Begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Jill Evans for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (omarbejdning) - C6-0471/2008 -.
Jill Evans
Fru formand! Jeg vil først gerne takke alle mine kolleger, som har gjort det muligt at opnå enighed i førstebehandlingen - og naturligvis især alle skyggeordførerne, Kommissionen og både det spanske og det belgiske formandskab samt Miljøudvalget og gruppens personale og assistenterne. Det lykkedes os at nå til enighed efter et hårdt, men konstruktivt arbejde, som også omfattede nogle meget vanskelige kompromiser.
For at placere forhandlingen i den rigtige sammenhæng skal det fremhæves, at der hvert år sælges mere end 9 mio. t elektrisk og elektronisk udstyr i EU. Størstedelen er store husholdningsapparater og it- og telekommunikationsudstyr. Efterhånden som dette marked vokser, er det også blevet den hurtigst voksende affaldsstrøm i EU, og den forventes at ville stige enormt til 12,3 mio. t i 2020. Det er en meget kompleks affaldsstrøm, der indeholder adskillige farlige stoffer.
Affaldshierarkiet prioriterer forebyggelse højest, og det betyder, at der skal ske en udskiftning af farlige stoffer i produkter, som forhindrer genanvendelse, eller som udgør en risiko for sundheden og miljøet under affaldsbehandlingen. Kommissionen skønner, at det nugældende RoHS-direktiv har ført til en reduktion på 100 000 t af visse tungmetaller og to grupper af bromerede flammehæmmere, der udledes i affaldsstrømmen og eventuelt trænger ind i miljøet. RoHS har fastlagt globale standarder, men der var behov for større klarhed, så vi havde i forbindelse med denne omarbejdning et stort ansvar for at sikre, at man fik vedtaget en klarere og mere ambitiøs lovgivning.
Jeg mener, at vi har forbedret det nugældende direktiv på en række vigtige punkter. Det indeholder nu en klar metodologi, der omfatter kriterier for beslutninger vedrørende nye restriktioner, som supplerer og er uafhængige af REACH. Anvendelsesområdet er blevet udvidet til at omfatte alt elektrisk og elektronisk udstyr inden for en periode på otte år, medmindre det udtrykkeligt er undtaget. I løbet af tre år vil der blive foretaget en revision, hvad angår yderligere undtagelser, samt en undersøgelse af tre phtalater og en bromid flammehæmmer, som er betegnet som en prioritet. Der kan gives tidsbestemte undtagelser på grundlag af klare kriterier og tidsfrister for gennemførelse. Nanomaterialer vil blive behandlet særskilt i fremtidige revisioner af restriktionerne.
I lyset af de ambitioner, jeg havde for denne betænkning, vil det ikke overraske medlemmerne, at jeg ikke er helt tilfreds med slutresultatet. RoHS-direktivet blev udarbejdet til at håndtere bestemte problemer i en bestemt affaldsstrøm, og jeg mener, at vi har forspildt en lejlighed til at komme meget længere med det ved at tilføje yderligere restriktioner. Men vi har ikke desto mindre holdt fast ved direktivets identitet og styrket Kommissionens forslag på mange måder.
Hvad angår korrelationstabeller går min gruppe ind for, at dette skal være obligatorisk for medlemsstaterne, men det er et horisontalt spørgsmål, som vedrører hele den europæiske lovgivning, og spørgsmålet kan ikke løses i forbindelse med denne sag. I et forsøg på at finde en løsning foreslog jeg i ændringsforslag 105, at vi vedtager en erklæring, hvor vi opfordrer Kommissionen til at aflægge beretning om den nugældende praksis i medlemsstaterne vedrørende tilsendelse af korrelationstabeller, og om hvorledes det berører Kommissionens arbejde, i stedet for at insistere på, at korrelationstabeller skal være obligatoriske. Det vil give os et langt klarere billede i de fremtidige drøftelser.
Sammenfattende kan jeg sige, at det lykkedes os at styrke et ret så vagt og uambitiøst forslag, og vi har nu et nyt RoHS, som vil føre til et højere beskyttelsesniveau for folkesundheden og miljøet i den nærmeste fremtid.
Maria Damanaki
Fru formand! Hr. Potočnik, som er den ansvarlige kommissær for dette spørgsmål, er her sammen med mig, men desværre kan han ikke tage ordet på grund af problemer med sin hals. Jeg ved, at han har arbejdet med dette spørgsmål i meget lang tid, så jeg skal gøre mit bedste for at være hans talerør.
Vi står ved tærsklen til en aftale i førstebehandling om omarbejdning af direktivet om begrænsning af farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr - RoHS-aftalen. Vi ville ikke være nået så langt, hvis det ikke havde været for Parlamentets store arbejde med dette vigtige spørgsmål. Jeg vil gerne takke og gratulere ordføreren, Jill Evans, og ligeledes Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed for det fremragende arbejde, der gjort i forbindelse med dette forslag.
