A menedékjog iránti kérelmek vizsgálata során a tagállamokban felmerülő költségek (vita) 
Elnök
Köszönjük szépen képviselő asszony a hozzászólását, és ezzel a vitát berekesztem. A szavazásra holnap délben 12 órakor kerül sor. A következőkben a nap utolsó jelentésére térek rá, pontosabban egy szóbeli kérdésre, melyet a Tanácshoz és a Bizottsághoz intéztek a menedékjog iránti kérelmek vizsgálata során a tagállamokban felmerülő költségek tárgyában. Mindenekelőtt átadom a szót a szerzőnek, Nadja Hirsch asszonynak. Két perc áll a rendelkezésére.
Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck, Jan Mulder által a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoportja nevében a Tanácshoz intézett, a menedékjog iránti kérelmek vizsgálata során a tagállamokban felmerülő költségekre vonatkozó információk továbbításáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0662/2010), valamint
Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck, Jan Mulder a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, a menedékjog iránti kérelmek vizsgálata során a tagállamokban felmerülő költségekre vonatkozó információk továbbításáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0663/2010), valamint
Monika Hohlmeier, Simon Busuttil az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja nevében a Tanácshoz intézett, a menedékjog iránti kérelmek vizsgálata során a tagállamokban felmerülő költségekre vonatkozó információk továbbításáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0664/2010), valamint
Monika Hohlmeier, Simon Busuttil az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, a menedékkérők kérelmei tagállami vizsgálatának költségéről szóló információ továbbításáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0665/2010), valamint
Monika Flašíková Beňová, Claude Moraes, Sylvie Guillaume, Carmen Romero López, Antonio Masip Hidalgo a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében a Tanácshoz intézett, a menekültügyi eljárásról szóló irányelv átdolgozására irányuló bizottsági javaslat jelenlegi állásáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0003/2011), valamint
Hélène Flautre a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében a Tanácshoz intézett, a menedékjogi eljárásokról szóló irányelv jelenlegi állásáról szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0004/2011), valamint
Kyriacos Triantaphyllides, Cornelis de Jong, Cornelia Ernst, Marie-Christine Vergiat az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében a Tanácshoz intézett a menedékjogi eljárásról szóló irányelvvel kapcsolatban a Tanácson belül még le nem zárt kérdésekről szóló szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0002/2011).
Nadja Hirsch
Elnök úr, egyezségre jutottunk a Parlamentben, hogy szeretnénk, ha 2012-ben már egy közös menedékjogi rendszer működne. Ez kiterjed arra is, hogy akkor már valamennyi tagállamban azonos vagy hasonló feltételeknek kell érvényesülniük.
A rendszer kiépítése azonban ellenállásba ütközött. Ez elsődlegesen annak következménye, hogy a menedékjogi csomag vitája során megalapozatlan információkat, vagy éppen semmiféle, esetleg még egymásnak is ellentmondó tájékoztatást kaptunk. Nagyon kevés adattal rendelkeztünk az eljárásokról szóló irányelvhez és a tagállami költségekhez kapcsolódó pénzügyi becslés megalapozásához. Célunk az, hogy felhívjuk a Bizottságot, készítsen a Parlament számára egy tanulmányt vagy lássa el a tisztelt Házat a szükséges információkkal. Ezek olyan területekhez kötődnek, mint a tolmácsszolgáltatás, valamint a jogi tanácsadás. Korántsem egyértelmű, hogy ezek milyen kihatással is bírnak a tagállamokban.
Másrészt viszont az eljárásokról szóló irányelv felülvizsgálatával kapcsolatos folyamat során nyilvánvalóvá vált, hogy képesek vagyunk a mindkét fél javát szolgáló, jó minőségű és gyors eljárást kialakítani. Olyat, amely elősegíti a gyors döntések meghozatalát, miáltal a helyzet átlátható lesz az emberek számára, és alacsony lesz a hibaszázalék. Liberálisként arra törekszünk, hogy teljes támogatásunkat biztosíthassuk a Bizottság terveihez. Szükségünk van azonban olyan érvekre, amelyek révén - többek között a tagállamokkal folytatott megbeszéléseink során is - kimutathatók e menedékjogi csomagnak, és különösen az eljárásokról szóló irányelv felülvizsgálatának hatásai. Ezért is arra szólítjuk fel a Bizottságot, hogy nyújtson tényleges támogatást annak biztosításához, hogy ez a menedékjogi csomag 2012-re megvalósuljon, miáltal megteremthetjük a közös európai menedékjogi rendszert.
Monika Hohlmeier
Elnök úr, fontos, hogy az Unió foglalkozzon a migráció és a menedékjog problémáival. A Bizottság javaslatokat terjesztett be e területre vonatkozóan. Mindazonáltal nem készültek pontos elemzések a már hatályos jogi rendelkezések végrehajtásáról. Ugyancsak alig lelhetők fel az új javaslatokkal kapcsolatos részletes számítások és elemzések. Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja teljes szívéből támogatja a menedékhez való jogot és az arra rászoruló személyek védelmének jogát.
A tényleges helyzetet tekintve azonban sajnos nyilvánvalóvá válik, hogy az emberek teljesen eltérő okok miatt kérnek menedéket, vagy esetenként még vissza is élnek a rendszer nyújtotta adottságokkal. A menedékjog és a kiegészítő védelem azonban nem válhat a 27 tagállamba való általános bevándorlás eszközévé. Biztosítanunk kell, hogy a szervezett emberkereskedelemmel foglalkozók emberi sorsokkal játszva ne jussanak euró milliárdos nyereséghez menedékjogunknak köszönhetően.
A menedékjogi eljárásoknak a célokkal összhangban kell állniuk, és azokat nagy gondossággal kell végrehajtani. Az üldöztetés áldozatainak menedéket kell biztosítani az EU-ban. Éppen ezért az új tervezetek megállapítják a Bizottság ezzel kapcsolatos kötelezettségeit. Úgy vélem, ezek közül sok helyénvaló, mint amilyen a tolmácsokra, a megfelelő egészségügyi ellátásra, a különleges védelmi igények figyelembevételére vonatkozó is.
Szeretném azonban megemlíteni az általam problematikusnak ítélt pontokat is. A tagállami hatóságoknak igen csekély a lehetősége a visszaélések megakadályozására. A gyorsított eljárást és a határokon való eljárást illetékek kivetésével kellene korlátozni. Igen kevés a szankciók alkalmazásának lehetősége akkor, ha egy kérelmező súlyosan megsérti együttműködési kötelezettségét. Amikor pedig egy menedékkérő eltűnik, a tagállamoknak nincs lehetősége az eljárást negatív eredménnyel lezárni. S ha ismét felbukkan, számos eljárási lehetőség biztosított számára. De még akkor is, amikor nyilvánvaló egy kérelem teljes megalapozatlansága, a gyorsított eljárás csak a második, újabb kérelmet követően kerülhet alkalmazásra. Mindez tekintélyes költségnövekedést idéz majd elő.
A Bizottság jelenlegi tervezete ingyenes ügyvédi jogi tanácsadást ír elő, amely a tagállamokban ismét csak a költségek jelentős megemelkedéséhez vezet. Szeretném, ha Bizottság újra mérlegelné javaslatainak gyakorlati következményeit, a pénzügyi kihatásokat és a tagállamok hatóságainak problémáit. Minőségi rendszert szeretnénk, de annak működőképesnek kell lennie, és nem késztetheti a már amúgy is túlterhelt tagállamokat teljességgel kivitelezhetetlen feladatok ellátására.
Sylvie Guillaume
Elnök úr, mindenekelőtt szeretnék rámutatni arra, hogy megítélésem szerint vitánk egyik pontja annak a közös európai menedékjogi rendszer 2012-es létrehozása, amely végre lehetővé teszi, hogy megszüntessük a menedékjoggal kapcsolatos minősíthetetlen nemzeti gyakorlatok folytatását.
Ezt semmiképpen se veszítsük szem elől, hiszen ez jelzi azt, hogy előre kell lépnünk a közös szabályokon nyugvó teljesebb harmonizáció felé. Jómagam úgy vélem, hogy önmagában a gyakorlati együttműködés nem oldja fel a nemzeti menedékjogi rendszerek közötti jelenlegi ellentmondásokat.
