Pasirengimas Europos Vadovų Tarybos susitikimui (spalio 28-29 d.) - Pasirengimas G20 aukščiausiojo lygio susitikimui (lapkričio 11-12 d.) - Finansų, ekonomikos ir socialinkrizė. Rekomendacijos dėl priemonių ir iniciatyvų, kurių reikia imtis - Sąjungos ekonomikos valdymo gerinimas ir stabilumo sistemos stiprinimas, ypač euro zonoje (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - bendra diskusija šiais klausimais:
Tarybos ir Komisijos pranešimai dėl pasirengimo G20 aukščiausiojo lygio susitikimui (lapkričio 11-12 d.),
Tarybos ir Komisijos pranešimai dėl pasirengimo Europos Vadovų Tarybos susitikimui (spalio 28-29 d.),
P. Berès pranešimas dėl finansų, ekonomikos ir socialinės krizės: rekomendacijos dėl priemonių ir iniciatyvų, kurių reikia imtis (laikotarpio vidurio ataskaita, ir
D. Feio pranešimas dėl Sąjungos ekonomikos valdymo gerinimo ir stabilumo sistemos stiprinimo, ypač euro zonoje.
Olivier Chastel
Pone pirmininke, J. M. Barroso, Komisijos nary, ponios ir ponai, Tarybos vardu norėčiau jums, pone pirmininke, padėkoti už suteiktą galimybę kalbėti apie Tarybos atliktus parengiamuosius darbus ruošiantis kitam Europos Vadovų Tarybos susitikimui.
Šio Europos Vadovų Tarybos susitikimo darbotvarkįtempta. Jo metu didžiausias dėmesys, žinoma, bus skiriamas ekonomikos valdysenai. Kaip žinote Pirmininko H. Van Rompuy vadovaujama darbo grupsusitiko pirmadienį ir patvirtino savo galutinę ataskaitą.
Šioje ataskaitoje pateikiamos svarbios ir konkrečios rekomendacijos ir pasiūlymai, kurie mums turėtų leisti pagerinti Europos ekonomikos valdyseną. Visų pirma joje pateiktomis rekomendacijomis siekiama pagerinti fiskalinę drausmę, išplėsti ekonomikos priežiūros mastą, vystyti ir plėsti bendradarbiavimą, stiprinti krizės valdymo sistemą ir stiprinti institucijas.
Visas šias rekomendacijas galima greitai įgyvendinti teisės aktais. Suprantama, tikimės, kad Europos Vadovų Taryba joms pritars, kad Komisija, Parlamentas ir Taryba galėtų greitai padaryti pažangą šiais itin svarbiais klausimais. Bet kuriuo atveju tai būtų teigiamas signalas apie mūsų siekį imtis būtinų priemonių sprendžiant svarbius ekonominius uždavinius, kurie mūsų laukia.
Tiesa, kad kai kurie žmonės kėlklausimą dėl kitų alternatyvų, kurios yra platesnio masto nei šios rekomendacijos ir kurios viršija sutarčių taikymo ribas, išnagrinėjimo. Šiuo atžvilgiu turiu omenyje tokius klausimus kaip balsavimo teisių sustabdymas arba naujų balsavimo taisyklių, pvz. atvirkštinės daugumos, nustatymas.
Akivaizdu, tai nėra lengvi klausimai techniniu ir politiniu požiūriais. Jie bus aptrati kitą savaitę vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime.
Kitas svarbus klausimas, įtrauktas į Europos Vadovų Tarybos darbotvarkę - pasirengimas G20 aukščiausiojo lygio susitikimui. Europos Vadovų Taryba, remdamasi vakar ECOFIN komiteto atliktais parengiamaisiais darbais, turės priimti sprendimą dėl Europos Sąjungos pozicijos. Apskritai, svarbu, kad Seulo G20 aukščiausiojo lygio susitikime būtų paspartinti darbai, kuriais siekiama įgyvendinti nustatytus reikalavimus, kad būtų skatinamas didesnis, tvaresnis ir labiau subalansuotas ekonomikos augimas. Visų pirma turime atstatyti pasaulio ekonomikos pusiausvyrą, kurios nebuvimas gali trukdyti ekonomikos augimui.
Nuo 2008 m., kai prasidėjo krizir buvo imtasi kovos su ja priemonių - kitaip tariant, nuo G20 ilgai laukto pakilimo - aplinkybės pasikeitiš esmės. Priežastis labai paprasta - reikšmė. Pats daugelio sprendimų, turinčių tiesioginį poveikį mūsų šalių piliečiams, lygmuo, buvęs vietinės arba nacionalinės reikšmės, per kelis mėnesius pasikeitir tapo tarptautiniu. Globalizacija reiškia, kad dabar daugelyje sričių turime veikti kartu Europos ir tarptautiniu lygmenimis.
Visi žinome, kad Europos Sąjungai reikėjo laiko, kad pasiektų susitarimą dėl naujos sutarties, kuria taip pat buvo siekiama sustiprinti Europos Sąjungos vaidmenį tarptautiniu lygmeniu. Užtrukome didžiąją dalį praėjusio dešimtmečio, kad priimtume šią sutartį, tačiau teužtrukome pastaruosius dešimt mėnesių, kad suvoktume jos svarbą.
Tam tikra prasme G20 susitikimai, nuo tada, kai jie buvo pradėti rengti, pasiteisino, tačiau manau, kad sunkiausias ir svarbiausias išbandymas dar laukia artimiausiomis savaitėmis ir mėnesiais, kai kils didelis pažangos siekimo sulėtėjimo pavojus.
Europos Sąjunga šiuo metu rengiasi dviems svarbiems susitikimams, kurie vyks Korėjoje, pirmasis jų - už dviejų dienų. Tai G20 finansų ministrų ir centrinių bankų valdytojų susitikimas, o antrasis G20 susitikimas vyks lapkričio mėn. viduryje.
Iš esmės Europos Sąjunga padeda siekti tvirto, tvaraus ir subalansuoto ekonomikos augimo šiomis priemonėmis: 1) augimą skatinančiais ir diferencijuotais fiskalinio konsolidavimo planais; 2) strategija "Europa 2020" dėl struktūrinių reformų, būtinų darbo vietų kūrimui, ir ne tik jam, paremti; 3) finansų sektoriaus ir rinkų pertvarkos programa; ir 4) Europos Sąjungos ekonomikos valdysenos stiprinimu. Dėl pastarojo klausimo per lapkričio mėnesio susitikimą galėsime pateikti darbo grupės išvadas, kai tik joms pritars Europos Vadovų Taryba.
Norėčiau pridurti, kad Europos Sąjungą labai domina tarpusavio vertinimo procesas G20 susitikime. Mes, europiečiai, esame pripratę prie tokio proceso ir žinome, koks jis gali būti įdomus ir naudingas. Aišku, kiekvienas arba kiekviena turi atlikti savo darbą ir nuoširdžiai norėti prisidėti prie sąlygų augimui sudarymo.
Protekcionizmą galima panaikinti ne iš karto, o nuolat, kasdien, išlaikant budrumą. Kalbant apie kitus darbus reikia pasakyti, kad techninio pobūdžio įstaigų, pvz., Mario Draghi vadovaujamos Finansų stabilumo tarnybos, veiklos pažanga gera ir, manau, kad apskritai integracijos procesas, visų pirma kai kuriose srityse, vyksta teisinga linkme, vis dėlto taip pat svarbu atlikti ilgalaikę Tarptautinio valiutos fondo pertvarką.
Europiečiai pasirengę vykdyti ankstesnius įsipareigojimus, visų pirma pernai Pitsburge prisiimtus įsipareigojimus, kad būtų užtikrinta, jog naujasis TVF geriau atitiktų naują tarptautinę ekonomikos tikrovę ir dėl to besiformuojančios ekonomikos šalys įgytų daugiau svarbos ir jų pozicijos būtų paisoma labiau. Vis dėlto norėčiau, kad mano pozicija šiuo klausimu būtų aiški: negalima tikėtis, kad šiuo požiūriu nuolaidas darys tik Europa.
Turi prisidėti visos išsivysčiusios šalys. Jau pranešėme, dėl ko konkrečiai norėtume derėtis sprendžiant atstovavimo, valdymo ir balsų pasidalijimo klausimais. Manome, kad tai tinkamas pagrindas siekiant kompromiso. Taigi niekas neturėtų kaltinti Europos, jeigu šiuo požiūriu niekas nepasikeis.
Ruošdamiesi G20 finansų ministrų susitikimui, kuris turėtų vykti šią savaitę, Europos Sąjungos viduje tarpusavyje vedėm derybas dėl visų šių klausimų ir dėl tam tikrų esminių problemų ir įgaliojimų. Tai padarėme siekdami užtikrinti ne tik, kad Europa laikytųsi vieningos pozicijos, bet kad ji taip pat daugiausia dėmesio skirtų pozicijos, kuri yra palankiausia svarbiausiems interesams, gynimui ir įtaigai. Tarybai pirmininkaujanti valstybir Komisija dės visas pastangas, kad apgintų ir paremtų šiuos interesus, kuriuos atspindi bendra mūsų pozicija, kuri yra kelerių mėnesių visų valstybių narių darbo rezultatas.
Dėl klimato kaitos teoriškai sieksime, kad šis klausimas nebūtų išsamiai aptarinėjamas Europos Vadovų Taryboje, nes spalio 14 d. Aplinkos taryba jau priėmlabai išsamų tekstą kartu su išvadomis, kurios suformuoja Europos poziciją. Vis labiau tampa būtina siekti pažangos įgyvendinant plataus masto schemą dėl kovos su klimato kaita po 2012 m. ir to siekdama Europos Sąjunga toliau gina nuoseklių veiksmų metodą, pagal kurį vadovaujamasi Kioto protokolu ir Kopenhagos konferencijos išvadomis, ir kuris sudaro galimybes sukurti nuoseklią ir teisiškai privalomą sistemą atsižvelgus į politines rekomendacijas, išdėstytas galutiniame Kopenhagos susitikimo dokumente.
Kankūno konferencijoje turi būti pasiektas priimtinas susitarimas, kuriame būtų atsižvelgta į šalių interesus ir kuris mums leistų įtvirtinti iki šiol pasiektą pažangą. Europos Sąjunga nurodpirmenybę teikianti vienai teisiškai privalomai priemonei, kuri apimtų pagrindinius Kioto protokolo aspektus. Vis dėlto esant tam tikroms sąlygoms ji galėtų planuoti antrąjį įsipareigojimų laikotarpį pagal Kioto protokolą. Tai turėtų būti padaryta platesnio masto susitarimu, kuriam pritartų didžiausios ekonomiškai reikšmingos šalys ir kuriame būtų įtvirtinti tarptautinio masto veiksmų aukšti siekiai ir veiksmingumas, ir kuris užtikrintų skubiai reikalingą aplinkosauginio vientisumo apsaugą.
Norėčiau trumpai pakalbėti apie Europos Sąjungos pozicijos artėjant aukščiausiojo lygio susitikimams su Jungtinėmis Valstijomis Rusija ir Ukraina. Tai bus pirmas kartas, kai pasirengimas aukščiausiojo lygio susitikimams su svarbiausiais Europos Sąjungos partneriais bus aptartas valstybių arba vyriausybių vadovų, kaip numatyta Europos Vadovų Tarybos rugsėjo 16 d. išvadose. Siekiama, kad valstybių ar vyriausybių vadovai atvirai aptartų pagrindinius mūsų santykių su partneriais atžvilgiu keliamus uždavinius. Neužbėgdamas šiai diskusijai už akių norėčiau trumpai pakalbėti apie pagrindinius šių artėjančių aukščiausiojo lygio susitikimų aspektus.
Aukščiausiojo lygio susitikimo su Jungtinėmis Valstijomis metu tikrai bus svarbu skirti daug dėmesio keliems pagrindiniams klausimams. Apskritai, juo turės būti sustiprintas transatlantinis bendradarbiavimas, kuris yra labai svarbi priemonvykdant bendrus uždavinius, kurie mūsų laukia. Be to, po G20 aukščiausiojo lygio susitikimo vyksiantis Europos ir Jungtinių Valstijų aukščiausiojo lygio susitikime turėsime svarbią galimybę įtvirtinti šiuos rezultatus ir suformuoti bendrą poziciją dėl tam tikrų šiuo metu aktualių klausimų ekonomikos srityje. Taip pat turėtume siekti suformuoti bendrą poziciją dėl besiformuojančios ekonomikos šalių.
Aukščiausiojo lygio susitikimas taip pat turėtų - bent jau to tikimės - suteikti galimybę atnaujinti Transatlantinės ekonominės tarybos veiklą, šią tarybą paverčiant ekonomikos forumu, kuriame turėtų būti nagrinėjami ne vien tik reguliavimo klausimai, bet kur kas platesnio masto klausimai. Naudodamasi išplėstais įgaliojimais Taryba galėtų veiksmingai nagrinėti kovos su krize būdus ir skatinti ekonomikos augimą bei darbo vietų kūrimą.
Taip pat aukščiausiojo lygio susitikime norėtume pasirengti Kankūno konferencijai ir, aišku, tikimės, svarbaus pritarimo iš mūsų Jungtinių Valstijų partnerių.
Galiausiai, į darbotvarkę taip pat bus įtraukti svarbūs užsienio politikos klausimai, t. y. su Sudanu ir Iranu susiję klausimai.
Dėl aukščiausiojo lygio susitikimo su Ukrainos atstovais šiandien po pietų planuojama kita diskusija su vyriausiuoju įgaliotiniu, todėl dovanokite man, jeigu šiuo klausimu šįryt daugiau nekalbėsiu.
Aukščiausiojo lygio su Rusijos atstovais metu Europos Sąjunga ketina parodyti visišką pritarimą partnerystei dėl modernizacijos, kuri mums leis stiprinti bendradarbiavimą visose srityse, visų pirma tokiose svarbiose srityse kaip inovacijos ir energetika.
Pone pirmininke, J. M. Barroso, ponios ir ponai, tai yra pagrindiniai klausimai, kuriuos reikės aptarti kitą savaitę vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime - tikrai įtempta ir svarbi dienotvarkė.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, šiandien visų pirma aptarinėjame klausimus, kurie bus nagrinėjami kitą savaitę vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime. Daugiausia dėmesio skirsiu, mano manymu, svarbiausioms temoms: žinoma, ekonomikos valdysenai Europos Sąjungoje, ir, išorės santykių srityje, - be labai svarbaus aukščiausiojo lygio susitikimo su Jungtinėmis Valstijomis ir taip pat aukščiausiojo lygio susitikimo su Rusija - mano manymu itin svarbiems aukščiausiojo lygio susitikimams: G20 aukščiausiojo lygio susitikimui Seule ir taip pat Kankūno konferencijai dėl klimato kaitos.
Mūsų ekonomikos valdysenos pertvarka yra pagrindinis mūsų tvaraus ekonomikos atgaivinimo ir mūsų patikimumo veiksnys. Todėl nuo šios diskusijos pradžios Komisija laikėsi labai plačių užmojų pozicijos. Praeitą mėnesį Komisijos pateiktų pasiūlymų tikslas - dėl krizės iškilusius poreikius paversti plačių užmojų teisine tikrove. Juose nagrinėjami pagrindiniai klausimai dėl tikro Europos Sąjungos ekonomikos politikos sustiprinimo per tinkamai koordinuotos biudžeto priežiūros užtikrinimą ir dėl makroekonominio disbalanso problemos sprendimo, taip, kaip tai labai dažnai sakėme, šiuo metu kuriame tikrą ekonominę sąjungą Europoje.
Labai džiaugiuosi, kad Parlamentas šiems pasiūlymams skiria tiek dėmesio. Išankstinis susitarimas per pirmąjį svarstymą parodytų, kad Europos Sąjunga pasiryžusi įgyvendinti savo naująją viziją. Turėtume siekti, kad iki kitų metų vidurio šios taisyklės būtų nustatytos. Todėl raginu valstybes nares dėti visas pastangas įgyvendinant šiuos svarbius uždavinius ir primygtinai laikytis šios dienotvarkės.
Iki šiol pasiekėme tvirtesnį susitarimą svarbiausiose veiklos srityse, sustiprindami Stabilumo ir augimo paktą ir spręsdami makroekonominio disbalanso problemą, ir prie to tai pat prisidėjo Hermano Van Rompuy vadovaujama darbo grupė.
Kai bus užbaigtos visos diskusijos ir priimti visi sprendimai, po šio bendro proceso turėtume sukurti ekonomikos valdysenos viziją, kuri bus kur kas išsamesnė, kur kas labiau suderinta su būtinybe visų pirma užkirsti kelią problemoms ir kur kas daugiau grindžiama sankcijų naudojimu.
Tačiau norėčiau kalbėti aiškiai. Bendras rezultatas turėtų parodyti, kad lyginant su dabartinėmis aplinkybėmis padėtis tikrai pasikeitė. Savo piliečiams turime parodyti, kad atsižvelgdama į krizę Europos Sąjunga padarvisas išvadas ir visokeriopai pasisėmpatirties.
Kai kuriuos kitus klausimus vis dar reikia išspręsti. Vienas iš itin svarbių klausimų - kaip pakeisti esamą kovos su krize mechanizmą, dėl kurios buvo susitarta gegužės mėn., ilgalaikiškesniu mechanizmu, kai pirmojo taikymo laikotarpis baigsis 2013 m. Dėsime visas pastangas, kad daugiau niekad nesusidurtume su tokiomis krizėmis, tačiau taip pat imsimės visų galimų priemonių, kad radikaliems pokyčiams būtume labiau pasiruošę nei pastarąjį kartą. Pasirengimas ir tvirto nuolatinio kovos su krize mechanizmo egzistavimas gali užkirsti kelią tokiems pokyčiams ateityje.
Komisija gerai įsidėmi valstybių narių išsakytas nuomones, kuriomis pritariama Sutarties pakeitimui, kuriam, kaip žinote, turi pritarti visos valstybės narės. Šiame etape Komisija daugiausiai dėmesio skirs esminiams klausimams. Taip sakydami turime omenyje nuolatinio mechanizmo sukūrimą, kuris kritiniais momentais gali būti naudojamas apsiginti ir kartu sumažinti moralinę riziką bei užtikrinti, kad tokia priemonbus naudojama tik tada, kai nebus kitos išeities ir bus naudojama bendriems interesams tenkinti.
Kai jis bus sukurtas, jeigu taip bus, visomis šiomis pastangomis pasieksime savo tikslą: turėsime sistemą, kuri skatins valstybes nares vykdyti teisingą ekonomikos ir fiskalinę politiką, ir sistemą, kuri skatins investuotojus laikytis atsakingos skolinimo politikos.
Apskritai, manau, kad einame teisinga linkme. Sėmėmės patirties iš krizės. Savo piliečių interesų labui Europos Sąjunga kuria valdysenos sistema, kuri, lyginant su prieš krizę buvusia padėtimi, yra visiškai atnaujinta ir dabar visą šią sistemą kuriame ant kur kas geresnio pagrindo.
Mūsų pasiekimai ekonomikos valdysenos srityje, taip pat strategijos "Europa 2020" ir finansinio reglamento įgyvendinimo rezultatai leidžia mums tikslingai dalyvauti Seule vyksiančiame G20 susitikime. Šis aukščiausiojo lygio susitikimas vyks labai svarbiu laikotarpiu. Tai bus tikras išbandymas, ar bendradarbiavimu pagrįstais pasaulinio lygmens sprendimais G20 gali užtikrinti pasaulio ekonomikai būtiną koordinavimą. Manau, kad gali, ir manau, kad Europos Sąjungos vaidmuo bus labai svarbus siekiant, kad Seulo aukščiausiojo lygio susitikimas susiklostytų sėkmingai.
Kokie mūsų tikslai Seulo aukščiausiojo lygio susitikime? Pirmiausia, reikia prisiminti, kad kovojant su krize G20 vaidmuo buvo svarbus. Svarbą lėmbendri veiksmai ir atsižvelgiant į tai, kad žengiame į naują etapą, reikia ir toliau veikti kolektyviai ir bendradarbiauti. Reiškia, kad reikia sutikti su tuo, kad pasaulinis disbalansas yra visuotinproblema, ir kad visos didžiosios ekonomiškai reikšmingos šalys yra svarbios siekiant surasti sprendimą. Ir taip, negalime nepaisyti tikrovės, kad šiuo atveju valiutos kursai yra svarbus veiksnys.
Antra, taip pat reikia imtis veiksmų tarptautinių finansinių institucijų atžvilgiu. Visų pirma, vėluojama pertvarkyti TVF. Reikia, kad kiti subjektai pasiektų tokį pat lankstumo lygį, kokį pasiekEuropos Sąjunga.
Trečia, su šio Parlamento parama šiuo metu vykdome svarbią savo pačių finansų sistemos pertvarką ir noriu dar kartą jums padėkoti už dėmesį, kurį parodėte atsižvelgdami į būtinybę ją įvykdyti nedelsiant.
G20 susitikime turime taip pat išlaikyti tempą. Pasiekta gera pažanga, tačiau dabar turime būti tikri, kad pasiekimai bus įgyvendinti praktikoje.
Norėčiau, kad to siekiant būtų atsižvelgta į finansų sektoriaus svarbą. Todėl Europos Sąjunga turėtų toliau ryžtingai siekti įvesti pasaulinį finansinių sandorių mokestį. Kol tai nepadaryta Komisija nori išbandyti kitu būdus užtikrinti, kad Europos lygmeniu finansų sektoriuje būtų taikomas teisingas mokestis, pvz., finansinės veiklos mokestis.
Į kito G20 susitikimo darbotvarkę taip pat bus pirmą kartą įtrauktas vystymosi klausimas. Bus priimtas daugiametis veiksmų planas, kad juo būtų vadovaujamasi vykdant bendrus veiksmus šioje srityje. Komisija kartu su susitikimui pirmininkaujančia Korėja nuo pradžios labai rėmšią mintį. Turime parodyti, kad G20 ekonomikos augimo darbotvarktaip pat susijusi ir yra naudinga besivystančioms šalims. Tuo pačiu besiformuojančios ekonomikos šalis norime įtraukti į tarptautinę vystymosi sistemą, kuri atitinka pagrindinius vystymosi politikos principus ir leidžia užtikrinti geresnį koordinavimą.
Kai vakar čia, Strasbūre, kalbėjausi su JT generaliniu sekretoriumi Ban Ki-moonu, jis man laimėjo konkrečiai šį aspektą ir jis labai dėkojo už Europos Sąjungos pritarimą šiai darbotvarkei.
Galiausiai G20 turi imtis iniciatyvos skatinti įgyvendinti prekybos darbotvarkę. Mūsų susitarimas su Korėja, kuris tikrai nėra alternatyva PPO, turėtų skatinti mūsų partnerius pasinaudojus proga toliau siekti užbaigti Dohos derybų raundą.
Pasirengimo Kankūno etape norėčiau šiek tiek pakalbėti apie šią labai svarbią konferenciją. Turime išlikti susitelkę siekti savo tikslų šiuo atžvilgiu, turime kelti aukštus tikslus Europos ir pasaulio mastu. Turime toliau vykdyti procesą tarptautiniu lygmeniu. Tai nėra lengva. Žinome, kad kai kurie iš mūsų svarbiausių partnerių ne pagreitino, o sulėtino kaitos spartą.
Nepamirškime, kad tuo pačiu metu kuriame pasaulyje tvirčiausią ir veiksmingiausią išmetamų teršalų kiekio sumažinimo sistemą. Tai didžiausias mūsų privalumas ir kuo labiau priartėjame prie naujos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos įgyvendinimo pabaigos, tuo reikšmingesnis mūsų privalumas. Mūsų patikimumas yra didžiausias, jis grindžiamas tvirtu Parlamento, valstybių narių ir Komisijos konsensusu dėl veiksmų, kurių reikia imtis.
