Uznášaniaschopnosť Parlamentu
Predsedajúci
Teší ma, že tu vidím predsedu Výboru pre ústavné veci, pretože dnes máme vyriešiť chúlostivý problém. Drahý Jo, vráťte sa, prosím, na svoje miesto. Dámy a páni, vysvetlím vám tento problém.
V článku 149 sa uvádza, že môžeme určiť, či je Parlament uznášaniaschopný. Ako viete, v Parlamente je vždy veľký počet poslancov na rozpravách o programe a prijatie zápisnice a v takom prípade sa nevyžaduje uznášaniaschopnosť. V článku 149 ods. 3 sa však uvádza, že ak minimálne 40 poslanci prednesú vopred požiadavku, môžeme overiť, či je Parlament uznášaniaschopný alebo nie.
Dostal som písomnú požiadavku od 40 poslancov, ktorí požadujú overiť, či je Parlament uznášaniaschopný. Preto je zrejmé... pán Posselt, dovoľte mi, prosím, vysvetliť fakty. Preto je zrejmé, že uznávam, že naozaj bola vopred jasne prednesená žiadosť.
Problém je takýto: rokovací poriadok je napokon omnoho nejasnejší. Nikde sa nehovorí, že v rokovacej sále musí byť prítomných 40 poslancov, aby mohli predložiť žiadosť na overenie uznášaniaschopnosti, no zároveň sa to nevylučuje. Preto musím rozhodnúť. Pri predchádzajúcich príležitostiach, ktoré sme skontrolovali, predsedajúci rokovania vždy požadoval, aby bolo 40 poslancov v rokovacej sále, aby platil článok 149 ods. 4, ktorý uvádza, že ak sa ráta uznášaniaschopnosť, malo by sa rátať štyridsať. To naznačuje, že štyridsať poslancov musí byť prítomných.
Ja však rozhodujem a navyše ide aj o spôsob, ako je žiadosť formulovaná: týka sa hlasovania o naliehavých veciach, teda všetkých naliehavých veciach, nie len jednej, ale všetkých. Ak uznáme, že žiadosť na overenie uznášaniaschopnosti je prípustná a Parlament nebude uznášaniaschopný, všetky naliehavé veci sa stiahnu a ako viete, nemožno ich odložiť. Znamená to, že nebudeme hlasovať o Kašmíre, treste smrti ani o Bangladéši. Ak o nich nebudeme hlasovať, nepresunieme ich na ďalšie rokovanie. Parlament nerozhodne o týchto otázkach, o ktorých sa hovorí ako o naliehavých.
Pred vyjadrením svojho stanoviska by som preto rád počul stanovisko predsedu Výboru pre ústavné veci. Pán Leinen, mám podľa Vás požadovať, aby 40 žiadateľov bolo prítomných v rokovacej sále, ako to hovorí článok 149 ods. 4, alebo môžem považovať samotnú predchádzajúcu písomnú žiadosť za postačujúcu, ako hovorí článok 149 ods. 3? Pozorne si vypočujem Vašu odpoveď.
Jo Leinen
predseda Výboru pre ústavné veci. - (DE) Pán predsedajúci, práve som si to vyhľadal a článok 149 ods. 3 naozaj hovorí, že 40 poslancov môže naraz požiadať o overenie, či je Parlament uznášaniaschopný. Parlament je uznášaniaschopný, ak je jedna tretina jeho poslancov prítomná v rokovacej sále. Predsedajúci reaguje na takúto žiadosť zistením, či je Parlament uznášaniaschopný alebo nie.
Potom je tu odsek č. 4, ktorý ste spomínali, v ktorom sa uvádza, že poslanci, ktorí požiadali o overenie uznášaniaschopnosti, sa započítajú ako prítomní [...], aj keď sa už nenachádzajú v rokovacej sále. Nachádzame sa na rokovaní, ktoré pokračovalo po prerušení, a z môjho pohľadu poslanci, ktorí boli prítomní a požiadali o overenie uznášaniaschopnosti, by sa mali započítať ako prítomní aj v prípade, že sa dnes popoludní nenachádzajú v pléne. Tak ja rozumiem odseku 4.