Ha megengedik, a Tanácson belüli számos akadályt látva, szeretném kifejezni aggodalmamat a közös európai menedékjogi rendszer helyzetét illetően is. E komplex vállalkozásunk jövője ugyanis aligha biztosított. Elég csak megfigyelnünk a Bizottságnak a két irányelv átdolgozására vonatkozó javaslatával kapcsolatos helyzetmentő próbálkozásait.
E háttér ismeretében a költségekről is szót kell ejtenünk, hiszen mai vitánknak is ez áll a középpontjában. Amit itt hallunk, azt sugallja, hogy a menedékjog iránti kérelmek vizsgálatakor a szigorúbb eljárási garanciák számottevően növelik a tagállami terheket, amelyeket a kormányok a gazdasági válság közepette - költségvetéseik állapotát is nézve - még súlyosabbnak éreznek.
Megismétlem azonban, hogy a hatástalan, összetákolt eljárások a leginkább költségnövelők a tagállamok számára. Úgy gondolom, hogy a Bizottságnak az átgondolt javaslatában népszerűsített, az eljárás kezdeti szakaszára összpontosító megközelítése, más szavakkal az elsőfokú eljárások hatékonyságának javítása teszi majd középtávon lehetővé számunkra a tényleges gazdaságosság érvényesítését.
Miért? Mert kezdetektől fogva az így összehangolt eljárások segítik a hatóságokat az alaptalan kérvények könnyebb beazonosításában és egyértelműbb irányelvekkel szolgálnak a döntések megalapozásához. Ez teszi lehetővé a helyes döntések meghozatalát, sőt, gyorsabb meghozatalát, és ennek révén mérséklődik majd mind az eljárások időbeni hossza, mind a megfellebbezett és a bíróságok által felülbírált döntések száma. Ezáltal csökken a fogva tartás költsége, és végső soron mérséklődnek a költségek általában is.
Továbbá, ha már a költségekről beszélünk, miért is ne szólnánk a dublini Eurodac-rendszerről? Miért is nem kezdeményezte eddig egyik tagállam sem, hogy készüljön költséghatékonysági jelentés e rendszer működéséről? Azt persze tudjuk, hogy bizonyos megdöbbentő emberi tettek következménye nem állítható szembe a meggyőző bizonyítékokkal alátámasztott értékelésekkel, akár a tényleges átszállításokat, akár a másodlagos mozgásokat vagy a többszöri kérvények megelőzését tekintjük. Miközben éppen ezekkel az indokokkal magyarázták a dublini rendszer létrehozatalát. Beszéljünk tehát a költségekről, hiszen ezt meg kell tennünk, de foglalkozzunk magával a rendszer egészével is, kitérve a dublini rendszer költségeire is.
Nekem, mint a menekültjogi eljárásokról szóló irányelv előadójának az a véleményem, hogy a harmonizáció szintje - a mai állapotok szerint - elégtelen és kedvezőtlenül befolyásolja a folyamat minőségét és hatékonyságát. A hiányosságok kárt okoznak mind a tagállamoknak, mind az üldöztetések áldozatainak. Miközben 2012-őt továbbra is célnak tekintjük, nem szabad úgy éreznünk, hogy pusztán a határidők betartása érdekében keresztül kell hajszolnunk egy, a legkisebb közös nevezőn alapuló szöveget. Nekünk tisztességes, alkalmazható és hatékony eljárásokra van szükségünk, és e vitában képviselőcsoportommal együtt minden körülmények között ezt a célt tatom majd szem előtt.
Hélène Flautre
Elnök úr, úgy vélem a vita célja annak elérése, hogy végre a Tanács kiterítse lapjait. Azt kell ugyanis mondanom, hogy elképzelhetetlen egy ilyen nagyra törő, sőt, szükségszerű menedékjogi reformcsomag esetén, hogy csak - néha még ellentmondásosnak is tekinthető - információmorzsák jutnak el hozzánk arra vonatkozóan, hogy miként is vélekedik a Tanács a már hosszú ideje előterjesztett javaslatokról.
Halvány elképzelésünk van arról, hogy a Tanács, illetve a tagállamok a költségek miatt megakasztják az ügymenetet, de az már nem világos, hogy ezen mi is értendő. Az emberi költségekről, a politikai költségekről vagy a pénzügyi költségekről beszélnek? Ezek a különböző költségek ugyanis néha összekapcsolódnak.
Egy dolog azonban bizonyos: jelenleg is előfordulnak Európában a hibás gyakorlat és a nem megfelelő védelem esetei. Először is, nem igaz az, hogy Európa átvállalja a világ problémáit. Úgy gondolom például, hogy 2007-ben Európa a világ menekültjeinek csak 14%-át fogadta. Másodszor, a jelenlegi gyakorlat némely eleme teljesen elfogadhatatlan. Olyan esetekre gondolok, mint a fallometrikus tesztelés a Cseh Köztársaságban, éppen itt Európában, vagy a Kínzás Elleni Bizottság dokumentumai, amelyek számos visszásságot hoztak napvilágra, mint amilyen a fellebbezési jog nélkül vagy sebtében elvégzett eljárások alapján végrehajtott erőszakos hazatelepítés is.
Azt gondolom, hogy természetesen beszélhetünk a költségekről is. Például beszélhetünk a migránsok kiutasításának igen tetemes költségéről. A francia Szenátus azt állítja, hogy személyenként 20 000 eurót emészt fel a kiutasítás. Mindenekelőtt beszélhetünk arról, hogy miként javítható a helyzet. Természetesen fel kell vetnünk kérdéseket is, mint tette ezt Guillaume asszony is jelentésében, azzal összefüggésben, hogy miként javítható az elsőfokú döntéshozatali folyamat. Hiszen az elsőfokú döntések közel 50%-át a fellebbezést követően felülbírálják. Egyértelmű, hogy igen komoly megtakarítások érhetők el a pénzügyi, humán és politikai költségek terén.
Újra foglalkoznunk kell a Dublini Egyezmény rendellenességeivel, és véleményem szerint a Tanácsnak nagyon alaposan foglalkoznia kell ezekkel, hiszen e rendellenességek nagyon súlyos emberi és pénzügyi kihatásokkal járnak.
Végül, és itt befejezem, egy dolog igen költséges, mégpedig - amint ezt a parlamenti tanulmány is megerősíti - a fogva tartás. A menedékkérők fogva tartásának költségei megfizethetetlenek. Ezt ki kell mondanunk! Az embereknek ezt el kell mondanunk, és ezt a Tanácsban meg kell vitatni! Ez rendkívül sürgető feladat!
Cornelis de Jong
Elnök úr, gyakran saját munkamódszereink áldozataivá válunk. Ha mindössze egyetlen menedékjogi irányelv szabályozná az eljárásokat, az értékelési kritériumokat és a befogadást, csupán két választásunk lenne: vagy elfogadni - módosítással vagy anélkül - az irányelvet, vagy szembesülni a tárgyalások kudarcával. Egy ilyen forgatókönyv lehetővé tette volna számunkra itt, az Európai Parlamentben, hogy "nemet” mondjunk egy közös menedékjogi politikára, és "nemet” mondjunk a dublini rendelet szerint kialakított rendszerre.
A valóság azonban más. Egy egész sor irányelvvel dolgozunk. A Tanács megteheti, hogy prioritásként kezeli az egyik irányelvet, miközben egy másikat túlságosan ellentmondásosnak nyilvánít. Nemsokára olyan helyzetbe kerülhetünk, hogy ténylegesen egy új dublini rendeletről tárgyalunk, miközben például még nem állapodtunk meg sem a menedékjogi eljárásokról, sem a befogadásról. Gondoljuk csak végig, milyen következményekkel is járna ez! Amennyiben ez következne be, a tagállamokra hárítanánk a menedékjog iránti kérelmek vizsgálatának felelősségét - bármiféle garancia nélkül arra nézve, hogy a kérvényeket megfelelően megvizsgálnák vagy a menedékkérőkkel humánusan bánnának. Ezt magam, különös tekintettel a jelenlegi helyzetre is, teljes mértékben elfogadhatatlannak tartom.