RoHS har været en vellykket lovgivning lige siden vedtagelsen i 2003. Den har forhindret, at mange tusinde tons forbudte stoffer er blevet smidt ud og eventuelt udledt i miljøet. Den har medført vigtige ændringer i elektroniske produkters design i EU og på verdensplan. Andre lande, herunder EU's største handelspartnere, har fulgt EU's eksempel og indført lignende lovgivning.
Vi bruger i stadig stigende grad store mængder af elektronisk udstyr, som indeholder mange forskellige metaller. En computer indeholder f.eks. mere end 60 forskellige materialer. Hver EU-borger er i gennemsnit ansvarlig for 25 kg elektronisk affald hvert år. Denne lovgivning vil sikre, at elektroniske produkter ikke længere indeholder mange skadelige stoffer, og den vil gøre det lettere at genanvende denne store affaldsstrøm. Lovgivningen er derfor også med til at gøre EU mere ressourceeffektiv i overensstemmelse med Europa 2020-strategien.
Men både industrien og medlemsstaterne har fremhævet risikoen for en ineffektiv gennemførelse og håndhævelse af direktivet. Status quo er ikke tilstrækkelig, ikke blot når det gælder beskyttelse af miljøet, men også når det gælder om at skabe lige vilkår i EU. Det er derfor vigtigt, at denne lovgivning gøres klarere, og at den strømlines. Nøgleelementet for Kommissionen er at sikre overensstemmelse med REACH, men de virkelig miljømæssige fordele vil kun forekomme, hvis lovgivningen gennemføres og håndhæves korrekt på nationalt plan. Jeg håber, at indførelsen af fælles definitioner og evalueringsredskaber i den nye lovgivningsramme for markedsføring af produkter omfattet af denne lov vil føre til en betydelig forbedring af situationen.
Derudover er direktivets miljøambitioner blevet forbedret ved, at der er sket en udvidelse af de produkter, der er dækket, i første omgang ved at der er tilføjet to nye kategorier - medicinske anordninger og overvågnings- og reguleringsinstrumenter - og ved at alle elektroniske produkter skal være dækket inden for en periode på otte år. Yderligere udvidelser af denne lovgivnings anvendelsesområde vil medføre flere fordele for miljøet, men erhvervslivet skal naturligvis have tilstrækkelig tid til at tilpasse sig, og alle ændringer af anvendelsesområdet skal være baseret på solid information. Kommissionen vil derfor se på ændringer af anvendelsesområdet, hvad angår den nuværende lovgivning, hvor der endnu ikke er blevet gennemført konsekvensanalyser. Kommissionen vil derfor gerne klargøre dette spørgsmål og fremsætte to erklæringer.
For det første hvad angår anvendelsesområdet, fortolker Kommissionen artikel 2, stk. 1, således, at medlemsstaterne i overgangsperioden på otte år skal tillade, at elektrisk og elektronisk udstyr, som lå uden for anvendelsesområdet for direktiv 2002/95/EF, men som ville være dækket af det nye direktiv, fortsat er tilgængeligt på deres marked.
For det andet hvad angår revisionen i henhold til artikel 19, er det Kommissionens hensigt senest tre år efter direktivets ikrafttræden at gennemføre en konsekvensanalyse, hvor man koncentrerer sig om ændringer i anvendelsesområdet. Denne revision kan føre til, at Kommissionen fremlægger et lovgivningsforslag i henhold til den lovgivningsinitiativret, der er hjemlet i traktaterne.
Vi vil ligeledes fremsætte følgende udtalelser om nanomaterialer. Vi bemærker, at der stadig arbejdes på en fælles definition af nanomaterialer i Kommissionen. Vi agter at vedtage en henstilling om en sådan fælles definition for alle lovgivningssektorer i den nærmeste fremtid. Kommissionen er af den opfattelse, at RoHS-bestemmelsen dækker forskellige former for stoffer, herunder også nanoformer, som for øjeblikket er forbudt, og stoffer, som i fremtiden vil blive underkastet en prioritetsrevision under RoHS.
Og endelig vil Kommissionen udtrykke beklagelse over den manglende støtte til bestemmelsen, herunder også i Kommissionens forslag, om at gøre korrelationstabeller obligatoriske. Kommissionen accepterede, at man erstattede bestemmelsen om obligatoriske tabeller med en betragtning, hvori medlemsstaterne opfordres til at følge denne praksis. Det gjorde vi, for at der kunne opnås enighed i førstebehandlingen, men vi fremfører, at det ikke skal betragtes som en præcedens. Vi vil fortsætte med at arbejde sammen med medlovgiverne og forsøge at finde en horisontal løsning på dette horisontale institutionelle spørgsmål.
Kommissionen kan acceptere kompromispakken, for at der kan opnås enighed om dette direktiv i førstebehandlingen. Jeg vil opfordre Parlamentet til at indtage samme holdning.
