről
A jelenleg tapasztalható pénzügyi bizonytalanság, ami súlyos károkat okozott a nemzetközi és az európai bankrendszerben, komoly aggályokat keltett a hétköznapi európai polgárokban, akik nem láttak semmiféle, uniós szinten javasolt intézkedést és nem tapasztalták az uniós szolidaritás semmi jelét e válságos időszakban.
Milyen lépéseket és milyen intézkedéseket javasol a Bizottság annak érdekében, hogy tájékoztassa az európai polgárokat az uniós és tagállami szintű politikákról és megoldásokról a válság idején, amikor rendkívüli politikai és gazdasági fejleményeknek lehetünk szemtanúi? Hogyan tervezi információval ellátni az európai polgárokat a választások előtt, és hogyan szándékozik rávenni őket a szavazásra most, amikor kedvezőtlen fejlemények befolyásolják a nemzetközi gazdasági és kereskedelmi kapcsolatokat érintő, az EU számára fontos kérdéseket?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Tisztában vagyok azzal, hogy a pénzügyi válság és annak reálgazdasági hatásai sok európai polgárt komoly aggodalommal töltenek el, és hogy ennek rendkívüli hatása lesz az európai parlamenti választásokra. Így nem csoda, hogy a legtöbben azt szeretnék, hogy a választási kampány az emberek mindennapi életét érintő gazdasági kérdésekről szóljon, például a munkanélküliségről, a gazdasági növekedésről, az inflációról és a vásárlóerőről. A közelmúltban folytatott közvélemény-kutatások azt jelzik, hogy az emberek az EU-t "menedéknek” tartják a jelenlegi válságban, és azt várják az EU-tól, hogy világszinten is irányító szerepet vállaljon.
A Bizottság lépést tart a fejleményekkel. Október 29-én elfogadtunk egy keretet azzal céllal, hogy megoldást találjunk a piaci válságra, a gazdasági irányítás megreformálása révén megelőzzük a jövőbeni válságokat, és a lehető legkisebbre csökkentsük a munkahelyekre és a növekedésre gyakorolt hatást. Az előbbi célokra vonatkozóan már folyamatban van a javaslatok kidolgozása. Ezeket központi stratégiai prioritásnak tekintjük a 2009. évi jogalkotási programunkban és munkaprogramunkban, amelyeket tegnap nyújtottunk be a Parlamenthez, és amelyek megvitatásra is kerültek.
Fontos, hogy a Bizottság, a Parlament és a Tanács felismerte a cselekvés szükségességét, ezért javasoljuk, hogy a jövő év intézményközi kommunikációjában a munkahelyek fenntartása, a növekedés és a szolidaritás kiemelt szerepet kapjon. Ez azt jelenti, hogy az EU intézményei és a tagállamok többek között ezzel a témával kapcsolatban is együttműködnek majd annak érdekében, hogy tájékoztatást nyújtsanak az EU ezen a téren folytatott tevékenységeiről. Terveket készítünk majd arról, hogy lehet ezt majd legjobban megvalósítani.
Már említettem az EP-választásokat, amelyek szintén intézményközi prioritások. Itt az előkészületekkel már előrébb vagyunk, hiszen egy ideje már tudtuk, hogy ezzel a témával kiemelten kell majd foglalkozni.
Intézményeink szoros együttműködést folytatnak a választással kapcsolatos minden kommunikációs tevékenységben; a Bizottság tevékenyen hozzájárul majd a Parlament által elfogadott kommunikációs keretstratégiához. A Bizottság célja az, hogy növelje az emberek tudatosságát a választásokkal kapcsolatban, és vitát idézzen elő a legfontosabb uniós szakpolitikai kérdésekben. Ezt részben központi eszközeink alkalmazásával érjük majd el, ideértve az audiovizuális médiát és az internetet, kiegészítve számos decentralizált tevékenységgel. Ez utóbbiakat a tagállamokban működő képviseleteink szervezik a Parlament tájékoztatási irodáival együttműködésében.
Mindezekkel az a célunk, hogy tudatosítsuk a szavazókban azt, hogy választhatnak Európa különböző szakpolitikai jövőképei között, és ezek az általuk meghozott döntések nagyban befolyásolják valamennyi európai polgár életét.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Tisztelt elnök úr! Köszönöm az alelnök asszony válaszát. Bízom benne, hogy a Bizottság által javasolt intézkedések végrehajtásra kerülnek, mert sok idő telik el a javaslatok előterjesztése és a végrehajtás között; nem tudom, hogy a hivatali eljárás mellett lesz-e idő még a választások előtt arra, hogy a polgárok is lássák ezen intézkedések eredményeit.
A finanszírozás és az információs stratégia szintén ellentmondásos eredményeket szülhet. Ezért különös gonddal kell eljárni annak biztosítása érdekében, hogy ne bosszantsuk fel azokat a polgárokat, akik nem szeretnék, ha nagy pénzeket költenénk szükségtelenül az Ön által említett eseményekre, kiadványokra és decentralizált tevékenységekre.
A vita pedig nem mindig meggyőző erejű. Ezért talán meg kellene becsülnünk a rendelkezésünkre álló eszközöket és őszintébbnek kellene lennünk a polgárokkal.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Wallström asszony! Elhiszi, hogy az, hogy a választók közel vagy távol érzik magukat a jelöltektől, hatással van az európai parlamenti választásokon való részvételre? Egyetért Ön azzal, hogy egy 45 millió lakossal rendelkező államnak csak egy választókörzete legyen az európai parlamenti választásokon? Mit tud a Bizottság tenni annak biztosítása érdekében, hogy a nagyobb népességgel rendelkező tagállamokban olyan választókerületek legyenek, amelyek közelebb vannak az emberekhez?
Gay Mitchell
Csak azt szeretném mondani a Bizottság alelnökének, hogy meg kellene vizsgálni a dániai helyzetet, ahol most az eurozónába való belépés kérelmezéséről beszélnek, vagy az izlandi helyzetet, ahol darabjaira hullott az ország, vagy a svédországi helyzetet, ahol ismét az euro bevezetésén gondolkodnak.
Például ki mondja meg azt az ír népnek, hogy azért, mert eurójuk van és az Európai Központi Bankhoz tartoznak, sokkal könnyebben képesek átvészelni ezt a vihart, mint más országok? Nincs itt az ideje, hogy elkezdjük dicsérni az Európai Uniót? Ezen a héten hallhattuk, ahogyan ír európai parlamenti képviselők negatív hangvételben beszéltek az Európai Unióról. Ki fogja elmondani a pozitívumokat, és ki fogja azokat nekünk tulajdonítani, hogy az emberek megismerhessék az uniós tagság és az euro előnyeit?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Megpróbáltam tenni valamit, amikor múlt héten Írországba látogattam. Megpróbáltam elmagyarázni, hogy mit gondolok az európai együttműködésben rejlő hozzáadott értékéről. Véleményem szerint a vita az euróról, illetve arról, hogy az miért volt előny Írország számára az eurozónai tagság, jó mederben halad, de felveti azt az alapvető kérdést, hogy ki fogja támogatni az Európai Uniót. Ki áll majd ki mellette? Kié a felelősség? Nem számíthatunk arra, hogy Brüsszel majd mindent elintéz: együtt, partnerségben kell cselekednünk.
Hasznosnak tartom a szakpolitikai vitákat, mert ugye különböző verziók, különböző programok stb. vannak. Ez szerintem segít az érdeklődés felkeltésében, és végeredményben javítja a szavazási arányt. Természetesen élénk vitát szeretnénk ösztönözni az európai napirendről és az európai kérdésekről. Mindannyiunknak ki kell állnunk ezek mellett. Ezért büszke vagyok és boldog, hogy a kommunikáció terén - most először - sikerült egy partnerségi keretről megállapodnunk. Ilyen eddig nem volt.