Vyrozumel som, že ste dostali žiadosť od 40 poslancov tohto Parlamentu, aby ste dnes popoludní overili, či je Parlament uznášaniaschopný. Môžete sa pozrieť okolo seba - jedna tretina z 785 je niečo vyše 200 a je nás tu približne 30. Nech sa snažíme, ako chceme, len s malou pravdepodobnosťou dnes popoludní dosiahneme počet 200, pokiaľ sa všetci neobjavia.
Pán predsedajúci, môžeme o veci hovoriť, ale ak zistíte, že počet prítomných poslancov nedosahuje jednu tretinu, hlasovať nemôžeme. To hovorí rokovací poriadok.
Bernd Posselt
(DE) Pán predsedajúci, pán Leinen, som veteránom týchto tematických a naliehavých rozpráv. Zvykli sa konať v piatok a potom sa presunuli na štvrtkové popoludnie. Všetky skupiny sa pravidelne pokúšali o trik takouto žiadosťou, ak šlo o naliehavé veci, ktoré im nevyhovovali, ako napríklad v tomto prípade téma Kašmíru.
Práve preto bol rokovací poriadok zmenený a doplnený a zaviedla sa podmienka, že 40 poslancov - možno to nie je formulované veľmi jasne, taký bol však zámer reformy - musí byť prítomných v rokovacej sále, ak chcú napadnúť uznášaniaschopnosť. Zaviedla sa preto, že sme si boli vedomí tohto problému, a odvtedy nikdy nebol v rokovacej stále prítomný požadovaný počet poslancov, aby mohli požiadať o overenie uznášaniaschopnosti, a preto a vždy predpokladalo, že Parlament je uznášaniaschopný.
Myslím, že je zákonne dôležité uznať zámer tohto článku. Som si istý, že sa dá vyhľadať v zápisniciach výboru a pléna. Zámerom reformy bolo prepojiť otázku o uznášaniaschopnosti s počtom prítomných poslancov, ktorý bude dostatočne vysoký na to, aby sa z toho nestala častá spoločenská hra. Tá takmer zruinovala tieto rozpravy. Práve taký bol účel, zachrániť ich. Preto sme vtedy zaviedli toto pravidlo so 40 poslancami.
Ak však teraz z toho urobíme 40 podpisov, reforma už nebude mať zmysel.
Pierre Pribetich
(FR) Pán predsedajúci, požiadali ste najprv o názor nášho kolegu, pána Leinena, aby ste zistili naše stanovisko. Ako už povedal môj kolega, je pravdou, že tento manéver vyzerá trochu ako zdržiavanie. Inými slovami, 40 našich kolegov, ktorí sa z dôvodov, ktoré sú ich vecou, neboli schopní zúčastniť tohto rokovania, sa pokúša použiť prostriedky a postupy s cieľom zabrániť tomu, aby sa dnes popoludní konala naliehavá rozprava. Myslím, že by sme sa namiesto zásadového uplatňovania článkov mali zamerať na zmysel rokovacieho poriadku.
Zmyslom rokovacieho poriadku je naozaj zabezpečiť, aby ľudia, ktorí predkladajú žiadosť o overenie uznášaniaschopnosti, boli aspoň prítomní, aby sami mohli zistiť, že Parlament nie je uznášaniaschopný. V opačnom prípade považujem žiadosť buď za politický manéver, alebo taktiku, v každom prípade však zdržuje. Nechcel by som, aby sme vďaka striktnému uplatňovaniu zákona skončili v pozícii, keď naliehavé rozpravy pravidelne organizované vo štvrtkové popoludnie, ktoré sú dôležité, skončia ako "vynechané", čo nijako nepozdvihne prácu Parlamentu.