Bogusław Sonik
for PPE-Gruppen. - (PL) Fru formand! Jeg vil først gerne hjerteligt takke ordføreren, fru Evans, for hendes fremragende arbejde med udarbejdelsen af denne betænkning. Uden hendes engagement og beslutsomhed ville det have været umuligt at opnå enighed mellem de politiske grupper og institutionerne i førstebehandlingen. RoHS-direktivet hører til de retsakter, som sætter miljø og bæredygtig udvikling på lige fod med den uafbrudte varestrøm. Ordførerens indsats på miljøbeskyttelsesområdet har indtil videre ført til en fantastisk begrænsning af tungmetaller i det elektriske og elektroniske udstyrs affaldsstrøm samt til teknologiske innovationer.
Under arbejdet med ændringen af RoHS-direktivet var det vores hovedprioritet at højne sikkerhedsstandarderne for de elektriske apparater og elektroniske anordninger, der sælges i EU. Med de nye regler kræves det, at alle fabrikanter af elektrisk og elektronisk udstyr bruger stoffer, som er blevet testet, og som er sikre for sundheden og miljøet. Direktivets åbne anvendelsesområde vil have en positiv indvirkning på harmoniseringen af det indre marked og varernes bevægelighed, og det vil give det europæiske erhvervsliv retlig sikkerhed.
Jeg mener, at det er et godt direktiv, man har forhandlet sig frem til, og at det er positivt, når det gælder beskyttelse af miljøet og fjernelse af giftige stoffer fra udstyr og affaldsprodukter. På den anden side giver RoHS-direktivet industrien og erhvervslivet den nødvendige tid til at foretage ændringer og gennemføre de nødvendige tilpasninger. Den metode, der er foreslået til at fastlægge, hvilke stoffer der skal med i prioritetsrevisionen, er baseret på REACH, og den tilfører også EU's lovgivning retlig sammenhæng og konsekvens.
Jo Leinen
Fru formand! Jeg håber, at kommissæren får sin stemme igen, for vi har brug for en stemme på klimakonferencen i Cancún. Det overraskede mig en smule, at fru Damanaki talte her om ændringen af direktivet om farlige stoffer efter også at have talt om revisionen af fiskeriet. Tak fordi De sprang til.
Parlamentet fik ikke alt, hvad det ønskede. Bilag III er faldet bort, og det beklager vi. Men vi vil fortsat holde øje med disse stoffer, og når revisionen finder sted om tre år, skal De komme tilbage til Parlamentet med Deres konsekvensanalyser og stof for stof påvise, hvilke problemer der er. Vi har også en række undtagelser, så det ligner lidt en schweizerost. Vi skal desuden se på, hvilke mangler og huller der er med hensyn til folkesundheden og miljøet. Jeg skal blot nævne, at solpanelerne var meget kontroversielle. Vi ønsker at holde cadmium ude af miljøet, men disse paneler udleder 100 000 t cadmium i miljøet. Det er noget, som vi skal holde et vågent øje med.
Det glæder mig, at Kommissionen har gjort visse indrømmelser med sine fire erklæringer, så for indeværende tager vi det fremskridt, der er blevet gjort i 2010, og vi mødes igen om tre år vedrørende revisionen. Jeg vil naturligvis også gerne takke ordførerne og skyggeordførerne.
Holger Krahmer
Fru formand, fru kommissær! Med dette direktiv står vi her med en lovgivning, som man forbavsende hurtigt er blevet færdig med. Jeg er meget overrasket over, at vi allerede har opnået et kompromis, som jeg og min gruppe - og det vil jeg udtrykkeligt understrege - betragter som acceptabelt.
Når dette så er sagt, skal det understreges, at denne lovgivning har haft en ret vanskelig gang gennem Parlamentet. Vi udvidede anvendelsesområdet for så blot at begrænse det igen med det samme. Vi har i forbifarten forsøgt at erklære visse stoffer meget farlige, og vi skulle måske spørge os selv, om det virkelig skal diskuteres i forbindelse med denne lovgivning. Personligt mente jeg ikke, at det var en god idé at medtage PVC og nanomaterialer i et direktiv om farlige stoffer. Det er derfor efter min mening fornuftigt, at det ikke længere er tilfældet i kompromiset.
Den foregående taler har allerede sagt det, men det er virkelig mærkværdigt, at vi så omhyggeligt diskuterer hvert eneste gram forurenende stof og så sommetider er så irrationelle i vores forhandlinger. Der er tilsyneladende industrier i Europa, som vi giver særlig beskyttelse af politiske grunde. Det ser ud til at være tilfældet med virksomheder i sektoren for vedvarende energikilder. Det er helt uforståeligt, at vi med et snuptag udelukker dem fuldstændigt fra denne lovgivnings anvendelsesområde med den begrundelse, at vi er nødt til at acceptere miljøforurening for klimabeskyttelsens skyld og af hensyn til vores målsætninger for vedvarende energikilder. Det hænger ikke sammen.
Jeg håber blot, at vi ikke gør det samme i forbindelse med elektronisk affald - også her er en afgørelse forestående - for det ville være endnu mere forbavsende.
Julie Girling
Fru formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren og hendes medarbejdere. Efter langvarige forhandlinger har vi nu en aftale, som min gruppe kan acceptere.