Neleiskime, kad Kankūno susitikime mūsų dėmesį atitrauktų formalūs argumentai. Jungtinių Tautų procese turėtume dalyvauti labai užtikrintai ir ryžtingai. Kankūno susitikimu procesas nebus užbaigtas, tai nebus galutinis persilaužimas, tačiau jis gali būti labai svarbus žingsnis to siekiant. ES turi parodyti aiškią ir suderintą poziciją, kad derybos pajudėtų į priekį. Turėtume imtis tam tikrų į veiksmus orientuotų priemonių, kuriomis galime užtikrinti proceso tikrumą ir pasitikėjimą juo bei priartėti prie mūsų galutinio tikslo.
Todėl praeitą savaitę parašiau Europos Vadovų Tarybos nariams. Išdėsčiau, mano manymu, suderintą, realią poziciją, kuri mus nuolat veda į priekį nesukurdama nerealių vilčių. Laikas Europai imtis lyderio vaidmens nurodant, kaip Kankūno susitikime galima pasiekti svarbios pažangos, įvykdant tokius svarbius įsipareigojimus kaip įsipareigojimas dėl "skubios pradžios" finansavimo ir, visų svarbiausia, aiškiai parodant, kad ir toliau rodysime pavyzdį.
Šiemet Europos Sąjungos ekonomikos augimas bus didesnis negu prognozuota anksčiau, tačiau ekonomika dar nėra tvirtai atsigavusi; kaip kelis kartus jau minėjome, negalima nuleisit rankų, ypač tada, kai nedarbo lygis vis dar labai aukštas.
Visi žinome, kad pastaraisiais mėnesiais susidūrėme su tikrais iššūkiais, kaip tai aiškiai nurodoma P. Berès pranešime, apie kurį netrukus diskutuosite. Džiaugiuosi plačiais šio Parlamento užmojais ir dideliu konsensusu šiais svarbiais klausimais, tačiau visi žinome, kad tai laikotarpis, kai nedarbas yra didelproblema, kai mažinamos viešosios išlaidos. Mūsų piliečiai išreiškia savo rūpesčius ir į juos turime atsižvelgti.
Vis dėlto taip pat žinome, kad sugebėjome surasti sprendimus kaip Europos Sąjunga. Pateikėme pasiūlymus dėl kai kurių svarbių teisės aktų dėl ekonominės valdysenos. Pateikėme pasiūlymą dėl strategijos "Europa 2020". Tai yra - noriu jums priminti šį aspektą - ekonomikos augimo strategija, nes ekonomikos augimas - sumanus, integracinis augimas - yra problemos sprendimo būdas. Šios problemos taip pat išdėstytos puikiame D. Feio pranešime.
Pasiūlėme daug finansų rinkos reguliavimo priemonių. Norėčiau pasidžiaugti teisėkūros institucijos pritarimu mūsų pasiūlymams dėl finansų priežiūros. Tiesa ta, kad jeigu didžiosios daugumos stebėtojų būtų prieš du metus paklausta, ar Europos Sąjunga pasirengusi turėti Europos priežiūros sistemą, daugelis būtų atsakę "ne, tai neįmanoma". Dabar parodėme, kad tai įmanoma.
Siekdami spręsti įvairias susijusias problemas laikomės visa apimančio požiūrio. Todėl taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į Tarybos ir Komisijos vakar pasiektą susitarimą dėl rizikos draudimo. Tikiuosi, kad vadovaujantis šia pozicija galima užbaigti derybas Europos Parlamente, kad Europos Sąjunga galėtų naudotis šiuo ilgai lauktu reglamentu ir, be to, Seulo susitikime šiuo klausimu galėsime imtis vedlio vaidmens.
Taip pat darome pažangą kitose srityse, nes turime vertinti tikrąją ekonomiką. Taip pat norėčiau pasveikinti šį Parlamentą atlikus darbą priimant naują direktyvą dėl kovos su pavėluotais mokėjimais, atliekamais pagal komercinius sandorius. Direktyva užtikrins geresnę kreditorių, daugiausiai MVĮ, apsaugą ir joje kartu atsižvelgta į sutarčių sudarymo laisvę. Valstybės valdžios institucijos turės atlikti mokėjimą per 30 dienų, o to nepadarius sumokėti 8 proc. palūkanų. Žinote, kaip šio reglamento laikMVĮ, kurios išlieka svarbiausiu mūsų ekonomikos sektoriumi.
Mūsų darbas dar nebaigtas. Visus pasiūlymus reikia įgyvendinti iki galo, tačiau jau pradeda matytis jų įgyvendinimo rezultatai. Tikslas - išbristi iš krizės ir atgaivinti ekonomiką, vėl pasiekiant augimo rodiklius, kuriems esant kuriamos darbo vietos ir užtikrinama, kad mūsų socialinrinkos ekonomika būtų gyvybinga XXI amžiuje. Labai dėkoju už jūsų dėmesį.
Pervenche Berès
Pone pirmininke, O. Chasteli, J. M. Barroso, finansų, ekonomikos ir socialinkrizė, kurią pasaulis išgyvena jau kelerius metus, visame pasaulyje kainuos 60 trln. USD sumą, kuri prilygsta vienam procentui metinio augimo. Turime imtis kokių nors priemonių. Dėl šios priežasties iki metų galo nedarbo lygis mūsų Europos Sąjungoje sieks 11 proc. Tai vyksta naujo valiutų karo, kurį sukėlė, kaip sako mūsų ekonomistai, recesijos pasikartojimo rizika, kontekste.
Esant tokioms aplinkybėmis pajutau, kad šis Parlamentas laikosi nuomonės, kad mūsų pareiga aiškiai išdėstyti savo poziciją kitoms institucijoms, Komisijai ir Tarybai, pasakyti, kad vėl turime laikytis vieningos pozicijos dėl Europos projekto pridėtinės vertės, ir kad iškilusį klausimą galima apibendrinti keliais žodžiais: esame bendrai atsakingi ir turime įgyvendinti ES lygmens strategiją, kuri energetikos srityje mums leis būti tvirtiems viduje ir taip būti stipriems išorėje. Turime pasikliauti savo pačių stiprybe ir tam mums reikia Europos lygmens.
Vis dėlto, pone J. M. Barroso, mūsų manymu ekonominvaldysena nėra vizija. Tai priemontęsti šios strategijos įgyvendinimą ir vadovaudamiesi šia strategija nuspręsime, kokių išteklių reikia. Visų pirmiausia kalbame apie finansinius išteklius. Iškeltas uždavinys pasiekti, kad peržiūrint finansinę perspektyvą daugiausia dėmesio būtų skirta šiam klausimui dėl Europos energijos bendrijos strategijos. Reikia pasinaudoti pasiūlymu, kurį atmetate: finansinių sandorių apmokestinimas. Reikia suteikti didelio masto Europos paskolą ilgalaikėms investicijoms finansuoti. Reikia atkurti apmokestinimo Europoje pusiausvyrą, kad ji skatintų darbą ir darbo vietų kūrimą, o ne kapitalą, ir būtų nekenksminga aplinkai. Reikia koordinuoti valstybių narių biudžetus atsižvelgiant į Europos projektą, kad pastangomis būtų siekiama tų pačių tikslų.
Valdysenos srityje siūlome paskirti "poną Eurą", kad būtų užtikrinta darni ir suderinta ekonominvaldysena. Taip pat siūlome dėmesį kreipti ne tik į skolų turinčias šalis, bet taip pat vertinti biudžeto perteklių turinčias šalis. Be to, siūlome, kad skolos taip pat būtų valdomos bendrai, ir kad turėtume galimybę planuoti savitarpio skolos vertybinių popierių emisiją. Norėtume, kad vykdant finansų sektoriaus reformą, ties kurios įgyvendinimu, pone J. M. Barroso, taip sunkiai dirbate, daugiausia dėmesio būtų skiriama europiečių poreikiams, o ne tik finansų stabilumo tikslams. Norėtume, kad finansų rinkos būtų pertvarkytos taip, kad vėl būtų paisoma etikos ir moralės vertybių, kurios padeda kurti darbo vietas ir užtikrinti ilgalaikes investicijas.
Europos projektas negali būti sėkmingai įgyvendintas, jeigu jo neremia valstybės narės. Vienintelis būdas , kaip Europos Sąjunga gali atskleisti visas savo galimybes - užtikrinti, kad valstybės narės norėtų ją remti. Diskusija, kurioje aptariamas tik sankcijų nustatymas nepaskatins europiečių norėti dar kartą kartu su savo valstybėmis narėmis dalyvauti projekte. Prašome aktyviai imtis veiksmų, kurie būtų grindžiami Europos projekto pridėtine verte, kad galėtume išvesti europiečius iš šio nuosmukio ir užtikinti, kad ateityje kiekvienas europietis turėtų darbo vietą, neskurstų ir vėl tikėtų Europos projektu.
Toks mūsų siekis. Pone J. M. Barroso, tikiuosi, kad galėsite jam pritarti ir pritarti daugeliui pasiūlymų, kuriuos čia pateikiame viso Parlamento vardu.
(Plojimai)
Diogo Feio
Pone pirmininke, J. M. Barroso, O. Rehnai, norėčiau jus pasveikinti visų pirma dėl teigiamo dialogo, kuris vyko tarp Parlamento ir Komisijos. Tarybos atstovai, norėčiau pradėti kalbą padėkodamas visiems, kurie dirbo ties šiuo pranešimu ir prisidėjo jį rengiant, visų pirma visiems šešėliniams pranešėjams, su kuriais turėjau galimybę apsikeisti nuomonėmis ir siekti konsensuso. Siekti konsensuso dažnai buvo sunku, Parlamente išryškėjo tam tikros tendencijos: nuo kairiųjų iki dešiniųjų politinių pažiūrų atstovų, didesnio arba šiuolaikiškesnio suvereniteto šalininkai ir tam tikrų institucijų šalininkai. Išsakyta labai daug nuomonių, tačiau visų jų tikslas vienas - surasti sprendimą dėl dabartinės krizės.
Krizparodė, kad Europa pavėlavo sukreguoti ir dažnai atsakas nebuvo tinkamas. Krizparodė, kad daug vyriausybių Europos Sąjungoje vis dar rėmpolitiką, kuri nebuvo grindžiama tikromis faktinėmis aplinkybėmis. Būtent todėl reikia surasti sprendimus ir Europos Parlamentas turi pateikti pasiūlymus dėl šių sprendimų tinkamai ir ryžtingai. Kai kurie šių sprendimų bus trumpalaikiai, kiti - ilgalaikiai.
Iš esmės pateikiame aštuonias rekomendacijas. Pateikiama idėja dėl makroekonominių pokyčių daugiašalės priežiūros Europos Sąjungoje ir valstybėse narėse, kad geriau būtų siekiama strategijos "Europa 2020" tikslų, užtikrinamas Europos ekonomikos augimas ir sustiprinamas paktas, susijęs su stabilumu ir ekonomikos augimu.
Taip pat teikiami pasiūlymai, siekiant stiprinti Stabilumo ir augimo paktą ir nuodugniai išnagrinėti padėtį dėl skolų, gerinti Euro grupės užtikrinamą ekonomikos valdyseną euro zonoje ir nustatyti veiksmingas ir patikimas per didelių įsiskolinimų prevencijos ir su jais susijusių problemų sprendimo priemones euro zonoje, kurios gali apimti Europos valiutos fondo įkūrimą. Taip pat pasiūlytos idėjos dėl ES biudžeto, finansų ir fiskalinių priemonių peržiūros, finansų rinkos reguliavimo ir priežiūros, aiškiai pabrėžiant makroekonominį aspektą, taip pat idėjos dėl ES statistikos patikimumo didinimo.
Galiausiai, pasiūlyta geriau ginti Europos Sąjungos interesus ekonomikos ir pinigų politikos srityje. Parlamentas laikosi arba galėtų laikytis tvirtos pozicijos visais šiais klausimais. Siekiame užtikrinti geresnį Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų koordinavimą institucijų lygmeniu. Galime prisidėti prie šio sprendimo, kuriuo remiantis būtų randama geresnišeitis ateityje užklupus krizei arba iškilus sunkumams. Nuo šiol Europa turės priemones, kad galėtų priimti geresnius sprendimus ekonomikos srityje; Parlamentas labai prie to prisidėjo ir toliau prisidės.
Dabar pradedame diskusiją teisės aktų srityje dėl šešių pasiūlymų, kuriuos pateikKomisija ir dėl kurių, manau, Parlamentas laikysis savo pozicijos. Būtent dėl šios priežasties norėčiau išreikšti savo nuostabą dėl to, kad vos vakar pateiktame naujame Tarybos dokumente nebuvo paminėta Parlamento pozicija ir dialogas, kuris vyko tarp šio Parlamento ir Tarybos.
Vis dėlto savo kalbą norėčiau pabaigti pasakydama viena: neatsižvelgiant į mūsų skirtumus Europos Parlamentas turi savo poziciją. Europos Parlamentas ryžtingai siekia stiprios Europos ir geresnės ekonomikos valdysenos, kai užtikrinamas didesnis ekonomikos augimas ir klestėjimas.
Marta Andreasen
Biudžeto komiteto nuomonės referentė. - Pone pirmininke, savo nuomonėje dėl D. Feio pranešimo dėl ekonomikos valdymo gerinimo ir stabilumo sistemos pabrėžiau tris aspektus.
Pirmas - būtinybiš tikrųjų taikyti sankcijas valstybėms narėms, kurios pažeidžia Stabilumo paktą. Vos prieš pora dienų Prancūzijos ministras pirmininkas ir Vokietijos kanclernet susitarpakeisti Sutartį, siekiant nustatyti griežtesnes sankcijas šalims, kurios kelia grėsmę euro stabilumui. Taip pat pabrėžiau, kad reikia teikti nustatyti biudžeto išlaidų prioritetus tuo atveju, jeigu reikėtų gelbėti valstybę narę. Galiausiai, iškėliau klausimą dėl būtinybės įvertinti poveikį Europos Sąjungos kredito reitingui, nes ji buvo Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės garantas.
Tam tikros dalys pakeistos ir jos nebeįtrauktos į mano nuomonės tekstą. Tokiomis aplinkybėmis manau, kad esu priversta atsisakyti savo nuomonės.
David Casa
Neabejotina, kad savo pasirinktomis reguliavimo ir priežiūros priemonėmis Europos Sąjunga parodpavyzdį. Jos įtrauktos į naują priežiūros priemonių paketą, kuris sudaro sąlygas nustatyti kai kuriuos sisteminės rizikos veiksnius ir tai padaryti laiku.
Kita vertus, niekas negali paneigti, kad ekonominės valdysenos koncepcijos klausimu vis dar reikia daug nuveikti. Kiekviena valstybnarė, kuri nepaiso savo pareigų ir atsakomybės, visų pirma susijusių su Stabilumo ir augimo paktu, sukelia didelių sunkumų kitoms valstybėms narėms. Todėl privalome dėti visas pastangas, siekdami skatinti griežtai laikytis sutartų taisyklių, kad valstybėse narėse būtų užtikrintas finansinis ir fizinis stabilumas.
Esu labai patenkinta rekomendacijomis Užimtumo komitetui, kurias pateikiau nuomonėje, ir džiaugiuosi, kad į jas buvo atsižvelgta. Manau, kad pranešimas sudaro sąlygas geresnei darbo vietų kūrimo priežiūrai Europos Sąjungoje ir Užimtumo komiteto stiprinimui.
António Fernando Correia De Campos
Pone pirmininke, ponios ir ponai, visi pripažįstame, kad nebuvo užtikrinta tinkama trumpalaikių ir ilgalaikių makroekonominių kintamųjų stebėsena, negeresnji buvo ir biudžeto programų ir taip pat sukauptos nacionalinės skolos požiūriu. Krizjuo labiau pabrėžbūtinybę stiprinti bendrąją rinką atsižvelgiant į M. Monti ir L. Grecho pasiūlymus. Labai svarbu plėtoti elektroninę ir tarpvalstybinę prekybą, supaprastinti apmokėjimo internetu procedūras, standartizuoti prekes ir paslaugas bei suderinti fiskalines priemones, kad būtų padidintas vartotojų pasitikėjimas ir skatinamas ekonomikos augimas.
Europos Sąjunga turi iš krizės išbristi taip, kad būtų užtikrinamas tvarumas, garantuojamas ženklus augimas ir atsakingas elgesys išlaidų atžvilgiu, taip pat užimtumo tikslų įgyvendinimas. Tokie rodikliai kaip, pvz., nedarbo lygis ir dirbančių asmenų užimtumo lygis, turėtų būti privalomai įtraukti į priežiūros sistemą.
Tai pat negalima pamiršti rodiklių, kurie bus naudojami vertinant pažangą dėl 2020 m. strategijos įgyvendinimo. Galimybių studija dėl jungtinių euroobligacijų emisijos gali suteikti galimybę išsamiau išnagrinėti kovos su spekuliacija finansines priemones ir praktiškai jas pritaikyti.
Norėtume, kad tai nebūtų vien tik studija. Pritariame Europos valiutos fondo įkūrimui ir, mūsų nuomone, jis yra ne tik paprasta drausminimo priemonė, bet, visų svarbiausia, spekuliatyvių manipuliacijų valstybės garantuotos skolos rinkose mažinimo priemonė. Bendradarbiavimas su pranešėju D. Feio buvo naudingas ir leido parengti tekstą, kuris yra nuoseklus, suderintas ir išsamus.
Martin Schulz
S&D frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, pažvelgęs į kalbėtojų sąrašą pamatysite, kad kitas kalbėtojas - mano kolega R. Jáuregui Atondo. Prieš jo kalbą leiskite man, kaip frakcijos pirmininkui, pranešti Parlamentui, kad šįryt Ispanijos vyriausybpaskyrR. Jáuregui Atondo ministru Tarybai pirmininkaujančios valstybės reikalams. Kaip galite įsivaizduoti, mūsų frakcijai tai gan didelgarbė. Nuoširdžiai jį sveikinu.
(Plojimai)
Ramón Jáuregui Atondo
Pone pirmininke, norėčiau labai padėkoti savo draugui M. Schulzui. Galiu kalbėti tik minutę, kad jums papasakočiau, kad per pastaruosius kelis mėnesius Europa padarlabai didelę pažangą ekonomikos valdysenos srityje.
Įdomu, kad užvakar vykęs Prancūzijos ir Vokietijos aukščiausiojo lygio susitikimas taip pat suteiknaujų vilčių: galimybę peržiūrėti mūsų teisės aktus ir sutartis ekonomikos valdysenos srityje.
Žinau, kad tai klausimas, kuris šiek tiek išgąsdino valstybes nares. Vis dėlto manau, kad būdami europiečiais žinome, kad norint užtikrinti ekonomikos valdyseną, kurią turime sukurti, galbūt reikės imtis reformų, dėl kurių reikės pasiekti susitarimą.
Vis dėlto tikrai manau, kad šis Prancūzijos ir Vokietijos susitarimas suteikia galimybę D. Feio pranešime, kurį - kaip siūlKonstitucinių reikalų komitetas - priimsime vėliau, apsvarstyti būtinybę pritaikyti mūsų konstitucinę sistemą atsižvelgiant į valdyseną, kuri nėra vien tik stabilumo paktas. Tai nuosekli valdysena, kad šalių ekonomika būtų suvienyta taip, kad būtų siekiama konkurencingumo, kurti darbo vietas ir užtikrinti perskirstymą, kurio mes, kaip socialdemokratai, visada buvom šalininkais.
(Plojimai)
Joseph Daul
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Europos Vadovų Tarybos susitikimas ir G20 susitikimas turi bendrą bruožą - būtinybatlikti reikiamus pokyčius praėjus finansų krizei.
Europos Sąjungoje šie pakeitimai yra atitinkamai nacionalinių ir ES viešųjų finansų sistemų sutvarkymas ir mūsų valiutos, euro, apsauga jį sustiprinant Europos Sąjungos lygmeniu ir ginant jo vertę kitų pagrindinių valiutų atžvilgiu. Europos Vadovų Taryboje daugiausia bus diskutuojama dėl Europos ekonomikos ir finansų valdymo. Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija pritaria pirminiams principams, kuriuos apibrėžH. Van Rompuy darbo grupė, įskaitant planus dėl valstybėms narėms, kurios nesilaiko Stabilumo pakte nustatytų kriterijų, taikytinų sankcijų sistemos.
Vis dėlto vis dar reikia padirbėti, daugiau naudojant Bendrijos metodą ir mažiau remtis tarpvyriausybiniu metodu. Džiaugiuosi darbu, kurį vadovaudamasi šiais principais atliko Komisija. Norėčiau paprašyti Tarybos prisiminti, kad dabar Parlamentas yra viena iš teisėkūros institucijų ir visateisiškai dalyvaus nustatant būsimų reformų principus. Kuo labiau Parlamentas įtraukiamas ankstyvuose etapuose, tuo didesngalimyblaiku pasiekti priimtiną rezultatą. Prašau Pirmininko H. Van Rompuy atkreiptų į tai dėmesį.
Ponios ir ponai, Europa turi užtikrinti, kad jos pozicijos būtų paisoma diskusijoje dėl santykinių valiutos verčių, o kitą savaitę iki G20 aukščiausiojo lygio susitikimo Seule Europos Vadovų Taryba turi suformuoti mūsų nuomonę šiuo klausimu. Europa turi prisijungti prie savo partnerių, visų pirma Jungtinių Valstijų, primenant besiformuojančios ekonomikos šalims apie jų pareigas. Turime užkirsti kelią valiutų dempingui ir jo sukeliamoms socialinėms pasekmėms.
Seulo aukščiausiojo lygio susitikime bus aptariami trys pagrindiniai klausimai: žinoma, tarptautinės valiutų sistemos pertvarka, bet taip pat pirminių žaliavų stabilumas - ypač maisto prekių ir energijos - ir pasaulinvaldysena. Europa turi išsakyti savo nuomonę visais šiais klausimais, tačiau ši nuomonbus įtaigi tik tada, jeigu nustatysime veiksmingas vidaus, Bendrijos lygmens priemones mūsų viešiesiems finansams valdyti.
Ponios ir ponai, negalėsime įtakoti pasaulinės valdysenos ir nebus iš tikrųjų paisoma mūsų nuomonės tarptautiniu lygmeniu, jeigu negalėsime imtis dažnai nepopuliarių priemonių sutvarkyti savo finansus, ir jeigu nesilaikysime savo prioritetų - kovoti su klimato kaita ir vykdyti plėtros politiką.
(Plojimai)
Martin Schulz
Pone pirmininke, norėčiau pacituoti ištrauką iš valstybių arba vyriausybių vadovų pareiškimo 2009 m. rugsėjo 24-25 d. - kitaip tariant, prieš metus - vykusiame G20 aukščiausiojo lygio susitikime Pitsburge. Valstybių arba vyriausybių vadovai prisiėmtokį įsipareigojimą: "Sukurti sistemą, kurioje būtų nustatytos politikos kryptys ir nustatyti mūsų bendradarbiavimo metodai, kad siektume tvirto, tvaraus ir darnaus pasaulio ekonomikos augimo. Reikia tvaraus ekonomikos atsigavimo, kuris kurtų mūsų žmonėms reikalingas darbo vietas". Puiku! Manau, kad panašus tekstas šiemet vėl bus parašytas kitame aukščiausiojo lygio susitikime, taip pat ir visuose kituose aukščiausiojo lygio susitikimuose. Todėl turiu paklausti, kas iki šiol buvo padaryta siekiant tvirto, tvaraus ir darnaus ekonomikos augimo, kuris kurtų mūsų žmonėms reikalingas darbo vietas. Aprašymas teisingas, tačiau Europos lygmeniu - Europos Vadovų Taryboje - kuriami filosofiniai pareiškimai, pagal kuriuos vienašališkas išlaidų karpymas viešosioms paslaugoms mažinant biudžetą yra mūsų žemyno stabilizavimo panacėja, užuot vietoj to atkreipus dėmesį į tai, kad investicijos, kurios skatina ekonomikos augimą, yra pagrindinbūtina darbo vietų kūrimo ir dėka sparčiau augančios ekonomikos didėjančių valstybės įplaukų sąlyga - juk taip svarbu konsoliduoti valstybių biudžetus ir leisti valstybėms vykdyti savo pareigas. Europoje padėtis tokia, kad dėl daugiau ar mažiau paprasto Manichėjų proceso, kuriame visos išlaidos vertinamos blogai, o bet koks išlaidų mažinimas vertinamas gerai atsiduriame padėtyje, kai labiausiai nuo krizės nukentėjusių šalių - Airijos ir Graikijos - ekonomika smunka arba neauga. Iš tikrųjų praktikoje pasiekiamas priešingas rezultatas čia aprašytam siektinam tikslui. Tai neįtikėtina. Juo labiau neįtikėtina ta, kad krizės kaltininkams, kurie sukėlkrizę - finansų sektorius, visiškai nevaržomai elgęsi spekuliantai - nereikėjo prisiimti atsakomybės, juos priverčiant prisidėti prie valstybės įplaukų taikant tokias priemones kaip finansinių sandorių mokestis. To buvo galima siekti Europos lygmeniu, tačiau net tada, kai ši pozicija buvo ginama, jau tada to buvo atsisakyta, motyvuojant tuo, kad "Tam niekada nepritars G20". Žinoma tam nepritars G20, jeigu pirmiausia to net nepabandysime padaryti Europos lygmeniu!