Felteszem tehát e kérdést a Tanácsnak és a Bizottságnak: miként biztosítják azt, hogy a minőség feláldozása nélkül kirántják a menedékjogi eljárásokról szóló irányelvet a posványból? Rövidesen számos javaslat érkezik Önökhöz a Parlamentből az irányelvvel kapcsolatos hasznos javításokra vonatkozóan. Megpróbálják-e a képviselők által küldött jelzéseket egyértelműen továbbadni a tagállamoknak, és határozottak lesznek-e akkor, ha a tagállamok ragaszkodnak egy á la carte jellegű megközelítéshez?
Összefoglalásként, szeretnék tisztázni egy részletet. Kérdésemben nem utaltam a menedékjogi eljárások költségeire. Nem azért mulasztottam ezt el, mintha nem lennék tudatában e kérdésnek, hanem mert a menedékkérőkkel való emberséges bánásmód a legfontosabb számomra. Ehhez tisztességes eljárás és a befogadás megfelelő előkészítése szükséges. Amennyiben azt nem fogjuk megfelelően szabályozni, akkor magam a jövőben teljesen érdektelenné válok abban, hogy a többi kapcsolódó kezdeményezéssel foglalkozzam. Remélem, hogy különösen e kérdésben is, bírom az Európai Bizottság teljes támogatását!
Enikő Győri
Nagyon szépen köszönöm, elnök, úr a kedves szavait! Elnök úr, tisztelt biztos úr, képviselő hölgyek és urak! Köszönöm a lehetőséget a Háznak, hogy a menedékjog iránti kérelmekre vonatkozó eljárások igen fontos kérdéséről szólhatok itt ma este.
A Parlament öt kérdést intézett a Tanácshoz, és mivel mindegyik a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv átdolgozására irányuló bizottsági javaslattal kapcsolatos, azt javaslom, hogy együtt vitassuk meg ezt az öt kérdést.
Önök a kérdéseikben hivatkoznak arra a 2010. szeptemberi jelentésre, amelyet a Bizottság a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv alkalmazásáról készített. Ez a jelentés megerősíti, hogy továbbra is igen nagyok az eltérések a tagállamok között a menekültügyi eljárások és eljárási garanciák tekintetében. A Tanács és az Európai Parlament egyetért abban, hogy ez nem felel meg a közös európai menekültügyi rendszer létrehozására vonatkozó, kölcsönösen elfogadott célunknak. Az Európai Tanács 2008 októberében elfogadta az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktumot, amely hangsúlyozta, hogy az EU és tagállamai elkötelezettek aziránt, hogy a migráció és a menekültügy jelentette kihívásokat és lehetőségeket tisztességesen, hatékonyan és koherensen kezeljék.
A paktum többek között konkrét kötelezettségvállalást tartalmaz arra vonatkozóan, hogy megtegyék a közös európai menekültügyi rendszer létrehozásának teljessé tételéhez szükséges kezdeményezéseket. Az Európai Tanács ezért felkérte a Bizottságot arra, hogy nyújtson be közös normákat tartalmazó, egységes menekültügyi eljárás létrehozására irányuló javaslatokat.
A stockholmi program szintén egyértelműen rögzítette, hogy a közös európai menekültügyi rendszer létrehozásával összefüggésben a nagyobb mértékű harmonizációnak továbbra is az Unió alapvető szakpolitikai céljai között kell szerepelnie. Miután az Európai Tanács megadta így a folyamatnak a politikai lendületet, a Bizottság 2008-ban és 2009-ben több javaslatot is előterjesztett a menekültügy terén az önök által az előbbi bevezető vitában emlegetett Eurodac, a Dublin-rendelet módosítására irányuló javaslat vagy a befogadási feltételekről szóló irányelv módosítására irányuló javaslat, ugyanígy az európai menekültügyi támogatási hivatal létrehozására irányuló javaslat, végül pedig a menekültügyi eljárásokról, illetve az elismerésről szóló irányelv módosítására irányuló javaslat.
A Bizottságtól való beérkezésük után a Tanács rögtön munkához is látott. Ebben a szakaszban a Tanács és az előkészítő szervei az összes javaslatot intenzív és aprólékos vizsgálatnak vetették alá. A Parlamentnek és a Tanácsnak mostanáig ezek közül az előterjesztések közül egyedül az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal létrehozásáról szóló rendeletet sikerült elfogadnia, és örömömre szolgál, hogy ez rövidesen megkezdi működését. Tavaly a Parlament és a Tanács megállapodott a hosszú távú tartózkodásról szóló irányelv módosításáról is, ami azt gondolom, hogy jelentős lendületet ad a közös európai menekültügyi rendszerrel kapcsolatos további munkának.
Sajnálatos módon, ahogy ezt önök fájlalják teljes joggal, a többi területen nehezebbnek bizonyult az előrelépés. A téma politikai érzékenységét és technikai nehézségeit azt gondolom, hogy nem kell önöknek ecsetelnem. Itt mindannyiunknak, a Tanácsnak, és azt gondolom, hogy a Parlamentnek is időre van szüksége. Amint arra önök is a benyújtott kérdésekben nagyon helyesen rámutattak, a menekültügyi eljárásról szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslatban különösen sok problémás kérdés van. A Parlamentben is folyamatban van az álláspont kialakítása, ami jól mutatja ennek a kérdésnek az összetett voltát. Egyértelmű, hogy a Tanácsban továbbra is jelentős aggályok tapasztalhatók a javaslattal kapcsolatos számos kérdésben. Ezek különösen azt a kérdést érintik, hogy milyen hatásai lehetnek a javasolt intézkedéseknek a nemzeti menekültügyi eljárások költségeire és az eljárások hatékonyságára. Önök maguk emlegették az előbb, hogy bizony, a hatékonyságra és a költségekre is nagyon oda kell figyelnünk. A tagállamok határozottan támogatják a harmonizációs célkitűzéseket annak érdekében, hogy meg lehessen állapodni bizonyos alapvető közös normákban és értékekben, valamint egységes védelmi kritériumokban. A tagállamok tehát elkötelezettek a menedékkérők védelemhez való jogának teljes mértékű tiszteletben tartása iránt.
A tagállamok ugyanakkor fenntarthatóvá szeretnék tenni a rendszereiket, különös tekintettel a jelenlegi nehéz gazdasági helyzetre. Ehhez egyensúlyt kell teremteni a menedékkérőknek nyújtott biztosítékok és az olyan szabályok között, amelyek hatékonyak és végrehajthatók, és nem növelik az adminisztratív vagy pénzügyi terheket. A Tanácsban általános a meggyőződés, hogy ha e téren nem sikerül megfelelő egyensúlyt teremteni, az a menekültügyi rendszerrel való visszaélésre fogja ösztönözni azokat, és Hohlmeier képviselő asszony már utalt is erre, akiknek nincs is szükségük védelemre. Ez a visszaélés károsan érintheti azokat a menedékkérőket, akik valóban védelemre szorulnak, hosszú távon pedig veszélybe sodorhatja az Európai Unióban a menedékjog kérdését. Ennek fényében a Bizottságnak a bejelentése, miszerint módosított javaslatot kíván benyújtani, széles körű támogatást kapott a Tanácsban, erről biztos úr mindjárt fog szólni, gondolom.
Ez az új javaslat, biztos vagyok benne, hogy új lendületet ad majd a tanácsbeli vitának, gondoskodva arról, hogy ebben az új javaslatban már a Tanács és a Parlament véleménye is megjelenhessen. Ezáltal előbbre léphetünk a menekültügyi eljárásokról szóló javaslatot illetően, és amint arra a benyújtott kérdésekben is önök helyesen rámutattak, mint a menekültügyi csomag egyik fontos elemében. Ezt még ki kell egészítenem azzal, hogy a Bizottság bejelentésére válaszul a tagállamok határozottan kinyilvánították, hogy készek segíteni a Bizottságnak az új javaslat kidolgozása során.
