Konvention om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC), fragmentationsbomber og konventionelle våben (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om konvention om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC), fragmentationsbomber og konventionelle våben.
Paula Lehtomäki
Hr. formand, mine damer og herrer! I de seneste år har spørgsmål om masseødelæggelsesvåben og våbenkontrol været centrale for EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik. Ikke desto mindre har multilaterale tiltag i forbindelse med våbenkontrol og nedrustning i de foregående år stået over for enorme udfordringer, og de opnåede resultater har været beskedne. Der er akut behov for at ændre denne tendens.
Den tredje revisionskonference for stater, der er kontraherende parter i konventionen om visse konventionelle våben, finder for øjeblikket sted i Genève. Såvel denne konference som den sjette revisionskonference for stater, der er kontraherende parter i konvention om forbud mod biologiske våben og toksinvåben, der vil blive afholdt sidst i november og først i december, er en lejlighed til at vise, at det internationale samfund er i stand til at reagere effektivt på de udfordringer, som våbenkontrol og nedrustning udgør i dag.
Alt for ofte bliver civilbefolkningen ofre for brugen af de våben, der er omfattet af konventionen om visse konventionelle våben (CCW). Fjernelse af eksplosive krigsefterladenskaber er en stadigt voksende byrde for det internationale samfund. Den globale udbredelse af protokol V til CCW om eksplosive krigsefterladenskaber og den effektive gennemførelse af den betyder, at vi alle er nødt til at gøre en indsats. EU hilste protokollens ikrafttræden velkommen under revisionskonferencen.
Protokollen om eksplosive krigsefterladenskaber blev udarbejdet som reaktion på den humanitære trussel, ueksploderet ammunition, herunder klyngebomber, udgør for civilbefolkningen efter en krig.
Begivenhederne for nylig i det sydlige Libanon minder os om de farer, eksplosive krigsefterladenskaber, især klyngebomber, udgør for civilbefolkningen, og det besvær og de omkostninger, der er forbundet med at fjerne dem. Der skal tages hånd om dette problem med det samme. Derfor har EU foreslået, at gruppen af regeringseksperter under CCW skal fortsætte sit arbejde i 2007. Gruppens nuværende mandat omfatter udviklingen af forebyggende tiltag, der skal forbedre konstruktionen af visse typer ammunition med henblik på at minimere den risiko, de udgør for mennesker. Desuden har flere EU-medlemsstater hver for sig givet tilsagn om at indlede forhandlinger om en juridisk bindende protokol som reaktion på de risici, klyngebomber udgør for mennesker. EU-medlemsstaterne har imidlertid ikke samme holdning til, hvordan det temmelig begrænsede område, som klyngebomber udgør inden for rammerne af CCW, skal håndteres.
Her til morgen besluttede revisionskonferencen at tilslutte sig EU's holdning til klyngebomber, og der blev truffet beslutning om at foreslå, at der oprettes en tænketank med eksperter, der skal have til formål at udarbejde anbefalinger for fremtidige tiltag i forhold til klyngebomber inden for rammerne af CCW.
I de fem år, der er blevet forhandlet om panserminer, har EU igen og igen nævnt, at vores mål er en juridisk bindende protokol, der tilslutter sig den humanitære folkeret og forøger dens værdi. Det virker imidlertid usandsynligt, at der nås til enighed om protokollen ved revisionskonferencen.
I over 30 år har konvention om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC) været den normdannende og juridiske hjørnesten inden for biologisk nedrustning og ikkespredning. I dag er biologi et af de hurtigst voksende områder inden for videnskaben med deraf følgende uendeligt potentiale for både godt og slet. BTWC skal kunne tilpasses den videnskabelige udvikling og reagere på enhver tænkelig udfordring, der følger deraf. Det giver revisionskonferencerne lejlighed til.
EU har forberedt den sjette revisionskonference for BTWC grundigt i henhold til målsætningerne i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben. Målsætningerne omfatter især at gøre BTWC verdensomspændende, at fremme national gennemførelse og overholdelse af konventionen på nationalt plan samt at styrke konventionen.