Tai neteisybė, kuri itin dramatiška, nes valstybių ir vyriausybių vadovų neveikimas - tai, kad mus jie veda neteisinga kryptimi socialinio disbalanso link - įgauna vis didesnį mastą. Gatvėse maištaujantys žmonės teisūs, nes ši socialinio disbalanso Europoje problema nesprendžiama, o neteisingomis politikos priemonėmis dar labiau aštrinama. Parlamentas turi pareigą aiškiai tą parodyti ir sukurti kovos su šiuo reiškiniu strategiją. Todėl primygtinai reikalaujame finansinių sandorių mokesčio. P. Berès ir mano kolegės A. Podimata pranešimai mums parodys, ar šis Parlamentas pasirengęs pasakyti: "Žinome, kad nebus lengva, tačiau primygtinai reikalaujame, kad Europos Sąjunga pradėtų tarpvalstybiniu mastu taikyti mokestį finansų sektoriui, jeigu jo atžvilgi negali būti taikomas mokestis nacionaliniu lygmeniu".
Yra kitų nerimą keliančių aplinkybių. N. Sarkozy ir A. Merkel susitikimas Deauville apverčia Europos Sąjungos institucijų struktūrą aukštyn kojomis. Man pačiam kyla klausimas, kada H. Van Rompuy padarys atitinkamas išvadas. Jis buvo paprašytas kartu su savo darbo grupe dirbti ties reikalingų reformų detalizavimo klausimu - tai iš tikrųjų turėjo būti užduotis jums, taigi buvo kiek įžūlu to prašyti H. Van Rompuy - tačiau be viso to, vargšas žmogus slapta dirba ties šiuo klausimu ir kol jis dar negali pateikti jokių rezultatų mūsų žavingoji pora Deauville mieste susitinka ir praneša: "Mes jau viską nusprendėme". N. Sarkozy ir A. Merkel poelgis - šis neteisėtai paskirtas Prancūzijos ir Vokietijos valdymo komitetas - yra Europos Sąjungos institucijų užpuolimas.
(Plojimai)
H. Van Rompuy vietoje pasakyčiau jiems, kur jie gali susikišti savo darbą. Negalima visada likti ištižėliu ir taikstytis su tokiu piktnaudžiavimu. Vis dėlto pridursiu dar vieną pastabą: jeigu mūsų puikioji pora iš Deauville būtų žvilgtelėjusi anapus tunelio, būtų pamačiusi baltas Jungtinės Karalystės pakrantės uolas, kur dėl jų numatytų sutarčių pakeitimų - bent jau jeigu tikėsime D. Cameronu - būtinas referendumas. Ar tikrai yra manančių, kad D. Cameron pritartų pakeitimui į sutartį neįtraukdamas papildomų trukdžių, kad būtų pristabdyta Europos teisė? Taip tikrai būtų atverta Pandoros skrynia. Tikrai tikiuosi, kad visa tai neatsisuks prieš mūsų žavingąją porą.
Todėl kartoju: Europa vedama neteisinga kryptimi tiek instituciniu požiūriu, tiek iš esmės.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, galbūt turėčiau pradėti ten, kur M. Schulz baigkalbėti. Galbūt dabar turėtume prašyti sukviesti konventą. Paprastai turėtume prašyti sukviesti konventą. Tai pirma, ką reikėtų padaryti, tačiau, manau, kad nueita ne taip toli. Dabar neatidėliodami Europos Vadovų Taryboje turime susitarti dėl ekonomikos valdysenos ir Stabilumo pakto stiprinimo.
Jau praėjo beveik metai nuo Graikijos įsiskolinimo krizės pradžios. Ji prasidėjo 2009 m. gruodžio mėn. ir atėjo laikas šiuo klausimu padaryti išvadą, susitarti. Šiuo metu pateikti trys pasiūlymai. Išdėstykime šį klausimą aiškiai. Gavome Komisijos, darbo grupės pasiūlymus, o vakar - pasiūlymą pagal vadinamąjį "Deauville susitarimą". Tai trečiasis pateiktas pasiūlymas. Ir manau, kad gerai, jog šis Parlamentas nagrinėja trijų pasiūlymų skirtumus, kad priimtų sprendimą dėl jų tinkamumo.
Prieš kelias savaites Komisija pateikė, mano nuomone, gerus, drąsius ir išsamius pasiūlymus. Darbo grupės pateiktas pasiūlymas nuo pastarųjų skiriasi tuo, kad jame siūloma, kad Taryba vadovautųsi ne Komisijos pasiūlymais, o rekomendacijomis. Tai didelis skirtumas, nes rekomendacijos gali būti keičiamos, o Komisijos pasiūlymai - ne. Be to, darbo grupės pasiūlymas taip pat skiriasi ir tuo, kad jo nagrinėjimui taikoma ilgesnprocedūra.
Vis dėlto reikia pasakyti, kad pagal darbo grupės pasiūlymą išlaikomas pusiau automatinis sankcijų taikymas ir atvirkštinės daugumos taisyklė, kurią pasiūlKomisija.
Vakar pateiktas trečiasis pasiūlymas - "Deauville susitarimas". Reikia pasakyti, kad Prancūzijos ir Vokietijos susitarimas dažnai gali būti naudingas Tarybos reikaluose, tačiau šįkart yra priešingai. Taip yra todėl, kad Prancūzijos ir Vokietijos Deauville pasiūlymas grindžiamas senoviško kvalifikuotos balsų daugumos principo Taryboje išlaikymu, taigi vietoj to, kad būtų reikalinga dauguma užkirsti kelią automatiškai taikomoms Komisijos sankcijoms, pagal jų pasiūlymą tokios daugumos reikėtų, kad būtų pradėtos taikyti Komisijos pasiūlytos sankcijos. Manau, kad tai milžiniškas skirtumas, nes Komisijos pasiūlyme nurodytos pusiau automatiškai taikomos sankcijos Deauville pasiūlyme neaptariamos.
Nežinau, ar esate susipažinę su Deauville miestu, tačiau be paplūdimio ir kelių gražių viešbučių, jame yra kazino. Todėl galbūt užuot kalbėję apie Deauville susitarimą, turėtume kalbėti apie Prancūzijos ir Vokietijos lošimo namų kompromisą, nes lošimo namų kompromisas yra toks, dėl kurio susitarta. Pagal šį pasiūlymą valstybėms narėms leidžiama žaisti su euru ir euro zona.
Jeigu Taryboje esate užsitikrinę pakankamą paramą, galite siekti pritarimo; galite padaryti būtent taip, kaip padarGraikija. Jeigu Taryboje esate užsitikrinę pakankamą paramą, siekite savo tikslo. Darykite statymus! Galite siekti savo tikslo.
Pirmoje Deauville susitarimo dalyje paprasčiausiai ne tik sumenkinamas darbo grupės pasiūlymas, bet, visų svarbiausia, visas Komisijos pasiūlymo paketas. Mano manymu, tai visiškai nesuvokiama, žinoma, Vokietijos požiūriu. Dešimt mėnesių jie prašgriežtesnių sankcijų ir vakar jie pasielgvisiškai priešingai. Tai prilygsta drąsių Komisijos pasiūlymų silpninimui. Susitarimas sudaromas būtent tada, kai Europos centrinio banko pirmininkas J. C. Trichet reikalauja drąsesnių sprendimų, drąsesnių pasiūlymų, netgi drąsesnių nei pirminiai Komisijos pateikti pasiūlymai.
Darau išvadą, kad šiam Parlamentui iškeltas vienas uždavinys: atmesti Deauville susitarimą arba, kitaip, kazino kompromisą. Nagrinėkime gerus Komisijos pateiktus pasiūlymus ir vykdykime savo reikalingą teisėkūros funkciją.
Daniel Cohn-Bendit
Pone pirmininke, O. Chastel, J. M. Barroso, ponios ir ponai, šiandien G. Verhofstadt nusikamavo! Vis dėlto jo kalba buvo svarbi, kaip ir M. Schulzo kalba. Aš taip pat turiu idėjų.
Ar visi matėte filmą "Jules et Jim"? Jame vaidina moteris - A. Merkel. Žinome, kas yra Jules - tai N. Sarkozy. Problema - kas atlieka Jimo vaidmenį? Ar tai D. Cameron ar J. M. Barroso? Tokia yra Komisijos dilema.
Manau, kad dabar Parlamentas ir Komisija turi atvirai pasikalbėti, nes Tarybos - ir G. Verhofstadt šiuo klausimus teisus - ir iš jos Prancūzijos ir Vokietijos atstovų sudarytos direktorių valdybos vykdoma politika - nukreipta prieš Europos Sąjungą. Jų politika neatspindi ES esmės ir šiandien mūsų tikslas -palikti nuošaly mus supriešinančius skirtumus - J. Daul šiuo atveju teisus - ir išgelbėti Europos Sąjungą ir Bendrijos metodą. Kad tai padarytume Komisijai, šiam Parlamentui ir visiems mums reikia suprasti, kad šiame žaidime niekas nelaimės, jeigu Komisija ir Parlamentas, Parlamentas ir Komisija nesilaikys vienodo požiūrio.
Pone J. M. Barroso, tikiu jumis, kai sakote, kad norite, kad būtų apmokestinti finansiniai sandoriai arba finansinveikla. Tai - ne problema; problema yra, kaip iš tikrųjų tai įgyvendinti? Nepakanka pasakyti "aš noriu". Mano ketverių metų sūnus sako "aš noriu". Uždavinys yra išsiaiškinti, kokiomis priemonėmis galime pasiekti savo tikslą ir manau, kad Komisija neturėtų reikalauti dar vieno tyrimo kaip vakar tai padarAplinkos taryba, siekdama išsiaiškint, ar klimato padėtis tikrai tokia bloga - nors visiškai absurdiška prašyti atlikti naują tyrimą - kad turėtume dėti didesnes pastangas, siekdami sumažinti Europoje išmetamo anglies dvideginio kiekį. Ne. Kuo Europai naudingas būtų didelis tyrimas dėl finansinių sandorių, ir kuo naudingas būtų šių sandorių apmokestinimas? Finansinių sandorių apmokestinimo 0,01 proc. dydžio mokesčiu vertsiektų 80 mlrd. EUR. Jeigu neskaičiuosime 30 mlrd. EUR siekiančio nacionalinių įnašų, vadinasi ir nacionalinių biudžetų, sumažinimo, gauname 50 mlrd. EUR naudą ES biudžetui. Iš 120 mlrd. EUR sumos atėmus 30 mlrd. EUR gauname 90 mlrd. EUR, pridedame 50 mlrd. EUR, gauname 140 mlrd. EUR. Taigi įmanoma įgyvendinti Europos politiką, kurios reikia, kad įgyvendintume po Lisabonos sutarties priėmimo vykdomą politiką ir naudą gaus valstybės narės ir Europa. Vis dėlto, pagal šias aplinkybes daroma prielaida, kad turime Europos viziją.
Antra, pone J. M. Barroso, kalbėsiu apie deficitą: manau, kad deficitas nelygus deficitui. Galima palyginti su cholesteroliu: yra teigiama ir neigiama rodyklės. Dėl investicijų, kurios naudingos šaliai arba Europai, suteikiant perspektyvas, atsiradęs deficitas nėra blogas dalykas. Jeigu investuosime, kaip tai darėme anksčiau, į pasenusias pramonės šakas, kurios nepelningos - kalbu apie anglies pramonę - švaistysime pinigus, nes tai beprasmiška, todėl pralaimėsime. Tačiau jeigu investuosime į ateities energetiką ir ateities gamybą, laimėsime.
Todėl mums reikia, ir to prašau taip pat ir liberalų, ne tik paprasčiausiai kalbėti apie "stabilumą, stabilumą", bet taip pat atskirti, ką turėtume daryti, ir ko turėtume nebedaryti; ne tik paprasčiausiai kalbėti apie "deficitą", bet pasakyti, kad "tai pelninga" arba "tai nepelninga". Jeigu sutariam, nors tai bus sunku, jeigu pasiekiame susitarimą, galėsime pasipriešinti nuolatinėms Tarybos manipuliacijoms.
Šiandienos problema yra ta, kad daug vyriausybių nori sumenkinti Europos politinę dimensiją, tačiau mūsų užduotis ginti ir suteikti daugiau svarbos šiai Europos politinei dimensijai, nes be jos, negalėsime išspręsti problemų.
Matote, pone J. M. Barroso, turime bendrų interesų, tačiau turime juos ginti iki galo. Spaudimą turėtumėte daryti ne Parlamentui, o Europos Vadovų Tarybai.
Pirmininkas
Kaip pastebėjote, gan pakantus buvau laiko atžvilgiu, iš dalies todėl, kad visos kalbos buvo gan priimtinos ir labai stiprios - kalbėta apie TVF, lošimo namų ir cholesterolio - ir visos jos puikiai pakursto šią diskusiją.
Michał Tomasz Kamiński
Per šiandieninę diskusiją pasakojome įvairius anekdotus, kurie man taip pat sukėlprisiminimų. 18 savo gyvenimo metų gyvenau šalyje, kurioje galiojo tikras socialistinsantvarka, kur viename po kito partijos kongresuose buvo nustatomi nauji ekonomikos tikslai ir mano šalies piliečiams - ir tai taip pat taikoma kitoms socialistinės santvarkos šalims - po partijos kongresų buvo sakoma, kad viskas pasitaisys ir nurodydavo, kaip pagerės jų gyvenimas. Be to, nors nacionalinės prekybos nebuvo tuomet mano šalyje buvo nacionalinės prekybos ministerija.
Šiandien klausydamasis kai kurių kalbų susidariau įspūdį, kad Europos Komisijos pateiktu pasiūlymu siekiama sugrįžti į padėtį, kai pirmenybteikiama ekonominiais, o ne politiniais sumetimais grindžiamam mąstymui. Mastymui, grindžiamam politine mąstysena, kuri sutrukdytų bet kokiems tinkamiems ekonominiams veiksmams, nes šiandien populistinių motyvų vedini nacionalinio lygmens politikai - kaip girdėjome - tikrai mėgsta atsigręžti į Europą. Jų manymu, turime mažinti Europai skiriamas lėšas ir Europa nėra problemos sprendimas, nes tai, tam tikra prasme, pateisina jų elgesį jų rinkėjų akyse. Jeigu nesiimsime priemonių, kurios šalis privers suprasti, kad jeigu jos vykdys ekonominiu požiūriu neracionalią politiką, laukia sunkios pasekmės, nepasieksime savo tikslų. Tačiau šiuo atveju taip pat reikalingas solidarumas. Prancūzijos ir Vokietijos pasiūlyme įžvelgiu tikrą pavojų atsidurti padėtyje, kurioje stipresnės šalys turės daugiau veiksmų laisvės, ir kurioje Graikija negalės peržengti tam tikrų ribų. Graikija turės sumažinti išlaidas, tačiau kai klausimas iškils dėl stipresnių šalių, joms pasiseks ir staiga sužinosime, kad joms bus leista pažeisti šias taisykles dėl politinių motyvų. Štai, ką noriu pasakyti: reikia Europos solidarumo ir todėl Europos solidarumas mums būtinas.
Pone pirmininke, baigdamas kalbą, norėčiau pasakyti, kad žinau, jog saugojate šį Europos solidarumą. Paskutinis Europos Komisijos sprendimas dėl Lenkijos ir Rusijos susitarimo dėl dujų - už kurį norėčiau jums padėkoti - yra puikus Bendrijos dimensijos veiksmingumo pavyzdys, kuris taip pat naudingas tokioms šalims kaip Lenkija. Pone pirmininke, dar kartą norėčiau pasakyti, kad negalime stebuklinga lazdele negalime panaikinti tikrovės. Jeigu susiklostys padėtis, kai pirmenybbus teikiama ne ekonominiams motyvams, o politiniams sprendimams, susimaišiusiems su tam tikru tam tikrose Europos šalyse egzistuojančiu populizmu, tada jūsų plačių užmojų planai skatinti rinką - kurie, manau yra labai geri (nepabaigtas sakinys). Manau, kad kaip EP nariai, vien pagal kas mėnesį gaunamų sąskaitų už mobiliojo telefono tarptinklinį ryšį puikiai žinome, kiek vis tik dar trūksta iki bendros rinkos įgyvendinimo. Jeigu turime bendrąją Europos rinką, tačiau vis dar turime apmokėti sąskaitas už tarptinklinį ryšį, gan aiškiai matyti, kad reikia dar daug nuveikti, kol įgyvendinsime savo ekonominės integracijos tikslą.
Patrick Le Hyaric
Pone pirmininke, O. Chasteli, J. M. Barroso, jeigu teisingai jus, pone J. M. Barroso, supratau pradedame diskusiją remdamiesi visiškai priešingais teiginiais, nes pasakėte, kad ekonominkrizjau pasibaigė, kai tuo tarpu mūsų frakcija, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija/šiaurės šalių žalieji kairieji, mano, kad krizgilėja. Kovai su krize rekomenduojate griežtai laikytis Stabilumo pakto, o dabar - griežtinti sankcijas. Manau, kad turėtume elgtis priešingai: didinti už darbą gaunamus atlyginimus, laikytis naujo požiūrio fiskalinėje srityje, siekiant padėti įgyvendinti šiuos tikslus, didinti socialinę gerovę, saugoti viešąsias paslaugas ir griežtinti užimtumo politiką.
Deja, bet bijau, kad dėl jūsų strategijos Europos Sąjungai gali kilti didelių keblumų. Ar negirdėjote apie visoje Europos Sąjungoje vykstančių žmonių streikų mastą? Vakar jau šešta diena, kai visoje Prancūzijoje milijonai žmonių žygiuoja gatvėmis ir juos palaiko 70 proc. gyventojų. Ar neįžvelgiate šiandien mums kylančio pavojaus? Europos idėja, atsižvelgiant į tai, kad ji grindžiama konkurencija ir visiškai laisvos prekybos politika, tiesiogiai kertasi su šio ekonominio karo, o dabar jau ir šio valiutų karo, pinigais. Kodėl neišnagrinėjame naujos sistemos: gyventojų ir socialinio vystymosi fondo vietoje Stabilumo pakto, jį koordinuojant su Europos centriniu banku, kuris turėtų surasti galimybių refinansuoti valstybių narių skolas ir nacionalinius bankus sukurdamas piniginius išteklius tokiomis palūkanomis, kurios būtų palankios socialinio kriterijaus požiūriu?
Mano nuomone Europos Sąjunga turi imtis iniciatyvos sukurti naują pasaulio valiutos tvarką, pradedant pritarimu Kinijos pasiūlymui dėl bendros tarptautinės prekybos valiutos. Kodėl gi Europai nepradėjus taikyti mokesčio užsienio valiutai, kad būtų sumažinta įtampa valiutos srityje, kaip tai padarTailandas ir Brazilija?
Komisijos pirmininke, Tarybos atstovai, manau, kad atėjo laikas pagalvoti apie naujas iniciatyvas ir išklausyti mūsų žmonių nuomonę.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Pirmininke J. M. Barroso, akivaizdžiai mankštinate raumenis, naudodamiesi Lisabonos sutartyje, kurios priėmimo procesą užbaigėte neteisėtomis priemonėmis, suteiktais įgaliojimais. Dabar pasauliniu ir ES lygmenimis dedate visas pastangas, kad įgytumėte visus valstybingumo požymius.
Tas labiausiai matosi paskutiniame jūsų pasiūlyme dėl tiesioginių mokesčių, kuriais Europos institucijos apmokestintų šio žemyno žmones.
Žinoma, anksčiau labai sėkmingai vyko nepriklausomybės judėjimas, kuris buvo paremtas devizu "jokio apmokestinimo be atstovavimo" ir jūs tikrai nesate atstovas. Nebalsavome už jus ir negalime jūsų atstatydinti, taigi manau, kad imdamasis veiksmų dėl šio tiesioginio mokesčio iš tikrųjų padarėte klaidą.
Tik pažvelkite, kokia dideltampa narystės šiame klube kaina. Vos prieš du metus Jungtinės Karalystės nuosavas įnašas siek3 mlrd. GBP per metus. Šiemet jis siekia 6 mlrd. GBP. Kitamet jis sieks 8 mlrd. GBP. Dar po metų, numatoma, jis sieks 10 mlrd. GBP ir dabar sužinome, kad norite panaikinti Jungtinei Karalystei taikomą korekciją. Norite panaikinti Jungtinei Karalystei taikomą korekciją, kas reikštų, jog iki 2013 m. mūsų įnašas sieks 13 mlrd. GBP. Per ketverius metus jis padidės keturis kartus.
Visa tai suvokiantys Jungtinės Karalystės mokesčių mokėtojai sužinoję apie jūsų planuose esantys tiesioginį mokestį paprasčiausiai prieis išvados, kad nesame pajėgūs sau leisti būti Europos Sąjungos nariais.
Tačiau įžvelgiu nedidelę viltį: A. Merkel ir N. Sarkozy sudarytą Deauville susitarimą, kuris jus visus šiandien taip baugina. Tikiuosi jis bus įgyvendintas.
Priimkime naują sutartį. Jūs patys, regis, ko ne pritariate tam. Priimkime naują Europos sutartį ir pateikime ją referendumui daugelyje šalių, visų pirma Jungtinėje Karalystėje, ir Jungtinės Karalystės gyventojai nuspręs, kad Jungtinei Karalystei šis susitarimas visiškai nenaudingas. Jie balsuos už tai, kad išstotume iš Europos Sąjungos ir pradėtume atsiskirti.
Ačiū. Su džiaugsmu jus paliksime.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, užduotą pagal "mėlynosios kortelės" procedūrą pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Martin Schulz
(DE) Pone pirmininke, noriu užduoti jums, pone N. Farage, klausimą. Galbūt malonėsite į jį atsakyti. Jums labai rūpi Jungtinės Karalystės mokesčių mokėtojų pinigai. Šios kadencijos pradžioje jūs, kaip ir aš, galėjote pasirinkti iš kokių lėšų bus mokami dienpinigiai: iš Jungtinės Karalystės biudžeto arba Europos Sąjungos biudžeto. Prašau malonėkite šio Parlamento posėdžio nariams pasakyti, ar dienpiniginiai mokami iš ES biudžeto ar, priešingai, pasirinkote Jungtinėje Karalystėje taikomą nacionalinę sistemą?
Nigel Farage
Pone pirmininke, manau, kad turėtume vengti šios Europos pinigų sąvokos. Kol nėra tiesioginio mokesčio kol kas nėra tokio dalyko kaip Europos pinigai: tai - mūsų pinigai. Esame dideli neto mokėtojai šiai Europos Sąjungai ir iš to negauname visiškai jokios ekonominės naudos! Tai - mūsų pinigai!