Ezzel összefüggésben még hadd mutassak rá egy aspektusra. A benyújtott kérelmek vizsgálatának költségeire vonatkozó pontosabb becslést elősegítené, hogyha lenne egy ilyen becslésünk, hogy megfelelő vitát folytathassunk a Tanácsban. Sajnos le kell önöknek szögeznem, hogy mi a Tanácsban ilyen információkkal nem rendelkezünk. A menedékjog iránti kérelmek vizsgálata a Szerződésekkel összhangban a tagállamok hatáskörébe tartozik. A menedékjog iránti kérelmek vizsgálatának költségeivel kapcsolatos információk gyűjtése és rendezése nem az a feladat, amelyet a Szerződések a Tanácsra ruháznának. Ezért a vita során a Tanács képviseletében nem vagyok abban a helyzetben, hogy akár a magam, akár a Tanács nevében kötelezettséget vállaljak a kérdéses információk rendelkezésre bocsátására. Ugyanakkor természetesen a Tanács továbbra is elkötelezett a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv módosításáról szóló javaslattal kapcsolatos munka folytatása mellett, és szeretném megköszönni önöknek az eddig elvégzett munkájukat, és biztos vagyok abban, hogy a Bizottság az új javaslatba majd beépíti az önök által eddig tett megjegyzéseket.
Számítunk az Európai Parlament elkötelezettségére és szakértelmére. A magyar elnökség biztos abban, hogy jó együttműködéssel előrébb juthatunk e területen is. Tudniuk kell, hogy a magyar elnökségnek célja, hogy előkészítse a 2012-ben létrejövendő közös európai menekültügyi rendszert. Önök is emlegettek itt több jogszabályt, amelyben mi feltétlenül szeretnénk előbbre lépni. Politikai megállapodást szeretnénk elérni a kvalifikációs irányelv tárgyalása terén, valamint a dublini rendelet terén is, még a magyar elnökség vége előtt. Mi mindent megteszünk annak érdekében, hogy az eljárással kapcsolatos kérdések terén is egyre nagyobb legyen a harmónia a Parlament és a Tanács között.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a menedékjogi eljárásokról szóló irányelv alapvető eleme a közös európai menedékjogi rendszernek. A Bizottság célja az, hogy kiegyensúlyozott, tisztességes, hatékony és költséghatékony rendszert hozzon létre. A pénzügyi kihatások minden bizottsági előterjesztés döntő fontosságú tényezőjének számítanak, és alapos értékelések tárgyát képezik.
A Bizottság a menedékjogi eljárásokról szóló irányelv tervezetének előkészítése során - a hatástanulmányi követelményekkel összhangban - kiterjedt kutatásokat folytatott. A pénzügyi kihatások felméréséhez főként a Bizottság által szétküldött átfogó kérdőívhez kapcsolódó tagállami statisztikai tájékoztatók és adatok szolgáltak alapul.
Csupán a tagállamok némelyike tudta a menedékjogi eljárások teljes költségét felmérni. Mások egyes elemekről, főként a jogi segítségnyújtás és a tolmácsolás költségeiről szolgáltattak adatot. A Bizottság a rendelkezésre álló információk alapján mérte fel a pénzügyi következményeket.
A Bizottság arra a következtetésre jutott - többek között a költségcsökkentési cél szorításában is -, hogy az eljárás kezdeti szakaszára összpontosító megközelítést részesíti előnyben: azaz a menedékjogi eljárás kezdeti szakaszában használja fel a forrásokat a folyamat felgyorsítása, hatékonyabbá és tisztességesebbé tétele érdekében. Az elsőfokú eljárásoknál végrehajtott további befektetések növelik a menedékjogi folyamat hatékonyságát. Ezeket a beruházásokat ellensúlyozzák a fellebbezési szakaszokban keletkező megtakarítások és a befogadás teljes költségeinek csökkenése.
E megközelítés választásának helyességét teljes mértékben alátámasztották egy közelmúltbeli angliai, az ún. "Solihull Pilot” kísérleti projekt tapasztalatai. Az eredményekről a 2010-es, menedékjoggal foglalkozó miniszteri konferencián számoltak be. A projekt megerősítette azt a feltevést, hogy a menekültjogi eljárások kezdeti szakaszára összpontosító megközelítése jelentős javulásokat eredményez az elsőfokú döntések minőségében. Különösen azáltal, hogy már a folyamat kezdetétől hozzáférést biztosít a menedékkérő számára a szakértői jogi tanácsadáshoz, illetve lehetővé teszi a jogi képviselő kapcsolatfelvételét a döntéshozóval.
Ennek eredményeként első fokon gyorsabban születtek meg a döntések és magasabb lett a kedvező döntések aránya. Kevesebb volt a fellebbezés és magasabb a származási országba való kitoloncolás aránya. Lehetővé vált a fellebbezési költségek tekintélyes csökkentése, de az elszállásolási és jóléti költségeké is. Ezek a megtakarítások jelentősen meghaladták a jogi segítségnyújtásra fordított pótlólagos kiadásokat.
Szeretném Önöket emlékeztetni arra a közelmúltbeli tanulmányra is, amelyet az Európai Parlament készített a menedékkérők befogadásával kapcsolatban a tagállamok közötti tehermegosztásáról. Ez a tanulmány elemzi a menedékjogi folyamat és a befogadás költségeit, beleértve a jogsegélyszolgálat kiadásait is.
Befejezésként, a Bizottság a hatástanulmány részeként jelentős figyelmet szentelt a költségtényezőknek. A megállapításokat empirikus tapasztalatok is megerősítették, az információk pedig kiegészültek az Európai Parlament tanulmányával. Emiatt a Bizottság nem kíván újabb tanulmányt készíteni a költségekről. A Bizottság azonban a menedékjogi eljárásokról szóló irányelvvel foglalkozó tárgyalások következő szakaszában is szem előtt tartja a költségekkel kapcsolatos szempontokat.
Simon Busuttil
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, nem kétséges, hogy a menedékjogi csomag feldolgozása akadályokba ütközik, és ez sajnálatos. Igen szerencsétlen helyzetben vagyunk, és mindenkinek meg kell tennie a tőle telhetőt a helyzet feloldása érdekében.
Számos dologra gondolhatok a folyamat visszatartásának okaként. Mindenekelőtt úgy tűnik, hogy mi az új javaslatokra koncentráltunk, miközben mindnyájan tudjuk, hogy van érvényes szabályozás, s annak végrehajtásával a tagállamok küszködnek. Mindez felemás érzéseket váltott ki a tagállamokban, miután világos, hogy nem állnak készen új törvények elfogadására, amikor nehézségeik vannak a fennállókkal is.
Másodszor, az új javaslatokat új és a korábbiaknál súlyosabb kötelezettségek és terhek jellemzik, ilyeneket irányoznak elő. Mindeközben egyes időszakokban, és különösen a jelenlegi feltételek között, az elvárások irreálisak, és mint erre már mások rámutattak, feltétlenül elkerülendő igazságtalanságokhoz is vezetnek.
Harmadszor, valóban hiányzik a pénzügyi értékelés, a költségek meghatározásáról szóló tanulmány. Attól tartok, biztos úr, nem tudok egyetérteni Önnel nem hiszem, hogy az Európai Parlament által a tehermegosztásról készített tanulmány ezeknek a javaslatoknak a költségeiről szól. Mindenesetre, az a Bizottság feladata, hogy saját javaslatainak pénzügyi kihatásait tanulmányozza.
Hiányzik továbbá egy megfelelő, kötelező érvényű tehermegosztási mechanizmusra vonatkozó javaslat is, és ez szintén nehézségeket okoz egyes tagállamoknak, de magának a Parlamentnek is.
Végül, a Tanács még mindig húzza az időt olyan javaslatok kapcsán, mint például a dublini szabályozás áttekintése. Nagyon örülök, amikor a Tanács részéről azt hallom, az elnökség komoly figyelmet szentel e témának és fokozza erőfeszítéseit, hogy megoldást találjon a dublini témakörben.
Nehéz egy kérdés ez. Nehéz helyzetben vagyunk, és ki kell kerülnünk a csávából. Az EPP képviselőcsoport továbbra is határozottan kész arra, hogy együttműködjön a Tanáccsal, és ami még fontosabb, a többi parlamenti frakcióval is, hogy együtt kíséreljünk meg és találjunk is egy mindenki számára elfogadható kompromisszumos megoldást.
Cecilia Wikström
Elnök úr, valamennyi uniós intézmény számára adott a 2012-es határidő, amikorra a közös európai menedékjogi rendszernek el kell készülnie. Be kell vallanom, hogy bennem a remény és kétségbeesés egyidejűleg van jelen. Képesek leszünk-e tartani a határidőt, vagy sem? Itt olyan dologról van szó, amely a menedékkérők befogadásának, a kérelmek vizsgálatának, és az emberek jövőjét meghatározó döntéseknek közös rendszerén alapul. Amikor e rendszer működésbe lép, akkor ugyanazon feltételek érvényesülnek minden tagállamban, ami napjainkról nem mondható el. Nagyon komoly különbségek mutatkoznak az egyes tagállamokban az emberekkel való bánásmódot illetően.