I februar i år vedtog Rådet en fælles holdning til den sjette revisionskonference. EU's holdning er en balance mellem en realistisk og en ambitiøs tilgang, men ikke desto mindre insisterer vi på en omfattende revision af konventionen og praktiske forbedringer af gennemførelsen af den. Som tillæg til den fælles holdning har EU udarbejdet tematiske arbejdsdokumenter om flere emner.
Ud over fælles handling vedtog EU en handlingsplan for BTWC. Deri gav medlemsstater tilsagn om at tage skridt til at styrke konventionen såsom at bekendtgøre eventuelle tillidsskabende tiltag, der iværksættes. Disse konkrete initiativer vil gøre de centrale målsætninger i EU's fælles holdning til revisionskonferencen for BTWC mere plausible.
Den tredje revisionskonference for CCW har god, om end måske ikke optimal, chance for at blive en succes. Under alle omstændigheder håber vi på et positivt resultat. Den sjette revisionskonference for BTWC har også fine chancer for at ende med et vellykket resultat.
Margot Wallström
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Masseødelæggelsesvåben er måske den største trussel mod Europas sikkerhed, og vurderet ud fra deres evne til at kræve et stort antal dødsofre, er de mest bekymrende våben helt klart atomvåben og biologiske våben.
Mens vi alle har en kollektiv erindring om rædslerne i Hiroshima og Nagasaki, findes der ingen tilsvarende fælles billeder for biologiske våben. Massedødsfald fremkaldt af biologiske stoffer eller sygdomme som pest virker derimod som en del af "den gamle historie" eller som science fiction.
Vi må håbe, at det bliver ved med at være sådan, men vi må ikke lade stå til. Tænk på følgende. For det første er biologiske våben til forskel fra atomvåben ikke afhængige af begrænsede leverancer af våbenegnet uran og plutonium. Den hurtige udvikling og spredning af biovidenskab bringer muligheden for at fremstille våben inden for rækkevidde af mennesker, der kan gøre os skade. Faren for, at mennesker, dyr eller planter kan angribes af biologiske stoffer, er helt reel.
For det andet tyder officielle rapporter på, at terrorister forsøger at anskaffe sig biologiske våben. Hvis terrorister iværksætter biologiske angreb over hele Europa, vil mange liv være i fare, og vores livsstil kan ændre sig dramatisk.
For det tredje har biologiske våben været anvendt i den nyere historie. Miltbrandangrebene i USA i slutningen af 2001 dræbte kun få, men forårsagede betydelig og omfattende social og politisk uro, og gerningsmændene er stadig på fri fod.
Hvor godt beskyttede er vi i dag? Enhver brug og besiddelse af biologiske våben har været forbudt, siden konventionen om biologiske våben trådte i kraft i 1975. Konventionen er imidlertid den svageste af aftalerne om masseødelæggelsesvåben. Den indeholder ingen bestemmelser om kontrol med overholdelsen eller gennemførelsen, og til forskel fra ikkespredningsaftalen for atomvåben og konventionen om kemiske våben findes der ikke nogen central institution med tilsynsbeføjelser. Desuden har denne konvention færre underskrivere end de to aftaler.
Vores sikkerhed ville derfor blive forbedret, hvis effektiviteten af konventionen om biologiske våben og toksinvåben bliver styrket og gennemførelsen gjort bedre. De statslige parter bør tilskyndes til at afhjælpe disse svagheder ved den kommende revisionskonference senere på måneden.
God sikkerhed begynder hos en selv. Min kollega, kommissær Frattini, er udmærket klar over behovet for handling. Kommissionen undersøger potentielle reaktioner gennem en fælles indsatsramme. De nationale reaktioner på biologiske trusler er helt klart utilstrækkelige. Ved siden af arbejdet med at styrke folkesundhed og lægeovervågning og reaktionerne vil vi offentliggøre en grønbog om et europæisk bioberedskab i foråret 2007.