Men jeg vil gerne benytte mig af denne lejlighed til at komme ind på et par områder. Hensigten med denne omarbejdning var at forbedre tingene. Det er pr. definition det, en omarbejdning skal gøre. Det var hensigten at forenkle betingelserne og kravene til fabrikanterne. Når jeg ser på resultatet, forekommer det mig, at det på mange måder er et skridt frem og to tilbage. Det glæder mig, at bilag III er fjernet, da det reelt etablerede en sortliste for mange stoffer, men jeg beklager, at der ikke kunne opnås enighed om at gøre tilgængelighed til et kriterium. Det gik der lang tid med at drøfte.
For det andet var det hensigten at skabe retlig sikkerhed. Her skal jeg nævne det åbne anvendelsesområde. Jeg har lige fra begyndelsen hævdet, at det ville skabe usikkerhed og simpelt hen give anledning til nye anmodninger om undtagelser og fravigelser. Det forekom mig, at det i det mindste var nødvendigt med en fuldstændig konsekvensanalyse fra Kommissionen, før vi kunne gå med til dette. Jeg har ikke ændret mening, men jeg accepterer, at jeg har tabt slaget. De kontrolforanstaltninger, der nu indføres i bestemmelserne, vil efter min mening medføre en række udfordringer, og jeg er glad for Kommissionens tilsagn om at se på det, efter at det er medtaget. Men efter min opfattelse ville det have været bedre at gøre det først. Jeg er ikke sikker på, at denne åbning af anvendelsesområdet rent faktisk har ført til større retlig sikkerhed og klarhed.
Og endelig vil jeg også gerne nævne den helt reelle fare for overregulering. Når vi stemmer for omarbejdningen af RoHS, fortsætter vi faktisk med en tostrenget regulering og EU-godkendelse af kemiske - farlige - stoffer. Vi har REACH-bestemmelserne på plads, og som vi har hørt i udvalget for nylig, forløber gennemførelsen tilfredsstillende. Vi er snart på et eller andet tidspunkt nødt til at tage fat om nældens rod og lade REACH-ordningen føre an, som det var hensigten. Jeg ser frem til, at Kommissionen tager dette spørgsmål op.
Sabine Wils
Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at takke ordføreren, som har gjort et godt stykke arbejde og reddet det, der reddes kunne, i lyset af den store modstand fra Rådet og flertallet her i Parlamentet. En vigtig succes i forbindelse med den nye udgave er det åbne anvendelsesområde. Det er en forbilledlig tilgang, og jeg er glad for, at vi kunne blive enige om det. På negativsiden kan det anføres, at listen over de seks stoffer, der allerede var forbudt, ikke er blevet udvidet til at omfatte stoffer som f.eks. klorerede og brominerede flammehæmmere, phtalater og PCV. Selv om der er tilstrækkelige beviser for, at disse stoffer udgør en risiko for sundheden, vil de ikke være forbudt i 2011, når den nye udgave træder i kraft.
En række ledende fabrikanter af elektronisk udstyr har allerede i en årrække frivilligt solgt produkter som mobiltelefoner, fjernsyn og bærbare computere, som ikke indeholder disse forurenende stoffer, og uden at det har medført større prisstigninger. Vi har her forspildt en god lejlighed til at gøre den voksende elektriske og elektroniske industri lidt mere miljøvenlig.
Ledende fabrikanter viser vejen. Men i stedet for at støtte disse fabrikanter med gode initiativer halter EU bagud for udviklingen. Det er de fattige i denne verden, der kommer til at lide under dette. For vi losser jo hvert år millioner af tons giftigt elektrisk og elektronisk affald af på dem. De fattige har ikke råd til at betale for lobbyister i EU.
Oreste Rossi
Fru formand, mine damer og herrer! Vi var imod direktivforslaget i udvalget, fordi ordføreren radikalt og restriktivt havde ændret Kommissionens forslag ved at udvide anvendelsesområdet og ved at foreslå en gradvis udfasning af yderligere 33 stoffer i bilag III, herunder brominerede og klorerede flammehæmmere samt PCV og dets tilsætningsstoffer, ved at begrænse muligheden for undtagelser og den tid, der skal til for at tilpasse sig, og ved at indføre restriktive bestemmelser for nanomaterialer.
Hvis Parlamentet havde stemt for denne beslutning, som ikke er tilstrækkeligt videnskabeligt underbygget, ville det have været til alvorlig skade for økonomien og følgelig have haft store konsekvenser for arbejdsløsheden.
Man er heldigvis takket være en række trilogmøder, som jeg deltog i som skyggeordfører, blevet enige om et mere tilfredsstillende kompromis med tilsagn om at gennemføre en revision og eventuelt tage spørgsmålet op igen om tre år.
Et andet kompliceret spørgsmål var den detaljerede definition af nanomaterialer, hvilket er blevet opgivet for øjeblikket, mens man venter på et forslag fra Kommissionen. Den tekst, der er et resultat af trilogforhandlingerne, kan støttes og vedtages.
