Kalanduse õigustepõhised juhtimissüsteemid (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on pr Attwoolli raport kalanduse õigustepõhiste juhtimissüsteemide kohta.
Elspeth Attwooll
raportöör. - Proua juhataja, tänan kõiki variraportööre ning kogu kalanduskomisjoni tasakaaluka raporti koostamise eest teemal, mis on väga keerukas ning mitmes mõttes tundlik.
Mitmel avalikul arutelul on õigustepõhist juhtimist võrdsustatud individuaalselt ülekantavate kvootide kasutamisega. Raport käsitleb küsimust palju laiemalt, kasutades seda terminit katmaks mis tahes kalapüügi õigust kasutavaid vorme, eeldusel, et neid nähakse toimivat üldiseks hüvanguks. Selliselt mõistetuna on selge, et üle terve ELi eksisteerib erinevaid nimetatud vorme. Näiteks, õiguse ulatust võib määratleda territooriumiga, kus kala püütakse, püütavate saagikogustega, lubatud koormustega või eelnimetatute kombinatsiooniga. Sarnaselt, kuigi püügiõigust saab ka edasi anda, on olemas ka väga erinevaid piiranguid. Näiteks, mis puudutab ühenduse suhtumist liikmesriikidesse selles osas, siis arvestatakse suhtelise stabiilsuse printsiibiga. Enamgi veel, tundub, et selliseid piiranguid on väga palju. Üks liikmeriikide vaheline erinevus seisneb selles, millises ulatuses lubatakse ülekandmist lähtudes majanduslikust väärtusest, kas ametlikult või mitteametlikult, ja sellest tulenevad kaubeldavate õiguste kogused.
Keskne teema on seega, kuidas kalanduse juhtimine oleks kooskõlas püügiõigusega, selleks et kõige paremini täita ühise kalanduspoliitika eesmärke. Komisjoni teatis tõstatab küsimuse, milline on sisseviidava süsteemi rakendatavuse tase, kas siis ühenduse tasandil või liikmesriikide tegevuse ühtlustamise eesmärgil. Kalanduskomisjoni raport toob välja mitmeid probleeme, mida teatud õigustele tuginevad juhtimissüsteemid kaasa võivad tuua, kuid see puudutab ka võimalusi, kuidas mõningaid probleeme vältida. See pakub samuti viisi, kuidas teatud tüüpi õigustepõhised juhtimissüsteemid võivad positiivselt toimida, eeldusel, et neid korralikult järgitakse.
Raport toob välja mitmed õigustepõhised juhtimissüsteemid, mis hetkel olemas on, tasemed, mil määral käsitletavad õigused on segunenud ning kaasnevate teemade keerukuse. Seetõttu on mõttekas olla ettevaatlik mis tahes ühe ja ühise süsteemi poole liikumise suhtes. Kui jätta kõrvale rannalähedase püügiga tegelevate laevade kaitse vajadus, siis tuleks üldisemalt tõstatada küsimus, kas on võimalik kasutada sama süsteemi ühe ja mitme liigi põhise kalapüügi jaoks. Lõpetuseks palume komisjonil uurida erinevaid küsimusi ning võttes arvesse kõiki vajadusi, eraldada rohkem aega aruteluks.
Kokkuvõtteks soovin lähemalt käsitleda ühte raporti aspekti. Kuigi õigustepõhine juhtimine on sisuliselt juriidiline kontseptsioon, on mul mulje, et surve nende diskussioonide pidamiseks tuleb majandusteadlastelt. Ma ei usu, et keegi seaks kahtluse alla vajaduse selle järele, et kalanduse juhtimine peaks lähtuma kindlatest majandusprintsiipidest. Tõepoolest, raport näitab teatud positiivseid tulemusi, mis kaasnevad majandusliku efektiivsusega.
Kuid sellist efektiivsust tuleks käsitleda ka instrumendina. Nagu väidab raport, omab see väärtust niikaua, kui see aitab kaasa ühise kalanduspoliitika eesmärkidele. Ma isiklikult kahtlen, et majanduslik efektiivsus on piisav iseenesest kõigi nende soovitud eesmärkide saavutamisel ning kahtlustan, et mõnedele aspektidele võib see lähenemine hoopis karuteene teha.