Sygdom og katastrofer kender ingen grænser. Inden for spørgsmålet om biologiske trusler hænger politikkerne indadtil og udadtil uløseligt sammen. Meget kan opnås gennem bedre internationalt samarbejde og koordination. Vi vil sigte mod at videreformidle bedste praksis vedrørende bioberedskab: ved at hjælpe med til at beskytte andre vil vi beskytte os selv bedre.
Jeg vil også gerne sige et par ord om en helt anden type dødbringende våben. Ueksploderet klyngeammunition udgør en trussel mod menneskers sikkerhed og en bæredygtig udvikling. Denne type ammunition dræber hver dag uskyldige mennesker, og 30 % af de dræbte er børn. Den udgør en stor udfordring, både politisk og for hverdagen i tidligere krigszoner.
En revisionskonference er nu på vej. Her vil protokol V til konventionen om eksplosive krigsefterladenskaber - dvs. ueksploderede sprængladninger, ammunition eller ammunitionsdele fra klyngebomber - træde i kraft. Gennemførelsen af denne protokol, der har til formål at fjerne den trussel, som disse krigens efterladenskaber udgør for befolkningen, vil være et kærkomment fremskridt.
Begivenhederne i Libanon i sommer satte fokus på dette spørgsmål, navnlig på grund af det store antal forsagere blandt ammunitionsdelene i de anvendte klyngebomber. Det er vigtigt at hjælpe Libanon med den vanskelige opgave at rydde disse dødbringende krigsefterladenskaber, og vi har bevilget omkring 5 millioner euro til opgaven. Vi støtter også kravet om øget fokus på at styrke og sikre overholdelsen af den internationale humanitærret på dette område.
Kommissionens bistand og samarbejde inden for humanitær afrustning - dvs. minerydning, fjernelse af eksplosive krigsefterladenskaber og bekæmpelse af ulovlig spredning af håndvåben - har alle positiv betydning, når det handler om at forbedre menneskers sikkerhed. De bidrager til bæredygtigheden af vores udviklingspolitikker. Vi er taknemmelige for Europa-Parlamentets støtte i denne indsats.
Elizabeth Lynne
Hr. formand! Konferencerne inden for konventionen om konventionelle våben finder sted i denne uge og om biologiske våben og toksinvåben i næste uge, og det er vigtigt, at EU's stemme bliver hørt.
Et af hovedområderne, der bekymrer mig - kommissæren var inde på det - er brugen af klyngebomber. Vi har set udbredt brug af disse i de seneste konflikter: Irak, Afghanistan og Libanon for blot at nævne nogle få. Eftersom disse ikke er omfattet af traktaten om landminer fra 1997, kan de bruges ustraffet, men de har stadig de samme ødelæggende virkninger, hvor civile bliver dræbt eller lemlæstet i flere år fremover.
Ifølge rapporten Fatal Footprint, der blev offentliggjort i denne måned af Handicap International, kastede det israelske forsvar mindst 4 millioner småbomber i Libanon mellem juli og august i år. På verdensplan udgør civile 98 % af alle registrerede ofre for klyngebomber. Det er en af grundene til, at jeg opfordrer Rådet og Kommissionen til at støtte det voksende pres for forandringer inden for det internationale samfund og bestræbelserne fra nogle lande, heriblandt Belgien og Norge, på at indføre et forbud mod klyngeammunition på deres område og i deres væbnede styrker. Jeg vil også gerne rose Røde Kors for deres kampagne og opfordring til et forbud mod brug af klyngebomber, til destruktion af lagrene og intensivering af rydningsprogrammerne.
Med hensyn til biologiske våben og toksinvåben må vi lægge større pres på den amerikanske regering, som har afvist at underskrive en juridisk bindende kontrolprotokol. Dette er skadeligt for fremtiden for konventionen om biologiske våben og toksinvåben og dens troværdighed. Vi skal også sikre, at der oprettes et permanent sekretariat, der skal føre tilsyn med gennemførelsen af konventionen.