Anja Weisgerber
(DE) Fru formand! Hjertelig tak til ordføreren. Direktivet om elektrisk og elektronisk udstyr er meget kontroversielt. Der var store meningsforskelle vedrørende en række aspekter. Jeg glæder mig derfor over den enighed, der er opnået, og over det efter min opfattelse gode resultat af trilogforhandlingerne.
Der er to specifikke punkter, jeg gerne vil komme ind på. Det ene vedrører anvendelsesområdet. Hvilket udstyr skal direktivet rent faktisk dække? Der er én ting, vi ikke må glemme, nemlig at forslaget oprindeligt skulle dække husholdningsapparater, dvs. hvidevarer. Det åbne anvendelsesområde omfatter nu mange nye produktgrupper, som også ville have omfattet teknologier til vedvarende energikilder. Jeg skal understrege, at direktivets målsætning oprindelig var helt anderledes. Det er klart, at der skal gælde meget strengere og højere beskyttelsesstandarder for husholdningsapparater end for f.eks. teknologier, der bliver afmonteret, genanvendt osv. af specialister.
Derfor gik jeg for mit vedkommende ind for en undtagelse for vedvarende energikilder. Jeg gik ikke ind for at udvide anvendelsesområdet, men jeg så, at flertallet gik i den retning. Jeg mener, at det ville have været negativt at medtage vedvarende energikilder i dette direktiv. Det ville have ført til en konkurrencemæssig set ufordelagtig situation, og jeg mener derfor, at vi har truffet den rigtige beslutning.
Jeg vil også gerne sige et par ord om bilag III. Jeg ville have fundet det betænkeligt at tilføje yderligere 37 stoffer som prioritetsstoffer, når der ikke eksisterer en virkelig sundhedsmæssig begrundelse for at forbyde dem i fremtiden. Det ville have været en panikforanstaltning, og derfor mener jeg, at beslutningen var rigtig, og jeg er også glad for det resultat.
Kathleen Van Brempt
(NL) Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at gratulere ordføreren. Fru Evans har udvist en bemærkelsesværdig beslutsomhed, og det er takket være denne beslutsomhed, at vi i dag kan indgå et kompromis, som Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet (S&D-Gruppen) kan støtte. Jeg siger "kan støtte", for der er blevet indført en række store forbedringer i denne meget vigtige lovgivning. Disse forbedringer vedrører udvidelsen af de åbne anvendelsesområder, selv om vi ville have foretrukket, at de blev indført hurtigere. Endnu et resultat af forbedringerne er, at vi stadig har et særskilt, uafhængigt direktiv - uafhængigt af REACH - naturligvis med den nødvendige koordinering mellem disse to direktiver. For det tredje har vi, og det finder jeg personligt meget vigtigt, takket være disse forbedringer en god metode, som det har været vanskeligt for Parlamentet at forhandle sig frem til, og som skal sikre, at stoffer bliver taget op til behandling igen, således at vi kan se, hvilke indvirkninger de eventuelt har. Derudover er der en række stoffer (HBCDD) - her er jeg nødt til at kaste et blik på mit papir - en af de mest anvendte og mest kontroversielle brominerede flammehæmmere og tre af de mest almindelige phtalater, der skal behandles med prioritet. Naturligvis gøres der også noget vedrørende nanomaterialer. Vi ville have ønsket at gå langt videre, men det glæder os ikke desto mindre, at Kommissionen vil fremsætte en erklæring. Det er meget vigtigt. Ønskede vi at gå længere? Ja, vi er naturligvis utilfredse med visse aspekter. Det er klart, at vores gruppe ville have ønsket, at flere stoffer blev forbudt, at revisionen skulle ske hurtigere, og at der var færre undtagelser. Hvad sidstnævnte spørgsmål angår, kan jeg ikke undlade at vende tilbage til solpanelerne et øjeblik. S&D-Gruppen var den eneste gruppe, der til det sidste modsatte sig den helt forkerte idé, at solpaneler skulle fritages fra anvendelsesområdet. Der er opstået en særlig lobby omkring dette spørgsmål, og hvis De spørger mig, er det helt uberettiget, fordi det betyder, at cadmium, som har været forbudt siden 2003, fortsat vil være i omløb i de næste 10 år mindst. Det finder jeg særdeles uheldigt, især da det drejer sig om en sektor, som helt klart burde gå i spidsen i denne henseende. S&D-Gruppen vil ikke desto mindre med glæde støtte dette kompromis. Jeg håber blot, at Gruppen for Europæisk Frihed og Demokrati ikke har fået forelagt en forkert sag, for jeg har ikke set ret meget til dem i trilogforhandlingerne.
Horst Schnellhardt
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Den omarbejdede udgave af direktivet skulle være med til at forbedre beskyttelsen af både forbrugeren og miljøet. Det mener jeg, at vi har opnået, for vi har fastlagt en realistisk ramme, der bygger på konkrete risici for forbrugere og miljø, og som giver erhvervslivet retlig sikkerhed for investeringer og innovation. Det er meget vigtigt for små og mellemstore virksomheder, der gennemfører forskning på bestemte områder. Det er beroligende at vide, at vi har kunnet blive enige om risikohensigtsmæssige retningslinjer for dette vigtige område, og jeg vil i den forbindelse også gerne takke ordføreren og skyggeordførerne.