A Füle biztos úr által éppen az imént említett jelentésből tudjuk, hogy tényként kezelhető, az egyes tagállamokban nagy különbségek tapasztalhatók a menedékkérőkkel való bánásmód terén. Azt is tudjuk, hogy csökkennek a költségek, ha az elsőfokú döntések minőségét javítjuk. Most dolgozunk az eljárásokról szóló irányelv módosításán, és ezért nagyon fontos volna számunkra, itt a Parlamentben, hogy tisztában legyünk a különböző tagállamokban a menedékkérelemmel kapcsolatos eljárások konkrét költségeivel.
Úgy vélem, alapos vizsgálatok elvégzésével mérsékelhetjük a hibák elkövetésének és az emberek nehéz helyzetbe hozatalának kockázatát. Érdekes lesz megfigyelni, hogy vajon a Bizottság képes lesz-e előrukkolni egy még alaposabb eljárással, és be tudja-e mutatni, hogy miként mérsékelhetjük a menedékkérők befogadásának költségeit.
Végül pedig, talán meghatározó érvelésként jelenik meg az, amelyre Busuttil úr utalt. Más szavakkal, ez lehet a Tanácsban tapasztalt megmerevedett álláspontoknak, tehát a helyzet feloldásának kulcsa. Mélyen sajnálom, hogy a Tanács annyira megközelíthetetlen e folyamatban.
Ma felkeresett bennünket a Tanács soros elnökségét átvevő magyar miniszterelnök. Szeretném a magyar elnökséget felkérni, folytassa azt a kiváló munkát, amely Belgium elnöksége időszakában vette kezdetét. Igen szerencsétlen dolog volna, ha a folyamat leállna. Együttesen képesek vagyunk egy működőképes menedékjogi rendszert kialakítani. Olyat, amely az emberiességet és az embertársaink iránti figyelmet tekinti kulcselemének. Mindezt elérhetjük 2012-re. Reménykedjünk továbbra is, és dolgozzunk azért, hogy mindez megvalósulhasson!
Rui Tavares
Elnök úr, az az érzésem, hogy az itt folyó vitákban mindig burkolt utalások történnek arra, hogy a humanitárius cselekedetek költségesek. Tehát nem teszünk humanitárius lépéseket, mert azok sokba kerülnek. Ezekből a burkolt célzásokból azonban egy érdekes kölcsönviszony is kikövetkeztethető: megtennénk a humanitárius lépéseket, ha azok nem lennének költségesek. A helyzet persze az, hogy vannak esetek, amikor a humanitárius politika az olcsó politika. A brit alsóház egy friss tanulmánya tökéletesen igazolja ezt az állítást: az a rendszer, amely lehetővé teszi a menedékkérőknek szóló gyors válaszadást, sokkalta olcsóbb, miközben a késlekedés és a családok erőszakos kitoloncolása pedig sokkalta drágább.
Mi csupán az adminisztratív költségekről beszélünk, anélkül, hogy figyelembe vennénk a menedékkérők költségeit. Azokét, akik jogosultak a menedékjogra, de azokét is, akiknek kérvényét - helyes vagy helytelen - indokokkal végül is elutasítjuk.
Adódik tehát a kérdés, hogy ha a humanitárius lépéseink révén erkölcsi kötelezettségeinknek teszünk eleget, s ráadásul megtakarítást is elérünk ezzel, akkor miért is nem cselekszünk így? Az EU nem rendelkezik összehangolt cselekvési programmal, nem rendelkezik közös cselekvési programmal, és veszem a bátorságot ahhoz, hogy ellentmondjak Busuttil úrnak: mindez nem azért van így, mert a jelenleg hatályos jogszabályok végrehajtása sokba kerül a tagállamoknak, hanem mert ez a teljesítés részleges és csonka. Jelenleg kizárólag a megtorlásra irányuló politikával rendelkezünk, amely összességében igazságtalan a menedékkérőkkel, a hatóságokkal, és amint most feltárjuk, az európai adófizetőkkel szemben is.
Felkérném a Tanácsot, bocsássa rendelkezésünkre a legfrissebb információkat és adjon választ a felvetett kérdésekre, hogy most már továbbléphessünk egy következetes és összehangolt politika irányában.
Gerard Batten
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, ez a vita a Lisszaboni Szerződésben foglalt közös bevándorlási és menedékjogi rendszer végrehajtásának következménye. A tagállamok még kevésbé képesek ellenőrizni saját sorsukat, miközben rákényszerülnek a kiváltságosok - ma még ismeretlen - költségeinek fedezésére.
Nagy-Britannia menedékjogi rendszere mára már áttekinthetetlen, ezer és ezer függő üggyel, a menedékkérők pedig egyszerűen veszítenek és padlóra kerülnek. A rendszer egésze nem más, mint megpróbáltatás a legális bevándorlásra nem jogosultak számára. Érzem, hogy erről szólva el-elakad lélegzetem, hiszen az Önök többsége aligha foglalkozhatna kevésbé megfontoltan a nemzetállam demokratikus hatalmának megőrzésével. Az Önök többsége a végtelen uniós integráció groteszk fantáziavilágában él, mint Hieronymus Bosch egynémely festményének figurái. A brit nép azonban egy nap felteszi a kérdést a hitszegő és hűtlen politikusoknak: ki is tette mindezt lehetővé annak megtiltásával, hogy népszavazás döntsön a Lisszaboni Szerződésről?
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, a cél az, hogy 2012-re egységesítsük a menedékhez fűződő jogokat az EU-n belül. Nem világos azonban, hogy élhetünk-e a továbbiakban is a tranzitzónákon belül a gyors kitoloncolással, amely igazolta hasznosságát, például Németországban.
A Bizottság rejtélyes magyarázatokkal visszautasította azt a tervet, hogy hagyjunk fel e repülőtéri rendelkezéssel. E magyarázatok azt sejtetik, hogy a jövőben is lehetőség lesz a menedékkérők határokról történő visszafordítására, ha biztonságos országból érkeztek.
Mindnyájunk számára ismert a vitának azon kérdése, hogy mi is tekinthető biztonságos országnak, és az itt képviselt álláspontok jelentősen eltérnek egymástól Európában. A terv a testvérek számára is megadná a maradáshoz és az egészségügyi ellátáshoz való jogot, amely korábban kizárólag a szülőket és a házastársakat illette meg. Nem is szeretnék vitát nyitni azon javaslatokról, amelyek szerint a menedékkérők helyzetét össze kellene hangolni az érintett ország társadalombiztosítási rendszerével.
Így aligha hihetem, hogy ezek a javaslatok mérséklik az eljárás költségeit. Ugyancsak kétlem, hogy enyhül a bürokrácia. Úgy vélem, hogy a tagállami terhek növekedni fognak, a menedékjogi rendelkezések pedig felhígulnak, és ez végső soron a bevándorlók egyre nagyobb áradatához vezet. Sajnos, ez nem tűnik pozitívnak Európa számára.
Salvatore Iacolino
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, nincs afelől kétség, hogy az eljárásokról szóló ezen irányelv különösen fontos. Ha majd egyszer a menekült státusz szigorúan érvényesül, akkor ez azt jelentheti, hogy a befogadási eljárásnak gyorsnak és zavartalannak kell lennie, de - valljuk be - nem ez a helyzet.
Miközben a menedékjogi csomag, amelynek egy új, a korhoz jobban alkalmazkodó koordinátarendszert kellene meghatároznia, elakadt a Tanácsban, a tagállamokban is eltérő nézetek alakultak ki a már hatályban lévő szabályokra épülő menedékjogi eljárások hatékonyságát illetően. Biztos úr és soros elnök úr, azt állítom, hogy Önök nem hivatkozhatnak a válságra azért, hogy egy fontos eljáráshoz kapcsolódó pénzügyi forrást lecsökkentsenek! Nem élhetnek más, általam nem igazán meggyőzőnek vélt érvekkel egy jelenleg elakadt folyamattal összefüggésben.