Angelika Beer
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru formand for Rådet, fru Wallström, mine damer og herrer! Døden kommer i kølvandet på krig, og disse klyngebomber falder ikke bare ned fra himmelen, men vi skal gøre os klart, at de kastes af Europas allierede, og at det er de samme allierede, som fortsat producerer og eksporterer dem.
De siger, at klyngebomber og ikkeeksploderet ammunition er en udfordring for tidligere krigszoner. Men her er jeg dybt uenig med Dem, for de er ikke nogen udfordring for tidligere krigszoner, men derimod en udfordring for EU, som skal sørge for, at der ikke er nogen EU-medlemsstat, som producerer, eksporterer eller anvender disse våben. EU må desuden heller ikke længere tillade, at allierede gør dette, som f.eks. amerikanerne eller Israel gjorde under den seneste krig.
Det var på den baggrund, og fordi EU ikke er i stand til at handle aktivt her, at vi skrev et brev til det finske formandskab for to uger siden, og når jeg siger vi, mener jeg ikke vi grønne, men derimod koordinatorerne for de konservative, socialdemokraterne, de liberale og mig selv. I brevet rettes der en indtrængende appel til revisionskonferencen, som rummer en historisk mulighed for at indføre et forbud mod klyngeammunition, om at fastlægge en fælles europæisk holdning, der går i samme retning.
De gjorde det klart og tydeligt for os, at De hverken er parat eller har mulighed for dette. De siger, at De vil nedsætte en arbejdsgruppe. Jeg er sikker på, at De ved, hvad man plejer at sige om arbejdsgrupper, nemlig at en arbejdsgruppe er noget man nedsætter, når man ikke ellers ved, hvad man skal lave. Det er en kynisk måde at betragte tingene på, når man betænker, at civilbefolkningen, politifolk og de FN-soldater, som vi udsender til disse kriseregioner, er udsat for livsfare hver dag som følge af resterne af disse våben.
Derfor vil jeg endnu en gang på det kraftigste opfordre Dem til at tage initiativ til og - da De har mulighed for dette - sørge for, at de nationale parlamenter i EU-medlemsstaterne betegner denne klyngeammunition som det, den er, nemlig som et våben, der fortjener at blive erklæret for ulovligt, og et våben, som europæerne definitivt skal give afkald på at ville anvende eller acceptere anvendelsen af i krigssituationer.
Vittorio Agnoletto
Hr. formand, mine damer og herrer! Min gruppe går naturligvis ind for et generelt forbud på verdensplan mod fremstilling, brug af og handel med biologiske våben, og vi håber, at det på den kommende Genève-konference bliver besluttet at styrke de relevante internationale konventioner. Jeg konstaterer med glæde, at EU er langt fremme med hensyn til disse spørgsmål, og jeg håber, at Kommissionen gør den størst mulige indsats for at få indført et verdensomspændende forbud mod disse forfærdelige våben.
Vi kommer dog ikke udenom, at den største hindring for at nå frem til et sådant forbud har et navn og et efternavn, nemlig George W. Bush. USA's præsident er personligt ansvarlig for USA's politiske boykot af Genève-forhandlingerne. Han har nemlig besluttet at trække sig ud af forhandlingerne. USA har faktisk gjort styrkelsen af det biologiske arsenal samt brugen af hvid fosfor og forarmet uran til et af de stærke punkter i deres aggressive og uacceptable militære politik. USA har heller ikke ratificeret konventionen om forbud mod personelminer, de har ikke undertegnet den tredje protokol i konventionen om visse konventionelle våben (CCWC), og de har genoptaget stjernekrigsprogrammet.
USA's holdning er farlig for verdens sikkerhed. Det er nødvendigt, at EU holder op med at se passivt til og gør det til et centralt punkt i Genève-forhandlingerne at lægge pres på USA.
Gerard Batten
Hr. formand! Fru Lehtomäki talte om EU's handlingsplan i forbindelse med revisionskonferencen for konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben. Endnu en gang påtager EU sig med urette rollen som en politisk stat med beføjelser til at fastlægge politikken vedrørende militære og forsvarsmæssige spørgsmål, som retteligen hører under suveræne nationers ansvarsområde.