Vi har hørt flere talere udtrykke beklagelse over, at man har fritaget solpaneler. Det drejer sig ikke her om cadmium, men om cadmiumtellurid. Det drejer sig her om innovation og investeringer. Disse spørgsmål skal behandles hver for sig. De anordninger, der er på tale, er ikke elektriske apparater, men udstyr, der genererer strøm. Det er en meget vigtig forskel. Vi kan ikke blande alt sammen og sige, at det alt sammen er farlige stoffer. For min egen krop indeholder f.eks. en vis mængde svovl. Nu er svovl jo ikke et stof, som jeg har lyst til at indtage. Men situationen er en helt anden, når det drejer sig om kemiske forbindelser. Derfor glæder det mig, at det endelig er lykkedes os at blive færdige med spørgsmålet om PVC. De virksomheder, der fremstiller PVC, har forsket meget i de seneste år. Man kan blot se på den seneste udvikling for at forstå, hvad der er sket i verden. Det er ikke nødvendigt at genoptage en diskussion, der allerede er 10 år gammel.
Jeg er tilfreds med den nu foreliggende udgave. Jeg er sikker på, at vi med dette forslag vil kunne opnå store fordele for miljø og forbrugere, samtidig med at innovation fremmes.
Salvatore Tatarella
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Vi har i de senere år været vidne til mange forsøg fra Fællesskabets institutioner på at sikre, at fremstillingen, anvendelsen og bortskaffelsen af elektroniske produkter bliver bedre for miljøbeskyttelsen og folkesundheden.
RoHS-dirketivet er et nøgleelement i denne politik. Det er uden tvivl en udfordring og en byrde for virksomhederne at skulle overholde disse direktiver, men også en lejlighed. For evnen til at levere mindre forurenende produkter er en meget vigtig faktor, der differentierer virksomhederne fra hinanden, og det i en sådan grad at det kan være en reel konkurrencemæssig fordel. Virksomhederne må ikke opfatte direktivets regler og bestemmelser som værende forpligtelser, der har til formål at straffe dem, men som en lejlighed til at forbedre deres forretningsprocedurer og produktkvalitet.
Man mente ikke desto mindre, at visse undtagelser var nødvendige - nogle på grund af den aktuelle alvorlige økonomiske krise, andre fordi de er omhandlet i et efterfølgende og særskilt direktiv. Det gælder nanomaterialer, rum- og sikkerhedssektoren, faste installationer, transportmidler og selvdrevet maskineri, medicinske anordninger til implantation i mennesker, fotovoltaiske paneler og udstyr, der bruges til forsknings- og udviklingsapplikationer.
Til slut vil jeg gerne benytte mig af lejligheden til at udtrykke ønske om større sammenhæng mellem RoHS-direktivet og REACH-forordningen, således at man undgår risikoen for overlapning, da virksomheder og erhvervsdrivende har brug for klare og definitive regler.
Peter Jahr
(DE) Fru formand! Jeg mener, at den grundlæggende hensigt med dette direktiv skal støttes. Udvalget har endelig set sit ansvar i øjnene og har i betydeligt omfang forbedret Kommissionens forslag. Men der er ikke desto mindre stadig et par spørgsmål, der skal drøftes.
For det første må vi ikke glemme de internationale aspekter af det, vi gør. For hvad nytter det, at EU er uplettet, hvis det stadig er tilladt at importere farlige stoffer?
For det andet er det nødvendigt, at de små og mellemstore virksomheder kan håndtere vores bestemmelser og først og fremmest det dermed forbundne bureaukrati.
For det tredje går jeg ud fra, at den proces, der er sat i gang, vil være dynamisk og ikke statisk, og derfor skal dette problem forelægges for Parlamentet med regelmæssige mellemrum.
Karin Kadenbach
(DE) Fru formand, fru kommissær, hr. kommissær! Selv om jeg mener, at dette kun er et lille skridt, er det i det mindste et skridt i den rigtige retning. I det mindste er det lykkedes i den foreslåede ændring at medtage alle de planlagte undtagelser. Det giver efter min mening erhvervslivet nogle vigtige retningslinjer.
Men det særlig vigtige ved disse retningslinjer er, at forbrugerne skal informeres. Jeg mener, at det stadig er meget vigtigt i fremtiden, at forbrugerne ved, hvilke eventuelt miljøforurenende stoffer de køber, når de køber elektronisk og elektrisk udstyr. Det er den eneste måde, hvorpå det kan sikres, at man vil handle rigtigt i forbindelse med vores næste direktiv, nemlig direktivet om bortskaffelse af disse anordninger.
Det er vigtigt, at Kommissionen og medlemsstaterne giver disse oplysninger nu, for en overgangsperiode på otte år er virkelig meget lang tid.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! I de udviklede industrilande er det elektriske og elektroniske udstyrs livscyklus konstant faldende. Udskiftningen af dette udstyr sker derfor hurtigere, og det betyder, at affald fra elektrisk og elektronisk udstyr bliver en stadig større byrde for miljøet.