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone pirmininke, paprastai aš nekalbu, tačiau norėčiau padaryti pareiškimą dėl darbo tvarkos.
Kreipdamasis į mane N. Farage jau ne pirmą kartą pasakė, kad "Jūs nesate išrinktas". Žinoma, jūs manęs neišrinkote, tačiau mane išrinko šis Parlamentas.
(Plojimai)
Slaptu balsavimu mane išrinko šis Parlamentas ir jūs esate šio Parlamento narys. Manau, kad nuolat kartodamas, kad aš, arba Komisija, nebuvo išrinkta, negerbiate Komisijos ir Parlamento, kurio narys esate.
(Plojimai)
Francisco Sosa Wagner
(ES) Pone pirmininke, pabandysiu įnešti šiek tiek ramybės į šią įnirtingą diskusiją.
Tenka apgailestauti, kad kai kurios valstybės narės taip pat kaip ir Europos Sąjunga yra G20 narės. Neatsižvelgiant į šią anomaliją, kuri, žinoma, kenkia Europos įvaizdžiui pasaulyje, būtų gerai, kad bent jau sutartume dėl bendros pozicijos šiame pasaulinio lygio susitikime.
Kokia, mano nuomone, turėtų būti ta bendra pozicija? Paprasčiausiai manau, kad: pirma, bendro susitarimo dėl krizės pasekmių panaikinimo priėmimo negalima atidėti priimant tik finansinį susitarimą; antra, Europa turi išsaugoti eurą kaip bazinę valiutą arba, jeigu tai labiau priimtina, kaip saugiklį, kad rinkos svyravimai mums nepakenktų ir dėl to nekartotume XX a. klaidų; trečia, euras turi simbolizuoti Europos Sąjungos demokratines vertybes ir piliečių laisves.
Apibendrinant, reikia žinoti, kad globaliame pasaulyje, globaliame žaidime pralaimi tie, kas paiso tik nacionalinių interesų.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, J. M. Barroso, ponios ir ponai, ši diskusija parodo viena: Deauville susitarimas mums truko įveikti krizę, Deauville susitarimas Europos Sąjungai yra žingsnis atgal ir Deauville susitarimas mums parodo, kad nei viena iš šios žavingos porelės narių nieko nepasimokir netinkamų Prancūzijos ir Vokietijos veiksmų 2002 m. ir 2005 m., kai šios dvi šalys pradėjo kenkti Stabilumo paktui. Užuot pasimokę, jos ir toliau elgiasi netinkamai.
Norime ištaisyti praeityje padarytas klaidas. Norime, kad Europa imtųsi priemonių, siekiant panaikinti nacionalizmą ir veto teises, kurios numatytos daugumoje Europos reglamentų. Tokių priemonių ėmėmės finansų rinkų priežiūros srityje. Tokia mūsų pozicija pranešimo dėl kovos su krize atžvilgiu. Tokia mūsų pozicija D. Feio pranešimo ir kasdieninės teisėkūros veiklos atžvilgiu. Sutelkime dėmesį į šį klausimą ir neleiskime nukreipti mūsų dėmesio kitur, taip pat ir šioje diskusijoje. Turime žengti į priekį. Turime surasti priemones. Penkių frakcijų parengtame pranešime išsakoma aiški pozicija. Dar neįveikėme krizės. Fiskalinir pinigų politika nėra struktūrinių reformų pakaitalas. Aiškiai tvirtiname, kad norime sumažinti deficitą - laikome tai būtina sąlyga siekiant užtikrinti saugią ateitį. Negalima sumažinti deficito vos šiek tiek sumažinus išlaidas. Jis turi būti sumažintas reformomis, investicijomis, taupumu ir pokyčiais. Šiame pranešime pateikiamas aiškus atsakymas, kad ieškant sprendimų Europa būtų labiau įtraukiama. Pereikime į kitą integracijos etapą - ekonominės sąjungos sukūrimą, socialinės sąjungos sukūrimą, sąjungos gynybos ir saugumo srityje sukūrimą, ir padarykime taip, kad vidaus rinka būtų nacionalinvisų mūsų piliečių rinka. Sprendimo būdas yra Europos bendrija - Europos Sąjungos iniciatyva.
Stephen Hughes
Pone pirmininke, kaip jau girdėjome Hermano Van Rompuy vadovaujama darbo grupparengpranešimą. Jame pateikiami pasiūlymai dėl kovos su krize ir biudžetinės drausmės: kitaip tariant, sprendžiama tik dalis problemų.
Norėčiau pabrėžti, kad tai vienintelei pateikti pasiūlymai. Esu tikras, kad ECOFIN ministrai, kurie dardidžiausią poveikį darbo grupės veikloje norėtų, kad tuo viskas ir pasibaigtų, tačiau taip nėra. Tai - pradžia. Teisingai elgiamės pačioje teisėkūros proceso pradžioje. Tikiuosi, kad visos institucijos supras, kad su Komisijos pasiūlymais dėl teisės aktų susijęs Europos Parlamento darbas bendradarbiaujant su Taryba turės būti atliekamas laikantis visų demokratinio proceso principų.
Darbo grupnurodė, kad jos tikslas - padaryti didelę pažangą siekiant veiksmingesnės ekonominės valdysenos. Manau, kad jos pasiūlymai labiau panašūs į galimą žingsnį atgal Europos klestėjimo ir gerovės srityje. Ji siūlo stiprinti priemones, tačiau tik tas priemones, kuriomis didžiausias dėmesys skiriamas fiskalinei drausmei. Tai - problema. Ekonomikos koordinavimas yra ne tik fiskalindrausmir ekonominsąjunga nebus sukurta tol, kol šiai pusiausvyrai nebus skiriama pakankamai dėmesio. Dėl to neišvengiamai bus iškreipta ekonominpolitika, kurią vykdant nebus pakankamai atsižvelgta į kitus politinius tikslus, į kuriuos verta atkreipti dėmesį vykdant makroekonominę politiką, ir kalbėdamas apie tai turiu omeny augimą, investavimą ir užimtumą.
Pirmininke J. M. Barroso, mums nereikia dar vienos darbo grupės, kuri pateiktų tam tikras suderintas politines priemones. Mums reikia, kad Komisija pasinaudotų savo iniciatyvos teise pateikti pasiūlymus, kuriais sprendžiamos augimo, investavimo ir užimtumo problemos.
Dėl šiuo metu pateiktų pasiūlymų manau, kad per artimiausius mėnesius Parlamentas neš labai didelę atsakomybę. Reikia atlikti kai kuriuos pakeitimus atsižvelgiant į D. Feio pranešimą, dėl kurio šiandien balsuosime. Manau, kad reikia atlikti tris pagrindinius pakeitimus: perteklinių likučių procedūros taikymo sritis turi būti pakankamai plati, kad ji būtų taikoma darbo rinkai, įskaitant nedarbo lygį, ir dėl to Užimtumo taryba turi būti įtraukta visur, kur jos reikia; atliekant kokybinį viešosios skolos dydžio ir Stabilumo ir augimo pakto korekcinės dalies pokyčių vertinimą taip pat turėtų būti visapusiškai atsižvelgta į viešųjų investicijų dydį ir pokyčius; sąsaja su strategija "Europa 2020" per naują sistemą turi būti labai aiški ir visapusiškai racionalizuota.
Kalbėdamas apie valdyseną norėčiau pakalbėti tik apie du aspektus šiuo ankstyvuoju laikotarpiu. Taryba turi vadovauti įgyvendinant sistemą ir jos įgyvendinimo metu turi prisiimti visišką politinę atsakomybę, tai pat užtikrinti, kad bet kuriuo metu iškilus būtinybei į procesą tinkamai bus įtraukti visi Tarybos padaliniai - ne tik ECOFIN.
Galiausiai, Europos Parlamentas turi dalyvauti visame procese, kad būtų užtikrinamas visiškas demokratinis teisėtumas. Pakanka pažvelgti į pasiūlymą dėl Europos semestro, kad būtų galima suvokti, kaip šiame visame procese trūksta Parlamento. Kai kurie politinių frakcijų nariai dirba ties klausimu dėl geresnių pasiūlymų, susijusių su Parlamento įsitraukimu. Tikiuosi, kad kitos institucijos jiems pritars, kad būtų užtikrinamas tinkamas šio proceso teisėtumas.
Olle Schmidt
(SV) Praėję metai parodė, kad sudėtingoje padėtyje ES gali priimti svarbius sprendimus. Deja, bet kelios pastarosios dienos kėlnusivylimą. Tada, kai ES reikia aiškių ir griežtų biudžeto taisyklių, Prancūzija ir Vokietija dvejoja. Tai mums kelia nerimą. Norime pasakyti: palikite ramybėje O. Rehno pasiūlymą!
Norėčiau tikrai nuoširdžiai padėkoti P. Berès ir savo kolegoms iš Specialiojo finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komiteto, kurie parodė, kad mes, Europos Parlamento nariai, galime nepaisyti partijos ribų ir paisydami Europos interesų surasti bendrus sprendimus. Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcija pateikpasiūlymą, pagal kurį finansinių sandorių mokestis, jeigu toks būtų įvestas, turėtų būti įvestas pasauliniu lygmeniu. Šiuo atveju svarbu, kad tai būtų padaryta pasauliniu lygmeniu.
Negalime leisti nacionalizmui vėl įsitvirtinti Europoje. Gerovę kuria rinkos ekonomika, kai nustatytos aiškios ribos ir užtikrinama laisva prekyba. Mums reikia labiau susivienijusios, atviresnės, stipresnės Europos - paprasčiausiai reikia daugiau Europos.
Siūlomos galimos sankcijos iš pradžių bus taikomos tik euro zonos šalims. Šiuo požiūriu norėtume, kad pasiūlymas apimtų visas 27 valstybes nares. Todėl norėčiau žodžiu pateikti pakeitimą dėl D. Feio pranešimo, kuriam, tikiuosi, Parlamentas galės pritarti. Pranešėjas ir Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija nurodė, kad ketina jam pritarti. Tekstą perskaitysiu anglų kalba.
Visais atvejais, kai tą padaryti galima, 27 valstybės narės turėtų kuo daugiau taikyti visu pasiūlymus dėl ekonomikos valdysenos, kuriuose paaiškinama, kad euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse pasiūlymai turėtų būti taikomi savanoriškais pagrindais.
). - (SV) Šiuo metu netinkamas laikas kurti tokią ES, dėl kurios Europos Sąjungai kiltų susiskaldymo grėsmė.
Pascal Canfin
(FR) Pone pirmininke, J. M. Barroso, O. Rehnai, nuoširdžiai tikiuosi, kad išnagrinėsite Europos Parlamento nuveiktus darbus - P. Berès pranešią ir D. Feio pranešimą - šiandieną mūsų aptariamose srityse, nes, žinoma, dabar Parlamentas yra viena iš teisėkūros dėl ekonomikos valdysenos institucijų. Galiu jums pasakyti, kad kartu su mažiausiai keturiomis Parlamento frakcijomis, kurios yra Europos šalininkės, tikrai dėjome pastangas, siekdami kompromisų, kurie išties kažką lemtų. Ką tik baigėme diskusijas, kad pabandytume išspręsti problemas.
Kai kas kalba apie biudžetą, kai kas - apie mokestines priemones, treti - apie valdyseną. Šiandien tikrai reikia, kad Komisija - tai jūsų pareiga, mes bandome tai padaryti ir tai taip pat yra jūsų pareiga - patikti pasiūlymą dėl bendro priemonių paketo: ką nors, kas atitiktų M. Monti pranešimo esminius principus, taip pat Michelio Barnier'o pasiūlymų dėl vidaus rinkos esminius principus. Laukiu, kad J. M. Barroso pateiktų bendrą priemonių paketą, kuriame būtų nurodyta, kaip įveikti ekonomikos krizę. Priemonės neturėtų būti orientuotos vien tik į makroekonominę valdyseną, o turėtų atitikti tokį formatą, kad tris ar keturis dokumentus dėl makroekonomikos, mokesčių ir biudžeto galima būtų galima būtų laikyti priemonių paketu.
Esu tikras, kad jeigu taip padarysite, labai dideldalis Europos Parlamento narių parems jūsų iniciatyvą. Jeigu panagrinėsime vien tik, pvz., viešųjų finansų sritį, prieš dvejus ar trejus metus pati Komisija ir jos padaliniai laikėsi nuomonės, kad lyginant visas šalis Ispanija geriausiai laikosi Stabilumo ir augimo pakto, ir kad Ispanijos viešieji finansai buvo tvarkomi gerai. Problema tame, kad nestabilumo šaltinis yra už Ispanijos ribų ir dabar Ispanija, kaip ir Airija, yra siaubingoje padėtyje. Aiškiai galime įsitikinti, kad viso dėmesio sutelkimas vien tik į viešuosius finansus mums nepadės išbristi iš krizės.
Įvairiuose šiandien pateiktuose pranešimuose, dėl kurių balsavimas vyks rytoj, siūlomuose susitarimuose aptariami visi šie klausimai. Jais parodoma, kad taip, mums reikia griežtinti biudžetinę drausmę. Žinoma, kad mums to reikia. Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad dėl šios biudžetinės drausmės nenutruktų socialiniai ryšiai, o tik būtų sumažintos biudžeto išlaidos, mums kartu reikalingas Europos biudžeto paketas, iš kurio būtų finansuojamos investicijos, ir mokesčių paketas, kurios leistų valstybėms narėms taikyti tam tikrus mokesčius.
Todėl mano paskutinis klausimas O. Rehnui ir visų pirma J. M. Barroso būtų toks: ar iš tikrųjų pritariate, kad būtų taikoma bendra pelno mokesčio bazė? Ar tikrai tam pritariate? Komisija atidėliojo šį klausimą jau 10 metų ir 10 metų jums nepavyko išspręsti šio klausimo. Atėjo laikas šį klausimą išspręsti.
(Plojimai)
Roberts Zīle
(LV) Ačiū, pone pirmininke, J. M. Barroso (kuris išėjo iš posėdžio).
Pirma, norėčiau padėkoti pranešėjui, kolegoms šešėliniams pranešėjams ir komiteto pirmininkui W. Klintzui už susitarimą, kurį mums pagaliau pavykto pasiekti. Kalbėsiu tik dėl dviejų pranešime aptartų aspektų, kuriems nepritariu, ir jie nėra susiję nei su Vokietija, nei su Prancūzija. Pirma, dėl didelių investicijų tarpvalstybiniu mastu nuo 2004 m. daugelyje valstybių narių privačių namų ūkių ir verslo įmonių skolos padidėjo, kai kuriais atvejais jos padidėjo dešimteriopai. Be to, absoliuti dauguma paskolų buvo suteikta tokiomis sąlygomis, pagal kurias visą valiutų kurso riziką prisiima skolininkas. Todėl tai reiškia, kad šių šalių vyriausybės veiksmų laisvvykdant makroekonominę politiką yra ribota, išskyrus tokius veiksmus kaip viešųjų išlaidų mažinimas ir mokesčių didinimas. Taip pat didžiausias namų ūkių rūpestis - atlikti paskolos gražinimo įmokas eurais. Deja, bet pranešime šis klausimas aptartas nepakankamai.
Antra mano pastaba, kuri yra susijusi su pirmąja, yra tokia. Įsivaizduokime naują valstybę narę, kurios BVP nukrenta iki tokio lygio, kuris buvo prieš jai įstojant į Europos Sąjungą, t. y. iki prieš 2004 m. buvusio lygio, tačiau privataus sektoriaus skola būtų dešimteriopai didesnė, o viešojo sektoriaus skola penkis kartu didesnė, ir ši valstybnargalėtų pagal šį pranešimą prieiti išvadą, kad gali būti keičiama net ir sanglaudos politika, keičiama taip, kad pagrindinis kriterijus bus jau nebe viena gyventojui tenkantis BVP, bet krizės valdymas konkrečioje teritorijoje, kas gali turėti labai svarbias politines pasekmes. Ačiū.
Ilda Figueiredo
(PT) Pone pirmininke, Vokietijos ir Prancūzijos odeklaracijos, pateiktos vadinamajame Deauville susitarime yra nepriimtinos ir parodo tikruosius ketinimus tų, kurie, gindami ekonominių ir finansinių interesų turinčias grupes, ragina išsakyti kritiką. Šios deklaracijos taip pat rodo nekantrumą, aroganciją ir agresyvią poziciją dėl darbuotojų ir žmonių reakcijos, kurie nukentėjo dėl neoliberalios ir visuomenei žalingos politikos - Stabilumo ir augimo pakto ir konkurencijos politikos - vykdomos Graikijoje, Prancūzijoje, Ispanijoje arba Portugalijoje, kur lapkričio 24 d. jau suplanuotas visuotinis streikas.
Europos Sąjungos vadovams laikas pripažinti, kad ši neoliberali politika buvo nesėkminga: dėl jos padidėjo nedarbas, socialinnelygybir skurdas ir dėl jos šalių, kurių ekonomika silpnesnė, ekonomika smunka ir šiose šalyse ES nustatomi mokesčiai gali sukelti tikrą socialinę katastrofą.
Tenka apgailestauti, kad taip nėra. Netesimi visi pažadai užkirsti kelią mokesčių rojui, tinkamai apmokestinti finansinius sandorius ir panaikinti spekuliatyvinius finansinius produktus, kuriais spekuliuojama.
Štai, kodėl mes čia protestuojame: savo nuomonę išsako daugelis milijonų darbuotojų, kuriems gresia skurdas, bedarbiai, senyvo amžiaus žmonės, gaunantys niekingai mažas pensijas, jauni ir darbo neturintys žmonės ir vaikai, kuriems gresia skurdas, iš kurių norima atimti teisę į orią ateitį.
Atėjo laikas atsisakyti šių politikos krypčių, kad galėtume gyventi Europoje, kurioje tikrai paisoma socialinių interesų: pažangioje ir besivystančioje Europoje.
Juozas Imbrasas
(LT) Norėčiau keletą žodžių pasakyti apie specialaus krizės komiteto darbą. Jis iš tikrųjų nuveikdidelį darbą ir pateikgerų rekomendacijų bei pasiūlymų. Aišku, būtų idealu, jei visi jie rastų savo vietą Komisijos rengiamuose dokumentuose. Būtina, kad Komisija nepamirštų pagrindinių ir svarbiausių dalykų. Vienas iš jų - sukurti reguliavimo ir priežiūros sistemą, kuri apimtų visas finansų rinkas, finansines priemones ir finansų įstaigas. Komisija turėtų nukreipti savo veiksmus dėl naujų darbo vietų kūrimo ir juos sieti su kovos su skurdu ir socialine atskirtimi priemonėmis. Visos pastangos šia kryptimi turi būti daugiausiai orientuotos į jaunimo įdarbinimą. Krizės įveikimui būtini neatidėliotini infrastruktūriniai sprendimai dėl atsinaujinančių energijos šaltinių, ekologiškos energijos, efektyvaus energijos vartojimo transporto, pastatų sektoriuose, Europos energijos tinklo. Būtų labai gerai, kad, praėjus lygiai metams nuo šios dienos posėdžio, Komisija galėtų ateiti ir pasakyti: "Jūsų pasiūlytos rezoliucijos nuostatos neliko popieriuje, bet mes pritaikėme štai šiuos konkrečius Specialiojo krizės komiteto pasiūlymus ir jie jau padarkonkretų poveikį."
.
Krisztina Morvai
(HU) Kaip ir ankstesnėje didelėje šios savaitės diskusijoje dėl skurdo, vykusioje čia, Europos Parlamente, Europos Sąjungos politikai vėl yra nustebę ir nepatenkinti matydami, kad Europos piliečių padėtis, užuot gerėjusi, nuolat blogėja. Ir tai juos stebina, tarsi šios aplinkybės būtų susiklosčiusios dėl stichinės nelaimės arba cunamio, dėl kurių tektų apgailestauti. Ne, ši padėtis susidardėl Europos politikų priimtų sprendimų. Vis didėjantis vargas ir skurdas yra tiesioginneoliberalios politikos, kurią jūs - išskyrus jai prieštaravusius asmenis - vykdėte, pasekmir tendencija išliks tokia pati. Jeigu nebus pradėta laikytis kitokios vertybių sistemos, skurdas ir vargas toliau didės.
Šiuos du pranešimus galima palyginti su atveju, kai medicinos specialistų grupnustato, kad iki šiol pacientui taikytas gydymas jam kenkir blogino jo būklę, ir tada pradeda sakyti, kad atsižvelgiant į diagnozę nustatytas gydymas turi būti tęsiamas, kad reikia tęsti pradėtą gydymo procesą, tačiau griežčiau prižiūrėti ir bausti pacientą, jeigu jis nepaklūsta ir, pvz., nevartoja vaistų. Šiuo atveju klausimas kyla dėl sąmoningo vertybių sistemos pasirinkimo. Iki šiol Europos Sąjunga sąmoningai laikėsi vertybių sistemos, pagal kurią ji visada priima teisingus sprendimus dėl pinigų ir pelno, teisingus sprendimus dėl tarpvalstybinių įmonių ir bankų, tačiau niekada - dėl žmonių ir Bendrijos. Ji visada atsižvelgį tai, kas teisinga nevaržomos konkurencijos, kuri nėra varžoma teisingumo ir moralės principų, požiūriu, ir niekada į tai, kas teisinga socialinio teisingumo ir solidarumo požiūriu. Padėtis turi keistis ir nuo šiol būtina priimti gerus sprendimus.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pone pirmininke, nepaisant kai kurių teigiamų požymių, kritinės padėties blogėjimo galimybneišnyko. Bankų sistema tebėra nestabili, ir jeigu nebus imtasi priemonių, kyla grėsmė, kad kai kurios valstybės narės nesuvaldys vyriausybės deficito. Todėl mums nedelsiant reikalinga ekonominsąjunga.
Pone pirmininke, darbo grupdar nepateikjokių konkrečių išvadų, tačiau, kaip Parlamento pranešėjas dėl Stabilumo ir augimo pakto, norėčiau pasakyti Komisijos nariui O. Rehnui: galime dirbti sparčiau. Šiais žodžiais taip pat kreipiuosi į Tarybą. Galime dirbti greitai, tačiau tai galime daryti tik Komisijos pasiūlymų pagrindu. Ar Taryba pasirengusi su tuo sutikti?
Taip pat norėčiau įspėti, kad prieštarauju prašytam Sutarties pakeitimui, nes tai gali būti apgaulė, kuri mus teprivers atidėti reikalingų priemonių priėmimą vėlesniam laikui. Dabar turime dėti visas pastangas vadovaudamiesi Lisabonos sutartimi. Parlamentui dabar suteikta nauja, vieno iš teisės aktų leidėjų funkcija pagal Stabilumo ir augimo paktą ir jis pasinaudos visomis šios funkcijos vykdytojui suteiktomis teisėmis, kad būtų sukurta tvirta ekonominsąjunga kartu su tvirtu Stabilumo ir augimo paktu.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, krizturėjo labai didelį poveikį visų Europos šalių visuomenei. Jeigu pasekmes vertintume socialiniu aspektu, greitai prieitume prie išvados - išvados, kuri grindžiama Komisijos veiklos rezultatais - kad blogiausia dar ateity. Prognozuojama, kad nedarbas didės, ir nežymių atsigavimo požymių, pastebimų kai kuriose šalyse, nepakanka, kad būtų užtikrinamas darbo vietų kūrimas. Todėl turime pripažinti, kad bus labai svarbu įveikti sudėtingiausią, socialinį krizės, kuri prasidėjo finansų sistemoje ir greitai išplito į ekonominę ir socialinę sritis, aspektą.