EU har aldrig måttet forsvare sine borgere med militære midler, og lad os håbe, at det aldrig sker, af flere forskellige grunde. I mellemtiden må lande som mit eget, Storbritannien, som er seriøse militærmagter, påtage sig dette ansvar. Der er faktisk behov for en øget international regulering af klyngebomber, navnlig for de såkaldte dumme bomber, der ikke har nogen selvdestruktionsmekanisme. Storbritannien er ligeledes førende inden for forskning i forholdsregler mod biologiske våben og toksinvåben, og i lyset af den nuværende terrortrussel fra fundamentalistiske islamister må Storbritannien bevare sin uafhængighed og handlefrihed på dette område.
Philip Claeys
(NL) Hr. formand! Produktionen og anvendelsen af biologiske våben var tidligere forbeholdt stater. I dag er fremskridtene inden for bioteknologien af en sådan karakter, at der er brug for stadig mindre midler til at producere farlige virusser, bakterier og gift. Også terrororganisationer kan således ty til biologisk krigsførelse.
Interpol gjorde i marts i år opmærksom på, at der er alvorlige tegn på, at al-Qaeda forbereder biologiske terrorhandlinger. Den ravage, som kan forårsages på denne måde, er meget større end den ravage, som attentaterne i New York, Madrid og London forårsagede. Med terrorister kan der ikke indgås aftaler således som mellem stater indbyrdes. Det er meget vigtigt, at polititjenesterne uddannes yderligere for at forhindre og bekæmpe bioterror. Måske skal lovgivning tilpasses her og der for at kunne kontrollere følsom videnskabelig forskning.
Der er stadig behov for udveksling af information mellem efterretningstjenesterne i EU, men også med vores partnere i USA, Rusland og alle andre nationer, som ønsker at påtage sig et ansvar i bekæmpelsen af terror.
Achille Occhetto
Hr. formand, mine damer og herrer! PSE-Gruppen stemmer med glæde for dette beslutningsforslag, da vi betragter det som et afgørende skridt i den strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, som EU vedtog i december 2003, og fordi det giver en reduktion af den biologiske trussel høj prioritet. Samtidig er det vigtigt med den indsats, som vi beder om, så alle de lande, der endnu ikke har gjort det, retter sig efter bestemmelserne om et forbud mod biologiske våben, også for at opnå den generelle udbredelse, som er en vigtig og bindende del af international ret.
Disse grundlæggende rammer omfatter under alle omstændigheder nogle foranstaltninger, der skal sikre, at konventionen reelt bliver overholdt. Under de sidste drøftelser tilsluttede USA sig ikke disse foranstaltninger. Jeg vil også understrege vigtigheden af den opfordring, man kommer med i beslutningsforslaget, til at vedtage en specifik protokol 6, som klart forbyder fremstilling og anvendelse af klyngebomber, som er forkastelige våben, der også anvendes i humanitære krige for at omgå konventionen om forbud mod personelminer.
Samtidig skal Europa fremhæve den direkte forbindelse mellem tendenserne til våbenspredning - som ihærdigt skal bekæmpes - og den manglende nedrustningsproces. Vesten vil få større autoritet, når det gælder spredningen af alle typer våben, hvis: 1) USA holder op med at modsætte sig vedtagelsen af kontrolforanstaltninger og et forbud mod klyngebomber; 2) nedrustningsprocessen genoptages, også inden for atomklubben. Dette beslutningsforslag er således et vigtigt skridt i den rigtige retning, men det er kun det første skridt i et langt forløb, der tager sigte på at opnå et forbud mod masseødelæggelsesvåben.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Hr. formand, som så mange andre instrumenter, der regulerer våbnene på verdensplan, er Konventionen om biologiske våben og toksinvåben et nødvendigt redskab, om end utilstrækkeligt, til bekæmpelse af den menneskelige irrationalitet.