Loodan seetõttu saada kinnitust, et komisjon läheneb asjale süvitsi ning laiaulatuslikult nii sisu kui uuringute tulemuse osas.
Joe Borg
komisjoni liige. - Proua juhataja, kõigepealt lubage tänada raportööri, pr. Attwoolli ja kalanduskomisjoni liikmeid väga põhjaliku aruande eest, mille sisu ma peaaegu täiel määral toetan.
Aruanne puudutab õigustepõhise juhtimissüsteemi peamist eelist, kui räägime kalanduse majandusliku tulususe kasvust. Hetkel on see kriitiline teema, kuna kehvad majandustulemused on pigem reegel kui erand. Püüe saavutada suuremat majanduslikku efektiivsust omab vägagi positiivset mõju ülepüügi küsimuses ja seega ka kalanduse jätkusuutlikkusele.
Siiski defineerib raport ka väga täpselt võimalikud negatiivsed mõjud. Minu arvates saab selliseid mõjusid kontrollida või isegi elimineerida, viies sisse reeglid õiguste kontsentratsiooni piiramiseks, et tegeleda püügieraldiste küsimusega ning nagu raportis ka välja pakutud, et kaitsta rannalähedase püügiga tegelevaid laevu. Nende küsimustega tegeletakse erineval viisil kolmandates riikides, kus õigustepõhised juhtimissüsteemid on üldiselt kasutusel olnud juba mõnda aega, eriti individuaalselt ülekantavate kvootidena. Nagu aruandes mainitud, on sellised süsteemid väga keeruline teema, kuid nendega seotud raskused ei ole ületamatud.
Kõike arvesse võttes arvan, et võimalik kasu on suurem kui võimalikud negatiivsed mõjud. Siiski, tahaksin kinnitada veelkord, et komisjonil ei ole kavas teha ettepanekut ühenduse juhtimissüsteemide osas. Samuti ei ole komisjonil kavas edendada universaalset õigustepõhist juhtimissüsteemi. Erinevad kalandussektorid nõuavad erinevaid süsteeme. Olen täiesti teadlik selle teema tundlikkusest, kui räägime suhtelisest stabiilsusest.
Komisjon jätkab tööd selle küsimusega. Lühiajalises perspektiivis seame eesmärgiks üldise teadlikkuse tõstmise õigustepõhisest juhtimisest ning parimate kogemuste määratlemise, mida jagada liikmesriikide kalanduskompetentsi omavate riiklike või piirkondlike valitsustega. Kaalume ka suuniste või sarnaste tugidokumentide väljaandmist selles vallas.
Konsultatsiooniprotsessi tulemused - kaasa arvatud muidugi Euroopa Parlamendi raport - ning käimasoleva uuringu tulemused õigustepõhistest juhtimissüsteemidest liikmesriikides ning kolmandate riikide kogemustest on olulised sisendid sellele protsessile.
Keskpikas perspektiivis saab õigustepõhine juhtimine olema üks teemadest meie järgmisel ühist kalanduspoliitikat puudutava reformi arutelul.
Komisjon teavitab teid pidevalt nendest tulevastest arengutest ja ma ootan edaspidi viljakaid arutelusid teiega sellel tähtsal teemal.
Carmen Fraga Estévez
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (ES) Proua juhataja, enam kui 10 aastat tagasi kaalus parlament omaalgatusliku raporti abil ühise kalanduspoliitika tuleviku väljavaadete kohta võimalust viia ühisesse kalanduspoliitikasse sisse kalapüügiõigused.
Seetõttu saame väljendada vaid rahulolu komisjoni otsusega lõpuks lähemalt uurida kalanduse sellise juhtimissüsteemi võimalusi, kuigi minu arvates on see liiga lihtsustatud ja pealiskaudne, kahtlemata sellepärast, et on hirm nõukogu nende küsimuste kallale ässitada.
Need, kes on kõige rohkem muutuste vastu ning kõige vähem ettevõtlikud, nii kalandussektoris kui ka nõukogus, on alati kartnud juhtimissüsteemi muudatusi, isegi kui need viivad paremuse poole. See ei tähenda, et need sektorid ja liikmesriigid on paremas olukorras, või isegi samas olukorras, kus nad olid 30 aastat tagasi, vaid selle asemel tirivad nad dünaamilisemaid sektoreid tupikusse.