Todėl turime apsirūpinti kitomis priemonėmis, kad apsaugotume labiausiai nukentėjusius žmones. Netrukus aptarsime pasiūlymą dėl pagrindų direktyvos dėl visose Europos šalyse garantuojamų minimalių pajamų, kuri, mano nuomone, labai svarbi kovojant su skurdu ir per artimiausias savaites ir mėnesius teikiant pagalbą asmenims, dėl šios krizės atsidūrusiems blogiausioje padėtyje.
Vis dėlto su krize geriausiai kovoti pasitelkiant augimo politiką. Augimui užtikrinti reikalingi ištekliai, tikslingos investicijos ir aiškūs prioritetai, į kuriuos bus nukreipta didžiausia dalis disponuojamų išteklių. Europos Sąjungos biudžeto lėšų nepakanka. Todėl Komisija aiškiai nurodė, kad reikia papildomų išteklių, kurie bus skirti investicijoms į infrastruktūrą ir investicijoms, skirtoms kokybiškai konkurencijai ir užimtumui užtikrinti. Įgyvendinus šias priemones bus išleistos euroobligacijos ir apmokestinti finansiniai sandoriai. Kitos išeities nėra. Todėl mūsų nurodyti sprendimo būdai - ir tikiuosi, kad Parlamentas pritars jų formuluotei - yra svarbūs ir naujoviški.
Wolf Klinz
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, sunkiausiu krizės laikotarpiu G20 šalys pažadėjo imtis bendrų veiksmų, kad būtų stabilizuota finansų rinka. Šiandien, praėjus dvejiems metams, vis dar reikia labai daug nuveikti, kad būtų nustatytos pasaulinio lygmens priemonės. Daugeliu atvejų nustatytomis priemonėmis paisoma nacionalinių interesų ir sumetimų. Pirminis entuziazmas nuslūgo ir tikrai per dažnai vėl grįžtame prie "įprastos veiklos". Anglijos banko atstovas Mervyn King padėtį išdėsttrumpai: "Dar nėra būtinybės veikti dėl bendrų interesų". Specialusis finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komitetas savo tarpinėje ataskaitoje aiškiai nurodo, kad Europai dabar yra labai svarbus apsisprendimo laikotarpis. Turime aktyviau vykdyti integraciją, suderinti savo ekonomikos ir biudžeto politiką, įgyvendinti Europos infrastruktūrinius projektus energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose. Reikia veikiančių vidaus ir darbo rinkų bei išteklių, kurie būtini siekiant įgyvendinti strategijoje "Europa 2020" nustatytus augimo tikslus, kuriems įgyvendinti reikia daug pastangų. Mums reikia naujoviškų finansavimo šaltinių, jeigu norime turėti galimybę panaudoti MVĮ sektoriaus potencialą. Dažniau reikia naudoti Bendrijos metodą, rečiau - tarpvyriausybinį metodą. Šiuo atveju nieko neveikimas yra žingsnis atgal; jis nepadės išlaikyti esamą padėtį.
Skolos krizEuropoje aiškiai parodo, kad be drausmės neužtikrinsime stabilumo ir pasitikėjimo. Komisijos nario O. Rehno ir H. Van Rompuy vadovaujamos darbo grupės pateiktų pasiūlymų tikslas - užtikrinti, kad valstybės narės laikytųsi drausmės. Tenka apgailestauti, tačiau Prancūzijos ir Vokietijos atstovų prašymu praeitą kartą Liuksemburge finansų ministrai atmetšiuos pasiūlymus - praleista proga ir bloga diena mūsų piliečiams, kurie gan pagrįstai vėl jaučiasi išduoti politikų.
Kay Swinburne
Pone pirmininke, šio ryto diskusijoje aptarti du bendri klausimai yra labai susiję - nuolat turime dėti pastangas kovodami su krize ir ieškodami būdų padidinti krizės valdymo veiksmingumą, nesvarbu, ar tai būtų viešosios skolos rizikos valdymas, ar mūsų finansų rinkų ir produktų rizikos valdymas, ar pasaulinio disbalanso rizikos valdymas. Neatsižvelgiant į tai, ar kalbama apie bankų, ar valstybių narių finansų ministerijų elgesį, turime užtikrinti, kad būtų laikomasi bendrų griežtų elgesio normų laikantis tam tikrų sutartų taisyklių.
Reikia užtikrinti, kad viešojo ir privačiojo sektorių subjektai griežčiau laikytųsi finansinės ir fiskalinės drausmės. Turime užtikrinti, kad ES ieškant ekonomikos augimo galimybių finansavimo priemonės, kurias naudoja ES ir pavienės valstybės narės, būtų plataus masto ir visiškai skaidrios. Naujoviškomis finansavimo priemonėmis reikia naudotis atsargiai ir žinant visus pavojus ir galimą moralinę žalą turi būti atsižvelgta į ES veiksmus, siekiant subalansuoti savo biudžetą.
Europos finansinės padėties stabilizavimo fondas - tai plataus masto priemonė, neįtraukta į balansą, kuri priklauso nuo kreditų reitingų. Siekiant subalansuoti ES biudžetą, reikia nuodugniai tikrinti, kaip EIB išleidžia projektų obligacijas. Kaip visi žinome, sudėtingos finansinės priemonės ir finansiniai svertai yra savaip rizikingi. Laisvi pinigai neegzistuoja ir lengvesnio kelio nėra.
Nikolaos Chountis
(EL) Pone pirmininke, kad Europos vieningųjų kairiųjų jungtinės frakcijos / Šiaurės šalių žaliųjų kairiųjų vardu kalbėdamas apie P. Berès pranešimą paaiškinčiau priežastis, dėl kurių neturėtume balsuoti, norėčiau, atsižvelgdamas į tai, kad esama daug pavyzdžių praeityje, pasakyti, kad šiandien aptariamas tekstas, palyginus jį su pranešėjos pateiktu tekstu, atrodo kaip senas papirusas, kaip senas rankraštis, kurio pirminis tekstas buvo išbraukytas ir parašytas naujas tekstas, paliekant tam tikrus ankstesniojo teksto fragmentus; tai vadinamasis palimpsestas. Po Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos ir Europos dešiniųjų besaikių "išbraukymų" tekste, kuris yra pranešėjos pirminis, nuoširdus ir garbingas bandymas nurodyti krizės priežastis ir pateikti drąsius pasiūlymus, turime tekstą, kuris yra jau nebe Europos Parlamento, vienintelės Europos Sąjungos demokratiškos institucijos, tekstas; tai Komisijos parengtas tekstas, kuriame slepiamos krizės priežastys ir ES politika nukreipiama pagal A. Merkel, N. Sarkozy ir darbo grupės iniciatyvas.
Pateikėme pasiūlymų, kad tekstas būtų patobulintas. Kritikavome Stabilumo paktą ir Europos centrinio banko veikimą. Pateikėme pakeitimų, kad patikrintume, ar kiekvienas šiandienos kalbėtojas, kalbėjęs apie tai, kad Europos Sąjunga žengia netinkamu keliu, kalbėjo apie tą patį. Pateikti pasiūlymą mus paskatino dabar vykstančios demonstracijos Prancūzijoje, Vokietijoje vykstančios darbuotojų, kurių pajamos mažinamos, kad Siemens įmonturėtų pinigų kyšiams, demonstracijos, Graikijoje vykstančios darbuotojų, su kuriais dabar elgiamasi kaip su jūrų kiaulytėmis, demonstracijos, kitaip tariant, pateikti tekstą, kuris po pakeitimų tapo toks, kuriam negalime pritarti.
Mario Borghezio
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, turėjome paklausyti Nobelio premijos laimėtojo Maurice Allais'o, kuris ragino atskirti verslo bankus, kredito bankus ir spekuliatyvius bankus laikantis Glass-Steagall akto, kuris šiame pranešime neaptartas.
Kalbant apie pasiūlymą apmokestinti Europos mokesčių mokėtojus, atsakau - "jokių mokesčių Europoje!". Jeigu šiam Europos Sąjungos pasiūlymui bus pritarta, galite būti tikri, kad šiame Parlamente taip pat sukursime Arbatos partiją: vyks masiniai protestai. Europos gyventojai nenori mokėti už nesuteiktą paslaugą ir jie visiškai teisūs.
Parama bankams toliau teikiama. Tačiau ką veikia bankai ekonomikos ir finansų krizės laikotarpiu? Jie perka vertybinius popierius, net ir tuos vertybinius popierius, kuriuose yra rizikingų išvestinių finansinių produktų, ir t. t. Jie juos ir toliau perka. Ką gi veikia ECB, kol tai vyksta? ECB - sukurta būti nenuginčijama institucija - leidžia ir toliau tai daryti. Mano nuomone, akivaizdu, kad ši Europa skirta bankininkams. Jeigu net masonų vadovai sako, kad tai tiesa, neįžvelgiu, kodėl mes taip pat negalėtume to sakyti.
Manome, kad yra tik vienas būdas, kaip galima veiksmingai kovoti su spekuliavimu: per derybas sudaromi sandoriai turi būti iškart apmokami ir vienintelgalima apmokėjimo priemon- grynieji pinigai. A. Merkel išdrįso tai pasakyti ir ji buvo nutildyta ją perrėkiančiais šūksniais. Turi būti koks nors paaiškinimas.
Sirpa Pietikäinen
Pone pirmininke, praėjo vos dveji metai nuo krizės pradžios ir vos šeši mėnesiai nuo problemų Graikijoje pradžios ir matome, kaip visas entuziazmas mūsų nacionalinėse valstybėse slūgsta.
Šiandien P. Berès ir D. Feio pranešimuose Europos Parlamentas išsako aiškią poziciją. Reikia daugiau ekonomikos ir finansų politikos priemonių. Mums reikia didesnės Europos integracijos, geresnio Stabilumo ir augimo pakto, kurio priemonės būtų sustiprintos. Naujausias ECOFIN tarybos sprendimas yra akibrokštas Europos piliečiams. Tokia padėtis neteisinga. Turime stiprinti augimo strategiją, kad šiuo požiūriu jis būtų tvarus ir grindžiamas socialine atsakomybe, ir reikia numatyti geresnes valdysenos priemones įgyvendinant strategiją "Europa 2020". Jeigu norime, kad šiai pozicijai būtų pritarta nacionaliniu mastu, mums reikalinga geriau integruota ir geresnEuropos ekonomikos valdysena, įskaitant ir finansinių sandorių mokestį, kurį Komisijos prašau nuodugniai išnagrinėti, taip pat ir atsižvelgiant į Europą. Mums reikia geresnės ir labiau suvienytos Europos, kuri pasauliniu mastu laikytųsi bendros pozicijos. Turi būti geriau reguliuojama finansų sritis ir vis dar reikia labai daug nuveikti.
Baigdamas kalbą norėčiau pasakyti, kad reikia Komisijos iniciatyvos. Komisija turi ginti Europos piliečių, o ne tam tikrų grupių interesus.
Udo Bullmann
(DE) Pone pirmininke, O. Chasteli, Komisijos nary, ši diskusija galėjo būti proga pateikti gerus atsakymus, tačiau, kaip vėliau paaiškėjo, neatrodo, kad taip bus. Pateikti pasiūlymai dėl vadinamosios Stabilumo ir augimo pakto reformos yra netinkami; tai vėl tėra mažiausias bendras vardiklis - maža dalelto, dėl ko galėjo būti susitarta. Sveikinu Komisiją. Jūs vis dar esate tarp dalyvaujančiųjų - valstybės narės ne visiškai vienos sprendžia problemas. Taip pat sveikinu Tarybą. Rezultatas sėkmingai pasiektas, Prancūzija ir Vokietija sudarsusitarimą - nežinoma, ar jis geras, ar blogas, tačiau jie bent nebestovi vietoje.
Ką tai reiškia? Reiškia, kad kitais metais, jeigu augimo rodikliai vėl kris, atsistosime prieš visus ir nežinosime, kaip reaguoti į ekonominę padėtį. Kur yra skyrius, teisinis statutas, kuriame siūlote, kaip mums kartu išmokti išbristi iš skolų krizės? Štai šiuo atveju mano frakcija mano, kad esama trūkumų ir kad tai diskusijos klausimas, kurį aptarsime šiame Parlamente. Taip, pritariame valstybėms narėms, kurios nori, kad reforma būtų vykdoma ryžtingiau. To mes taip pat norime. Tačiau tokiu atveju reikia aptarti esminius principus. Jeigu nesate pasirengę užtikrinti tvirtesnį dabartinių biudžeto politikos krypčių pagrindą, neįžvelgiame, kodėl turėtume tęsti diskusijas dėl strategijos "Europa 2020". Jau dabar šis dokumentas viso labo prilygsta milžinui molinėmis kojomis - jeigu su mumis išsamiau nediskutuosite dėl jo esmės, dabar galime jį išmesti į popieriams skirtą šiukšlinę.
Norime nuveikti ką nors prasmingo. Taip, investicijos į silpną biurokratiją arba į ateities energijos išteklius ir darbo vietų kūrimą yra itin skirtingos. Kuriame iš jūsų pasiūlymų galime pamatyti aptartą šį skirtumą? Būtent to tikimės. Šis klausimas dar turi būti aptartas. Mums tai bus labai svarbi diskusija.
Be to, nepritarsime rodiklių katalogui, kuris grindžiamas teisės aktais. Šis Parlamentas neleis jam dumti akių. Norime diskutuoti dėl klausimo, ar užimtumas ir nedarbas yra svarbūs biudžeto rengimo elementai, ar ne, ir šį klausimą norime aptarti prieš priimdami teisės aktą.
Ramon Tremosa i Balcells
Pone pirmininke, dabartinkrizsuteikia galimybę padaryti aiškią pažangą Europos integracijos procese. Savo kalboje daugiausia dėmesio norėčiau skirti Europos bendro iždo euro zonos valstybėms narėms sukūrimui. Tai būtų aiškus Europos ekonominės valdysenos institucinės struktūros pagerinimas.
Žinau, kad kai kurioms šalims tai yra labai didelproblema, tačiau per artimiausius metus turėsime išspręsti šį klausimą. Europos iždas pagerintų valstybių narių vykdomą skatinimo politiką. Europos iždas taip pat galėtų išleisti euroobligacijas, skirtas Europos infrastruktūros kūrimui. ES reikia nuosavų išteklių atsižvelgiant į ES valstybių narių biudžetų mažėjimo perspektyvą ateityje. Sukūrus bendrą Europos iždą, kuris surinktų tam tikrus mokesčius Europos lygmeniu, būtų galima sumažinti nacionalinius įnašus į ES biudžetą.
Be tikrų savarankiškų įplaukų nebus tikrų savarankiškų išlaidų. Bendro Europos iždo sukūrimas - politinis sprendimas. Šioje diskusijoje problema yra politinės valios trūkumas arba, tiksliau, Vokietijos politinės valios trūkumas. Devintajame dešimtmetyje Vokietija turėjo tikslą skatinti sukurti eurą, neatsižvelgiant į sunkumus, kylančius dėl susijungimo proceso. Manau, kad dabar Vokietija turėtų imtis vadovauti ir siekti sukurti bendrą Europos iždą.
Ivo Strejček
(CS) Šios diskusijos Parlamente klausėmės nuo pat pradžių ir manau, kad teisūs visi, kurie sako, kad Europos Sąjunga yra kryžkelėje. Vieni pasisako už tvirtą Bendrijos metodą. Kiti, ir taip sakyti teisinga, yra šio Parlamento mažumos nariai, manantys, kad nuo šiol Europos Sąjunga turėtų daugiau vadovautis tarpvyriausybinio metodo principu. Pasiūlymas įvesti įvairius Europos mokesčius, nors tokia priemonir vadinama naujovišku finansavimu, taip pat atitinka šią poziciją. Tai atliepia prašymus stiprinti Europos Sąjungą, daugiau įgaliojimų, kuriais disponuoja valstybės narės, perduodant Europos Komisijai. Apmaudu, kad iki šiol niekas nepasakė, jog Europos Sąjunga ir Europos Komisija turėtų pradėti mažinti savo programų mastą, sumažindamos agentūrų, kurios dažnai vertinamos prieštaringai, skaičių ir pertvarkydamos bendrą žemės ūkio politiką.
Jürgen Klute
(DE) Pone pirmininke, sukūrus ekonomikos valdyseną tokią, kokia ji aptariama šioje diskusijoje, dėmesys būtų kreipiamas tik taupymo ir konkurencijos politikai. Kaip ką tik paminėjo gerbiamas EP narys iš Ispanijos, visiškai nebuvo sprendžiamas klausimas dėl problemos, susijusios su Vokietijos orientacija į eksportą. Vis dėlto tai pagrindinproblema euro zonoje ir visoje Europos Sąjungoje. Vokietijos konkurencijos politika vykdoma darant kenksmingą poveikį nacionalinei paklausai Vokietijoje. Šis klausimas visiškai neaptartas. Tačiau, ir tai visų svarbiausia, šios politikos vykdymas daro neigiamą poveikį darbo užmokesčiui. Vyksta karas darbo užmokesčio srityje - konkurencija darbo užmokesčio srityje. Ši konkurencija darbo užmokesčio sektoriuje daro labai didelį spaudimą mūsų kaimyninėms Europos šalims, Europos profesinėms sąjungoms ir Europos darbuotojams. Šios problemos neaptaria Komisija, ji taip pat neaptarta D. Feio pranešime. Bet kurioje pagarbos vertoje ekonomikos valdysenos sistemoje turi būti imtasi korekcinių veiksmų šioje srityje, o ne laikomasi pasyvios pozicijos.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Pone pirmininke, O. Chasteli, Komisijos nary, 1968 m. mūsų kolegos EP nario D. Cohn-Bendit'o draugai ant Paryžiaus sienų rašė: "kalbėkime, o ne imkimės veiksmų". Šiandien piliečiai prašo, kad elgtumėmės priešingai: "imkimės veiksmų, o ne kalbėkime". Girdime daug kalbų, tačiau mūsų piliečiai nemato rezultatų. Atsižvelgiant į šiandieninius poreikius Europos Sąjungos lėta reakcija netenkina.
Vienijančios Europos dvasios vedini turime imtis veiksmų kartu. Šiuo atžvilgiu norėčiau šiek tiek pakalbėti apie Parlamento svarbą. Šioje srityje taip pat dar reikia atlikti tam tikrus darbus, kad išsaugotume bendro sprendimo priėmimo principą. Komisijos Pirmininkas kelis kartus dėkojo Parlamentui už paramą, tačiau Parlamento vaidmuo nėra antraeilis, pritariamasis arba apsiribojantis tik pritarimu Tarybos priimtiems sprendimams be galimybės juos iš anksto aptarti. Parlamentas ir Taryba yra lygiaverčiai. Laikas tai pripažinti ir šiuo požiūriu ekonomikos valdysenos klausimas bus išbandymas.
Galiausiai, dėl artėjančio G20 aukščiausiojo lygio susitikimo, Europos Sąjunga turi laikytis bendros nuomonės, siekdama užtikrinti, kad šio tarptautinio subjekto vaidmuo būtų toks, kokio iš jo tikimasi, o ne apsiribotų tik įsitraukimu į begalines diskusijas.
Elisa Ferreira
(PT) Pone pirmininke, Komisijos nary, norėčiau pradėti padėkodama D. Feio už pastangas bendradarbiauti ir kompromiso dvasią, kuria paženklintas jo pranešimas. Vis dėlto, patvirtindami išvadas dėl tam tikrų klausimų, tarp jų - dėl finansų priežiūros ir reguliavimo, parodėme, kad siekdamas apginti viešąjį interesą Parlamentas sugeba susivienyti ir laikytis tvirtos pozicijos, kurią privalo pripažinti Komisija ir Taryba. Šis klausimas tampa ypač opus teikiant šešių labai svarbių teisėkūros pasiūlymų paketą, kuris tvirtinamas Parlamente pagal bendro sprendimo procedūrą.
Išliksime tokie pat aktyvūs, bet nedarysime nuolaidų. Remiamės dialogo dvasia, bet neketiname siekti daugiau nei mūsų ginami tikslai. Savo pranešime D. Feio pabrėžia kai kuriuos su šiuo klausimu susijusius aspektus. Vienas jų tas, kad ekonomikos valdymas yra daugiau nei paprastas baudų sąrašas. Ekonomikos augimui ir užimtumui skatinti būtinos atskiros iniciatyvos. Reikia iniciatyvų kovojant su didėjančiais Europos Sąjungos vidaus skirtumais. Reikia atskirų pasiūlymų dėl Europos valiutų fondo. Reikalingi rimti pasiūlymai, kaip mažinti valstybės skolą.
Pasiekėme etapą, kai pasitikėjimas ima priklausyti nuo Komisijos ir Tarybos gebėjimo reaguoti į apčiuopiamas visuomenės baimes, susijusias su nedarbu, ekonomikos augimu ir sanglauda.
Vicky Ford
Pone pirmininke, reikia geresnio ekonomikos valdymo, kuris apimtų išankstinio įspėjimo sistemą ir išankstinius veiksmus. Įprastinių valstybės skolos ir biudžeto deficito mažinimo tikslų nesilaiko daugelis valstybių, bet jų laikydamiesi nebūtume iš anksto sužinoję apie artėjančią Ispanijos ar Airijos krizę. Reikia ir kitų priemonių.
Vis dėlto ekonomika nėra vien skaičiais pagrįstas tikslusis mokslas. Sovietų istorija primena, kad centralizuotai skaičiuojant traktorių gamybą nėra savaime sukuriama tvirta ekonomika, o centralizuota mokesčių ir finansų sistema taip pat nėra utopinis sprendimas.
Kyla daug klausimų, kokių veiksmų šiuo metu reikėtų imtis. Grasinimas bausti beveik bankrutavusią tautą nėra labai paveikus, o pažadai toliau teikti finansinę pagalbą euro zonos šalims visuomet kels moralinę grėsmę. Suprantu, kad žmonės susirūpinę dėl Prancūzijos ir Vokietijos tarpusavio susitarimų, bet galbūt jie turi prasmę. Jei rinkos skolina pinigus, tai galbūt ir nuostolius turėtų prisiimti jos, o ne mokesčių mokėtojai.
Danuta Maria Hübner
Pone pirmininke, kaip įprasta, mūsų tikrovėje ir veiksmuose yra ir gėrio, ir blogio. Svarbu suprasti praeitį ir krizės priežastis, ir manau, kad šioje srityje Europos Sąjunga atliko savo namų darbus, bet šiandien privalome sutelkti savo dėmesį į ateitį. Mūsų kuriamas pasaulio ir Europos ekonomikos valdymas skirtas ateičiai, taigi jis susijęs ne vien su klausimu, kaip įveikti krizę.
Europa negyvena vakuume. Taisome Europos padėtį atsižvelgdami į pasaulio, kuris šiandien labai skiriasi, palyginti su 2008 m., kontekstą. Prieš dvejus metus G20 vieningai pritarfinansinei paramai, bet jų vienybbuvo pagrįsta baime. Šiandien jie pasidaliję. Bendrojo pasaulinio gėrio nėra. Veikia daug jėgų, siekiančių padėti atsigauti pasauliui ir atkurti jo ekonomikos pusiausvyrą. Svarbiausias vaidmuo tenka pagrindiniams struktūriniams pokyčiams, kurie daro stiprią įtaką Europos konkurencingumui. Vis dėlto labai padidėjo valiutų ir jų keitimo kursų, kaip pasaulinio prisitaikymo mechanizmo, vaidmuo. Neregėtu greičiu kuriasi nauja pasaulinpinigų sistema ir didėja jos dalyvių skaičius.
Norėdami išvengti netolygaus prisitaikymo katastrofos, turime nedelsdami pradėti dialogą ir imtis kolektyvinių veiksmų. Jei to pasiektume, kiltų klausimas, ar Europa sugebėtų atlikti savo vaidmenį įgyvendinant šiuos kolektyvinius veiksmus. Tam akivaizdžiai trūksta drąsios ir suderintos euro zonos atstovavimo išorėje reformos. Delsdami įgyvendinti šią reformą atsisakome galimos įtakos. Esamomis globaliomis aplinkybėmis Europa negali sau to leisti.