Meg kell osztanunk a feladatokat, hogy egyrészt dolgozhassunk az ügy érdekében, másrészt pedig meghallgassuk az emberek aggályait, szerte Európában, mert valójában nem a tájékoztatás, hanem a kommunikáció az, ami számít. Hallgassunk figyelmesebben, magyarázzuk el világosabban, menjünk oda az emberekhez: ez az, amit fontosnak tartok a kommunikáció kapcsán. A kampány különbözőképpen fog megvalósulni a különböző tagállamokban, mert mindenhol hozzáigazítják az adott ország feltételeihez. Most ezen dolgozunk. Próbáljuk felgyorsítani a folyamatot, de eközben tiszteletben kell tartanunk a költségvetési rendeletet és a szabályokat. Mindenben helyesen kell eljárnunk. Ma volt egy találkozónk, aminek még lesz folytatása. Megpróbálunk a lehető legjobban reagálni a Parlamentnek az EP-választások megtervezésével kapcsolatos részletes menetrendjére.
Azt hiszem, még ebben az évben sikerül pénzösszegeket kijelölni és költeni erre a célra, de természetesen minél több forrás áll majd rendelkezésünkre, annál több tevékenységet tudunk majd szervezni jövőre. Még egyszer elmondanám, hogy véleményem szerint sokkal alaposabban meg kell vizsgálnunk az audiovizuális média és az internet felhasználásának lehetőségét, hogy ezáltal hatékonyabbak legyünk és üzenetünket a fiatalokhoz is eljuttassuk.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Kérem, bocsássanak meg, de nem hallottam, hogy az alelnök asszony válaszolt volna a kérdéseimre.
Elnök
Mi tudomásul vesszük a Bizottság válaszát, de nincs jogunk megítélni, hogy a válasz tartalma mely kérdésekre vonatkozott.

Tárgy: A Bizottság kommunikációs stratégiája az ír népszavazással kapcsolatban
Mi volt a Bizottságnak és tagjainak a kommunikációs stratégiája az ír népszavazást megelőző időszakban?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Hangsúlyozni szeretném a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatban, hogy az Európai Bizottság - képviseletein keresztül és szoros együttműködésben a tagállamokkal - azon dolgozott, hogy tényszerű, tárgyilagos tájékoztatást nyújtson az uniós polgárok számára. A munkát kommunikációs csomagokkal támogattuk meg, amelyekben különböző segédanyagok - például ismertetők, előadások vagy kulcsüzenetek - segítették a tájékoztatást. Emellett képzést és eligazításokat tartottunk a biztosok, a képviseletek alkalmazottai és a Europe Direct információs központok, valamint a tájékoztatásban részt vevő egyéb szervek, személyek számára.
Felismervén az internet fontosságát, egy külön weboldalt hoztunk létre, amelyen az EU 23 hivatalos nyelvén átfogó tájékoztatást nyújtunk a Lisszaboni Szerződésről. Erre alapozva a Bizottság tagállami képviseletei a helyi igényekhez igazított anyagokat dolgoztak ki a polgárok megfelelőbb tájékoztatása érdekében. A képviseletek, ideértve az írországit is, emellett kommunikációs terveket dolgoztak ki szoros együttműködésben a nemzeti kormányokkal és az EP tájékoztatási irodáival.
Az általunk tervezett tevékenységek között van például újságírók és a tájékoztatásban részt vevők képzése, rövid ismertetők és szórólapok kiadása, viták szervezése a civil társadalom képviselőivel és a helyi hatóságokkal, nyilvános események szervezése iskolákban és egyetemeken. A polgárok saját nyelvükön, mondhatni "egyénre szóló” tájékoztatást kapnak azokról a kérdésekről, amelyek foglalkoztatják őket.
Georgios Papastamkos
(EL) Tisztelt elnök úr! Köszönöm, alelnök asszony! A pótkérdésem egyben egy javaslat is. Alelnök asszony, Önnek - de nemcsak Önnek, hanem a többi biztosnak is - el kellene látogatnia Írországba az ír kérdés tekintetében egy politikai szempontból megfelelő időpontban, és a biztosok teljes testületével együtt eszmecserét kellene folytatnia az ír polgárokkal, mindenre kiterjedő válaszokat adva kérdéseikre.
Szervezzenek televíziós vitát minden érdekelt fél részvételével, hogy az ír polgárok, az ír választók figyelemmel kísérhessék, és helyben válaszokat kapjanak aggályaikra és kérdéseikre.
Armando França
(PT) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! A politika és a média két hónapja szinte csak a pénzügyi és gazdasági válsággal foglalkozik. Az ír népszavazásról vagy a Cseh Köztársaságnak a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos nehézségeiről viszont szinte egyáltalán nem hallhatunk. Nem gondolja, hogy meg kell most erősíteni a Bizottság információs és kommunikációs stratégiáját, tekintettel a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésnek szükségességére, illetve politikai válaszként a jelenlegi válság leküzdése érdekében?
Mairead McGuinness
Rövid leszek. Először is gratulálni szeretnék a biztos asszonynak, különösen az e téren tett erőfeszítéseiért. Egykori újságíróként azonban úgy vélem, hogy míg a Bizottság ülése érdekes lehet a Bizottság számára, nem kényszeríthetjük az embereket, hogy nézzenek egy ilyen tévéadást.
A gond az, hogy az érzelemmentes tájékoztatás nem fogja elérni célját, és attól tartok, hogy Európa pedig elég unalmas - természetesen nem Önre gondolok -, szóval foglalkozni kell ezzel is.
Egykori újságíróként elmondhatom - szörnyű, hogy nyilvánosság előtt ezt kell mondanom, de - amikor ide kerültem, és a Bizottsághoz, számos alkalommal tapasztaltam, hogy a szürke falak és az unalmas prezentációk nem stimulálják az európai génjeimet. Ezzel is foglalkoznunk kell. Végül, ha az ír kormány - az Ön szavaival élve - figyelmesebben hallgatott volna, világosabban elmagyarázta volna dolgokat, elment volna az emberekhez, akkor meglett volna az "igen”.
Elnök
A 38. 39., 40. és 41. kérdésre írásban válaszolnak majd.
Georgios Papastamkos
(EL) Alelnök asszony, tudna kérem válaszolni a pótkérdéseimre?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Azt hiszem, az elnök úr elfelejtette megadni a lehetőséget, hogy válaszoljak az Ön kérdésére. Természetesen fontos tanulságokat vontunk le az ír népszavazásból, és azt hiszem, igaza van, amikor azt mondja, hogy több látogatás talán erősítette volna az "igen” szavazatok arányát. Akkor teljes mértékben tiszteltben tartottuk az a tanácsot, illetve azt a kérést, hogy ne tűnjön úgy, mintha beavatkoznánk az írországi vitába. De talán az írek ma már szívesebben látnának bennünket. Arra buzdítottam a kollégáimat, hogy menjenek el oda és beszélgessenek az ír polgárokkal. Ha ezt a tévé is közvetíti, nem biztos, hogy mindig olyan meggyőző erejű lesz a vita, de természetesen értékeljük a médiafigyelmet.
Most egy egyetértési megállapodáson dolgozunk az ír kormánnyal, amelyben meghatározzuk mind a rövid, mind pedig a hosszú távú tennivalókat, annak érdekében, hogy a polgárok tájékozottabbak legyenek, hogy együttműködjünk az újságírókkal, hogy talán kicsit több érzelmet vigyünk be néhány kérdésbe, és mindeközben tiszteletben tartsuk a hatályos ír jogszabályokat.
Levonjuk a tanulságokat, és azt hiszem, nagyon is követni fogjuk a tanácsát: elmegyünk oda és válaszolunk minden kérdésre, a mezőgazdaságtól a halászati politikán át a kereskedelmi politikáig. Így oldhatjuk meg a problémát. Remélem, érdekes vitákra kerül majd sor. Köszönöm, hogy meghallgattak.
Tárgy: Az Afrikán belüli migráció
A számos afrikai országban felgyülemlő belső problémák, és az Európába történő migráció lehetősége afrikaiak tízezreit indította útnak a Szaharától délre fekvő országokból az északi országokba, például Líbiába, Marokkóba, Mauritániába és Szenegálba.