Det er en form for affald, der er kompleks, og som meget ofte indeholder farlige stoffer, som ikke kan fjernes på tilfredsstillende vis. Det er derfor hensigtsmæssigt at overveje, hvordan disse stoffer kan udskiftes med andre på fremstillingsstadiet af dette elektriske og elektroniske udstyr.
I lyset af den foreliggende information bør vi gradvist stile efter især at finde uskadelige erstatningsstoffer for halogene flammehæmmere eller for billig og almindelig anvendt PVC. Men især når det gælder PVC, mener jeg, at det er nødvendigt at være meget opmærksom på, at der skal findes det rette kompromis mellem objektive kriterier for miljøbeskyttelse og fremstillingssektorens interesser.
Maria Damanaki
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil endnu en gang gerne gratulere ordføreren for hendes store arbejde, takket være hvilket vi nu synes at kunne se enighed i Parlamentet. Det er meget vigtigt. Vi har nu en pakke af regler fastlagt af Parlamentet, ved hjælp af hvilken medlemsstaterne kan sikre, at elektroniske produkter, der markedsføres på de europæiske markeder, ikke indeholder visse farlige stoffer. Dette forslag var et kompromis, og vi ved alle, at kompromiser fører til kompromiser. Det er indlysende, og det er således også indlysende, at Parlamentet, Kommissionen og alle involverede parter virkelig har udvist god vilje. Resultatet er noget, de fleste af os kan støtte.
Kommissionen har meget at sige om dette spørgsmål. Vi ville have ønsket, at kompromisteksten og anvendelsesområdet havde været klarere, hvad angår medlemsstaternes og de erhvervsdrivendes forpligtelser i den otteårige overgangsperiode. Kommissionens erklæringer om anvendelsesområdet understreger, hvorledes vi mener, at kompromisteksten skal fortolkes vedrørende anvendelsesområdet. Derfor vil jeg gerne sikre, at disse erklæringer medtages i Parlamentets protokol. Ikke desto mindre tager vi vores ansvar meget alvorligt i forbindelse med at gennemføre en konsekvensanalyse af alle ændringer af anvendelsesområdet sammenlignet med det nugældende direktiv, og vi begynder at arbejde på det, så snart det ændrede direktiv er trådt i kraft.
Hvad angår håndhævelse, mener vi, at bestemmelserne om overensstemmelsesvurdering og mærkning vil gøre en forskel, da de klart forpligter de erhvervsdrivende til at vise, at deres produkter overholder bestemmelserne, og angiver hvorledes medlemsstaterne forventes at kontrollere, at reglerne overholdes.
Dette er altså ikke afslutningen på vores arbejde. Jeg vil gerne takke Dem alle for Deres bidrag og forslag. Kommissionen vil tage dem med i betragtning.
Jill Evans
ordfører. - (EN) Fru formand! Jeg vil først gerne takke alle mine kolleger for deres bemærkninger. Det vil være klart for alle, der har lyttet til denne forhandling, at grupperne havde meget forskellige opfattelser, og at denne proces sommetider har været meget vanskelig. Men vi har støtte fra alle grupper, og jeg håber og tror på, at det vil komme til udtryk i afstemningen på onsdag.
Det glædede mig også at høre, at Kommissionen er stærkt engageret i dette direktiv, eftersom direktivets fremtid næsten udelukkende ligger i Kommissionens hænder, hvis teksten bliver vedtaget på onsdag. Vi vil ikke have yderligere medbestemmelsesbeføjelser, og i fremtiden er det Kommissionen, der skal revidere anvendelsesområdet og fremtidige restriktioner. Jeg vil derfor opfordre Kommissionen til at prioritere behandlingen af fremtidige restriktioner, så vi endnu bedre kan få renset denne vigtige affaldsstrøm, som stadig skaber så mange problemer for menneskers helbred og for miljøet.
Som vi har hørt fra kolleger her i aften, er det bedre at forebygge end at helbrede, og der er mange flere problematiske stoffer end de tungmetaller og brominerede flammehæmmere, som er begrænset i henhold til det nugældende RoHS-direktiv. Der er desuden mange beviser for, at det er nødvendigt med yderligere restriktioner i fremtiden.
Mange mennesker har naturligvis med interesse fulgt denne forhandling, heriblandt industrien og ngo'erne. Jeg mener, at vi med dette slutkompromis har holdt fast ved de oprindelige RoHS-målsætninger, og at vi får en mere effektiv lovgivning, hvis Parlamentet stemmer for på onsdag.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 24. november 2010.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Sergio Berlato
I henhold til de seneste oplysninger sælges der hvert år 9,3 mio. t elektrisk og elektronisk udstyr i EU, og det drejer sig primært om store husholdningsapparater og it- og telekommunikationsudstyr. Markedet vokser, og vi ser kortere innovationscyklusser, hvilket betyder at udstyret udskiftes hurtigere, og det fører til større mængder elektrisk og elektronisk affald. Det skønnes, at denne affaldsmængde vil være oppe på 12,3 mio. t i 2020.