Robert Goebbels
(FR) Pone pirmininke, Europai sekasi blogai, o pasauliui - ne ką geriau.
Ką tik einantis Tarybos pirmininko pareigas pabrėžė, kad globalizacijos sąlygomis privalome veikti Europos ir tarptautiniu lygmeniu. Vis dėlto, jei pažvelgtume į tai, kas vyksta Europoje ir tarptautiniu mastu, taptų aišku, kad būtent šių konkrečių veiksmų ir trūksta.
Per kiekvieną aukščiausiojo lygio susitikimą didieji ir mažiau dideli mus valdantieji demonstruoja savo išpūstus ego ir gražbylystės meną, o pagrindinkiekvieno aukščiausiojo lygio susitikimo išvada - susitikti dar kartą.
Be to, šis vadinamasis pasaulio valdymas, kurį tariamai įkūnija G20, neturi visiškai jokio tarptautinės teisės pagrindo ir veikia už Jungtinių Tautų sistemos ribų. G20 - savavališkai įsteigtas, be rašytinių taisyklių veikiantis turtingų tautų klubas, apsuptas kelių vadinamųjų kylančios ekonomikos šalių, tarp kurių yra ir toks demokratijos pavyzdys kaip Saudo Arabija.
M. Schultz ką tik citavo vieną šių tuščių G20 deklaracijų ištraukų. Galėtume taip pat pasielgti su pareiškimais, skelbiamais po kiekvienos Europos Vadovų Tarybos. Begaliniai pažadai ir tušti žodžiai, niekuomet nevirstantys darbais. Viso to viršūn- Europa turi taikstytis su Prancūzijos ir Vokietijos mini aukščiausiojo lygio susitikimais, per kuriuos keistoji A. Merkel ir N. Sarkozy pora siekia mums rodyti kelią.
G. Verhofstadt ką tik kalbėjo apie kazino lošimus. Man norisi pridurti "daugiau jokių statymų!". Komisija ir Parlamentas turi susivienyti, kad Europa neiššvaistytų visų turimų žetonų ir išsaugotų Bendrijos metodą.
Regina Bastos
(PT) Pone pirmininke, pradėsiu nuo padėkos pranešėjai P. Berès ir visiems kitiems, prisidėjusiems prie šiandien svarstomo pranešimo. Dalyvaudama Specialiojo finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komiteto veikloje įnešiau savo indėlį rengiant dokumentą apie mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ) ir pabrėžiant jų labai svarbų Europos Sąjungos atsigavimo, ateities augimo ir gerovės varomosios jėgos vaidmenį.
Europoje veikia daugiau nei 20 mln. MVĮ. Jei kiekvienoje jų būtų sukurta viena nauja darbo vieta, tai reikštų, kad atitinkamai sumažėtų nedarbas. Šiame pranešime pateikiamos rekomendacijos ir siūlomos ekonominės strategijos siekiant įveikti krizę: trumpai pristatysiu svarbiausias jų.
Pirmoji - tai būtinybstiprinti socialinę rinkos ekonomiką, vengiant konkurencijos suvaržymų ir užtikrinant MVĮ galimybę gauti paskolas. Toliau - galimybskirti finansinę paramą ar netgi subsidijuoti MVĮ, išlaikančias ir kuriančias naujas darbo vietas. Kitas žingsnis - parengti naują Smulkiojo verslo aktą, kuriame daugiau dėmesio būtų skiriama socialinėms reikmėms. Toliau - siekis sukurti Europos vyresniųjų konsultantų tinklą ir skleisti jų žinias. Taip pat skatinti naujoves, kurios yra galingiausias ekonomikos augimo variklis ir todėl svarbiausia jungiamoji grandis tarp pramonės ir naujovių diegimo. Be to, reikia kurti naujas pramonės ir akademinio pasaulio partnerystės formas. Galiausiai reikia sukurti tokią švietimo sistemą, kuri atitiktų darbo rinkos ir naujų darbo vietų kvalifikacijos poreikius.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pone pirmininke, Komisijos Pirmininkas J. M. Barosso diskusijų pradžioje minėjo, kad kuriant ekonomikos valdymą buvo padaryta tokia staigi pažanga, kokios prieš dvejus metus niekas nebūtų galėjęs numatyti. Tai tiesa, ir todėl visuomet verta patikrinti, ar traukinys juda teisingais bėgiais, nes greitis nėra savaiminis tikslas. P. Berès pranešime pateikiama puikiai atlikta atitinkama analizė.
Dabar, kai P. Berès komitetas tęsia savo veiklą, galbūt vertėtų išklausyti ir ekonomikos disidentų, pvz., Nobelio premijos laureato P. Krugmano, nuomonės. Jis teigia, kad finansų ministrai yra darbo vietas ant altoriaus aukojantys raganiai. Turėtume paklausyti šių žmonių, jei norime pereiti nuo įsivaizduojamos prie tikros ekonomikos, o tam mums reikalingi realiosios ekonomikos rodikliai - užimtumas ir skurdas.
Mane nuvylO. Schmidto pasiūlymas Europoje nemėginti įvesti ir neįvesti tarptautinių finansinių sandorių apmokestinimo. Tai labai nuvilia, ypač turint omenyje, kad jo išvada buvo siekiama "daugiau Europos".
Iliana Ivanova
(BG) Specialiojo finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komiteto pranešime visų pirma raginame ieškoti europinio atsako į krizę, Europos lygmeniu siekti tvirtos politinės ir intelektinės lyderystės, toli siekiančios integracijos ir baigti kurti Europos piliečiams naudingą bendrąją rinką.
Pasiekėme labai svarbų kompromisą pagrindiniais klausimais, pvz., dėl Stabilumo ir augimo pakto, bausmių už jo nesilaikymą mechanizmo, struktūrinių reformų krypties, biudžeto konsolidavimo ir Europos Sąjungos strateginių investicijų. Pirmenybteikiama ypač svarbiems veiksmams, kurie, be kitų sričių, apima sanglaudos politiką ir mažąsias bei vidutines įmones.
Sanglaudos politika privalo būti vienu svarbiausių mūsų ekonomikos politikos ramsčių. Ja būtų teikiama parama plėtojant energijos vartojimo efektyvumą ir europinius tinklus, o tai, savo ruožtu, padėtų atgaivinti Europos ekonomiką ir skatintų jos tvarų augimą. O mažųjų ir vidutinių įmonių veikla gyvybiškai svarbi mūsų ateities vystymuisi, ekonomikos augimui ir gerovei. Reikia susitarti dėl naujo mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo, kuriuo būtų sudaromos galimybės vykdyti tikslingesnę verslumo paramos politiką ir imtis reikiamų veiksmų siekiant sumažinti administracinę ir biurokratinę naštą.
Nuoširdžiai tikiuosi, kad mūsų pasiūlymai ir rekomendacijos atsispindės konkrečiuose Europos Komisijos ir, svarbiausia, valstybių narių veiksmuose, nes negalime prarasti daugiau laiko. Privalome pasiūlyti savo piliečiams tinkamą ir greitą atsaką, kad galėtume greičiau ir tvirčiau išbristi iš krizės.
Ivailo Kalfin
(BG) Ekonomikos nuosmukis padarskirtingą žalą valstybėms narėms. Tačiau skirtumai už euro zonos ribų netampa didesni, kaip būtų galima tikėtis žvelgiant iš ekonominės perspektyvos. Deja, bendra valiuta kol kas netapo priežastimi vykdyti bendrą ekonomikos politiką. Tiesą sakant, įvyko visiškai atvirkštinis procesas. Šiuo metu tarp euro zonos valstybių esama daug daugiau skirtumų, nei jų buvo prieš įvedant eurą. Tai labai pavojinga.
Stabilumo ir augimo pakto rodikliai - akivaizdžiai netikslūs ir neveiksmingi. Dėl šios priežasties automatiškai taikydami sankcijas savaime nesulauksime gausių teigiamų rezultatų. Jų poveikis visoms 27 valstybėms narėms būtų netgi mažesnis. Priešingai, galėtų savaime atsirasti naujų ekonominių stereotipų, kurie sukeltų naujų problemų.
Sprendimas aiškus. Privalome kuo labiau tarpusavyje derinti valstybių narių ekonomiką, kad būtų galima visur taikyti vienodas priemones, siekiant vienodų rezultatų. Tai reiškia daugiau politikos ES mastu, daugiau Europos institucijų priemonių, didesnį Europos Sąjungos biudžetą ir didesnį jos biudžetinį savarankiškumą, kuris apimtų ir didesnę nuosavų išteklių dalį.
Frank Engel
(FR) Pone pirmininke, krizdar toli gražu nesibaigir neramumai tokiose šalyse kaip Prancūzija tai tik patvirtina. Europoje, mano nuomone, ekonomikos kriztapo integracijos krize. Dar kartą puikiausias to pavyzdys yra "Dovilio sandėris", kuriuo palaidojamas Bendrijos metodas ir išryškinamos kai kurių valstybių narių tebepuoselėjamos didybės iliuzijos. Vis dėlto, kai viskas baigsis, kas iš mūsų vis dar bus didis?
Kaip suprantu, 2050 m. Europoje vis dar gyvens nuo 6 iki 7 proc. pasaulio gyventojų, o jos ekonomingalia ims byrėti. Jei ir toliau taip konkuruosime tarpusavyje, ar tai padės mums atremti tarptautinės konkurencijos iššūkius, o gal galėtume juos atremti, sutikdami būti valdomi pagal Bendrijos metodą ir veikdami išvien? Kad to pasiektų, Europai prireiks išteklių: naujų ir naujoviškų išteklių. Diskusijos dėl būsimosios finansinės perspektyvos - gera galimybaptarti ir identifikuoti išteklius svarstant mokslinius tyrimus ir plėtrą, taip pat išorės veiksmų tarnybos veiklą.
Kokia prasmkurti 28-ąjį Europos diplomatinį korpusą, jei jis tik papildytų jau esamas institucijas, jų nesumažindamas? Turėtume kurti šią tarnybą leisdami valstybėms narėms konsoliduoti savo išlaidas ir suteikdami Europai išteklius, kurie būtini, kad galiausiai imtume vykdyti piliečiams rūpimą politiką. To jie iš mūsų ir tikisi.
Burkhard Balz
(DE) Pone pirmininke, manau, kad būtų galima nekukliai pažymėti, jog tie, kurie klausėsi šio ryto diskusijų, suprato, kad per pastaruosius mėnesius nuveikėme nemažai darbų. Taip pat ir Specialiajame finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komitete per pastaruosius metus atlikome didžiulį darbą. Tai patvirtina vien 1 600 pirminiam pranešimo projektui pateiktų pakeitimų. Dabar komiteto veikla buvo pratęsta vieniems metams. Mano nuomone, tai visiškai teisingas sprendimas. Krizdar tikrai nesibaigė. Neseniai tik per plauką bankroto išvengAirija, Graikijos biudžetas tikrai nėra deramos būklės, ir bendra padėtis neleidžia išjungti pavojaus signalo. Todėl būtina toliau tęsti finansų ir ekonomikos reformas, ir dar ne laikas baigti diskusijas apie krizės priežastis ir daryti būtinas išvadas.
Todėl būtų neteisinga paskelbti, kad krizės komitetas daugiau ar mažiau atliko savo darbą, ir nutraukti jo įgaliojimus. Priešingai, turėtume remdamiesi ligšioliniais laimėjimais dirbti toliau. Todėl tarpinis pranešimas, mano nuomone, turėtų būti visiems priimtinas. Tai patvirtina ir aplinkybė, kad jam buvo plačiai pritarta Krizės komitete. Žinoma, kai kurios pranešimo teksto dalys galėjo būti suformuluotos glausčiau ir trumpiau, bet turėtume šį pranešimą vertinti pagal jo paskirtį - kaip tarpinį sprendimą.
Daug svarbiau už atskiras formuluotes yra tai, kad per antrąjį komiteto veiklos etapą tęstume pradėtus darbus. Turime pasvarstyti, kuriuose teisėkūros komitetuose vykstančios ir kokios diskusijos galėtų būti naudingos krizės komitete vyksiantiems svarstymams.
Antonio Cancian
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, šį rytą labai atidžiai klausiausi įvairių kalbų, bet manau, kad turėtume dėti šiek tiek daugiau pastangų norėdami atskirti priemones, kurias kažkodėl laikau gerai apibrėžtomis ir suderintomis, nuo strategijos ir vienybės Europos Sąjungos viduje.
Kalbant apie priemones, manau, kad šioje srityje buvo padaryta labai didelpažanga, ir todėl judame teisinga kryptimi. Ko negaliu suprasti - tai strategijos. Kitaip tariant, ar visi vadovaujamės tuo pačiu požiūriu? Visuomet kalbėjome apie stabilumą, bet dabar, tiksliau jau seniai, pribrendo laikas imti kalbėti apie augimą. Visiškai pritariu, kai kalbame apie stabilumą ir aukas, bet jei nesieksime augimo ir tuo pat metu neskatinsime užimtumo, - o tai svarbiausias klausimas šiuo metu, - manau, kad nebūsime gerai atlikę savo darbo.
Neseniai Komisijos Pirmininkas J. M. Barroso čia sakkalbą apie Europos Sąjungos padėtį ir manau, kad turėtume jam tai priminti, aiškiai nustatydami Europos Sąjungos strategiją finansų rinkų atžvilgiu. Šį rytą negirdėjau, kad kas nors būtų kalbėjęs apie šią strategiją.
Leiskite taip pat pasakyti, kad būtų nedovanotina klaida siekti užtušuoti akivaizdžią anarchiją, kuri slepia valstybių narių skirtingai suvokiamą subsidiarumo koncepciją, apie kurią kalbama per dažnai ir paprastai netinkamomis aplinkybėmis.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Pone pirmininke, Komisijos nary, Tarybos nariai, per pastaruosius dvejus metus daug Europos Sąjungos gyventojų tiesiogiai nukentėjo nuo krizės padarinių. Nemažai žmonių nukentėjo taip pat ir mano šalyje - Latvijoje. 20 proc. sumažėjo ekonomikos apyvarta ir tiek pat išaugo nedarbas. Mano tėvynainiai ir tėvynainės suprato, kad šiomis išskirtinėmis aplinkybėmis reikia priimti išskirtinius sprendimus. Kokie tai buvo sprendimai? Kad galėtume atgaivinti savo viešųjų finansų sektorių, mano šalies žmonės, latviai, klusniai susitaiksu tuo, kad jų atlyginimai buvo sumažinti 30 proc. ir kartu - padidinti mokesčiai. Šių pastangų rezultatas - atkurtas Latvijos finansų stabilumas. Taigi, kodėl esu pasipiktinęs? Esu pasipiktinęs, nes šiandien perskaičiau, kad Vokietija ir Prancūzija toli gražu nesiekia griežtesnės Europos Sąjungos finansų priežiūros, o iš tiesų siekia ją susilpninti. Ar tai reikštų, kad mano tėvynainių pastangos nuėjo veltui? Ponios ir ponai, negalime leisti įsivyrauti tokiai padėčiai, kai kelios didžiosios valstybės galėtų ir toliau gyventi neatsakingai. Privalome paremti Komisijos pasiūlymą, kad Europoje būtų užtikrinta griežta finansų priežiūra. Ačiū už dėmesį.
Gunnar Hökmark
Pone pirmininke, manau, turėtume aiškiai įsisąmoninti vieną dalyką - tai, kad didžiausią pasaulio ekonomikos krizės poveikį patyrJAV ir Europos ekonomikos. Ekonomika labai sparčiai auga kitose pasaulio dalyse, bet ne Europoje ir ne JAV. Šis reiškinys, labiau nei bet kuris kitas, susijęs su pernelyg didelėmis išlaidomis ir nepakankamu augimu. Manau, kad tai vienas svarbiausių iššūkių.
Turime skatinti augimą, bet tam būtinas viešųjų finansų stabilumas. Dėl šios priežasties - papildydamas tai, ką minėjo ankstesni kalbėtojai, - esu sunerimęs, kad kai kurie Europos vadovai ėmkalbėti apie laisvesnį ir lankstesnį Stabilumo pakto nuostatų taikymą ir siekia pakeisti Sutartį. Nemanau, kad Europai reikia dešimtmetį trunkančių diskusijų apie Sutarties pakeitimus. Tai veikiau reikštų ne integracijos ir konkurencingumo skatinimo, bet priešingą politiką.
Turime sustiprinti Stabilumo paktą, numatydami kuo daugiau automatiškai taikomų sankcijų. Turime užtikrinti, kad būtų patikimai ir tvarkingai mažinamas biudžeto deficitas, ir kartu vykdyti reformas, kad pasirengtume didesniam ekonomikos augimui - atverti Europos sienas ir atsiverti didesnei konkurencijai. Tai kelias į priekį ir jo turėtume laikytis per G20 susitikimus. Tai taip pat siekis, kurį reikia įtraukti į Europos darbotvarkę.
Theodoros Skylakakis
(EL) Pone pirmininke, šiandien svarstomo P. Berès pranešimo dėl ekonomikos krizės 32 dalyje teigiama, kad kai kuriose valstybėse narėse, žinoma, tarp jų ir mano šalyje, Graikijoje, šiuo metu nėra galimybių parengti tikrų ekonomikos gaivinimo planų ir kad iki 2012 m. visos galimybės apsiriboja viešųjų išlaidų karpymais, mokesčių didinimu ir valstybės skolos mažinimu. Ši pozicija labai svarbi Graikijai ir kitoms valstybėms, nes kai kurios Graikijoje veikiančios jėgos tvirtina visiškai priešingus dalykus.
Asmeniškai norėčiau pritarti P. Berès pranešime reiškiamai nuomonei, kad didžiulį biudžeto deficitą ir didelę skolą turinčios valstybės, ypač tos, kurios daugiau neturi galimybės skolintis tarptautinėse kapitalo rinkose, privalo mažinti savo biudžeto deficitą, kol jų ekonomika ims atsigauti. Kito kelio nėra. Nesumažinus biudžeto deficito, nebus galimybių naudotis tarptautinių rinkų paslaugomis. Neturint prieigos prie tarptautinių rinkų, nebus galima atgaivinti ekonomikos. Tai karti piliulė, kurią reikės nuryti, ypač mūsų piliečiams, bet privalome sukaupti drąsos ir pasakyti jiems tiesą.
Seán Kelly
Pone pirmininke, tebūnie viena minutė. Šį rytą buvo pasakytos dvi kalbos, prie kurių norėčiau susitelkti. Vienos jų autor- D. Hübner, minėjusi, kad Europa negyvena vakuume, o kitos - O. Chastel, teigęs, kad viena Europa negalinti suteikti visų nuolaidų.
Manau, kad pribrendo laikas Europos Sąjungai imtis laikytis tvirtų pozicijų, ypač savo santykiuose su G20 šalimis ir Jungtinėse Tautose. Esame tokioje padėtyje, kai nedarbas siekia 11 proc., jaunimo nedarbas - 20 proc., mus slegia didžiulės viešojo sektoriaus skolos, milijonai žmonių gyvena skurde, ir jei kitos pasaulio valstybės nebus pasirengusios prisiimti dalies naštos, turime pareikšti, kad neketiname leisti savo šalims tapti nekonkurencingomis ir didinti skurdo Europos Sąjungos viduje.
Antra, noriu pasakyti, kad Europoje ne tik turime kalbėti vienu balsu, bet ir veikti kaip vienas kūnas; negalime leisti toliau veikti savavališkai pasiskyrusiems valdytojams, kurie buvo minėti šį rytą. Jie turi galimybę iškelti rūpimus klausimus Taryboje.
Jan Kozłowski
(PL) Norėčiau pradėti nuo pagiriamųjų žodžių pranešimui dėl Europos Sąjungos ekonomikos valdymo gerinimo ir stabilumo sistemos stiprinimo ir padėkoti pranešėjui D. Feio už puikiai atliktą darbą. Esu įsitikinęs, kad teikiant naująsias iniciatyvas - dėl finansų priežiūros paketo ir Europos pusmečio - bus sudarytos sąlygos ateityje išvengti krizių, arba bent jau sušvelninti jų poveikį.
Vis dėlto manau, kad labai svarbu toliau įgyvendinti priemones, siekiant geriau koordinuoti veiksmus įgyvendinant su valstybių narių ekonomika susijusias politines strategijas ir didinant jų skaidrumą. Norėčiau pabrėžti, kaip svarbu sukurti tinkamas sąlygas užtikrinant ES ir valstybių narių biudžeto institucijų bendradarbiavimą, kuris apimtų nacionalinių ir ES biudžeto išlaidų kategorijų suvienodinimą. Tokiu sprendimu būtų sudaroma galimybatlikti išsamią sisteminę Europos viešojo sektoriaus išlaidų analizę.
Gilles Pargneaux
(FR) Pone pirmininke, pradžioje norėčiau tarti keletą žodžių apie Prancūzijos ir Vokietijos pasiūlymus. Manau, vis dėlto turėtume juos vertinti teigiamai. Dažnai kartojame, kad nuo 2007 m. pasigendame Prancūzijos ir Vokietijos variklio. Kartu apgailestaujame, kad šiais pasiūlymais Prancūzija stumiama į tam tikrą vergovę, turint omenyje, kad pasiūlymai buvo parengti siekiant, kad Prancūzija dėl savo sudėtingos finansų ir ekonomikos būklės nepatektų į sunkią padėtį.
Taip pat svarbu pabrėžti, kad šiuose pasiūlymuose, kitaip nei P. Berès pranešime, nėra jokių teigiamų sprendimų, kuriuos įgyvendinę galėtume sukurti tikrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Kriz- labai sudėtingas reiškinys, tad leiskite pateikti tik kelis komentarus, kadangi turime mažai laiko.
Pirmiausia, per didelis dėmesys skiriamas valstybės skolai, kai kiti rodikliai yra ne mažiau svarbūs. Kartu tam tikro masto valstybės skola krizės laikotarpiu yra neišvengiama, kadangi vyriausybės privalo kompensuoti privačiojo sektoriaus trūkumus, vykdydamos aktyvesnę viešojo sektoriaus ekonominę veiklą, kitaip tariant, stimuliuodamos privatųjį sektorių, ir taip siekdamos sulėtinti nedarbo augimą. Vis dėlto, ponios ir ponai, per visus tuos skaičius pamirštame žmones, nesukėlusius šios krizės; pamirštame nedarbą ir blogėjančią socialinę padėtį. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad jei Europos mastu nekoordinuosime ekonomikos politikos ir finansų sektoriaus reguliavimo priemonių, rasti išeitį iš krizės bus labai sunku.
Pabaigoje turėčiau vieną raginimą ar prašymą. Komisijos nary, jau kelerius metus raginu imtis realių veiksmų siekiant išspręsti mokesčių priebėgų klausimą.
Anneli Jäätteenmäki
Pone pirmininke, siūlau ateityje turėti vieną atstovą, atsakingą už ekonomikos klausimus. Reikėtų įsteigti Vyriausiojo ekonomikos reikalų įgaliotinio pareigybę, kaip dabar kad turime Vyriausiąją įgaliotinę užsienio reikalams. Ateityje galėtume sujungti O. Rehno ir M. Barnier postus į vieną.
Kita vertus, gėda, kad nesugebame kalbėti vienu balsu G20 susitikimuose. Europos Sąjunga padeda Prancūzijai, N. Sarkozy ir G20 pirmininkui. Ateityje Europos Sąjungai šiuose susitikimuose turėtų atstovauti vienas pareigūnas, vienas asmuo, ir mes turėtume kalbėti vienu balsu.
Sven Giegold
Pone pirmininke, vakar vakare tikrai kankinausi per spaudos konferenciją kartu su O. Rehnu, matydamas, kaip jis pristato šį susitarimą, kuris pagrįstas ne tik jo pasiūlymais. Pasimokę iš to, kaip tvirtinome priežiūros paketą, manau, supratome, kaip Parlamentas ir Komisija gali dirbti kartu, siekdami gerų rezultatų. Manau, kad šiuo metu taip ir turėtume elgtis.