Tud a Bizottság erről a helyzetről? Ha igen, szándékozik-e tenni valamiféle intézkedést annak érdekében, hogy javítsa ezeknek az Afrikán belüli migránsoknak a nyomorúságos életkörülményeit, és hogy enyhítse az észak-afrikai országokra ebből a rendkívüli népvándorlásból kifolyólag nehezedő nyomást?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Teljesen már politikai területre tértünk át. A Bizottság tökéletesen tisztában van azzal, hogy a szegénység, olyan tényezőkkel párosulva, mint a bizonytalanság, az éghajlatváltozás és az emberi jogi jogsértések, arra késztetik az embereket, hogy nehéz, akár végzetes útra induljanak. A Bizottság e problémás területek mindegyikén tesz intézkedéseket, elsősorban az ezekkel az országokkal folytatott politikai párbeszéd révén, illetve az Európai Fejlesztési Alapon keresztül, amelynek egyik célja a szegénység felszámolása.
A Ceutában és Melillában történt tragikus eseményekre válaszul és az Európai Tanács 2005 végén jóváhagyott globális megközelítése részeként az Európai Unió strukturális párbeszédet kívánt folytatni Afrikával. A párbeszéd témájaként a migráció és a fejlődés kapcsolatát jelölték meg, a rabati folyamat keretében, valamint a nyugat-afrikai migrációs útvonalat. A november 25-én megrendezésre kerülő párizsi konferencia ezekkel a témákkal fog foglalkozni, valamint az Afrika egészét érintő tripoli folyamattal.
2007 decemberében, a lisszaboni EU-Afrika csúcson partnerség jött létre a migráció, a mobilitás és a foglalkoztatás területén azzal a céllal, hogy megoldást találjanak a migrációra, annak a foglalkoztatással való összekapcsolásával.
A fejlesztésért és a humanitárius segítségnyújtásért felelős biztos és Mali elnöke, Touré úr által október 6-án, Bamakóban felavatott Bevándorlási Információs és Menedzsment Központ a Bizottság által is erőteljesen támogatott gyakorlati megközelítést példázza. A Bizottság emellett készen áll arra, hogy ezt a példát Nyugat-Afrika más részein is terjessze.
Ami a bevándorlók életkörülményeit illeti, a migrációs és menekültügyi program egyik célja a bevándorlók jogainak védelme. Ezt többek között a közigazgatási kapacitás és az érdekelt felek megerősítésével próbáljuk elérni olyan tranzit- és célországokban, mint például a nyugat-afrikai országok, hogy segíteni tudják a bevándorlókat, különösen bizonyos nehéz helyzetekben.
A Bizottság például a közelmúltban, a program keretében a következő projektek számára nyújtott finanszírozást: a menekültügyi főbiztos líbiai hivatalának folyamatos finanszírozása, amely kulcsszerepet tölt be a menekültek és a menedékkérők jogainak védelmében; a helyzet javítása a nemzetközi migránsok életkörülményeinek védelme tekintetében Észak-Afrikában; a civil társadalmi szervezetek kapacitásának növelése a migránsok jogainak védelme területén Észak-Afrikában; valamint egy olyan program, amely lehetővé teszi a Marokkóban és Líbiában tartózkodó migránsoknak, hogy az önkéntesen, tisztességes körülmények között hazatérjenek.
Végül, a Bizottság a program keretében számos projektet finanszíroz Afrika szubszaharai régiójában, az illegális bevándorlás megakadályozása, a legális bevándorlás támogatása, a migráció és a fejlődés közötti kapcsolat előmozdítása, továbbá a menekültek és menedékkérők képviseletének támogatása érdekében.
Manuel Medina Ortega
(ES) Nagyon köszönöm, alelnök asszony, rengeteg információval szolgált az általam felvetett témával kapcsolatban. Köszönöm a részletes tájékoztatást. Fontosnak tartom a Bizottságnak ezeket az új lépéseit. Különösen a Bamako-projekt az, amely az Európai Unió számára kulcsfontosságú a bevándorlással kapcsolatban. Tudom, hogy ez csak most kezdődött, tehát a kérdésem még korai, de meg akartam kérdezni a Bizottságtól, hogy ha a Bamako (Mali) projekt jó eredményeket ér el a bevándorlás tekintetében, a Bizottság szerint kiterjeszthető lesz-e ez a tapasztalat a Földközi-tenger déli partján fekvő, más országokra is?
Colm Burke
Tisztelt elnök úr! Egy ügyrendi kérdésem van, az előző üléssel kapcsolatban. Sajnálom, hogy most hozom fel, de az előző ülésen kevesebb, mint 15 perc jutott három kérdésre - a 38., 39. és a 40. kérdésre -, amelyek szorosan kapcsolódnak egymáshoz.
Nagyon sajnálatosnak tartom, hogy ezekkel nem foglalkoztunk, mivel úgy vélem, hogy megtehettük volna, mégis csak 15 percet adtak erre. Tudomásom szerint 20 perc járt volna.
Elnök
Azt hiszem, igaza van. Tudomásul vettem a megjegyzését, de jelenleg nem tudok semmit tenni.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Ezzel a munkával mindig tanulok valamit. Most például megtudtam, hogy a Bamako projekthez hasonló projekteket terveznek más nyugat-afrikai országokban, például Szenegálban. Ezek szerint ez már tervben van, és a Bizottság mindent megtesz annak érdekében, hogy más országokban is kidolgozzon ehhez hasonló projekteket.
Tárgy: Párbeszéd nyitása Kubával
A Tanács a Kubáról szóló, 2008. június 23-i következtetéseit a kubai demokratikus körök nagyon jól fogadták. Méltányolják azt a tényt, hogy a politikai foglyok feltétel nélküli szabadon bocsátása elsődleges fontosságú az EU számára, továbbá hogy a dokumentum támogatja az emberi jogok tiszteletben tartását és a pluralista demokrácia felé történő valódi előrelépést.
Az e következtetésekben vállalt kötelezettségekkel összhangban, tud-e tájékoztatni a Bizottság arról, hogy tagjai felvették-e már a kapcsolatot a civil társadalom és a demokratikus ellenzék képviselőivel? Milyen tényleges intézkedéseket tesz a Bizottság, hogy tovább javítsa a párbeszédet az említett képviselőkkel, és hogyan biztosítja, hogy a civil társadalom erősítésére szánt intézkedések (például a társadalmi integráció és a társadalmi kohézió előmozdítását célzó mikroprojektek) végül nem kerülnek a hivatalos szervek ellenőrzése alá?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - A Bizottság rendszeres, közvetlen kapcsolatot tart fenn a világ valamennyi országának civil társadalmával, ideértve Kubát is. A Bizottság Kubával kapcsolatos szerepét méltányolják és támogatják a civil társadalom és az ellenzéki csoportok képviselői. A Bizottság kubai küldöttsége rendszeresen fogadja a civil társadalom és az ellenzék képviselőit, és a Bizottság brüsszeli főigazgatóságainál az ajtó mindig nyitva áll minden olyan személy vagy szervezet előtt, aki/amely építő jellegű eszmecserét kíván folytatni Kubáról vagy bármely más országról.
Az Európai Unió és Kuba közötti politikai párbeszéd újbóli megindítása - a Tanács június 23-i következtetéseit követően, amely megszüntette a 2003-ban elfogadott diplomáciai intézkedéseket - 2008. október 16-án történt meg Párizsban, egy uniós miniszteri trojka keretében, amelynek Kuba volt a témája. Az ülésen pozitív hangulat uralkodott, ami lehetővé tette, hogy nyílt és őszinte párbeszédet folytassanak olyan közös érdekeltségű témákról, mint például a nemzetközi pénzügyi válság, az emberi jogok, a Kubával való együttműködés és az ENSZ reformja.