Vastab tõele, et juhtimine läbi kalandusõiguste määramise tõstatab küsimusi elluviimise osas, kuid samuti on tõsi, et riigid, kus kalandus on tulevikus oluline sektor, on suutnud neid küsimusi lahendada, demonstreerides sellega, et vähemalt osa laevastiku jaoks, mis on suuteline arenema vastavalt tänapäevasele, tõhusamale ja jätkusuutlikumale lähenemisele, omab see süsteem vaieldamatuid eeliseid.
Seetõttu tervitame proua Attwoolli raportit, mis probleemide kõrval suudab näidata ka võimalikke eeliseid, mille hulgas on kontrolli tõhustamine, koormuse vähendamine, vette tagasilaskmise vähenemine ja väiksem sõltumine dotatsioonidest.
Tahaksin mainida proua Attwoollile, et kalandus on tõepoolest majandustegevus, kusjuures on vaja, et see oleks kasumlik, mida see hetkel enam eriti ei ole, seetõttu vajame võib-olla rohkem majandusteadlasi kalanduse valdkonda, kui neid praegu on, selleks et küsimusi detailsemalt analüüsida.
Lõpetuseks soovin komisjonile edu selles arutelus ja loodan, et läbikukkunud juhtimismudelit õnnestub tulevikus muuta.
Luis Manuel Capoulas Santos
fraktsiooni PSE nimel. - (PT) Soovin õnnitleda proua Attwoolli tema suure töö puhul, et saavutada raporti juures maksimaalne võimalik konsensus. See on kompleksne ja vastuoluline teema, kuid äärmiselt oluline meile kõigile, kes me oleme mures ressursside jätkusuutlikkuse pärast ja see sisaldab endas samas ka kõige väärtuslikuma ressursi jätkusuutlikkust kõigi huvides, kes moodustavad Euroopa arvuka kalanduskogukonna.
Seetõttu arvan, et raport esitab erinevaid vaatekohti õigesti ja tasakaalustatult. Kalanduskomisjonis toimunud hääletuse tulemused - 21 poolt 24st -, ütleb ise ära selle, mida ma just mainisin. On oluline mitte vältida seda arutelu, kuid samavõrra oluline on mitte kiirustada otsuste tegemisega. Olen valitud liikmeks sellisest Lõuna-Euroopa riigist, kus domineerivad ning omavad suuremat tähtsust väiksemad ning mitme liigi põhise kalandusega tegelevad kalandusettevõtted, ning seetõttu olen ma mures sellise juhtimissüsteemi juurutamise pärast, mis sisaldab püügiõigustega kauplemist ning mis võib enam kasu tuua kõrgema ostujõuga laevaomanikele ning on kahjulikum väiksematele laevaomanikele.
Samuti kardan sellise süsteemi üldist kasutuselevõttu, sest see võib tuua tagasilööke, isegi suuremaid püüginumbreid, mille eesmärk on teenida tagasi püügiõiguse kulu. Seetõttu kordan, et toetan raporti üldisi järeldusi, tingimusel, et mingeid otsuseid ei võeta seni vastu, kuni vastavad uuringud kõigis liikmesriikides ja erinevat tüüpi kalandusettevõtete osas on tehtud, lisaks peetud laiaulatuslikke debatte hindamaks kõiki selle küsimusega seotud muutujaid.
Pedro Guerreiro
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (PT) Peaksin alustama raportööri proua Attwoolli tunnustamisega selle tasakaaluka aruande koostamise eest nii tähtsas küsimuses nagu seda on liikmesriikide suveräänsus oma kalandusressursside majandamisel ning eraomandiõiguse sisseseadmine juurdepääsuks avalikule hüvele ja selle kasutamisele.
Ehkki oleme nõus lõikega 11, sisaldab see raport palju punkte, millega me üldse nõus ei ole, näiteks, käsitledes seda arutelu kui olemasoleva juhtimispoliitika vajaliku muudatuse esimest astet või kaasates punkte, mis vähemal või rohkemal määral seisavad kalapüügiõiguse juhtimismehhanismide vastuvõtmise eest ühenduse tasemel.