Nagrinėjant su biudžeto deficitu ir valstybės skola susijusias procedūras, taip pat jūsų priimtinus pasiūlymus, kaip atkurti makroekonominę pusiausvyrą, labai svarbu, kad biudžeto perviršį ir deficitą turinčios valstybės, siekdamos tinkamo susitarimo, prisiimtų savo naštos dalį, siekiant, kad euras vėl atsistotų ant kojų. Galiu pasakyti, kad šio Parlamento dauguma yra pasirengusi pritarti jūsų teikiamiems pasiūlymams.
Miguel Portas
(PT) Pone pirmininke, kadangi šiuose rūmuose jau neliko Prancūzijos ir Vokietijos direktorato atstovų, savo tris klausimus dėl pastarojo meto bausmių vajaus adresuosiu Komisijai ir Tarybai.
Pirmasis susijęs su indėlių, už kuriuos mokamos palūkanos, idėja: kaip galite suprantamai paaiškinti, kad prie vieno deficito pridedant kitą galima kovoti su deficitu?
Antrasis klausimas dėl galimybės sustabdyti struktūrinių fondų lėšų mokėjimą, kurio vienintelis padarinys būtų grėsmvidutinės ir ilgos trukmės augimui, dėl kurio padidėtų skolos aptarnavimo palūkanos, taigi - išaugtų trumpojo laikotarpio biudžeto deficitas.
Tai susiję su mano trečiuoju klausimu: ar nevertėtų bausti už kvailumą ir aroganciją?
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, mums žadamas ekonomikos augimas, bet Europos valstybių konkurencija su besivystančiomis ekonomikomis sunaikins mūsų šalyse gamybos bazes ir darbo vietas.
Su jomis galime konkuruoti tik mažindami savo darbuotojų gyvenimo standartus. Privalome atmesti globalizmą, apsaugoti savo ekonomikas ir nustoti didinti savo konkurentų galią.
Mums žadamas geresnis Europos ekonomikos valdymas. Vis dėlto valstybių narių ekonomikos labai skiriasi, ir tas pats ekonomikos receptas netinka 27 skirtingoms šalims. Kiekviena valstybprivalo pasirinkti jai tinkamiausią valdymo formą.
Ekonomikos krizprasidėjo nuo bankų veiklos, bet vyriausybės strimgalviais puoljiems į pagalbą. Turime kontroliuoti kuriamas bankų paskolų teikimo sistemas, t. y. jų gaunamą pelną. Bankai privalo tarnauti mūsų ekonomikai, todėl negalima leisti jiems veikti pagal savo darbotvarkę ir tikrai negalima leisti jiems tapti privilegijuotais mūsų naudos gavėjais.
Alajos Mészáros
(HU) Gyvename rimčiausios socialinės ir ekonomikos krizės sąlygomis per visą Europos Sąjungos istoriją. Pagrindinės jos priežastys susijusios su pasauline nelygybe, laisvu finansiniu reguliavimu ir nuolaidžia Jungtinių Valstijų fiskaline politika. Manau, kad Europos Sąjunga kiek pavėlavo reaguoti į krizės padarinius. Pirmieji valstybių narių veiksmai nebuvo suderinti tarpusavyje. Ateityje, siekiant kovoti su krizėmis, mums prireiks tinkamų ekonomikos valdymo mechanizmų. Savo saugumo labui privalome užtikrinti, kad Europos Sąjunga galėtų pasikliauti savo pačios galia. Manau, kad Specialusis finansų, ekonomikos ir socialinės krizės komitetas privalo tęsti darbą, nes krizdar nesibaigir finansų rinkos dar nenurimo. Valstybės narės privalo suderinti tarpusavyje biudžeto vykdymo politiką ir keistis patirtimi. Bendroji rinka yra vienas svarbiausių augimo svertų, taigi strategijoje "Europa 2020" daugiausia dėmesio reikia skirti ilgalaikėms investicijoms ir užimtumui. Privalome stiprinti MVĮ pozicijas, nes jos yra pagrindinis mokslinių tyrimų, naujovių ir augimo variklis.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Pone pirmininke, Europos Sąjunga iš tiesų stovi kryžkelėje. Dėl tarptautinės ekonomikos krizės sumažėjo ūkio augimas ir padidėjo nedarbas, skurdas bei socialinatskirtis. Gelbėjimosi priemonės, nepaisant rimtų trūkumų, vertintinos teigiamai. Vis dėlto akivaizdžiai reikia parodyti daugiau Bendrijos solidarumo ir geriau koordinuoti nacionalinius ekonomikos gaivinimo planus.
Europos Parlamentas pageidauja iš Komisijos daugiau Europos, mažiau biurokratijos, paramos mažosioms ir vidutinėms įmonėms, daugiau naujų darbo vietų, daugiau finansinės paramos gyvybiškai svarbių sektorių projektams ir griežtesnės Europos Sąjungos ekonominės, fiskalinės ir socialinės politikos reguliavimo, priežiūros ir koordinavimo sistemos.
Taip pat pritariu pasiūlymui įsteigti bendrąjį Valiutų fondą, kad būtų veiksmingai kontroliuojamas ekonomikos valdymas. Galiausiai labai didžiuojuosi Nobelio premijos laureatu iš Kipro Ch. Pissalidžiu, todėl raginu Europos Parlamentą pakviesti jį pristatyti savo pasiūlymų, kaip mažinti nedarbą ir atremti dabarties iššūkius.
Philippe Lamberts
(FR) Pone pirmininke, norėčiau kreiptis į Komisiją ir Tarybą, pabrėždamas tris Europos valdymo pasiūlymų trūkumus.
Pirmas trūkumas yra tas, kad numatoma labai griežta biudžeto deficito bei valstybės skolos drausmir labai švelnios su investicijomis siejamos drausminės priemonės, o aš galvoju apie strategiją "Europa 2020". Mums labai reikia, kad abiejose srityse būtų taikoma vienoda drausmė, nes vien taupymo priemonėmis nesugebėsime atkurti ekonomikos aktyvumo.
Antrasis trūkumas: jei jau taip siekiame kontroliuoti išlaidas, turėtume taip pat užtikrinti ir reikiamas pajamas. Jau daug kartų anksčiau esu pabrėžęs: negalime koordinuoti biudžeto politikos, nekoordinuodami mokesčių.
Trečiąjį trūkumą suvokiame kaip demokratijos trūkumą, kuris labiausiai krinta į akis skaitant darbo grupės pasiūlymus. Atrodo, lyg jai Parlamentas neegzistuotų, o aš manau, kad tai nepriimtina.
Constance Le Grip
(FR) Pone pirmininke, savo kalboje susitelksiu prie pasirengimo būsimiesiems G20 susitikimams. Ankstesni kalbėtojai pasakviską, kas įmanoma, apie Europos ekonomikos valdymą, būtinybę jį griežtinti, taip pat griežtinti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas ir labiau įtraukti į šiuos procesus Europos ir, žinoma, nacionalinius parlamentus.
Norėčiau trumpai paminėti du iššūkius, su kuriais susiduria mūsų tautos ir G20 narės; iššūkius, kurie, mano nuomone, turi būti sprendžiami per būsimuosius G20 susitikimus.
Tai valiutų keitimo kursų karai ir žaliavų kainų svyravimai. Dėl šių dviejų klausimų, kurie kelia tikrą grėsmę pasauliniam augimui ir rimtai trikdo mūsų planetos pusiausvyrą, manau, kad Europos Sąjunga privalo susivienyti ir laikytis bendrų pozicijų, kad per būsimuosius G20 susitikimus Seule ir kitur, taip pat apskritai pasaulinėje arenoje galėtų kalbėti vienu balsu.
Petru Constantin Luhan
(RO) Atrodo, kad šiuo metu krizės padariniai dar labai juntami. Todėl šiomis aplinkybėmis norėčiau jums priminti, koks svarbus vaidmuo tenka ekonominės ir socialinės sanglaudos politikai ir ne mažiau svarbioms būtiniausioms sąlygoms, kuriomis ji vykdoma.
Ši politika tapo labai svarbia ekonomikos gaivinimo paketo dalimi, nes ją įgyvendinant sukuriama pridėtinvertir skatinamas modernizavimas bei tvarus ekonomikos augimas, kartu demonstruojant Europos solidarumą. Manau, kad pirmiausia reikia plataus masto investicijų į įvairius transporto, energetikos ar telekomunikacijų infrastruktūros projektus. Reikia rimtų kapitalo investicijų iš skirtingų viešųjų ir privačių finansavimo šaltinių, viešosios ir privačiosios partnerystės projektų, kurių potencialas, mano nuomone, dar nevisiškai išnaudojamas.
Rachida Dati
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti kolegai D. Feio už kokybišką pranešimą ir jame pateikiamus plataus masto pasiūlymus. Taip parodoma, kad Europos Parlamentas lygiomis teisėmis dalyvauja Europos ateitį lemiančiose diskusijose, todėl galime tuo tik pasidžiaugti.
Be to, Graikijos krizatskleidtrūkumus, kurie kenkia Europos Sąjungos ekonomikos valdymui. Todėl šiuo atžvilgiu pritariu D. Feio pasiūlymui sukurti nuolatinį finansinio stabilumo užtikrinimo mechanizmą. Privalome pradėti spręsti problemą nuo jos ištakų.
Manau, kad ją išspręsti galima griežčiau taikant Stabilumo ir augimo paktą ir ypač su juo susijusias sankcijas. Taip elgtis būtina, jei siekiame tvariai gerinti nacionalinių biudžetų padėtį, todėl šie sprendimai ne visuomet būna populiarūs. Jie varžantys, bet neturime kito pasirinkimo.
Vilija Blinkevičiūt
Finansų, ekonominir socialinkrizpalietkiekvieną Europos gyventoją, padidino socialinę nelygybę, pagilino skurdą. Deja, bet sunkmetis dar labiau išryškino tai, kad įvairūs nacionaliniai ekonomikos atkūrimo planai buvo per mažai veiksmingi ir per silpnai koordinuojami. Be to, kai kurios valstybės narės iš tikrųjų net neturėjo galimybių sukurti tikrų nacionalinių ekonomikos atkūrimo planų, apimančių augimo ir užimtumo skatinimo priemones, nes jos per sunkmetį tik dar labiau sumažino viešąsias išlaidas, padidino mokesčius siekiant sumažinti valstybės skolas. Deja, bet kai kuriose valstybėse narėse tai daroma paprastų žmonių sąskaita. Norėčiau atkreipti dėmesį ir į tai, kad per krizę labai išryškėjo socialinnelygybtarp skirtingų visuomenės grupių, pavyzdžiui, moterims kyla žymiai didesngrėsmatsidurti už visiško skurdo ribos nei vyrams. Taigi dabar Europos Sąjunga turi išmokti šios krizės pamoką ir koordinuodama bendrą darbą su valstybėm narėm turi įgyvendinti savo priimtas iniciatyvas visose srityse.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, nespėjome kiek pažaboti finansų ryklių akcijų biržų monopolijos, o jau susidūrėme su pasaulinėmis valiutų kursų mažinimo varžybomis, kurios, nepaisant šiandien šiek tiek pasikeitusios Kinijos pozicijos, dar nesibaigė. Tai, iš ko Europoje šaipomės, - devalvacija ir kišimasis į valiutų rinkas, - dabar mums tampa globalizacijos primetama problema. Jungtinės Valstijos siekia sumažinti valstybės įsiskolinimus, Japonija - suteikti postūmį ekonomikai, o Kinija - paremti savo eksportą. Tokia kitų ekonominių galių vykdoma švelni pinigų politika, žinoma, kenkia ne tik Europai, bet ir kitoms šalims, todėl šis klausimas, mano nuomone, turi sulaukti deramo dėmesio per G20 aukščiausiojo lygio susitikimą.
Nėra sudėtinga užtvindyti rinką pigiomis prekėmis iš Kinijos, kai jos valiuta dirbtinai nuvertinama. Ilgalaikiais tokio pobūdžio veiksmais iškraipoma rinka - tai labai pavojingas žaidimas, dėl kurio blogiausiu atveju viso pasaulio ekonomika galėtų nusvilti nagus.
Net ir nesitikint ypatingos sėkmės, aukščiausiojo lygio susitikime vis tiek reikia imti svarstyti planus apmokestinti tarptautinius finansinius sandorius.
Pervenche Berès
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Parlamento nariams už išsakytas mintis ir replikuoti į dvi ar tris kalbas.
Pirmiausia, atsakau R. Zīlei. Manau, kad tai, apie ką jis kalbėjo, labai svarbu, jei ketiname reformuoti sanglaudos politiką. Turime šią sanglaudos politiką įvertinti, nustatyti, ar per tuos metus po plėtros pasiteisino prognozės, kad naudojant šių fondų lėšas būsią iš dalies suvienodinti vidiniai skirtumai, ir padaryti objektyvias išvadas, kad galėtume pasimokyti ateityje.
Daugelis narių - noriu jiems už tai padėkoti - kalbėjo apie atstovavimą Europos Sąjungai ir apie pasaulio valdymą. Tai vien tik Europos Sąjungos strategijos klausimas, ypač kai pasiekėme ribą, kurią peržengus galėtų kilti valiutų karai. Tiek viduje, tiek ir išorėje turime kalbėti vienu Europos balsu. Pasinaudokime savo vidine stiprybe, kad būtume tvirti ir vieningi atstovaudami Europos Sąjungai pasaulyje.
Toliau, atkartodama tai, ką minėjo kolega R. Goebbels, patvirtinsiu, kad G20 nėra tas sprendimas, kurio karštai siekiame kurdami tokį pasaulio valdymą, kur kiekvienas rastų savo vietą ir kur liktų erdvės būtinoms ginčų sprendimo institucijoms. Todėl grįžtu prie vakar dienos Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus kalbos, kad reikia ieškoti būdų kurti savo ateitį kartu su Jungtinėmis Tautomis, iš pagrindų reformuojant šią organizaciją ir jos valdymą.
Pabaigoje, pone pirmininke, apibendrindama šias diskusijas, norėčiau grįžti prie viešųjų investicijų klausimo ir to, ką minėjo mano kolega, Parlamento narys P. Lamberts. Savo pranešime raginame Komisiją kiekvienais metais peržiūrėti viešųjų ir privačiųjų investicijų poreikius ir nustatyti veiklos rodiklius, pagal kuriuos galėtume parengti ilgalaikę investicijų strategiją, kurią įgyvendinant būtų kuriamos darbo vietos, taigi - užtikrinama nauda Europos piliečiams. Ši strategija būtų paremta ilgalaike vizija ir solidarumo, kuris yra Europos Sąjungos pagrindas, koncepcija.
(Plojimai)
Diogo Feio
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti visiems kalbėjusiems Parlamento nariams, net ir tiems, kurie kalbėjo prieš baigiantis diskusijoms. Atėjo laikas pereiti nuo žodžių prie darbų. Nuo šiol po balsavimo, kurio teigiamų rezultatų tikiuosi, Parlamentas turės savo poziciją dėl ekonomikos valdymo. Šia pozicija bus ginama Europos Sąjungos dvasia, kuria siekiama daugiau skaidrumo ir viešumo. Ja bus ginamas ekonomikos valdymas, kuriuo siekiama 27 Europos Sąjungos valstybių narių augimo bei geresnio veiksmų tarpusavio koordinavimo, taip pat tvirtesnės ekonomikos ir pinigų sąjungos.
Trumpai tariant, ja bus ginama solidaresnė, geriau pasirengusi ir veiksmingesnEuropa; Europa skirta visiems, turintiems skirtingus balsus, bet dainuojantiems pagal vieną melodiją; Europa, turinti Tarybos, Komisijos ir Parlamento pozicijas. Europa, kurioje vykdomas ekonomikos valdymas, nėra dviejų šalių aukščiausiojo lygio susitikimų Europa: tai Europa, kurioje girdimi institucijų balsai ir kurioje savo balsą turi Europos Parlamentas ir visuomenė.
Šioje srityje trūksta tik labai svarbaus šių rūmų ir nacionalinių parlamentų vaidmens. Jie privalo turėti savo viziją, kaip vykdyti būtiną valstybių narių makroekonomikos priežiūrą, savo nuomonę, kaip įgyvendinti strategiją "Europa 2020", ir skirti didelį dėmesį galimybėms sugriežtinti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Parlamentas turi nemažai įvairių pasiūlymų dėl santykių su kitomis institucijomis.
Todėl pribrendo laikas - pone pirmininke, tuo ir baigsiu - tvirtai ir vieningai apsvarstyti rūpimus klausimus.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Pone pirmininke, leiskite pradėti nuo padėkos žodžių pranešėjams P. Berès ir D. Feio, taip pat gerbiamiems Parlamento nariams už labai prasmingas ir turiningas diskusijas.
Tikrai vertinu tai, kad kalbų gausa atitinka aptariamo klausimo svarbą. Norėčiau pateikti keletą komentarų, atsakymų ir pastabų dėl diskusijų ir pranešimų, o pradėsiu nuo padėties tarptautinėje arenoje.
Pasaulio ekonomikoje vėl ryškėja iki krizės vyravusi nepakankama pusiausvyra, o tai kelia grėsmę tvariam ekonomikos atsigavimui ir darbo vietų kūrimui. Todėl labai svarbu, kad per šią savaitę vyksiantį G20 ministrų ir po dviejų savaičių numatytą aukščiausiojo lygio susitikimą būtų pasiektas susitarimas dėl veiksmingo tarptautinės politikos koordinavimo, siekiant atkurti pasaulinę ekonomikos augimo pusiausvyrą.
Visos šalys privalo įnešti savo indėlį atkuriant pusiausvyrą: biudžeto perviršį turinčios šalys - stiprindamos vidaus paklausą, o biudžeto deficito šalys - susitelkdamos prie eksporto didinimo. Šis klausimas svarbus milijonams pasaulio ekonomikos ir Europos Sąjungos darbo vietų.
Europos Sąjunga siekia tvirtos ir stabilios tarptautinės finansų sistemos, kurioje valiutų keitimo kursai atspindėtų svarbiausius ekonomikos principus. Tai pagrindinis G20 tikslo - atkurti globalaus augimo pusiausvyrą, siekiant tvaraus ekonomikos atsigavimo ir kuriant naujas darbo vietas - aspektas.
Dėl tų pačių priežasčių labai svarbu, kad ES reformuotų ir sutvirtintų savo pačios ekonomikos valdymą. P. Berès ir D. Feio parengti pranešimai - svarbus indėlis siekiant šio tikslo, o Komisijos teisės aktų pasiūlymai, kai jiems bus pritarta, reikš milžinišką žingsnį tikros ir veiksmingos ekonomikos ir pinigų sąjungos link.
Buvo užduoti keli klausimai dėl Komisijos požiūrio į finansinių institucijų atžvilgiu taikomas rinkliavas ir mokesčius. Aptariau šį klausimą su Komisijos Pirmininku J. M. Barroso ir sutarėme, kad būtų naudinga tiksliau apibrėžti mūsų poziciją, nes šiuo klausimu buvo paskelbti keli prieštaringi pareiškimai.
Esame pasiekę pagrindinės savo finansų sistemos reformos pusiaukelę ir turime išlaikyti šį pagreitį taip pat ir G20 lygmeniu. Komisija pirmiausia pateikpasiūlymą dėl stabilumo mokesčio arba bankų rinkliavos, kad privatusis sektorius, bankų ir finansų sektorius, prisiimtų dalį krizės padarytos žalos ir įneštų savo indėlį sprendžiant ateities krizes.
Šie klausimai svarstomi, o kai kuriose valstybėse narėse jau ir įgyvendinami.
Antra, Komisija nori, kad finansų sektorius įneštų savo indėlį padengiant dalį su krize susijusių sąnaudų, todėl ES ir Komisija yra pasirengusios dėti pastangas, kad pasauliniu lygmeniu būtų įvestas finansinių sandorių mokestis.
Trečia, Komisija kaip vieną iš galimybių pateikpasiūlymą įvesti finansinės veiklos mokestį, kuriuo finansų sektorius ES lygmeniu deramai prisidėtų prie galimybės ES biudžete turėti nuosavų išteklių dalį.
Toks mūsų požiūris. Pasiūlėme įvesti bankų rinkliavą, arba stabilumo mokestį; pateikėme pasiūlymą įvesti finansinės veiklos mokestį, kuris būtų nuosavų išteklių šaltinis; ir trečia, esame įsipareigoję stengtis, kad pasauliniu lygmeniu būtų apmokestinti finansiniai sandoriai.
D. Feio pranešime siūloma įsteigti Europos valiutos fondą. Komisija pritaria pasiūlymui sukurti nuolatinį krizių prevencijos ir sprendimo mechanizmą, kuris privalėtų turėti dvi puses, du elementus ir du lygmenis. Reikia pabrėžti tiek krizių prevencijos, tiek jų įveikimo aspektus, nes geriau būti saugiems nei apgailestauti.
Dėl krizės įveikimo tai jau gegužės mėn. aiškiai pareiškėme, kad euro zonai reikalinga tvirta krizės valdymo sistema, ir Komisija ketina tinkamu laiku pateikti pasiūlymus dėl nuolatinio krizės įveikimo mechanizmo.
Buvo pristatyti keli bendrieji principai, ypač siekis tarpusavyje susieti krizės prevenciją ir įveikimą, taip pat taikyti griežtas sąlygas teikiamai finansinei paramai.
Šiuo nuolatiniu mechanizmu privalo būti mažinamas polinkis elgtis mažiau atsakingai, o valstybės narės raginamos vykdyti atsakingą fiskalinę politiką ir skatinti investuotojus atsakingai skolintis.
O. Schmidt siūlpakeitimą dėl galimybės ne euro zonos valstybėms savanoriškai dalyvauti sankcijų režime. Žinote, kad pirmajame etape siūlome režimą euro zonos dalyvėms, antrajame etape - visoms 27 valstybėms narėms. Komisija gali pritarti ir palaikyti šį pakeitimą, pagal kurį ne euro zonos valstybės narės galėtų savanoriškai dalyvauti sankcijų taikymo režime.
Darbo grupės veikloje padarėme pakankamą pažangą ir suderinome nuomones dėl Komisijos iniciatyvų sustiprinti ekonomikos valdymą, ypač daug dėmesio skiriant prevencijai ir atgrasymo veiksmams, pabrėžiant tvarios valstybės skolos svarbą ir sutariant dėl metodų, kaip atkurti sutrikusią makroekonomikos pusiausvyrą ir sukurti veiksmingą priemonių įgyvendinimo mechanizmą.
Nepaisant to, kad darbo grupėje sugebėjome suderinti požiūrius į Komisijos pasiūlymus, įprastas teisėkūros procesas dar tik prasideda. Kol kas matėme tik pradžią. Galbūt jau pasiekėme pabaigos pradžią, bet tik dabar prasideda tikras įprastas teisėkūros procesas ir Europos Parlamentui, kaip lygiateisei teisėkūros institucijai, iš tiesų, tenka labai svarbus ir lemiamas vaidmuo.
Norime dirbti kartu su jumis, todėl raginame Tarybą ir Parlamentą iki kitų metų vasaros priimti teisėkūros sprendimus, kad 2011 m. vasarą, kai prasidės kitas svarbus veiksmingų priemonių vertinimo ciklas, jau galėtume turėti veikiančią ekonomikos valdymo sistemą.
Tai Europos Sąjungos patikimumo, turint omenyje ekonomikos valdymo stiprinimą, klausimas, ir visiškai pritariu jūsų nuomonei, kad tik remdamasi Bendrijos metodu Europos Sąjunga gali dirbti ir pasiekti rezultatų.
Labai atidžiai klausiausi jūsų minčių dėl šio aspekto. Vertinu jūsų tvirtą pasiryžimą ginti Bendrijos metodą, kuris atsispindėjo J. Daulio, M. Schultzo, G. Verhofstadto ir D. Cohn-Bendito kalbose, nors ir negaliu prilygti tokiems oratorinės elegancijos pavyzdžiams kaip "Dovilio sandėris" ar "kazino stiliaus kompromisas".