A Bizottságnak szilárd meggyőződése - és a fejlesztésért és a humanitárius segítségnyújtásért felelős biztos is számos alkalommal hangsúlyozta -, hogy az EU-nak és Kubának nyílt és őszinte párbeszédet kell folytatnia, mert ennek a keretében tudják a legjobban megvitatni a közös érdekeltségű kérdéseket, ideértve az emberi joggal kapcsolatos kérdéseket is.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Yañez-Barnuevo úr nevében köszönöm a választ. Ugyanakkor, biztos asszony, el kell mondanom Michel úrnak, hogy az ő intézkedései, szavai és az általa tett gesztusok elengedhetetlenek a kubai demokratikus ellenzékkel létesített közvetlen kapcsolatokban, a Tanács kiemelt következtetéseinek végrehajtása tekintetében, Castro szörnyű diktatúrája hatásainak enyhítésében és a szabadság előmozdításában.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Természetesen át fogom adni kollégámnak a Parlament reagálásait. Azt hiszem, Michel úr nemrég volt Kubában, de még nem sikerült beszélnem vele a tapasztalatairól. Jól ismerem, és azt hiszem, mindez nagyon is szándékában áll, és nyitott lesz arra, hogy meghallgassa a hozzá fordulókat. Ez természetesen része annak, amit mostantól tennünk kell. De mondanom sem kell, hogy ez a Bizottság érdekét is szolgálja.
Elnök
Mivel nincsenek jelen azok a képviselők, akik az 51., 52., 53., 54., 55., 56., 57. és 58. kérdést előterjesztették, írásban kapnak majd választ.

Tárgy: Európa vonzóbbá tétele a kutatók számára
A statisztikák azt mutatják, hogy az Európai Unióban többen szereznek természettudományi diplomát, mint az USA-ban vagy Japánban. Mindazonáltal, vizsgálatok szerint Európa nem képes megtartani a diplomás kutatók nagy százalékát, és "agyelszívás” folyik az EU-n kívüli országokba. Ez a helyzet komoly aggodalomra ad okot, különösen most, amikor Európa arra törekszik, hogy a világ legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljon.
Mik a legfőbb okai ennek a jelenségnek, és ez milyen következményekkel jár az EU-ra nézve? Rendelkezik-e a Bizottság statisztikai adatokkal az egyes tagállamokban végzett kutatók foglalkoztatásával kapcsolatban?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - A kutatók központi szerepet játszanak a tudás létrehozásában, átadásában és kiaknázásában. Ők a kulcsai annak, hogy Európa megvalósítsa az ötödik szabadságot - a tudás mozgásának szabadságát -, és ezáltal formálni tudja a tudásalapú társadalmat.
A kutatási tevékenység emberi erőforrással való ellátását a legjobban a frissen végzett egyetemi diplomások száma jelzi. Az Oktatási Tanács által 2003-ban elfogadott referenciaértéket sikerült megvalósítani - azaz 2010-ig a végzett hallgatók számának 15%-os növelését, és a nemek arányában meglévő kiegyensúlyozatlanság csökkentését. 2006-ban az EU 27 tagállamában 200 000 fővel többen végeztek matematika szakon, természettudományi szakokon vagy valamely technológiai területen, mint 2000-ben.
Természetesen nem minden egyetemi diplomás kezd el kutatási tevékenységet. Az Európai Unió esetében pedig azt is figyelembe kell venni, hogy mivel Európában alacsonyabb a magán kutatási beruházások részaránya más kontinensekkel összevetve, az EU-ban a kutatói piac viszonylag kisebb, mint versenytársainknál.
Ráadásul erős a verseny a legtehetségesebb kutatók elcsábításáért és megtartásáért. Ez elsősorban a kutatás és más gazdasági ágazatok közötti verseny. De létezik verseny országok és a világ régiói között is, különösen az USA-ban, de egyre inkább Kínában és Indiában is.
Az Európai Unió számára komoly gondot jelent, hogy Európában lassan kutatók generációi mennek nyugdíjba, és nem valószínű, hogy maradéktalanul pótolni tudják ezeket a szakembereket. A helyzet romlani fog, ha a fiatalokat nem vonzza a kutatói szakma. A tét az, hogy Európa hosszú távon meg tudja-e tartani, illetve tovább tudja-e fejleszteni azt a jellemzőjét, hogy világszínvonalú feltételeket biztosít a kutatás és a fejlesztés számára.
A helyzet az, hogy a kutatóknak még mindig komoly akadályokkal és a lehetőségek hiányával kell megküzdeniük Európában. Amikor európai kutatókkal beszélgetek, nem túl vonzó munkakörülményekről és karrierlehetőségekről, gyakran bizonytalan státuszokról és rövid időtartamú szerződésekről hallok. Ezenkívül sok esetben a kutatóknak biztosított képzés nem vértezi fel őket azokkal a készségekkel, amelyekre a korszerű tudásalapú gazdaságban szükség van. Sok minden akadályozza azokat a kutatókat, akik a tudományos életből az iparba szeretnének átlépni, és viszont. Végül, az európai kutatói munkaerőpiac szerkezetének szétdaraboltsága gátat szab a kutatók határon átnyúló mobilitásának az Európai Unióban, különösen a nyílt, érdemeken alapuló felvételi eljárások hiánya és kulturális tényezők, valamint olyan nehézségek miatt, amelyekkel a fokozottan mobilis munkavállalóknak a szociális biztonság, az adózás és a kiegészítő nyugdíjjogosultságok átvihetősége terén kell szembenézniük.
Európának tehát végre cselekednie kell: fokoznia kell az arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az elkövetkező években biztosítsa a szükséges kutatók rendelkezésre állását. Múlt év májusában a Bizottság pontosan ezért tett javaslatot az Európai Kutatói Partnerségre. Ez a tagállamok között működő partnerség azt a célt szolgálja, hogy Európa-szerte gyors haladás valósuljon meg a jobb szakmai előmenetelt és a fokozottabb mobilitást meghatározó legfontosabb területeken.
A Tanács kedvezően reagált erre a kezdeményezésre, amelynek nemsokára megkezdjük a végrehajtását, nemzeti cselekvési tervekre és kölcsönös tanulásra helyezve a hangsúlyt. Tervezzük a haladás bizonyíték alapú nyomon követését, valamint a mobilitással és a szakmai előmenetellel kapcsolatos adatok gyűjtését. És bár jelenleg nagyon kevés adat áll rendelkezésünkre, célunk az, hogy javítsuk statisztikáinkat, amelyeket a tisztelt képviselők is kérnek tőlünk. Sok egyéb adatunk van, azok nem pontosan ezek a konkrét adatok.
Az Európai Kutatói Partnerségről szóló bizottsági közlemény jelenleg a Parlament előtt van. A Bizottság nagyon várja a Parlament véleményét, ami - reményeink szerint - megerősíti majd ezt az európai kutatás jövőjének biztosítására irányuló közös törekvést.
Emmanouil Angelakas
(EL) Tisztelt elnök úr! Köszönöm a biztos úrnak a válaszát. Ugyanakkor szeretnék egy pótkérdést feltenni az 54 millió eurós költségvetéssel rendelkező hetedik kutatási keretprogrammal kapcsolatban. Biztos úr! Most, 18 hónappal a keretprogram indulása után, tudna részletekkel szolgálni a program alakulásáról, arról, hogy mely országokban kielégítő az igénybevételi arány, melyek a legfőbb problémák, és hogy a Bizottság szándékozik-e időközi jelentést készíteni erről a finanszírozási keretről?
Paul Rübig
(DE) Tisztelt elnök úr! A kutatói állások vonzóvá tételének része az is, hogy a kutatók mekkora nettó fizetést kapnak. Együttműködnek-e Kovács biztos úrral annak érdekében, hogy javaslatot dolgozzanak ki, amely egyrészt lehetővé teheti, hogy a kutatóknak ne kelljen adót fizetni a keresetük után, másrészt biztosíthatja, hogy a kutatóintézeteknek juttatott adományok szintén adómentesek legyenek vagy hogy azokat működési költségként számolják el? Egy ehhez hasonló rendszer már működik az Egyesült Államokban. Nem lehetne összehasonlító vizsgálatot végezni, hogy mi is ösztönzőkkel szolgálhassunk ezen a területen?
