Gemensamma konsulära instruktioner: biometriska kännetecken och visumansökningar (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en andrabehandlingsrekommendation från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor om gemensamma konsulära instruktioner: biometriska kännetecken och visumansökningar (05329/1/2009 - C6-0088/2009 - (Föredragande: Sarah Ludford).
Sarah Ludford
föredragande. - (EN) Fru talman! Förslaget från kommissionen, som jag är Europaparlamentets föredragande för, är den fjärde delen av VIS-paketet (informationssystemet för viseringar) efter VIS-förordningen, beslutet om åtkomst till VIS och bestämmelsen om användningen av VIS enligt kodexen om Schengengränserna.
Genom att omarbeta de befintliga, gemensamma och konsulära anvisningarna tillgodoser man för det första skyldigheten att tillhandahålla biometriska uppgifter som kommer att lagras i VIS och standarderna för att göra det. För det andra ingår bestämmelser om hur viseringsansökningar ska tas emot.
En fullständig översyn av viseringssystemet planeras i och med viseringskodexen som min kollega från ALDE-gruppen Henrik Lax är föredragande för. Väl antagen kan den lagstiftning vi nu diskuterar bli en integrerad del av viseringskodexen. Anledningen till att separera förslagen var att kommissionen förväntade sig att det skulle ta längre tid att anta viseringskodexen än det aktuella förslaget, och man ville inte att införandet av VIS skulle fördröjas.
Som jag förstår kommer det centrala systemet för VIS att vara färdigt i december i år och skulle kunna tas i drift i början av 2010 i Nordafrika, som är den första regionen. Jag har länge förhandlat med rådet. Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor antog mitt betänkande i november 2007. Tyvärr kunde vi inte komma fram till en överenskommelse vid första behandlingen, så i juli 2008 bad jag Europaparlamentet stödja mitt betänkande. Under det franska ordförandeskapet lyckades vi nå tillräcklig framgång för att jag skulle kunna rekommendera att kompromissen antogs vid andra behandlingen.
Vi hade fyra huvudfrågor: åldersgräns för fingeravtryck, uppmuntran till medlemsstaterna att samarbeta medan man tillåter kontrakt med externa leverantörer som en sista utväg, skydd av uppgifter och säkerhet samt en serviceavgift för externa leverantörer.
Kommissionen föreslog att man ska börja ta fingeravtryck på barn vid 6 års ålder. Fingeravtryck på små barn förändras snabbt, och jag har inte blivit övertygad om att vi vet tillräckligt om tillförlitligheten under senare år när det gäller fingeravtryck som tas på så unga personer. Trots många förfrågningar har jag inte försetts med trovärdiga bevis kring hur fingeravtryck som tas mellan 6 och 12 års ålder skulle kunna utgöra grundvalen för bekräftelse eller identifiering många år senare utan risk för misstag.
Rådets reaktion var vid ett tillfälle ett förslag till att ta fingeravtryck av små barn vartannat år i stället för vart femte, som man gör med vuxna. Det skulle dock bli väldigt besvärligt för familjer. Jag insisterade därför på ett försiktigt och praktiskt tillvägagångssätt genom en högre minimiålder på 12 år. Rådet gick med på att undanta barn under 12 år och vill se en utvärdering av den åldersgränsen efter tre år genom en detaljerad studie som kommissionen ansvarar för.
Nu till frågan om att uppmuntra medlemsstater att samarbeta samtidigt som man tillåter kontrakt med externa leverantörer. Jag har inga problem med det allmänna konceptet för utkontraktering, men det måste ske under säkra förhållanden för att trygga integriteten under utfärdandet av viseringar. Man måste också se till att utkontraktering bara är en sista utväg och att man främst skyddar uppgifterna och säkerheten.
Därför lyckades vi skriva in en hierarki i texten, där samarbete i form av begränsat företrädande, samlokalisering eller ett gemensamt ansökningscentrum är det första valet. Bara om dessa lösningar inte är lämpliga för att hantera ett stort antal sökande eller för att säkra en god geografisk täckning kan utkontraktering komma på tal. I kompromissen anges tydligt att medlemsstaterna även i fortsättningen ansvarar för att bestämmelserna om skydd av uppgifter och om brott mot nationell lag efterlevs.
En viktig del är att speciella regler gäller för tredjeländer som förbjuder kryptering. Elektronisk överföring av uppgifter mellan konsulat eller mellan externa tjänsteleverantörer och medlemsstaterna skulle förbjudas, och medlemsstaterna skulle behöva se till att de elektroniska uppgifterna överförs fysiskt i fullständigt krypterad form på en cd som är belagd med särskilda villkor.