Meie seisukohast peaks iga liikmesriik vastutama oma mereressursside majandamise eest, eriti mis puudutab tema toidualase sõltumatuse kindlustamist. Seetõttu oleme vastu mis tahes järkjärgulisele protsessile, mis tulevikus võiks viia õigustepõhise juhtimissüsteemi juurutamiseni ühenduse kalanduses, see tähendab siis kauplemist kalapüügilubade, püügipäevade või -kvootidega, mis vältimatult viiks avaliku hüve kasutamise ja kontsentreerumise erakätesse.
Jim Allister
Proua juhataja, see on keerukas valdkond ja kindlasti tunnustan proua Attwoolli tema raporti ning sellesse panustatud pingutuse eest.
Esindades piirkonda, kus ühise kalanduspoliitika kogemus on olnud kaugel positiivsest, pean ütlema, et mu loomulik eelistus on kindlasti vastuseis mis tahes ELi-põhisele juhtimissüsteemile. Pigem olen üsna kindel, et liikmesriikidel peaks olema õigus otsustada selle üle, milline juhtimissüsteem neile paremini sobib.
Enamgi veel, kardan, et kalanduses stabiilsuse säilitamine muutub tublisti keerukamaks, kui võetakse kasutusele reguleerimata ülekantavad kvoodid, mis kujutavad erilist ohtu just väikestele ettevõtjatele. Oleks palju parem, minu arvates, anda tegelik võim kalanduse üle liikmesriikidele ja keskenduda sellele, et paika panna elujõulised kohalikud juhtimissüsteemid, mis on võimelised tagama nende usalduse, keda selline süsteem mõjutab.
Kardan ka, et see uus uuring osutub otsitud põhjenduseks, et kõrvale lükata tegelik ja kasulik muudatus. Loodan, et nii ei juhtu, kuid oleme seda minevikus juba kogenud.
Paulo Casaca
(PT) Soovin samuti õnnitleda raportööri proua Attwoolli ning öelda, et minu arvates on looduslik merepärand see, mida tuleks säilitada ja kasutada jätkusuutlikul viisil kalapüügiga tegelevate kogukondade poolt, kelle elu on traditsioonilisel viisil seotud selle keskkonnaga; seda ei saa võtta lihtsalt järjekordse ärina. Seetõttu ei jaga ma visiooni mere ökosüsteemidest ja sellega seotud kalandusest kui turust, kus püügiõigustega võib vabalt kaubelda nagu oleks see võrreldav aktsiaturuga, see viiks kindlasti kalanduse industrialiseerimiseni ning kujutaks endast ohtu ökosüsteemide ja kalanduskogukondade tasakaalule. Enamgi veel, mulle tundub, et me lihtsalt ei saa lubada midagi, mis ohustaks suhtelise stabiilsuse põhimõtet ja seetõttu usun, et komisjon peaks olema võimalikult ettevaatlik selles arutelus.
Avril Doyle
Proua juhataja, soovin tänada proua Attwoolli tema töö eest ja tervitada raportit, mis on algatanud nii vajalikku arutelu alternatiivsete juhtimismeetmete osas.
Olen täiesti nõus selle raportiga, mis ütleb, et kehtiv ELi kalanduse juhtimissüsteem, eriti mis puudutab püügikoguseid ja kvoote, ei paku lahendusi meie probleemidele ning on vaja alustada laiapõhjalisi arutelusid.
Oma rohelises raamatus ühise kalanduspoliitika reformi kohta väidab komisjon, et "alternatiivsetel juhtimismehhanismidel võib olla ühenduse kalavarude majandamisel oluline täiendav roll.” Siiski, julgen välja pakkuda, et selline alternatiivne juhtimisvahend peaks ja peab olema kohustuslik tulevikus, kuna meil on vaja võtta arvesse mitmeid faktoreid, kaasa arvatud kliimamuutused ja tänapäevased mere- ja kalandusuuringud, mis põhinevad kindlatel teaduslikel andmetel.
Nagu ma juba märkisin oma nüüdseks üleliigseks osutunud kalanduskomisjoni arvamuses kliimamuutuste ajutise komisjoni raporti kohta, ei kahtle ma, et kliimamuutused mõjutavad ELi kalandust puudutavaid määrusi, sest ajaloolisel püügiskeemil põhinev kvootide jagamine tuleks kalavarude ümberpaiknemise tõttu läbi vaadata. Enamgi veel: kalanduse juhtimine peaks tulevikus põhinema paindlikumal lähenemisel, sest ajalooline taust ja andmed muutuvad vähem väärtuslikeks.