Gay Mitchell
Azt szeretném kérdezni a biztos úrtól, hogy mikor ezekkel a kérdésekkel foglalkozik és meghallgatja a Parlament véleményét, megvizsgálja-e ismét az etikus kutatások és az etikus kutatók kérdését? Egyértelmű, hogy már nincsen szükség embriók elpusztítására, a kutatásnak sok egyéb módja van. Elkezdenek-e erőforrásokat átcsoportosítani ezekbe az egyéb módszerekbe, hogy az Európai Unióban újra teljes mértékben etikus legyen a kutatások alapja?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Azzal kezdeném, hogy természetesen figyelemmel kísérjük az összes adatot és mindent, ami a keretprogrammal kapcsolatos. Vannak adataink, és ezeket meg tudom osztani Önökkel.
A tervek szerint az év végéig rendszeres monitoring-jelentéseket is készítünk és emellett időközi jelentést is kidolgozunk - azt hiszem, az 2009 májusára lesz kész. De az időközi jelentés ennél sokkal több: ötleteket tartalmaz arra vonatkozóan, hogy milyen irányba haladjunk tovább a jövőben. A keretprogram logikus végrehajtásának része az is, hogy követjük, hogy mit csinálunk és mibe fektetünk bele vagy mire költjük a pénzt.
Ami az adómentes jövedelmet illeti: én mindig is azokat az eszközöket preferáltam, amelyek ösztönzőleg hatnak a tudományra és a kutatásra, mint például az adómentes jövedelmek. Ebben a válságban, ebben a nehéz helyzetben az egyik megoldandó probléma az, hogy miként ösztönözzük a kutatást és a fejlesztést úgy, hogy ne kerüljünk olyan helyzetbe, mint a vállalatok. A rájuk nehezedő nyomás miatt bizonyosan mérlegelni fogják a kutatás-fejlesztésbe irányuló beruházásaikat.
Ez az egyik lehetőség, de tudnunk kell, hogy van egy rugalmas növekedési és stabilitási paktumunk, amelyet követnünk kell, és azt is figyelembe kell vennünk, hogy a helyzet nem azonos a tagállamokban. A tagállamok más-más lépéseket tesznek, amelyeket még a jobb időkben dolgoztak ki, amikor a gazdaság jobban teljesített.
Végül, az etikus megközelítésről is kérdeztek. Azt hiszem, valóban nagyon sokat fektettünk be egy olyan megállapodás létrehozásába, amely etikai alapot szolgáltathat a tudományos és kutatási megközelítéseinkhez, valamint a keretprogramok alkalmazásához. Nehéz megállapodásra jutni. Az Európai Unió tagállamai különböző nézeteket vallanak, és büszkék lehetünk, hogy sikerült egyértelmű etikai eljárásokat létrehoznunk, amelyek a valóságban és a gyakorlatban is bizonyítják etikai megalapozottságukat.
Bernd Posselt
(DE) Tisztelt elnök úr! Elnézését kérem. Általában nagyon pontos vagyok, de ehhez is két fél kell. Most pedig a kérdések órájában csúszás történt. Eddig frakcióülésen voltam, és amit megláttam, hogy Potočnik biztos úr következik, átrohantam és pontosan abban a pillanatban érkeztem meg, amikor elkezdte mondanivalóját. Arra kérem, hogy legyen olyan szíves és jelentse be az én kérdésemet, a 42. kérdést, tekintettel arra, hogy pontosan abban a pillanatban érkeztem meg a plenáris ülésre, amikor Potočnik biztos urat szólították. Lehet, hogy nem látta, de futva érkeztem.
Elnök
Posselt úr, láttuk Önt, amint kicsit késve megérkezett. Természetesen Ön nem felelős ezért a késésért, késése teljesen indokolt, de az Elnökség időközben úgy határozott, hogy a következő kérdéssel folytatjuk. Mindent megteszünk azért, hogy még ezen az ülésen meg tudjuk tárgyalni az Ön kérdését is.

Tárgy: A környezetbarát technológiák finanszírozása
Ma, a gazdasági visszaesés idején, és amikor az energia terén nagyfokú bizonytalanság uralkodik, a polgárok az EU vezetésétől várják a választ. Itt az ideje, hogy az EU és tagállamai felgyorsítsák az eseményeket és fokozottan támogassák az innovációt és a technológiát. Azt az üzenetet kell közvetítenünk, hogy az EU képes vezető szerepet betölteni a világon a környezetbarát technológiák terén, ha most cselekszünk, és nem később. Az éghajlatváltozás által jelentett kihívás lehetőség a beruházók, a kutatás-fejlesztés, a vállalkozások és a munkahelyek szempontjából.
Az Európai Bizottság fel tudja-e vázolni, hogy mik a jelenlegi és a jövőbeni tervek a környezetbarát technológiákkal kapcsolatos beruházásoknak a 7. kutatási és technológiai keretprogramból történő finanszírozása tekintetében?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - A Bizottság teljes mértékben támogatja azokat a gondolatokat, amelyeket a tisztelt képviselő ebben a szóbeli kérdésben felvetett.
Vezetők vagyunk a környezetbarát technológiák terén, és ezt a pozíciót meg kell tartanunk és meg kell erősítenünk. Emellett támogatjuk az EU által az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel foglalkozó nemzetközi fórumokon betöltött vezető szerepet is. A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogrammal az Európai Uniónak nagyon jó eszköz van a kezében, mert ezzel - a Parlament komoly közreműködése segítségével - mobilizálni tudja az EU kutatás-fejlesztési alapjait, az új környezetbarát technológiák fejlesztésének támogatása érdekében.
A Bizottság komoly erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogramból a legtöbbet hozza ki. A kettő, eddig elfogadott közös technológiai kezdeményezés teljes mértékben a környezetbarát technológiákkal kapcsolatos: az egyik a "Tiszta égbolt” kezdeményezés, amely 800 millió euro európai hozzájárulásban részesül; a másik a "hidrogén- és üzemanyagcellák”, amelyhez a Közösség 450 millió euro összeggel járul hozzá.
Az európai stratégiai energiatechnológiai (SET) tervvel erős támogatást kapunk a Parlamenttől és a Tanácstól. A Bizottság kezdeményezett egy folyamatot, amely növeli az energetikai kutatásokra irányuló kutatás-fejlesztéssel kapcsolatos kiadások hatékonyságát. A SET-terv elkötelezett a környezetbarát technológiák mellett. Hat új kiemelt európai ipari kezdeményezés végrehajtására hív fel (iparközpontú programok: szél- és napenergia, szén-dioxid-leválasztás és tárolás, hálózatok, bioenergia és fenntartható atommag-hasadási technológia), valamint az Európai Energiakutatási Szövetség létrehozására (kutatás-központú programok).
A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram energiaközösség programja rövid távon a legfontosabb eszköz e cselekvések végrehajtásának támogatására. De az EU intézkedései önmagukban nem lesznek elegendőek. Ezért a közösségi programot a tagállamok - és természetesen a magánszféra - cselekvéseinek ösztönzésére kellene felhasználni. Ehhez váltásra van szükség a megközelítésben: a projektek puszta társfinanszírozása helyett közös programozás révén a közös erőfeszítések irányítására és lehetővé tételére is nagy szükség van.
A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram végrehajtásának első három évében készült összes munkaprogramot elemezve a Bizottság megállapította, hogy a kutatás-fejlesztési pénzekből támogatott témák 37%-a környezetbarát technológiával kapcsolatos. A 2007. évi felhívásokat követően megállapított költségvetés 40%-a - az "Együttműködés” egyedi program keretében - szintén a környezetbarát technológiákkal kapcsolatos kutatás-fejlesztést támogatja.