Kad ir kaip būtų, dar kartą kartu parodykime, kad pasitelkus Bendrijos metodą galima pasiekti rezultatų, o dabar juo remdamiesi privalome sukurti naują ekonomikos valdymo sistemą, tad tvirtą pinigų sąjungą papildykime tvirta ir veiksminga ekonomine sąjunga, siekdami sukurti tikrą ir visapusišką ekonomikos ir pinigų sąjungą.
Olivier Chastel
Pone pirmininke, kalbėsiu trumpai ir pradėsiu nuo padėkos Tarybos vardu dviem pranešėjams - P. Berès ir D. Feio. Jie įkūnija Parlamento įsitraukimą į šio svarbaus klausimo svarstymo sritį. Taip pat norėčiau jus paraginti nedelsiant išnagrinėti su ekonomikos valdymu susijusias iniciatyvas - Komisijos iniciatyvas, kurias įgyvendinę sukurtume Europos ekonomikos valdymą - ir ypač su bendro sprendimo principu susijusius pasiūlymus.
Manau, kad Taryba yra Parlamento paslaugoms siekiant tikros pažangos dėl šių pasiūlymų.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien, trečiadienį, 2010 m. spalio 20 d.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Paolo Bartolozzi
Norėčiau aukštai įvertinti svarų šio darbo indėlį, rengiant priemones, kurias įgyvendinus būtų įveikta dabartinkrizir užkirstas kelias būsimoms krizėms.
Po to, kai per pastarąją finansų krizę iki nerimą keliančio lygio buvo atskleisti savireguliavimo sistemos trūkumai, vis aktualesntampa būtinybpasirinkti globalią priežiūros sistemą. Šiuo ekonominio ir finansinio nestabilumo metu, kuris yra pats sunkiausias per pastaruosius dešimtmečius, prasidėjo tokio masto užimtumo ir socialinkrizė, kad reikia imtis ryžtingų veiksmų, siekiant pašalinti jos neigiamus padarinius ir teikti pirmenybę atsiveriančioms globalios ekonomikos galimybėms.
Per pastaruosius metus nuo krizės skaudžiausiai nukentėjo išsivysčiusios ekonomikos. Kai kurios šalys dar ir šiandien sunkiai atsigauna, o finansų rinkos ir toliau išlieka pažeidžiamos, svarbiausiu kovos su finansų krize aspektu tampa globalus koordinavimas ir tinkamai pasirenkamos ekonomikos ir pramonės strategijos. Pasaulinpriežiūra, iš tiesų, reikštų paskatas stabilizuoti rimtas finansų rinkas ir sustiprintų dabartinį atsigavimo mastą, kuriuo būtų garantuojama sparčiai didėjanti paklausa ir kylantis užimtumo lygis.
Elena Băsescu
Dabartinekonomikos krizpatvirtina, kad šiuo metu ES naudojamas ekonomikos valdymo modelis nebuvo pakankamai geras, nes juo naudojantis nesugebėta užtikrinti visiškos konvergencijos tarp valstybių narių. Tokiomis aplinkybėmis reikia gerinti bendrąsias ekonomines sąlygas ir plėtoti tikslingesnes ir aiškiau apibrėžtas plataus masto stebėsenos priemones. Valstybėms narėms gyvybiškai svarbu laikytis Europos lygmeniu patvirtintų sprendimų ir reglamentų, ypač susijusių su Stabilumo ir augimo paktu. Turėdama tai omenyje, norėčiau pritarti D. Feio siūlomai iniciatyvai, kuria siekiama skatinti griežtesnę valstybės skolos ir įplaukų tendencijų stebėseną ir kontrolę.
Pabaigoje norėčiau pridurti, kad Rumunijos vyriausybneseniai patvirtino savo 2011-2013 m. fiskalinę biudžeto strategiją, kurioje numatomos reikiamos priemonės, kurias įgyvendinus biudžeto deficitas taptų mažesnis nei 3 proc., o valstybės skola neperžengtų 60 proc. ribos. Vykdant šias reformas bus sudarytos ekonomikai atsigauti reikiamos sąlygos.
Dominique Baudis
Finansų, ekonomikos ir socialinkrizsiaučia jau dvejus metus. Jos padariniai ES - 10 proc. ribą perkopęs nedarbas ir kilusi naujo nuosmukio grėsmė. Tai krizė, kurios nesugebame kontroliuoti.
Kitas G20 aukščiausiojo lygio susitikimas, kuriam pirmininkaus Prancūzija, vyks lapkričio 11-12 d. Seule. G20 buvo prezidento N. Sarkozy projektas, nes jis yra įsitikinęs, kad šiais laikais pasaulio ekonomiką tvarko jau ne tik 8 valstybės, bet ir visos svarbiausios besivystančios šalys. Tokiomis sąlygomis galima plėtoti plataus masto ir ilgalaike vizija paremtus užmojus. Šios krizės sąlygomis privalome sukurti tikrą ekonomikos valdymą, taisykles, kurios ribotų besivystančių šalių socialinį dempingą, reglamentuoti finansų sistemą ir įgyvendinti tarptautinės valiutų sistemos reformą. Siekdama šių tikslų Europa privalo išmokti kalbėti vienu ryžtingu balsu.
Ivo Belet
Pone pirmininke, vienas labiausiai į akis krintančių šių rekomendacijų aspektų - finansinių sandorių mokestis. Įgyvendinę šią priemonę, galėtume vienu šūviu nušauti kelis zuikius: tai veiksminga kovos su spekuliacija priemonė, o iš jos gautos pajamos galėtų būti naudojamos vyriausybių biudžetams lopyti ir neatidėliotiniems socialiniams projektams (aplinkosaugos, vystomosios pagalbos, infrastruktūros ir t. t.) finansuoti. Dabar Parlamentas aiškiai pareiškė, kad mes, Europa, privalome tęsti šiuos veiksmus, net jei likęs pasaulis pabūgo ir šiuo metu būtų linkęs nuo jų susilaikyti. Kitas žingsnis būtų Europos Komisijos atliekamas poveikio vertinimas. Šiandien priimtas sprendimas reiškia atskirą įsikišimą ir atsaką finansų krizei. Juo taip pat būtų siunčiamas aiškus signalas Europos piliečiams, kad mes pasimokėme iš visų per pastaruosius kelerius metus padarytų klaidų ir kovojame su krize, siekdami sustiprinti Europą ir ypač apginti jos piliečių interesus.
George Sabin Cutaş
Iki Europos Sąjungoje ir Jungtinėse Valstijose kilusios ekonomikos ir finansų krizės veikusioms reguliavimo struktūroms trūko nuoseklumo ir jos daugiausia buvo paremtos skirtingomis makroekonomikos analizėmis. Kadangi pasauliniu lygmeniu šios reguliavimo struktūros taip pat veikvisiškai nenuosekliai, kiekviena šalis reagavo į krizę savo nuožiūra. Jos nesugebėjo suvokti, kad globalizuotame pasaulyje nacionaliniu lygmeniu nustatoma pinigų politika daro rimtą įtaką kitų šalių ekonomikai. Įsteigus Europos sisteminės rizikos valdybą ir Europos finansų priežiūros tarnybą, buvo sustiprina ES finansų priežiūra. Vis dėlto tarptautiniu lygmeniu dar nesama pakankamai reglamentavimo priemonių, kad būtų galima suvaldyti finansų sektoriaus krizę. Lapkričio mėn. vyksiančiame G20 susitikime ES privalo pabrėžti, kaip svarbu turėti priežiūros ir reguliavimo sistemą, kuri apimtų privalomą finansinių sandorių ir priemonių registravimą. Turime prisiimti atsakomybę už ekonomiką ir pirmiausia privalome būti tvirti Europos Sąjungos lygmeniu, kad pasaulio mastu galėtume atlikti vadovaujamą vaidmenį.
João Ferreira
Kartą ir visiems laikams ES ir jos vadovai turės pripažinti, kad mūsų patiriama sudėtinga krizprasidėjo ne JAV! Tai sisteminkapitalizmo krizė, kurią sukėldabartinis jo vystymosi etapas - neoliberalizmas. Turint tai omenyje, ES krizkilo iš pačių jos ištakų, kurių viena svarbiausių dogmų yra neoliberalizmas. Susidūrusios su katastrofiškais savo vykdomos politikos padariniais, ES vystymosi kryptį nulėmusios jėgos siunčia nerimą keliančius arogancijos ir agresyvumo signalus, netoleruotinai užsipuldamos šalių savarankiškumą ir siekdamos nepriimtinomis priemonėmis sutrukdyti, ypač darbuotojų ir pažeidžiamiausių šalių gyventojų, pažangai. To siekiama prieš G20 susitikimą ir Europos Vadovų Tarybą Dovilyje paskelbta jungtine Vokietijos ir Prancūzijos deklaracija. Atrodo, šios šalys ignoruoja akivaizdų faktą, kad toliau eidami šiuo keliu prisišauksime nelaimę. Ši žinia skelbiama visoje Europoje per darbuotojų ir visuomenės protestus. Atėjo laikas ją išgirsti! Tikrai įveikti krizę galėsime tik deramai įvertinę darbą ir teisingiau paskirstę pajamas, t. y. per darbui, o ne kapitalui naudingus mokesčius.
Louis Grech
raštu. - Gyvename sudėtingu krizės metu, kai didžiulę žalą patyrfinansų, ekonomikos ir socialinis sektorius ir buvo padaryta neigiama įtaka vidaus rinkos integracijos procesui. Bendroji rinka galėtų tapti tuo būtinu katalizatoriumi, kuris paskatintų tikrą Europos ekonomikos ir finansų atsigavimą ir atkurtų taip reikalingą piliečių pasitikėjimą. Pati krizgalėtų atverti naujas galimybes įgyvendinti Europos ekonomikos, konkurencingumo ir socialinės pažangos skatinimo priemones, ir paversti piliečius kertine Europos ekonomikos ašimi. Pritariu pranešėjų siekiams nustatyti aiškias krizės įveikimo gaires: imantis konkrečių priemonių ir iniciatyvų, kurias įgyvendinant didžiausias dėmesys būtų skiriamas vidaus rinkos svarbai, užimtumui ir MVĮ vaidmeniui. Be to, reikia patvirtinti naują holistinį ir įtraukiamąjį požiūrį, pagal kurį ypač su ekonominėmis, socialinėmis, sveikatos ir aplinkos apsaugos problemomis susijusios piliečių problemos būtų visiškai integruotos į ekonomiką. Reikalingas naujas politinis mąstymas, kurį pasitelkus Europos piliečiai taptų pagrindiniu kintamuoju, nustatančiu ir formuojančiu Europos Sąjungos teisėkūrą ir politiką.
Marian-Jean Marinescu
Europos ekonomika atsigauna. Vis dėlto sąlygos išlieka sudėtingos. Pasaulio ekonomikos atsigavimo procesas išlieka nestabilus, bet jo greitis skirtingose šalyse skiriasi. Pirmenybir toliau teikiama siekiui sukurti tvirtą pagrindą, ant kurio būtų sistemingai kuriamas tvarus ir tolygus ekonomikos augimas. Siekdami šio tikslo privalome sukurti sistemą, kurią pasitelkę galėtume vienu metu reaguoti į krizę, vykdyti prevenciją ir vidutinės trukmės bei ilgalaikį bendradarbiavimą. Europos Sąjunga privalo būti stipri partnerė, kuri sugebėtų ne tik pritaikyti savo ekonominės ir politinės integracijos patirtį, bet ir įneštų rimtą indėlį į pasaulio ekonomikos valdymą. Tam turime nustatyti patikimą ir gyvybingą vidutinės trukmės ekonominę politiką ir koordinuoti makroekonominę politiką, kuri būtų paremta pagrindinėmis tvaraus ir tolygaus augimo sąlygomis, kurias nustatytų G20. Europos ekonomikos politikos strategija turėtų apimti šiuos aspektus: veiksmų planą, pagal kurį būtų galima pasinaudoti struktūrinėmis reformomis siekiant padidinti ekonomikos augimą ir užimtumą; konsoliduotą fiskalinės politikos reformą ir platesnio masto ES ir euro zonos ekonomikos valdymą. Būtina patvirtinti G20 plėtros darbotvarkę, kuri apimtų daugiametį veiklos planą, kuriuo būtų skatinamas ekonomikos augimas ir numatomos lanksčios sąlygos besivystančioms šalims.
Alexander Mirsky
Dabartinėmis aplinkybėmis svarbiausia nustatyti krizės diagnozę ir priežastis. Skirtingų ES valstybių narių gyventojai patyrskirtingą krizės poveikį. Labai svarbu aiškiai įvardyti nacionalinių vyriausybių klaidas, piktnaudžiavimą ir neprofesionalumą, siekiant, kad ateityje gyventojų padėtis nepablogėtų. Pvz., Latvijos vyriausybės iš tarptautinių finansinių institucijų pasiskolintų lėšų suma jau du kartus viršija šalies metinį biudžetą. Kiekvieną dieną Latvijos vyriausybpatvirtina žmonėms žalą darančias mokesčių ir fiskalinės politikos priemones, dėl kurių uždaromos įmonės ir iš Latvijos traukiasi verslas. Latvijos vyriausybnuolat mėgina keisti pensijų įstatymus, siekdama sumažinti išmokas pensininkams. Tai gali sukelti socialinį sprogimą ir visapusišką neteisingumą. Privalome nacionalinėms vyriausybėms nusiųsti aiškų signalą, kad per krizę mažinti socialines išmokas ir pensijas reiškia nusikaltimą prieš gyventojus. Esu įsitikinęs, kad neapsaugotiems ir nepritekliuje gyvenantiems visuomenės sluoksniams neturi būti užkraunama atsakomybuž vyriausybių klaidas.
Sławomir Witold Nitras
Norėčiau padėkoti D. Feio už darbą rengiant pranešimo projektą. Turint omenyje grėsmes, su kuriomis susiduria Europa, man regis, per greitai grįžtame prie įprasto gyvenimo ritmo. Neskiriame deramo dėmesio finansų rinkų ar tokių žmonių kaip Europos centrinio banko pirmininkas J. C. Trichet, kuris Komisijos pasiūlymą pavadino rimtu, bet nepakankamu žingsniu į priekį stiprinant Stabilumo ir augimo paktą, siunčiamiems įspėjimo signalams. Šiandien mūsų, Europos Parlamento, vaidmuo - apginti Europos Komisijos pasiūlymus nuo valstybių narių vyriausybių, kurios, akivaizdu, visiškai nepasimokiš krizės.
Jei Europos Vadovų Taryba būtų deramai laikiusis pakto nuostatų, Europos viešųjų finansų krizės mastas būtų buvęs daug mažesnis. Jei šiandien leisime vyriausybėms - ypač Vokietijos ir Prancūzijos - sušvelninti Komisijos pasiūlymus, kriztaps dar rimtesnir turėsime užduoti sau klausimą, ar visas bendrosios valiutos projektas - koks jis yra dabar - turi prasmę, ir patys to nenorėdami patvirtinsime teiginį, kad euro eksperimentas žlugo. Parlamento laukia rimta užduotis. Privalome apginti eurą ir priešintis bet kokiems trumpalaikiams politiniams tikslams. Turime priversti valstybes nares vykdyti atsakingą biudžeto politiką, kad ir kaip skausminga tai būtų. Ačiū už dėmesį.
Alfredo Pallone
Žodis "krizė" kilęs iš graikų kalbos žodžio "Krino", kuris išvertus reiškia "nuspręsti" arba "pasirinkti". Todėl juo žymima vieną etapą nuo kito skirianti laiko riba. Privalome mąstyti ne tik apie praeitį, kad galėtume įgyvendinti struktūrinius pokyčius ir paversti savo mažąsias ir vidutines įmones konkurencingesnėmis ir galinčiomis atlaikyti didesnį globalios aplinkos joms daromą spaudimą.
To siekdami taip pat privalome užtikrinti užimtumą didelei daliai pažeidžiamesnių darbuotojų ir jų šeimos narių. Europos Sąjungai reikia naujo ekonomikos valdymo, kuris užtikrintų nacionalinių viešųjų finansų stabilumą ir atsparumą. Tokia finansų ir ekonomikos krizė, kokią patiriame dabar, privalo daugiau niekada nepasikartoti. Kuriant naująjį Europos ekonomikos valdymą būtina atsižvelgti ne tik į valstybės skolos lygį, bet ir į jos vidutinės trukmės ir ilgalaikį tvarumą. Siekiant viešųjų finansų stabilumo, privačiojo sektoriaus įsiskolinimo lygis ir tvarios socialinės apsaugos sistemos yra tiek pat svarbu, kaip ir valstybės skola. Iš tiesų, valstybės skolą kontroliavusios šalys pateko į gilią krizę dėl labai prasiskolinusių jų namų ūkių ir įmonių, kai didelę valstybės skolą turinčios šalys lengviau atlaikkrizę.
Richard Seeber
Ekonomikos ir finansų krizlabai aiškiai atskleidesamų ekonomikos ir pinigų politikos priemonių ir metodų trūkumus ir silpnąsias puses. Anksčiau kai kurios valstybės narės, ypač Vokietija ir Prancūzija, per daug priešinosi griežtesniam reglamentavimui. Siekis įveikti ekonomikos krizę - vienas didžiausių iššūkių, su kuriais esame susidūrę, ir jį atremti galime tik radę Europos, o ne nacionalinį sprendimą. Tas pats pasakytina ir apie kai kurių valstybių narių vis dar blokuojamą sankcijų mechanizmą. Remiantis naujomis bendrosios finansų rinkos taisyklėmis, pribrendo laikas sustiprinti pinigų sąjungą ir kartu ypač sumažinti valstybės skolą, kad būtų užtikrinta Europos ekonominės erdvės ateitis. Ypač nacionaliniai parlamentai turėtų aktyviau įsitraukti į šį procesą, siekdami pakylėti valstybėse narėse vykstančias diskusijas į europinį lygį. Tik taip galėsime rasti Europos sprendimą, kaip įveikti krizę ir sukurti atsparią bei tvirtą ekonominę sąjungą.
Jutta Steinruck
2008 m. prasidėjus finansų krizei, G20 valstybių ir vyriausybių vadovai reguliariai, kas šešis mėnesius, susitinka, kad aptartų su ekonomikos ir finansų krize susijusius klausimus ir sustiprintų bendradarbiavimą siekiant stabilaus, tvaraus ir visiems naudingo pasaulio ekonomikos augimo. Vis dėlto esu įsitikinusi, kad ieškant tvarių ir tinkamų būdų, kaip išspręsti krizės sukeltas finansines, ekonomines ir socialines problemas, reikia platesnio požiūrio ir tolygesnės šių problemų perspektyvos. Valstybių narių finansų ministrai neturi galimybių įvertinti darbo rinkos padėties ir, atsižvelgiant į darbuotojų ir, apskritai, žmonių poreikius, pateikti atsakymų į skubius užimtumo ir socialinės politikos klausimus. Todėl raginu reguliariai rengti G20 šalių užimtumo ir socialinių reikalų ministrų susitikimus. Be to, raginu ES ir G20 priklausančias valstybes nares plačiau apsvarstyti šį pasiūlymą ir glaudžiau bendradarbiauti tarpusavyje užimtumo ir socialinės politikos srityje, ir per aukščiausiojo lygio susitikimą siekti tolygesnio požiūrio. Negalime leisti, kad dėl konkurencijos nukentėtų vartotojų teisių apsauga. Turime ją stiprinti, ne tik Europos Sąjungos, bet ir kitų pasaulio valstybių piliečių labui.
Silvia-Adriana Ţicău
raštu. - (RO) ES, turinčioje 500 mln. piliečių, t. y. 7 proc. viso pasaulio gyventojų, pagaminama 30 proc. viso pasaulio BVP. Remiantis naujausiais statistikos duomenimis, 2010 m. rugpjūčio mėn. ES prekybos deficitas sudar17,3 mlrd. EUR. Per pirmąjį šių metų pusmetį labiausiai padidėjo ES eksportas į Braziliją (+57 proc.), Kiniją (+41 proc.) ir Turkiją (+38 proc.), o importas labiausiai padidėjo iš Rusijos (+43 proc.), Kinijos ir Indijos (po +25 proc.).
Siekdama strategijoje "Europa 2020" numatytų tikslų, ES turėtų mažinti savo energetinę priklausomybę nuo tradicinių tiekėjų. Per pirmąjį šių metų pusmetį, palyginti su tuo pačiu praeitų metų laikotarpiu, 27 ES valstybių narių energetikos sektoriaus prekybos deficitas padidėjo 34,3 mlrd. EUR. Be to, ES reikia vykdyti veiksmingą aplinkos apsaugos ir pramonės politiką, kurią įgyvendinant būtų užtikrintos sąsajos tarp gebėjimų diegti naujoves ir ES gamybos vienetų. Taip visoje ES būtų padedama kurti naujas darbo vietas ir išlaikyti jos pasaulinį konkurencingumą.
Todėl Europos Vadovų Taryba į savo spalio 28-29 d. susitikimo darbotvarkę turėtų įtraukti klausimą dėl ateities pramonės politikos ir ES energetinio saugumo, taip pat pasiūlymus dėl klimato kaitos ir demografinių pokyčių poveikio mažinimo.
Janusz Wojciechowski
(PL) Vakar Lodzės mieste, Lenkijoje, darbo metu buvo nužudytas Europos Parlamento rinkimų apygardos biuro darbuotojas. Tai buvo mano padėjėjas Marek Rosiak. Per nusikaltimą ištarti žudiko žodžiai nepalieka abejonės, kad svarbiausias nužudymo motyvas buvo neapykanta pagrindinei Lenkijos opozicijos partijai - "Teisir teisingumas". Įvykus šiai tragedijai, jau kurį laiką prieš partiją kurstyta neapykantos kampanija pasieksavo viršūnę. Kartu su šiuo nusikaltimu Europos Parlamentas privalo pasmerkti neapykantą ir smurtą, kuriems neturi likti vietos Europos politikoje ir Europos demokratijoje. Pone pirmininke, prašau jūsų paskelbti tylos minutę, pagerbiant Europos Parlamente dirbusio Mareko Rosiako atminimą.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Pone pirmininke, ką tik pademonstravome, koks orus gali būti mūsų Parlamentas. Vis dėlto neseniai, prieš patenkant į salę, pirmiausia, prie manęs priekabiavo žmonės, manantys, kad mes privalome pasirašyti tam tikras rezoliucijas, po to patekau į balionų, su tam tikrus pakeitimus remiančiais užrašais, apsiaustį. Pone pirmininke, manau, toks elgesys žeidžia šio Parlamento orumą, todėl prašau jūsų rimtai pagalvoti, kaip reikėtų užtikrinti galimybę laisvai judėti koridoriais.
Gerard Batten
Pone pirmininke, ar galėčiau paprašyti jūsų priimti sprendimą? Matome, kad balionai pasklidę po plenarinių posėdžių salę. Gal galėtumėte nuspręsti, ar tai leistina, ar ne? Jei neleistina, gal būtų galima juos pašalinti? O jei leistina, tai mano kolegos iš UKIP partijos ir aš turime labai gražių violetinės ir geltonos spalvos balionų, kuriuos norėtume atsinešti kitą kartą.
(Plojimai)
Pirmininkas
Mieli kolegos, šiandien balsuosime dėl šio svarbaus klausimo. Šis klausimas susijęs su jūsų čia vykdoma demonstracija. Prašau iki balsavimo, kuris prasidės po maždaug 40 minučių, atidėti šiuos veiksmus. Prašau jūsų taip pasielgti. Tai būtų daug pastangų nereikalaujantis, visiems priimtinas gestas. Apskritai jus palaikau, bet prašau apsieiti be demonstracijų plenarinių posėdžių salėje.
(Plojimai)