Sarah Ludford
Pán predsedajúci, myslím, že predošlí rečníci uviedli oprávnené body. Myslím, že som správne pochopila pána Leinena pri čítaní poriadku - opraví ma, ak sa mýlim - že by poslanci mali byť tu aspoň na začiatku rokovania, aj keď potom odídu. Akýkoľvek iný výklad by určite v plnej miere slúžil sám sebe, pretože ľudia, ktorí nie sú prítomní, môžu predložiť žiadosť a vyhlásiť, že Parlament nie je uznášaniaschopný, pričom sami pomohli zabezpečiť, že je tomu tak! Neviem, ako by mohlo byť správne uzatvoriť to s tým, že môžu úplne chýbať a povedať, že my ostatní nie sme uznášaniaschopní.
Druhou vecou je, úprimne, zvyk štvrtkových popoludní. Vieme, že Parlament nikdy nie je uznášaniaschopný pri naliehavých veciach, a ak sa na to zrazu poukáže, môže nastať problém s poriadkom, ktorý musíme vyriešiť. Ak zmaríte naliehavé veci dnes popoludní, mohli by ste rovno zmariť naliehavé veci počas všetkých štvrtkových popoludní.
Chcem v zásade poukázať na toto: ako je možné vykladať poriadok tak, že 40 neprítomných ľudí môže povedať, že my ostatní, čo tu sme, nie sme uznášaniaschopní, a pritom sami zabezpečia, že nie sme uznášaniaschopní?
José Ribeiro e Castro
(PT) Pán predsedajúci, nie je to prvýkrát, čo sme svedkami takejto taktiky. Rád by som upozornil svojich kolegov poslancov a predsedníctva na to, že všetky parlamenty sveta majú dve veci: poriadok a predpisy, ale aj parlamentné zvyklosti, zriadené postupy. Deje sa to vo všetkých parlamentoch sveta a stalo sa to obvyklým postupom pre naše štvrtky, ako aj predtým pre piatkové rána. Všetci si to uvedomujeme.
Taktika, na ktorú sa pozeráme, je zjavne nespravodlivá a myslím si, že žiadosť poslancov, ktorí nie sú prítomní v sále, nemožno uznať. Navyše by som rád vyzval tých poslancov, ktorí sú väčšími odborníkmi na prípravu pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov rokovacieho poriadku, a to pánov Leinena a Corbetta, aby pripravili pozmeňujúci a doplňujúci návrh tohto článku, ktorý vymedzí nasledovné: ak je predložená žiadosť o overenie uznášaniaschopnosti a ak osoba, ktorá žiadosť predložila, nie je prítomná v rokovacej sále v čase sčítania, príde o svoj plat za daný deň, a všetci tí, ktorí nie sú v rokovacej sále, ak sa sčítaním určí neschopnosť uznášania, prídu o polovicu svojho denného platu za daný deň, aby sme raz a navždy zmarili tento typ taktiky. Je to nespravodlivý útok na spôsob fungovania Parlamentu, a hlavne na spôsob, akým prebiehajú rokovania v Štrasburgu.
Ewa Tomaszewska
(PL) Pán predsedajúci, nie som právnička, no zdá sa mi, že slušnosť predpisuje správanie odlišné od toho, čo predviedli žiadatelia. To je jedna vec. A teraz druhá: ak je niekto neprítomný, neexistuje žiadne odôvodnenie na spochybňovanie uznášaniaschopnosti. Po tretie, tento prístup k otázkam ľudských práv, ktoré sú pre nás mimoriadne dôležité, spojený s neprítomnosťou a pokusmi o zrušenie rokovania mi pripadá zreteľne nehanebný. Zdá sa mi, že zmysel zákona je oveľa dôležitejší než jeho doslovná podoba.