Annak nyomon követése érdekében, hogy a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram mennyiben járul hozzá a fenntartható fejlődéshez általában véve, és különösen a környezetbarát technológiák tekintetében, a Bizottság egy nyomon követési rendszert állít fel, amely előreláthatólag a következő év első félévében kezdi meg működését.
A Bizottság ez év október 29-én elfogadott, "A pénzügyi válságtól a fellendülésig: európai cselekvési keret” c. közleményében szintén hangsúlyozza a kutatás-fejlesztéssel kapcsolatos beruházások és oktatás szerepét, valamint Európa versenyképességének növelését gazdaságunk zöldebbé tételével.
Általánosabban meg kell jegyezni, hogy a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram pénzeszközei és tevékenységei mellett számos egyéb szakpolitikai kezdeményezés és támogató program létezik az EU környezetvédelmi technológiáihoz kapcsolódóan, mint például a környezettechnológiai cselekvési terv, a versenyképességgel és innovációval kapcsolatos terv, és legújabban a Vezető Piaci Kezdeményezés, illetve a fenntartható termelésre és fogyasztásra vonatkozó cselekvési terv.
A Bizottság reméli, hogy ezzel a válasszal meggyőzi a tisztelt képviselőt arról, hogy mindent megteszünk annak érdekében, hogy a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram pénzeszközeit valóban az európai kutatás és gazdaságaink zöldebbé tételére fordítsuk.
Seán Ó Neachtain
(GA) Tisztelt elnök úr! Köszönöm a biztos úrnak ezt a mindenre kiterjedő választ.
Ami a tengeri kutatásokat, illetve a tengertechnológiát és a tengerrel kapcsolatos tudományos tevékenységeket illeti, az EU hetedik keretprogramja tud-e segítséget nyújtani ahhoz, hogy e program keretében fokozzák a tengeri kutatásokat és a tengertechnológiai cselekvéseket?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - A válasz határozott "igen”. Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságban épp tegnap tárgyaltuk ezt a konkrét tevékenységet, amely a tengerekkel és a tengerészeti kérdésekkel kapcsolatos. Előrelépést szeretnénk elérni e téren, mert a helyzet rendkívül összetett. Az óceánok kérdése összességében nagyon összetett, de emellett az életünk, az életmódunk is befolyásolja a tengeri ökoszisztémákat. Ez különleges figyelmet kíván meg, ezt pedig úgy adhatjuk meg, hogy a kutatási rendszer szervezését e területen újfajta módon közelítjük meg: össze kell hozni a tengerkutatással és a tengerészeti kutatással foglalkozó szakembereket, és a tagállamok erőfeszítéseit a mostanitól eltérő módon kell egyesíteni. Ez egy újfajta gondolkodás, nevezhetjük "kísérleti gondolkodás”-nak is a közös programozás keretében, amit már korábban említettem. A jövőben is bizonyosan figyelmet fogunk erre fordítani.
Elnök
Hölgyeim és uraim! Meg kell próbálnunk áthidalni azokat a problémákat, amelyek most, a kérdések órájában kialakultak, és megadni a mindenkinek lehetőséget, hogy feltegyék kérdéseiket. Ezért most megpróbálunk minden fennmaradó kérdéssel foglalkozni, de miután a biztos úr már válaszolt, csak annak a képviselőnek tudok szót adni, aki a kérdést előterjesztette. Mások felszólalási kérelmét nem tudjuk elfogadni, mert az megnehezíteni a végső eredmény elérését.
Avril Doyle
Tisztelt elnök úr! Tudom, hogy csak most csatlakoztam Önökhöz, de egy nagyon fontos frakcióülésen voltam, amelynek ideje alatt követtem a monitoron az ülés eseményeit, és nem értem, miért nem sorban következünk. Egyszerűen nem tudok tovább maradni. Pontosan akkor jöttem át, amikorra a kérdésem időzítve volt, most pedig megváltoztatják a sorrendet. Nagyon kérem, elnök úr, tartsák az eredeti sorrendet.
Elnök
Doyle asszony, nem változtatom meg a sorrendet. Sajnos történt egy olyan esemény, amelyért Posselt úr nem felelős. Mivel az egyik kérdéskör tekintetében módosult a biztosok számára rendelkezésre álló idő, Posselt úr 30 másodpercet késett. Ezért most visszatérünk a Posselt úr által feltett kérdéshez, és rögtön azután az Ön kérdése következik, Doyle asszony.

Tárgy: Klónozás
A Bizottság jelenleg általános vitát folytat a klónozásról. Mi a célja ennek a vitának és az milyen alapelveken nyugszik?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Ez egy mindenképpen bonyolult, összetett terület. A Bizottságnál a klónozásról folytatott vita az ún. szöveti sejt sejtmagjának transzplantációja (SCNT) néven ismert technológia alkalmazásával foglalkozik, különös tekintettel az állattenyésztésre, és arra, hogy hogyan kezeljék az ilyen klónozott állatokból és az azok utódaiból előállított élelmiszereket.
Ennek a klónozási technikának az agár-élelmiszer ágazatban, az élőállat-előállításban és -tenyésztésben való felhasználása esetén a felmerülő kérdések elsősorban az állatok egészségével és jólétével kapcsolatosak. Ami a klónozott állatokból és azok utódaiból előállított élelmiszerek biztonságosságát illeti, a kérdések elsősorban a fogyasztók tájékoztatáshoz való jogához, illetve ahhoz kapcsolódnak, hogy fennáll-e valamiféle kockázat az emberi egészségre nézve.
A vita nem terjed ki az SCNT-eljárás kutatásokban történő alkalmazására. Az SCNT-eljárás alakulását a Bizottság 1996 óra nyomon követi, amikor is megszületett az első klónozott emlős: Dolly, a bárány. 1997-ben a Bizottság felkérte a biotechnológia etikai vonatkozásaival foglalkozó tanácsadói csoportot, hogy adjanak ki véleményt a klónozás kapcsán felmerülő etikai kérdésekről.
2004-ben a hatodik keretprogram keretében a Bizottság finanszírozta a "Nyilvános klónozás” (Cloning is public) projektet, ami lehetővé tette, hogy egy, az EU egészére kiterjedő vita induljon meg. Ez volt az első lehetőség arra, hogy előzetes megbeszéléseket folytassanak tudományos szakemberekkel és a civil társadalom képviselőivel a haszonállatok klónozásának etikai, jogi és egyéb, társadalmi szempontjairól. A vizsgálat megállapította, hogy az emberek nem kellőképpen tájékozottak a klónozás alkalmazásáról és következményeiről. A Közös Kutatóközpont 2007-ben tanulmányt tett közzé a Nature Biotechnology c. lapban a klónozási technológia jövőbeni, üzleti célú felhasználásának lehetőségeiről. A tanulmány ismertette az állatok klónozásának csúcstechnológiájú üzleti alkalmazásait az egész világra vonatkozóan, és több terméket mutatott be, továbbá közölte azok piaci megjelenésének várható idejét. A végkövetkeztetés azt volt, hogy 2010 előtt nem várható, hogy az uniós piacon megjelennek a klónozott állatok, és hogy a klónozott állatoktól származó reprodukciós anyagok (sperma) lesznek az első, kereskedelmi forgalomba kerülő termékek.
Az elmúlt évek során a Bizottság tudomására jutott információk szerint a haszonállatok előállításához a szöveti sejt sejtmagjának transzplantációs technológiája lassan eljut a gyártási szakaszba, különösen harmadik országokban, nevezetesen az USA-ban. A végső kockázatértékelés alapján az USA élelmiszer- és gyógyszerellenőrző hivatala (Food and Drug Administration) 2008. januárban jelentést adott ki, amelyben megállapították, hogy a klónozott állatokból és azok utódaiból előállított élelmiszer fogyasztása biztonságosnak minősül, amennyiben az élelmiszer egészséges egyedekből származik, ami az élelmiszerbiztonság egy alapvető elve. Csak egészséges állatok léphetnek be az élelmiszerláncba.