Igazságosnak tartom azt, hogy emberek, akik valamely politikai, vallási vagy egyéb ok folytán igazolhatóan nem maradhatnak hazájukban, jogot szerezzenek a tagállambeli befogadásra. Amint arra is szükség van, hogy megtagadjuk a befogadás jogát azoktól, akik menekültnek állítják be magukat, de nem azok. Igaz, a Stockholmi Program határozottan képviselte ezt az elvet. Az elmúlt két évben 250 ezer kérelem érkezett, ami nagy szám, bár az utolsó referenciaévben e szám alacsonyabb. Tanácsadásra, talán a tolmácsolásra, alacsonyabb költségekre és terhek kiegyensúlyozott viselésére van szükség.
Ami talán nagyon hiányzik az az, hogy a kisegítő hivatalok jobban és keményebben dolgozzanak - amint jól támaszkodunk a Máltán működőre - továbbá az Európai Unió valóban határozottan előre kívánjon lépni a menekültek jogainak biztosítása terén. Ugyanakkor csak azoknak váljon lehetővé az EU tagállamok területére való belépés, akik jogosultan kerülnek menekültként elfogadásra.
Claude Moraes
Elnök úr, amint azt képviselőtársam, Guillaume asszony kifejtette, kritikus pillanathoz érkeztünk az európai menekültjogi rendszer fejlesztésében. Elértünk némi tényleges haladást a csomag egyes kérdéseiben - köztük a belga elnökség alatt saját, a nemzetközi védelem kedvezményezettjeiről szóló jelentésem elfogadásra került - de ezek csak mellékes elemei a menekültügyi csomagnak. Ma azt szükséges kihangsúlyozni, hogy az eljárások átdolgozása tekinthető a csomag központi elemének.
Ennélfogva alapvető az, hogy - tekintettel a közös európai menedékjogi rendszer felállításának gyorsan közeledő 2012-es határidejére - haladjunk előre az átdolgozásban. Az eljárások javasolt átdolgozásával összefüggésben a tagállamok egyik rendszeresen visszatérő bírálata az, hogy azok szükségtelen pénzügyi terheket rónak majd rájuk. Ugyanakkor jelentős számú bizonyíték igazolja - és itt elismerésemet fejezem ki azzal összefüggésben, amit a Bizottság az Egyesült Királyságbeli Solihull-projektről mondott -, hogy az eljárás kezdeti szakaszára összpontosító menedékjogi eljárások első fokon jobb döntéseket eredményeznek, miközben a minőségi döntéshozatal a kérdéskör kulcseleme, és ezt nem veszíthetjük szem elöl. Következésképpen, alaposabb tájékoztatást igénylünk a tagállamoktól megállapításaik alátámasztására.
Szeretném azonban aláhúzni, hogy e vita nem szólhat pusztán a költségekről. Amint azt de Jong úr kifejtette, az eljárások átdolgozása a követett gyakorlatok harmonizálásáról és az ügykezelés színvonalának uniós szintű emeléséről is szól. Világos, hogy a mércék jelentősen eltérnek a tagállamok között, és a jelenlegi jogi keretek felülvizsgálatra szorulnak. Tudjuk továbbá, hogy a Tanács ellenzését szem előtt tartva, az elkövetkező hónapokban a Bizottság egy újabb átdolgozott javaslattal áll majd elő. A Parlamentnek igen határozott álláspontot kell elfoglalnia e kérdésben annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság ne hígíthassa fel eredeti javaslatait.
A jogi segítségnyújtáshoz való jog, a személyes interjú garantálása, a gyorsított eljárások használatának korlátozása, mindezen védzáradékok alapvetőek a tisztességes és hatékony menekültjogi rendszerhez. A közös európai menekültjogi rendszer kimunkálását nem a Parlament tűzte napirendre. Mindannyian emlékezünk arra, hogy 1999-ben Tamperében a Tanács határozott e célokról, majd Hágában és Stockholmban igazítottak e célokon. Értékeljük tehát át múltunkat, és fogadjuk el, hogy függünk a Tanácstól a rendszer mozgásba hozatala tekintetében. Magunk szorosan együttműködünk majd a magyar elnökséggel annak érdekében, hogy megkíséreljük és fenntartsuk a belga elnökség lendületét.
Ez az, amit - frakciós határvonalakon keresztül lépve is - oly sok képviselő látni szeretne. Lehetséges, hogy eltérő végeredményben reménykedünk, de együttműködünk, és reméljük, hogy a magyar elnökség alatt tényleges haladást érünk el.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Elnök úr, 2012-ben feltétlenül szükségünk lesz egy közös menedékjogi politikára. A Bizottság által szeptember 8-án előterjesztett jelentés rávilágít számos olyan akadályra, amellyel a 2005/85/EK irányelvben foglalt célkitűzések megvalósítására törekedve a tagállamoknak szembe kell nézniük.
A menedékkérőknek a jogi segítségnyújtáshoz kötődő joga különböző szinteken érvényesül. Sok tagállam hivatkozik az irányelvre, amikor a fellebbviteli szakaszban nyújt jogi segítséget, míg mások ezt mind a kérvénybenyújtás folyamatában, mind másodfokon biztosítják.
Egyes tagállamok érdemi bizonyítékokat igényelnek annak eldöntése érdekében, hogy az ingyenes jogi tanácsadás járjon-e vagy sem a fellebbezési szakaszban. Az esetek többségében mélyreható különbségek mutatkoznak a fellebbezés határidejét illetően, míg az elutasítás érvényesítése automatikus felfüggesztésének alkalmazhatósága ugyancsak nehézségeket támaszt, miután csupán hat tagállamban kerül ez alkalmazásra.
Ezek a különbségek igazolják, hogy az irányelvet felül kell vizsgálni. Felülvizsgálata során a Bizottság kiemeli annak szükségességét, hogy az erőfeszítéseket az eljárás kezdeti szakaszára összpontosítsuk annak érdekében, hogy nagyobb hatékonysággal tegyenek különbséget abban a tekintetben, kik is jogosultak a védelemre. A Bizottság szerint ezzel az intézkedéssel tekintélyes tolmácsolási és jogi tanácsadási költségcsökkentés érhető el másodfokon.
A javaslat azonban nem egészül ki olyan részletes tanulmánnyal, mely bemutatná, hogy a tolmácsolási és jogi tanácsadási költségek mekkorák is lehetnek első fokon, illetve ténylegesen milyen költségek is keletkeznek a tagállamoknál az európai jogszabályok alkalmazásakor.
Ennél fogva, a Bizottságnak - az erőfeszítések összpontosításával kapcsolatos javaslatával összefüggésben - tájékoztatást kell adnia a tényleges költségekről. Úgy gondolom, hogy a Bizottság imént hallott elutasító álláspontja nem fogadható el. Őszintén hiszem, hogy ez elfogadhatatlan, valamint hogy felülvizsgálatot és módosítást igényel.
Carmen Romero López
(ES) Elnök úr, Győri asszony, üdvözöljük a tisztelt Házban, amely az Öné is! Úgy gondoljuk, hogy noha ez nem olyan téma, amelyben igen járatos lehetne, de érdeklődést mutat a belga elnökség által erőteljesen szorgalmazott menedékjogi csomag iránt annak érdekében, hogy a magyar elnökség átvehesse a stafétabotot. Noha hatáskörei nem teljesen fedik le az itt említetteket, az elnökség felléphet annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság e témában hozzájuthasson minden szükséges információhoz.
Tudatában vagyunk annak, milyen nehéz is a Bizottság és a Tanács számára az adatgyűjtés, hiszen akadnak tagállamok, amelyek nem hajlandók adatszolgáltatásra. Talán, mert még nem vizsgálták meg annak következményeit, hogy mivel is jár a menekült vagy nemzetközi védelmet élvező státuszról szóló döntési eljárás javítása. Talán a tagállamok nem úgy gondolkodnak, hogy - amint erre ma már történt utalás - e folyamatok egységesítése javít majd az elsőfokú eljárás minőségén és a most benyújtottakhoz képest mérsékli azoknak a fellebbezési kérelmeknek számát, amelyeket a menedékjog iránti kérelmeket ma átvevő tagállamoknak kell kezelniük.