Esko Seppänen
(FI) Pán predsedajúci, táto otázna vec by sa mala riešiť v súlade s rokovacím poriadkom Parlamentu a podľa môjho názoru pán Leinen nemá kompetencie vykladať rokovací poriadok, pretože nie je jeho úlohou samostatne konať ako vykladač.
Pán predsedajúci, podľa mňa je vašou úlohou prijať zodpovednosť za to, ako by sme mali pokračovať v danej veci, a následne by malo vaše konanie preskúmať Právne oddelenie a predsedovia, inak sa táto záležitosť nevyjasní.
Marios Matsakis
Pán predsedajúci, pokiaľ ide o procedurálnu námietku, myslím, že pán Leinen povedal, že by Vám malo stačiť to, že 40 poslancov bolo započítaných na začiatku - t. j. dnes v skorších hodinách. To sa nestalo. Spočítal dnes v skorších hodinách predsedajúci 40 poslancov, ktorí predložili túto žiadosť? Zjavne to neurobil. Preto poznámka pána Leinena, že týmto sa napĺňa odsek 4, sa na tento prípad nevzťahuje.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pán predsedajúci, ide bez pochýb o postup, ku ktorému nemalo dôjsť, no aj my sme rozumní ľudia. Vidíme, máme oči a pri všetkej čestnosti chcem povedať, že Parlament nie je uznášaniaschopný. Všetci to vidíme. Nesmieme si nič nahovárať. Nemôžeme prísť s výkladmi, ktoré porušujú rokovací poriadok a zákon. Na druhej strane ide o takú dôležitú vec, že ju nemôžeme zanedbať. Špeciálne preto žiadam, aby bola táto rozprava pozastavená, aby sa rokovací poriadok zmenil a doplnil a aby sa nemuseli robiť výklady, ktoré nezodpovedajú jeho úmyslu. Ak porušíme rokovací poriadok a ústavu, znamená to, že sami robíme niečo, čo nie je dobré pre demokraciu, a že ju sami porušujeme.
Neena Gill
Pán predsedajúci, otázka uznášaniaschopnosti v skutočnosti nesúvisí s touto debatou. Táto debata sa môže uskutočniť. Otázka uznášaniaschopnosti sa týka hlasovania. Prekvapuje ma, že o tomto probléme hovoríme teraz, pretože uznášaniaschopnosť predsa naozaj potrebujeme pri hlasovaní.
Súhlasím so svojimi kolegami, že tieto naliehavé veci sú veľmi dôležité. Sotva tu však máme nejakých ľudí. Naposledy hlasovalo v tomto Parlamente 58 zo 785 poslancov. Naozaj si nemyslím, že by tak málo hlasujúcich poslancov, ktorí sa zúčastňujú na riešení kľúčových otázok, pozdvihovalo dôveryhodnosť Parlamentu. Naliehavo preto žiadam prijať rozhodnutie pri hlasovaní, pretože nie je prijateľné, aby sa nikdy nedosiahla uznášaniaschopnosť.
Myslíme si, že tieto naliehavé veci sú dôležité. Mali by sme zabezpečiť, aby boli poslanci prítomní. Pokúšame sa zabezpečiť, aby sa ľudia objavili na hlasovaní o týchto naliehavých veciach. Nie je správne, ak naďalej prijímame stanoviská k naliehavých otázkam, ak nemáme plný počet poslancov.
Jo Leinen
(DE) Pán predsedajúci, pán Onesta ma požiadal o môj výklad článku 149 ods. 4. Chápem, že pán Posselt a ostatní hovoria, že by sme mali konať, aj keď nedodržíme rokovací poriadok. Teší ma argument pána poslanca: buď máme rokovací poriadok a držíme sa ho, alebo ho dodržiavať nebudeme, a v tom prípade ho nepotrebujeme.