A Bizottság 2007-ben, egy megalapozott információkon alapuló szakpolitikai vita előkészítése érdekében felkérte az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságot (EFSA), hogy értékelje az ennek a technológiának az élelmiszergyártásban történő alkalmazásához kapcsolódó tényleges és potenciális kockázatokat. Emellett felkérte az Európai Etikai Csoportot (EGE) is, hogy adjon ki véleményt az állatok élelmiszer-ellátás céljából történő klónozásának etikai vonatkozásairól. Az Etikai Csoport 2008 januárjában, a Hatóság 2008 júliusában adta ki véleményét. Az EFSA szerint "jelenlegi ismereteink szerint ... semmi sem mutat arra, hogy az élelmiszerbiztonság tekintetében különbségek lennének az egészséges [állati] klónokból és azok utódaiból származó élelmiszer-ipari termékek, illetve azon termékek között, amelyek egészséges, hagyományosan tenyésztett állatokból származnak.” A klónok általános egészségi állapotával kapcsolatban az EFSA véleményében kifejti, hogy semmi sem mutat negatív hatásokra a szarvasmarha- vagy sertés-klónok szexuális úton reprodukált utódai tekintetében. A klónokat és utódaikat ugyanakkor még nem vizsgálták teljes természetes életükön keresztül.
Az Európai Etikai Csoportot szerint jelenleg nincs olyan meggyőző érv, amely indokolná élelmiszer előállítását klónozott állatokból vagy azok utódaiból.
A Bizottság emellett egy Eurobarometer felmérést is megrendelt azzal kapcsolatban, hogy az európaiak hogyan állnak hozzá a klónozás kérdéséhez. Az eredmények 2008 októberében váltak elérhetővé. A vizsgálat szerint a válaszadók 58%-a ellenezte az élelmiszer-előállítás céljából végzett klónozást.
A Bizottság jelenleg gondosan mérlegeli ezeket a különböző szempontokat, miközben informális politikai vitát készít elő az SCNT-eljárásnak haszonállatok előállítása és élelmiszergyártás céljából történő alkalmazásáról. Amennyiben szükségesnek tartják a szabályozási keret továbbfejlesztését, fontos emlékezni arra, hogy az új rendelkezéseknek természetesen meg kell felelniük az EK-Szerződésben foglaltaknak és a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak.
Bernd Posselt
(DE) Tisztelt elnök úr! Szeretném megköszönni az elnöknek a kedvességét, és a biztos úrnak ezt a pozitív választ. Csak egy kérdésem van: állíthatja-e bizonyossággal a Bizottság, hogy az emberek klónozása semmiféle formában nem része, és a jövőben sem lesz része ennek a stratégiának?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - A jelenleg hatályos szabályok értelmében ez teljességgel kizárt. Az általunk alkalmazott szabályok egyáltalán nem teszik lehetővé az olyan kutatásokat, amelyek célja emberek klónozása.
Tárgy: Európai Kutatási Tanács
2007. február 27-én és 28-án Berlinben, a német uniós elnökség által rendezett nyitókonferencia keretében hivatalosan is megkezdte működését az Európai Kutatási Tanács. Egyik célja az, hogy támogassa "a teljes mértékben a kutatók által kezdeményezett vagy alulról induló, úttörő jellegű kutatásokat”.
Meg tudná a Bizottság világosan fogalmazni, hogy pontosan mit értett a "kutatók által kezdeményezett” és "alulról induló, úttörő jellegű” kutatásokon? Milyen eredmények születtek eddig ezen a téren?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Rövid leszek. Az Európai Kutatási Tanács részéről alkalmazott, "kutatók által kezdeményezett” megközelítés azt jelenti, hogy támogatják az olyan projekteket, amelyek témájával kapcsolatban jelenleg nem sok ismeretünk van, és amelyeket a kutatók szabadon választanak ki, bármely tudományos területen. Tehát a kutatóknak lehetőségük van arra, hogy megválasszák a kutatási témát.
Az Európai Kutatási Tanács az "úttörő jellegű kutatások” támogatásával külön hangsúlyt helyez a több tudományágat felölelő projektekre, illetve az úttörő kutatásokra.
Eddig - most az elért haladásról fogok beszélni - az Európai Kutatási Tanács két pályázati felhívást tett közzé, amelyekre az európai kutatói közösség óriási lelkesedéssel reagált. A kiváló fiatal kutatók első önálló kutatói projektjének támogatására (Starting Independent Investigators Grants) irányuló felhívásra válaszul a múlt évben összesen 9167 pályázat érkezett, és több mint 2000 pályázatot nyújtottak be a tapasztalt kutatók kutatói projektjeinek támogatására (Advanced Investigator Grants) irányuló felhívásra ebben az évben. Ez a nagyarányú részvétel jelzi az Európai Kutatási Tanács vonzerejét, és megerősíti, hogy az úttörő jellegű kutatások alulról induló alapon történő finanszírozása nagy hiányt pótol Európában.
A Bizottságnak meggyőződése, hogy ezek az úttörő jellegű kutatásokba irányuló beruházások hosszú távon jelentős mértékben hozzájárulnak tudásalapú társadalmunk javításához és a kutatásban meglévő innovációs kapacitásunkhoz.
Avril Doyle
Figyelembe véve a francia elnökség azon célját, hogy 2009 végéig kormányzati folyamatot alakítson ki az Európai Kutatási Térség (ERA) tekintetében, a Bizottság meg tudná pontosan mondani, milyen intézkedéseket tervez - a tagállamokkal és a Parlamenttel együttműködésben - annak érdekében, hogy tudománypolitikai értékelési módszereket vezessen be azért, hogy bizonyíték-alapú szakpolitikai választási lehetőségeket biztosítson a tudomány, a kutatás és a fejlesztés számára az EU-ban?
Az Európai Kutatási Térség 2020-as jövőképének bejelentésével, amelyet a francia elnökség a Tanáccsal és a Bizottsággal együtt elfogadott, milyen előrelépés történt a kormányzás terén az Európai Kutatási Térség tekintetében?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Hogy őszinte legyek, ez a kérdés eléggé messzire visz. Fontosnak tartjuk, hogy egyetértsünk a tagállamokkal a "2020-as jövőképet” illetően, mert ez határozottan lerövidíti az arról folytatott további vitákat, hogy mit akarunk tenni Európában. Nem kellene újra és újra azt ismételgetnünk, hogy hová tartunk: ez az egésznek a lényege. A vita természetesen nem most kezdődik: az elképzelést egy 2000-ben kiadott zöld könyv vetette fel. Én ezt nagyszerűnek tartom, különösen annak az új, megváltozott realitásnak a fényében, amelyben élünk.
Az Európai Kutatási Térség felépítése és irányítása rendkívül fontos, ezért türelmesnek kell lennünk. Biztos, hogy nem leszünk sikeresek, ha a tagállamok nincsenek a vezetőülésben. Amikor az Európai Kutatási Térségről és annak ösztönzéséről beszélünk, nem elsősorban az európai szintű finanszírozás növeléséről van szó, hanem inkább arról, hogyan tudunk mindannyian jobban együttműködni - azaz olyan dologról, amely szervesen megtalálható néhány komoly versenytársunk intézményi keretének alapjaiban, mint például az USA esetében, amellyel össze akarjuk hasonlítani magunkat. Tehát a tagállamok részéről önkéntes elkötelezettséget várunk, amely alapul szolgálhat egy, a mostaninál fokozottabb és hatékonyabb együttműködéshez.
Ami a tudománypolitikai módszereket illeti, ez mind része annak a vitának, amellyel most elsősorban foglalkozunk. Véleményem szerint ezt a kérdést mindenképpen meg kell vizsgálni, de erről most nem tudok részletesen beszámolni. Tudom, hogy az Európai Kutatási Térség által alkalmazott megközelítés alapvetően az, amelyre Európának most a legnagyobb szüksége van.