Kliimamuutuse ning muude faktoritega seoses muutuvad ka meie kalavarud, meie juhtimine peaks muutuma paindlikumaks ning põhinema kindlal ja mitmekülgsel teaduslikul toel, vaja on kohaneda uute tingimustega ning kindlustada ka ressursside jätkusuutlikkus.
Joe Borg
komisjoni liige. - Proua juhataja, arvan, et me kõik jagame ühist eemärki saavutada tasakaal selliste süsteemide majandusliku tõhususe osas, kuid samal ajal soovime samuti kaitsta väiksemaid kalandusettevõtteid.
Olen nõus sellega, mida raportöör ütles, et kalandust ei saa vaadelda pelgalt majanduslikust aspektist. Pean vajalikuks rõhutada siinkohal, et see teema ei ole kaugeltki lihtne. Kindlasti olen nõus sellega, et sarnased süsteemid on vägagi keerukas küsimus. Nagu ma varemgi ütlesin, peame arvestama oma seisukoha kujundamisel võimalike piirangutega õiguste koondamisel, resolutsiooni eraldamise küsimuste kohta ja meetmeid rannalähedase püügiga tegelevate kalandusettevõtete kaitsmiseks ning meil on vaja sellele küsimusele läheneda järkjärguliselt.
Lähiajal peame selle kohta rohkem teada saama, peame määratlema parimad tavad ning peame uurima, millistes liikmesriikides on õigustepõhine juhtimissüsteem edukalt töötanud ning vaatama samuti, millised on kolmandate riikide kogemused.
Kõik see on kindlasti tähtis diskussiooniteema järgmise reformi kontekstis. Kindlasti ootan kalanduskomisjoni panust sellesse küsimusse. Olen märkinud üles ka kõik kommentaarid, mida parlamendisaadikud selle teema kohta öelnud on.
Elspeth Attwooll
raportöör. - Proua juhataja, ma ei saa öelda, et olen täiesti rahul voliniku vastusega, sest mulle tundus, et see mida ta ütles, andis eelistuse ühele õigustepõhise juhtimissüsteemi vormile, samal ajal kui raport püüdis anda ülevaadet kõigist erinevatest vormidest nende eeliste ja puuduste hindamiseks.
Arvan, et me kõik nõustusime, et ühine kalanduspoliitika vajab reformi. Minu valimisringkonna ajaleht, mis kajastas Euroopa Parlamendi pressiteadet raporti kohta, viitab mulle kui ettevaatlikule inimesele ühise kalanduspoliitika reformi suhtes. See ei ole päris kindlasti nii, kui selle all peetakse silmas seda, nagu kahtleksin vajaduses reformi järele. Olen ettevaatlik, nagu ma usun me kõik oleme, selle suhtes, mis puudutab soovi olla veendunud ja kindel, et reform liiguks õiges suunas.
Raporti kirjutamise käigus turgatas mulle näiteks pähe küsimus, kui võrreldavad üldse on üksteisega kalapüügiõiguse suuruse määratlemise erinevad viisid. Mul oli tunne, et samal ajal kui kvoodid ja koormuspiirangud sobituvad territoriaalsete piirangutega, siis kumbki neist ei sobi omavahel kokku. See omakorda tegi mulle selgeks, et ükskõik kui tehniline raport õigustepõhise juhtimise osas ka poleks, selles kontekstis jõuame ikka välja ühise kalanduspoliitika tuumani.
Kui olla üldiselt nõus olemasoleva reformi suunaga, loodan, et diskussioon toob välja rohkem radikaalseid seisukohti ja analüüse nende meetodite osas, mida me kasutame, selleks et saavutada parim võimalik tasakaal kõigi nende eluolu parendamisel, kes on tegevad kalanduses, jätkusuutliku mereökoloogia osas, kus kalavarusid hoitakse ja säilitatakse kalandusest sõltuvate kogukondade elujõulisus. Mulle ei meeldiks mõelda, et eelnevad otsused parima tasakaalu saavutamise küsimustes tehti enne põhjalikku uurimist.
President
Arutelu on lõppenud. Hääletus toimub homme, neljapäeval.