Formålet med RoHS-direktivet, der blev vedtaget i 2003, var gradvist at fjerne en første række af farlige stoffer, og det har ført til en reduktion af det antal stoffer, der bortskaffes og eventuelt udledes i miljøet. Omarbejdningen af dette direktiv sker med det formål at indføre strengere bestemmelser i forbindelse med begrænsning af farlige stoffer. Jeg mener, at den kompromispakke, man efter lange forhandlinger mellem Råd og Parlament er blevet enige om, er et stort fremskridt i retning af større klarhed og forenkling af direktivet. Et særlig vigtigt aspekt i forbindelse med dette forslag er, at man fra direktivets anvendelsesområde har udelukket de stoffer, som ville være blevet forbudt uden videnskabeligt belæg, hvilket ville have skadet de mange virksomheder, der arbejder på dette marked.
Elisabetta Gardini
I lyset af hvor vigtig ændringen af dette direktiv er, skal vi huske på, at hovedformålet er at fastlægge strengere og mere stringente bestemmelser vedrørende anvendelsen af farlige stoffer. Det er min opfattelse, at denne kompromispakke udgør et betydeligt fremskridt i retning af større klarhed og forenkling af RoHS-direktivet. Blandt de mange aspekter, der skal tages med i betragtning i forbindelse med regulering, vil jeg gerne specielt henlede opmærksomheden på de stoffer - som f.eks. PVC og nanomaterialer - som er udelukket fra direktivets anvendelsesområde, og som ellers ville være blevet forbudt. Et sådant forbud ville ikke blot være blevet gennemført uden objektiv videnskabelig begrundelse, men det ville også være til skade for det teknologiske fremskridt, der er forbundet med fremstillingen af sådanne materialer. Af denne grund er vi i det store og hele tilfredse med den aftale, man har forhandlet sig frem til. På den ene side styrker aftalen miljøbeskyttelsen ved at forbyde stoffer, som skønnes at være skadelige på grundlag af pålidelige videnskabelige undersøgelser, men på den anden side forhindrer den, at man sortlister andre materialer, hvor det ikke er bevist, at de er forbundet med risiko, og det ville skade producenter og forskere, men først og fremmest også forbrugerne.
Pavel Poc
Hensigten med vedvarende energikilder er, at de skal være med til at beskytte miljøet. Det er direkte i modstrid med deres formål at skabe nye farer for miljøet og menneskers sundhed. RoHS-direktivet og Rådets resolution af 28. januar 1988 om et handlingsprogram for Fællesskabet til bekæmpelse af miljøforurening med cadmium er primært rettet mod anvendelsen af cadmium, da Europa er en region, der særlig er udsat for risiko for en akkumulation af denne kræftfremkaldende gift. Jeg vil gerne udtrykke min principielle modstand mod ændringsforslag 12. Dette forslag udelukker fotovoltaiske paneler fra RoHS-direktivets anvendelsesområde. Men desværre betyder denne udelukkelse ikke, at solteknologier støttes. Det betyder rent faktisk, at man legaliserer fremstilling af celler ved hjælp af cadmiumtellurid. CdTe-celler giver mulighed for større profit for fabrikanten, end det er tilfældet med siliciumceller. Godkendelse af dette forslag betyder derfor støtte til fremstilling af CdTe-celler på bekostning af siliciumceller, for hvilke der er en ubegrænset forsyning af råstoffer, og som ikke indeholder giftigt materiale. Situationen gøres endnu mere alvorlig ved, at det, hvis fotovoltaiske celler er undtaget fra RoHS-direktivet, ikke vil være muligt at revidere og reevaluere afgørelsen i en årrække. Forskning i ikke-toksiske fotovoltaiske teknologier vil kun fremskyndes, hvis fabrikanter af solpaneler allerede nu lige som alle andre skal overholde kravene i RoHS-direktivet.
Richard Seeber
Ændringen af direktivet om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr udgør en særlig udfordring. Men det er påtrængende nødvendigt med en omarbejdning for at fjerne usikkerheden i forbindelse med anvendelsesområdet, den manglende klarhed i de retlige bestemmelser og definitioner og forskellen mellem medlemsstaterne og den eventuelle proceduremæssige overlapning med andre EU-retsakter som f.eks. REACH. Kommissionens oprindelige forslag var alt for meget rettet mod de store virksomheder. I den nuværende udgave tages der større hensyn til de små og mellemstore virksomheders økonomiske formåen. Det er jo de små og mellemstore virksomheder, der er rygraden i Europas konkurrencedygtighed. Undtagelsesproceduren og de relevante frister for en afgørelse fra Kommissionen er også blevet klart fastlagt. Kravet om en revision af direktivet inden for 10 år for at tilpasse det til det teknologiske fremskridt skal også fremhæves. Når denne revision gennemføres, skal der især tages hensyn til tilgængeligheden og pålideligheden af alternative produkter samt til de socioøkonomiske indvirkninger.