Talán mindez nem megfelelően került kiemelésre. Az eljárások igencsak nagyfokú változatosságának hatása az, hogy egyes tagállamok könnyebben megbirkóznak a menedékjog iránti kérelmekkel, mint mások. Az eljárások minőségének javításával, a Bizottság javaslata elkerülhetővé tenné jelentős források igénybevételét és kiegészítő lépések megtételét, miáltal az eljárások összehangolásával és az elszállásolási költségek elkerülésével a közös menedékjogi rendszer költségei mérsékelhetők lehetnek.
Mi nem pusztán ezeknek az eljárásoknak a költségeiről ejtünk szót, de még fontosabb és meghatározóbb, hogy annak költségeiről is, ha nem rendelkezünk közös menedékjogi rendszerrel. Európa határainál jelenleg sok ezer menedékkérő várakozik, akik olyan háborús területről érkeztek, mint Afganisztán és Irak, olyan államokból jöttek, amelyek vagy széthullottak vagy ellenőrizhetetlenek, mint Szomália vagy Szudán. Amikor ezekről a költségekről beszélünk, nem vesszük figyelembe annak humán költségeit, hogy a kérvényezőket a szükséges garanciák nélkül hosszú hónapokra fogolytáborokban tartjuk. Ők talán olyan garanciákkal sem rendelkeznek, mint amelyeket saját bűnözőinknek megadunk. Semmiféle segítséget sem kapnak, és eközben a menekültekkel foglalkozó bizottságok döntenek arról, hogy megkapják-e a menekültstátuszt, és ha igen, annak melyik típusát. Ugyancsak nem vesszük figyelembe azok humán költségeit, akik éveken keresztül korlátozott védelemben részesülnek és a táborokban élnek, noha bűnük mindössze az, hogy elmenekültek a háború elől, csónakokkal érkeztek, és kötelezően leveszik ujjlenyomataikat. Bűnük csak az, hogy nem rendelkeztek pénzzel ahhoz, hogy repülőre üljenek és repülőtéren jelentkezzenek.
Átgondolta-e a Tanács, hogy az eljárások felgyorsításával nemcsak e tragédiák válnak megelőzhetővé, de egyes tagállamokban a helyzet fenntartásának költségei is mérséklődhetnek?
Carlos Coelho
(PT) Elnök úr, azzal kezdeném, hogy elismerésemet fejezem ki e kérdés előadóinak, és külön is képviselőtársamnak, Hohlmeier asszonynak. Igencsak egyetértek a Díaz de Mera úr által kifejtettekkel. Tudjuk, hogy itt csupán az európai menedékjogi rendszer alapjaival foglalkozó öt eszköz egyike került napirendre. Ez a menekültjogi eljárásoknál alkalmazható minimális elvárásokkal foglalkozik.
A Bizottság által tavaly elénk terjesztett jelentés azonban elismeri, hogy a tagállamok eltérő gyakorlatokat alkalmaznak, és jelentősen különböző változatok léteznek az egyes tagállamok által nyújtott eljárási garanciák között. Tekintélyes aránytalanságok mutatkoznak a tagállamok között. Az eltérések a gyorsított eljárásokkal foglalkozó rendelkezésektől egészen a személyes interjúkig, a támogatásig és a hatékony fellebbezési eljáráshoz történő hozzáférésig terjednek.
Legyünk egyértelműek: némely tagállam helytelenül vagy hiányosan ültette át ezt az irányelvet, míg mások egyszerűen csak mérsékelt határozottsággal alkalmazzák azt. Két lehetőséggel rendelkezünk: vagy lemondunk az európai menedékjogi rendszerről, vagy felszámoljuk az eljárási különbségeket. A hatékonyságot erősítő intézkedéseket kell foganatosítanunk. Olyanokat, amelyekre szükség is van. S mindenekelőtt amelyek a kérvények elbírálásának minőségét javítják. S mint mondják: az eljárás kezdeti szakaszára összpontosító megközelítést kell alkalmaznunk. Következésképpen szükség van arra az értékelésre, amelyet a Bizottságtól kérünk. Szükséges annak beazonosítása, hogy hol és mit tudunk javítani, miként oldhatjuk fel az eltéréseket. Tudatában vagyunk annak, hogy a Bizottságnak szüksége van a tagállamok együttműködésére, s különösen a nélkülözhetetlen képzés nyújtásában, beleértve ebbe - de nem kizárólagosan - a költségek kérdéskörét is.
Legyünk egyértelműek: az európai intézményeknek és a tagállamoknak együtt kell működniük a cél elérése érdekében. Célkitűzésünk ugyanaz kell, hogy maradjon: 2012-re valósuljon meg a közös menedékjogi rendszer!
Georgios Papanikolaou
(EL) Elnök úr, éppen ma jelentette be a német kormány a döntését, miszerint az elkövetkező tizenkét hónapra leállítja a menekülteknek Görögországba történő visszatoloncolását. Hasonló döntést hozott Svédország, Nagy-Britannia, Izland, és Norvégia. Azonban csupán néhány hónappal ezelőtt, múlt év novemberében az Igazságügy-miniszterek Tanácsa elvetette egy olyan mechanizmus alkalmazását, amelynek révén felfüggesztésre kerülne a menedékkérőknek a felülvizsgált Dublin II-es szabályozás alá transzferálása, amint azt a Bizottság 2008 óta javasolja, kiindulva abból, hogy a Dublin II jó, és nincs semmi probléma.
Ugyanakkor mi reméljük - helyesen, és meg kell ezt erősítenünk a ma vitánk tárgyát képező irányelvben is -, hogy a menedékkérők kérvényeik elbírálásának első szakaszában ingyenes jogi támogatást kapnak. Nagyon jól tudjuk azonban - amint azt Hohlmeier asszony az előbb említette, hogy - ezekkel az eljárásokkal a menedékkérők gyakran visszaélnek annak érdekében, hogy jogi trükkökkel hosszabbítsák meg jogosulatlan európai tartózkodásukat. Mindehhez nem kapcsolódik azonban az ezen intézkedéssel járó költségek egyértelmű felbecsülése, és nincs magyarázat arra, hogy vajon a költségek később nem hiúsítják-e meg az eljárások végrehajtását?
Végül, kíváncsi vagyok arra, hogy az ilyen ellentmondó döntésekkel miként is sikerül 2012-re egy életképes közös menedékjogi rendszert kialakítanunk? Akkor, amikor mi magunk is különböző döntéseket hozunk, eltérő javaslatokkal élünk, és végül is eltérő lépések megtételével a gyakorlatban is eltérő eredményekhez jutunk. Mindez gyengeségünk következménye, esetleg a szolidaritás hiányával magyarázható, vagy más okokkal, amelyeket a Tanács és a Bizottság lenne képes számunkra feltárni?
Alfredo Pallone
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, nem szeretnék kilógni a sorból, de határozottan úgy vélem, hogy az az összefüggés - még az is, amely szemantikai szempontok szerint jelezhető is, mint ezt különböző csoportok részéről itt magam is hallottam, tehát -a megtakarítások és a menedékjog közötti kölcsönös kötődés, megítélésem szerint, negatív korreláció.
Hadd magyarázzam meg jobban gondolataimat, noha csak pár másodpercem van hátra. Egyértelműen úgy gondolom, hogy még ha az adminisztrációs költségek csökkennek is, azok bizonytalan tartalmú költségként mutatkoznak meg. A valódi probléma azonban a harmonizáció, amely nem ideológiai kérdés, hanem elsődlegesen kulturális töltetű. Sajnos, érvényesülnek e kérdés kapcsán kulturális megfontolások is, de ismétlem, ezek nem ideológiai jellegűek. Ezzel kell nekünk foglalkoznunk!
A leginkább a Földközi-tenger mellékének államai érintettek, amelyeknek kultúrájában sokkal erősebben érvényesül más emberek befogadása, mint más országoknál, miután mi sokkalta mélyebben vagyunk érintve e kérdés által. Miközben Olaszországban emelkedett az ilyen jellegű kiadások összege, és mostanra elérte a 30 millió eurót, mások szeretnék e költségeket mérsékelni. Nem hiszek ebben.