Tárgy: A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram finanszírozásának etikai felülvizsgálata
A hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram (FP7-1982/2006/EK) keretében a pályázatok benyújtására, valamint a kapcsolódó értékelési, kiválasztási és odaítélési eljárásokra vonatkozó szabályokban egyértelműen megfogalmazták, hogy nem részesülhetnek támogatásban az olyan kutatási tevékenységek, amelyek embriók elpusztítását is magukban foglalják. A Bizottság elégedett-e azzal, hogy a javasolt projektek etikai felülvizsgálata sikeres volt e politika végrehajtása során?
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - A hetedik keretprogram keretében finanszírozott etikai felülvizsgálat olyan rendszer, amelynek célja, hogy biztosítsa az alapvető jogok védelmét és az etikai elvek tiszteletben tartását.
Az emberi embrionális őssejtek felhasználásával járó kutatások esetében az eljárás öt lépésből áll. Ide tartozik a tudományos értékelés, az etikai vizsgálat és felülvizsgálat, a javasolt kutatásnak a nemzeti/helyi etikai bizottságok általi jóváhagyása, valamint a pályázatok benyújtása a szabályozási bizottsághoz, ahol egyedi alapon eldöntik, hogy mely projektet választják ki finanszírozásra.
2007 júliusában az Európai Etikai Csoport véleményt adott ki a Bizottságnak a hetedik keretprogram emberi embrionális őssejtek felhasználásával folytatott kutatási projektjeinek etikai felülvizsgálatáról.
A fenti lépéseket követve a Bizottság úgy véli, hogy a létrehozott etikai felülvizsgálati mechanizmus sikeresen végrehajtotta a vonatkozó közösségi rendelkezéseket. Mivel az emberi embriók elpusztításával járó kutatási tevékenységeket kizárták a közösségi finanszírozás hatálya alól, a hetedik keretprogram nem nyújtott finanszírozást ez ilyen célú pályázatoknak.
Az etikai felülvizsgálat célja annak igazolása, hogy az emberi embriók elpusztításával járó kutatási tevékenységek nem részesülnek uniós finanszírozásban. Ebben az értelemben ez szerves részét képezi a keretprogram teljes végrehajtásának.
Gay Mitchell
A biztos úr elmondaná a Tisztelt Háznak, hogy a keret felhasználható-e olyan emberi embriókkal végzett kutatásokhoz, amelyeket már a kutatás kezdete előtt elpusztítottak, vagy ez szemantikai kérdés és csak játszunk a szavakkal?
Visszatérek ahhoz a kérdéshez, amit korábban már feltettem, és részletesebb választ szeretnék kapni. A Bizottság tesz-e majd lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy lépést tartsanak az olyan kutatási formákkal, amelyek kapcsán nem merülnek fel ezek az etikai kérdések és amelyek ugyanilyen, vagy akár jobb eredményt hozhatnak?
Marco Cappato
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Az én aggályaim pontosan ellentétesek Mitchell úr aggályaival. A kutatás engedélyezett olyan sejtekkel, amelyek már kivonásra kerültek. Nézetem szerint a probléma az, hogy az ilyen típusú kutatások az óriási akadályok miatt hátrányos helyzetbe kerülnek olyan indokok alapján, amelyek bár etikusnak tűnnek, de tulajdonképpen nem azok.
Gay Mitchell
Tisztelt elnök úr! Ön korábban azt mondta, hogy nem a kérdés előterjesztőjén kívül más nem tehet fel kérdést a biztosnak. Hogy történhet az, hogy egyszerűen csak bejönnek emberek és bekerülnek a napirendbe? Miért nem teszik fel a saját kérdéseiket ezekről a témákról? Elnök úr, következetesen kell eljárnia!
Azt mondta, hogy a kérdés előterjesztőjén kívül nem enged mást kérdéseket feltenni, aztán megengedi ennek az úrnak, hogy rákontrázzon a kérdésemre. Ha tudtam volna, hogy ilyen kérdést fognak feltenni, sokkal részletesebben kifejtettem volna az érveimet.
Az etikátlan kutatások teljességgel szükségtelenek...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök -
Mitchell úr, amikor 30 másodpercre megadtam a szót egy képviselőnek, nem tudom, hogy kérdést fog-e feltenni vagy megjegyzést fog-e tenni a már elhangzott kérdésekkel kapcsolatban. Mindenesetre, Cappato úr felszólalása nyomán Önnek lehetősége volt, hogy ismét felszólalhasson. Azt hiszem, mindannyian elégedettek lehetünk, és köszönöm Potočnik úrnak a türelmét, most pedig adjuk meg neki szólt, hogy elmondhassa végső válaszát.
Janez Potočnik
a Bizottság tagja. - Láthatjuk, milyen nehéz is ez a vita, ha etikai kérdésekről van szó. Ez pontosan tükrözi az európai helyzetet.
A pontosság kedvéért: az emberi embrionális őssejtekkel végzett kutatások engedélyezettek, azon feltételek mellett, amelyekről mi, itt az Európai Parlamentben a megegyeztük és szavaztunk is, és amelyekről a Tanácsban is megállapodás született. Nagyon alapos és mélyreható vitát folytattunk, az alkalmazott eljárás is egy valóban etikus megközelítésen alapul.
A bevezetőmben ismertettem, hogy mely lépéseket kell követni és hogyan történik a döntések meghozatala. Először szükség van egy tudományos értékelésre. Ezt követi az uniós szintű etikai értékelés, majd egy újabb etikai értékelés az egyes tagállamok szintjén. Ha bármely tagállam azt szeretné, hogy valamint ne finanszírozzanak az országukban, akkor azt nem finanszírozzuk. Ezután a projekt a bizottság elé kerül, ahol a tagállamok meghozzák döntésüket az egyes projektekről.
A tudományos értékelés során az első kérdés az, hogy lehetséges-e ugyanazt az eredményt elérni más megközelítés alkalmazásával? És csak akkor megyünk tovább a másik irányba, ha erre a kérdésre "nem” a válasz.
A tudósok döntő többsége általában úgy véli, hogy a kettő kombinációját kell alkalmazni. De ha megnézik a programjaink felépítését, akkor látni fogják, hogy az általunk finanszírozott programok nagy többsége felnőtt őssejtekkel folytatott kutatásokhoz kapcsolódnak. Ez teljesen egyértelmű. Mi tehát megpróbáljuk betartani azokat a szabályokat, amelyeket itt megállapítottak és megszavaztak, és amelyekről hisszük, hogy működnek a gyakorlatban.
Colm Burke
Tisztelt elnök úr! Itt voltam 18:15-kor e kérdések miatt. Az én kérdésem a 3. volt ebben a blokkban, és tizenöt percet kapott. Az egész blokk harmincöt percet kapott. Ez a rendszer szerintem igazságtalan, ha valaki, aki itt van időben, nem kerül sorra a kérdésével. Rendkívül csalódott vagyok. Azt szeretném, hogy ezt vegyék jegyzőkönyvbe.
Rettenetesen frusztráló, hogy itt van az ember, pontosan, majd egyszer csak azt látja, hogy átugranak a kérdésén, hogy másokkal foglalkozzanak. Nagyon bosszantónak találom.
Elnök
Burke úr, megértem a csalódottságát, de az egyes kérdésblokkok tekintetében meghatározott időtartamokat betartottuk ma este. Az ehhez hasonló helyzetek, amikor nem tudunk foglalkozni olyan kérdésekkel, amelyek a kérdések órájának részét képezik, sajnos nem az elnöktől függenek, hanem rajta kívül álló okoktól, és sajnos semmit sem tudok tenni azért, hogy ezt helyrehozzam. Az egyetlen lehetőségem az volt, amit Ön is látott, hogy néhány perccel meghosszabbítottam az utolsó kérdésblokkra adott időt. Ezért köszönöm a biztos úr türelmét és jóindulatát. Ugyanakkor a többi kérdésblokktól nem vontunk el időt.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
(Az ülést 19.50-kor felfüggesztik, és 21.00-kor újra megnyitják.)