Der er derfor kun én acceptabel mulighed i forbindelse med den sjette revisionskonference, der begynder den 20. november, og det er at styrke nævnte instrument, især for at udvikle reelle kontrolmekanismer og for at fremme dets almene udbredelse.
På den anden side kan jeg i forbindelse med klyngebomberne naturligvis kun klart støtte anmodningen om, at konventionen om inhumane våben bliver udvidet med en sjette protokol, ja, endog med en særlig og komplet traktat, der utvetydigt forbyder produktion, opbevaring, overførsel og brug af denne slags våben, sådan som det allerede er tilfældet med landminer.
På grund af klyngebombernes vilkårlige karakter og på grund af deres store indvirkning på civilbefolkningen kan anvendelsen af disse våben på ingen måde fortsat accepteres. Tilfældet med Libanon, som er ved at blive efterforsket, er kun et af de mange eksempler, der illustrerer dette.
Ana Maria Gomes
(PT) Hr. formand! I de senere år har vi været vidne til, at de vigtigste juridiske instrumenter til bekæmpelse af spredning af masseødelæggelsesvåben er blevet udhulet. Konventionen om biologiske våben og toksinvåben er ingen undtagelse. Vi er nu mere end nogensinde sårbare over for ødelæggende terrorangreb.
Denne beslutnings grundlæggende tanker - der afspejler en bemærkelsesværdig enighed mellem alle Parlamentets politiske grupper - har været gangbare i årtier og er det også for andre konventioner. De kan sammenfattes i tre nøglebegreber: universel gyldighed, anvendelse, kontrol. De berygtede fragmentationsbomber bør bekæmpes ligesom de nye antipersonelminer. Disse umoralske våben bør også forbydes. De dræber tilfældigt og eksploderer sjældent straks, hvilket betyder, at de længe efter konflikternes afslutning stadig kan forårsage uskyldiges død.
Den seneste krig i Libanon, hvor Israel har efterladt tusindvis af klyngebomber i landet, bør få os til en gang for alle at forbyde fremstilling og brug af alle typer fragmentationsbomber, ligesom vi har gjort det med antipersonelminer. Måske er det ikke nok kun at tilføje en ny protokol til en allerede eksisterende konvention mod visse konventionelle våben, måske er der nu brug for en særlig konvention. Det betyder mindre, hvis blot EU tager initiativ, og menneskeheden enes om at udrydde disse afskyelige våben.
Paula Lehtomäki
Hr. formand, mine damer og herrer! Det bekymrer i høj grad EU og Rådet, at mennesker i konfliktområder bliver såret eller dræbt, efter selve konflikten er forbi. Det står fuldstændigt klart i Libanon i dag, hvor ueksploderede bomber udgør et reelt problem for civilbefolkningen.
Formandskabet glæder sig over, at protokollen for ueksploderet ammunition er trådt i kraft. I fremtiden vil vi arbejde på at sikre, at ammunitionen medfører færrest mulige skader for civilbefolkningen. Hvad angår fremtidigt internationalt samarbejde om klyngebomber, vil vi fortsætte indsatsen for at nå frem til en fælles holdning i EU og opnå fremskridt på området.
Sluttelig vil jeg gerne sige, at fru Beer og hendes kolleger vil få svar på deres brev til formandskabet inden for kort tid.
Margot Wallström
Hr. formand! Den velinformerede diskussion, der har fundet sted om disse spørgsmål, er endnu et aspekt af argumentationen imod krig og endnu et argument for at forebygge og forhåbentlig kunne undgå brugen af disse våben.
Som De ved, er der under den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik ikke tale om områder, hvor Kommissionen går forrest. Men vi er en del af løsningen, når vi taler om tiden efter krigshandlingerne. De menneskelige lidelser, ueksploderet ammunition og humanitære problemer, der opstår som følge af krige verden over, er en udfordring for os.
Kommissionen vil naturligvis fortsat støtte rydningen af disse våben i samarbejde med det internationale samfund og ngo'er. Krigen i Libanon varede nogle få dage, men de menneskelige lidelser vil fortsætte i mange år frem.
Formanden
Jeg har modtaget seks beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