Možno som predsedom Výboru pre ústavné veci, ale tento článok vytvorili poslanci predo mnou a prijali ho v pléne absolútnou väčšinou. Odsek 4 je dosť jasný. Hovorí: "Poslanci, ktorí požiadali o zistenie uznášaniaschopnosti, sa počítajú za prítomných [...], aj keď už nie sú prítomní v rokovacej sále." To je jasné. Ak 40 poslancov, ktorí boli prítomní na rokovaní v Štrasburgu, požiada o zistenie uznášaniaschopnosti, pripočítajú sa k počtu tých, ktorí sa v sále nachádzajú. Takto to vidím ja.
Ak to chcete vidieť inak, musíte zmeniť odsek 4, ale v tejto chvíli je to presne takto. Pán Posselt, ktokoľvek, kto to číta, to musí chápať týmto spôsobom. Žiaden iný spôsob chápania nie je.
Preto, pán predsedajúci, je na vás prijať rozhodnutie.
Bernd Posselt
(DE) Pán predsedajúci, pán Leinen ma obvinil z toho, že som navrhol, aby sme ignorovali rokovací poriadok. Bol som pri jeho prijímaní, vy ste neboli. Kontext bol taký, že predtým zvyklo 40 poslancov prísť do rokovacej sály, požiadať o zistenie uznášaniaschopnosti a následne odísť. A o tomto je tento článok.
Predsedajúci
Toto je môj výklad. Verte mi, vypočul som si vás veľmi pozorne. Spôsob znenia žiadosti od 40 žiadateľov je taký, že nespomína otázku Kašmíru, ale všetky naliehavé vecí, všetky naliehavé vecí dnešného popoludnia, vrátane trestu smrti. To je dôležitá vec. Rozpravy môžeme viesť bez problémov, pani Gillová má pravdu. Problém sa týka len hlasovania, no hovoriť som o tom chcel hneď na začiatku, aby sme mali celé popoludnie vyjasnené veci.
Myslím, že dôvod, prečo Parlament napísal článok 149 ods. 4, ktorý hovorí, že poslanci, ktorí požiadali o zistenie uznášaniaschopnosti, sa majú započítať v zmysle odseku 2 aj v prípade, že nie sú v rokovacej sále, ako povedal pán Posselt, myslím, že tento článok bol napísaný výlučne s cieľom zabrániť poslancom opustiť rokovaciu sálu v čase sčítania a predpokladá teda, že na začiatku sčítania boli prítomní.
Keďže tu 40 žiadateľov nevidím na začiatku sčítania - a pokiaľ sa, ako hovorí pani Gillová, neobjavia neskôr v čase hlasovania, čo skontrolujeme, pričom v takom prípade sa zrealizuje žiadosť o overenie uznášaniaschopnosti - budem postupovať podľa precedensov stanovených inými predsedajúcimi rokovaní, ktorí podobne ako ja čelili tomuto problému, a poviem, že žiadosť o overenie uznášaniaschopnosti nemožno vykonať, pretože 40 žiadateľov nie je prítomných.
Pán Leinen nás správne upozornil na to, že spôsob, akým je odsek 4 napísaný, môže spôsobiť zmätok. Práve preto si myslím, že to je dobrý čas - a nerozhodujem o tom ja, ale kompetentné orgány - aby výbor, ktorému predsedáte, Jo, veľmi rýchlo objasnil, či odsek 3 stanovuje, že poslanci musia byť prítomní v čase predloženia žiadosti o overenie uznášaniaschopnosti, a či poslanci musia byť prítomní v čase sčítania, na jeho začiatku. Myslím, že výklad Výboru pre ústavné veci nás môže dostať zo zložitej situácie.
Čo sa ale týka dneška, vzhľadom na dôležitosť rozpráv a názory, ktoré ste predniesli a ktoré jasne podporujú, čo som práve povedal, a na základe predchádzajúcich rozhodnutí budeme pokračovať v rozpravách, a keď sa dostaneme k hlasovaniu a 40 žiadateľov nebude prítomných, nebudem žiadať o preverenie uznášaniaschopnosti Parlamentu. Rozpravy preto začínajú.