Ugyancsak gondoskodnunk kell arról, hogy a források egyötödét - ha már ezekről a dolgokról beszélünk - a fogyatékossággal élőknek tartsuk fenn, hiszen a politikai menekültek között nagyon gyakran találkozunk olyanokkal, akik fogyatékossággal élnek a kínzásokból kifolyólag. Ugyancsak beszélnünk kell a védelemről, a védett személyekről. Ők külön kategóriát képeznek, de mindazonáltal egy olyan csoportot, amelyet be kell fogadnunk. Nem hallottam e személyek védelméről, arról, hogy őket be kell fogadnunk.
Azzal zárom, hogy a szabadságok Európája a jogok védelmének Európája ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elena Băsescu
(RO) Elnök úr, magam is fontosnak tartom a 2005/85/EK irányelv átdolgozását, miután a menedékjogi eljárások minimumkritériumainak meghatározását célzó folyamatnak méltányosabbnak és hatékonyabbnak kell lennie. A módosító javaslat célja az, hogy egyszerűsítse és uniós szinteken stabilizálja az eljárásokat. A tervezett kritériumoknak az EU-ban tapasztalt legjobb gyakorlatokon kell alapulniuk.
Noha valamennyi tagállam hivatalosan engedélyezi a menedékjog alkalmazását, gondok jelentkeznek a nemzeti beléptető rendszerekben. Azok jelenlegi formájukban országonként jelentősen eltérnek egymástól. Ez számos adminisztratív eredetű problémának okozója, és azokat közös fellépéssel kell feloldani. Kérem a Tanácsot is, hogy nyújtsa a lehető legtöbb információt a tagállamok jelenlegi helyzetéről! Fontos számunkra, hogy e témakörben folytatódjanak a tárgyalások, és a megadott határidőre eredményeket érjünk el.
Monika Hohlmeier
Elnök úr, nagyon köszönöm, hogy ismét lehetőséget kaptam rövid hozzászólásra. Egy kéréssel fordulnék Önhöz, Füle úr. Szeretném azzal kezdeni, hogy helytelen feltevések helytelen költségbecslésekhez is vezetnek. Jelenleg a menedékkérők száma nem csökken, hanem jelentősen emelkedik. Ez a vízumkönnyítések következménye, amint ezt például Szerbia és Macedónia esete mutatja. Azt is megtapasztaljuk, hogy az Európai Unió országaiba való belépési kísérletek részeként markánsan emelkedik a menedékjogi rendszerrel való visszaélések száma is.
Amennyiben Ön rossz feltevésekből indul ki, más szavakkal, amennyiben részletekbe menően megkérdőjelezi az elsőfokú eljárásokat és feltételezi, hogy itt költségmegtakarítások érhetők el a rákövetkező eljárási szakaszokban, akkor ezzel automatikusan azt sejteti, hogy valamennyi tagállamban gyengén működnek az elsőfokú eljárások. Azonban nem ez a helyzet. Amennyiben az általános elvárások emelkednek, akkor annak következménye a költségek emelkedése lesz. A mindenkire kiterjedő minőségi elvárások javítása és az eljárások összetettségének fokozása ténylegesen megemelkedett kiadásokban ölt testet. Nagy örömmel állok rendelkezésre e pont megvitatására. Emiatt is kifejezetten azt kérem Öntől, hogy vegye komolyan az országok aggodalmait, mert az érintett országokból beérkezett egyes jelentéseket már lezárták, és szétosztásra kerülnek.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök úr, érdeklődéssel követtem a tisztelt Ház tagjainak nézeteit.
A menekültjogi eljárásokról szóló irányelv a 2012 vége előtt szükségszerűen létrehozandó közös európai menekültjogi rendszer alapvető elemét képezi.
A Bizottság üdvözli az Európai Parlament elkötelezettségét a menekültjogi eljárásokról szóló irányelvvel kapcsolatos tárgyalások folytatása mellett. Ami a Tanácson belüli tárgyalásokat illeti, a Bizottság nagyra értékeli a tagállamok elkötelezettségét a javaslat nyílt és építőszellemű megvitatása mellett.
Mindazonáltal a javaslat számos eleme valóban bonyolultnak mutatkozott. Erre figyelemmel, az irányelv elfogadásának elősegítése érdekében a Bizottság a lengyel elnökség kezdetét megelőzően egy módosított javaslat elfogadását tervezi.
Az érintett irányelvvel összefüggésben a Bizottság általános célja az, hogy közös eljárás felé mozduljon ki és előmozdítsa az eljárási módozatok még következetesebb és hatékonyabb alkalmazását. A módosított javaslat a továbbiakban is arra törekszik, hogy az első fokon erősítse az alapvető jogok tiszteletben tartását és a magas szintű döntéshozatalt. Az eredmények a megbízható döntésekben, az eljárások gyorsabb lezárásában mutatkoznak majd meg, ez pedig a költségek mérséklődéséhez vezet.
A módosított javaslatban a Bizottság bizonyos rendelkezések leegyszerűsítésére törekszik, hogy azok alkalmazását előmozdítsa. A Bizottság az elkövetkezőkben is a méltányosság és az eljárási hatékonyság közötti megfelelő egyensúly garantálására törekszik.
Külön is érintve a pénzügyi hatásokat, a Bizottság teljesen megérti a javaslat költségekkel kapcsolatos elemeinek tulajdonított jelentőséget, és a tárgyalások következő szakaszaiban is figyelemmel lesz a költségvonzatokra.
Hadd zárjam annak kihangsúlyozásával, hogy az Európai Parlament véleménye, természetesen, kulcsfontosságú viszonyítási pont, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a javaslat módosításának elkészítésekor figyelembe vegye a Parlament állásfoglalásait is. Folytatjuk együttműködésünket a Parlamenttel és a Tanáccsal, hogy a szélesebb körű menekültjogi csomag összefüggésrendszerében továbbléphessünk e javaslatot illetően.
Enikő Győri
Elnök úr! Biztos úr! Tisztelt képviselő hölgyek és urak! Köszönöm szépen Önöknek ezt az értékes vitát. Azt is köszönöm, hogy konkrétumokról is tudtunk beszélni, és biztos vagyok abban, hogy ez hozzájárul ahhoz, hogy a bizottsági új tervezet ezeket a szempontokat majd figyelembe vegye. Szó volt itt arról, hogy minimum közös követelményeket fogalmazzunk meg, hogy az egységes rendszer révén szűnjenek meg a rossz gyakorlatok, hogy hatékonyak és költségkímélőek leegyünk, hogy ne legyen lehetőség a visszaélésekre. Azt gondolom, hogy ezek mind nagyon fontos elemek, amelyek mentén kell közösen dolgozni.
Egy zárógondolatot engedjenek meg. Ugye mi arra vagyunk büszkék, hogy az Európai Unióban egy olyan közösségnek vagyunk a részesei, amelyik az emberi méltóságot a legfontosabb értékei között tartja számon. És a menekültügy egy olyan kérdés, ahol az emberi méltóság mindenek felettisége a legfontosabb iránytűnk. A magyar elnökség az emberi tényezőt a legfontosabbnak tartja minden európai uniós politikában. Miniszterelnök úr a délelőtt folyamán elmondta, az Európai Unió jelenlegi helyzetében igaz, hogy józan észre, hideg fejre van szükség, de be kell bizonyítanunk, hogy szívünk is van. Ő ezt a romapolitikával összefüggésben tette. Azt gondolom, hogy a menekültügy kapcsán is el kell mondanunk, hogy igen, az Uniónak meg kell tudnia mutatni, hogy szíve is van.
A magyar elnökség továbbviszi azt a munkát, amelyet a belga elnökség folytatott. A programunkban, ebben a zöld füzetben, amit tegnap minden képviselő megkapott a postaládájába, a 25. oldalon olvashatják, hogy a bel- és igazságügyi tanáccsal kapcsolatos prioritásaink között, ott szerepel a közös európai menekültügyi rendszer. Én az első hozzászólásomban ma este azt is elmondtam, még konkrétabban, mint a füzetben szerepel, hogy mind a dublini rendelet, mind pedig a kvalifikációs irányelv terén szeretnénk a Tanácsban megállapodásra jutni. Úgyhogy abban bízom, hogy ezek alapján Önök elfogadják, hogy a magyar elnökség valóban kiemelten kezeli ezt a témakört, és számítunk az Önök együttműködésére.
Elnök
A vitát lezárom.