Avslutningsvis har vi med framgång insisterat på ett villkor angående viseringsavgiften. För att en extern leverantör ska få lägga till en serviceavgift ovanpå viseringsavgiften måste alla viseringssökande ha direkt tillgång till de konsulära kontoren. Jag anser att det är väldigt viktigt.
I stort sett har vi en rimlig överenskommelse. Kompromissandet var en kraftmätning, och jag anser att vi har tagit ett steg på vägen mot en gemensam visumpolitik.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag vill först och främst framföra att vice ordförande Jacques Barrot beklagar att han inte kan vara här med er i kväll.
Det gläder mig att Europaparlamentet har antagit rådets gemensamma ståndpunkt och därmed gett form åt den politiska överenskommelse som Europaparlamentet och rådet nådde i förslaget under trepartsmötet den 2 december 2008. Jag vill tacka både Europaparlamentet och medlemsstaterna för den kompromissanda de visade då de fick till stånd ett formellt antagande av instrumentet. Jag vill rikta ett särskilt tack till föredragande Sarah Ludford och medföredragandena för deras stöd och samarbete. I och med överenskommelsen kommer vi att kunna fortsätta med förberedelserna för att införa informationssystemet för viseringar i slutet av året.
På förslag från Europaparlamentet har kommissionen uppmanat Gemensamma forskningscentrumet att studera den viktiga frågan om att ta fingeravtryck på barn under 12 år. Det finns nu ett utkast till de tekniska specifikationerna, som kommer att skickas till Europaparlamentet och rådet inom en mycket snar framtid.
Ändringarna i de gemensamma konsulära anvisningarna kommer också att ge öppna och harmoniserade rättsliga ramar för metoden med utkontraktering, inklusive frågan om en extra avgift.
Kommissionen anser att den överenskomna texten är balanserad, och i sitt uttalande till Europaparlamentet gav den texten sitt fulla stöd.
Ewa Klamt
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! För att uppfylla Europeiska unionens strävan att bli ett område med frihet, säkerhet och rättvisa är det vår uppgift att kontrollera utdelningen av inreseviseringar till människor som kommer till EU från länder utanför Europa. De nya reglerna kräver att Europeiska unionens ambassader och representationer i framtiden tar fingeravtryck och foton av sökande. Det uppfyller fyra mål.
Det kommer för det första att underlätta processen för att bekämpa bedrägeri och missbruk eftersom biometriska kännetecken gör det svårare att förfalska visum. För det andra kommer det att förhindra så kallad visa-shopping. För det tredje kommer behandlingen av viseringsansökningar att gå fortare. För det fjärde kommer även gränskontrollerna att bli enklare eftersom biometriska kännetecken kommer att göra det möjligt för gränspersonalen att snabbt avgöra om personen framför dem är samma person som visumet utfärdades till.
Vi hade gärna gett vårt stöd till kommissionens förslag till att ta fingeravtryck på barn från 6 års ålder och uppåt för att förhindra människohandel. Tyvärr fanns det inte en majoritet i kammaren för förslaget.
Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater stöder med stor majoritet kompromissen, som innebär att en medlemsstat som ansvarar för att ta emot och behandla ansökningar måste ha möjlighet att som en sista utväg arbeta med externa tjänsteleverantörer. En avgörande faktor i vårt avtal för samarbete av den här typen är att medlemsstaterna blir fortsatt ansvariga för skydd av uppgifter och säkerhet i de fallen. Det innebär att elektroniska uppgifter som skickas från externa tjänsteleverantörer till berörd medlemsstats myndigheter alltid måste vara fullständigt krypterade.
Jag vill tacka föredraganden och mina kolleger från de andra grupperna som har arbetat som skuggföredragande i det här projektet under tre år.
Roselyne Lefrançois
Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Fru talman, eftersom ni själv sitter som talman talar jag i ert ställe i frågan som ni har följt som föredragande.
Först vill jag rikta mina hjärtliga gratulationer till Sarah Ludford för den energi som hon har lagt ner och de resultat som hon har uppnått genom svåra förhandlingar. Jag anser att Europaparlamentet kan vara stolt över de uppnådda resultaten eftersom uppgiften var långt ifrån enkel, som vi har sett.
Jag vill framförallt betona två punkter som enligt mig är grundläggande och som vi kan vara särskilt nöjda med. Den första är höjningen av åldersgränsen för att ta fingeravtryck på minderåriga från 6 till 12 år. Den andra punkten är upprättandet av principen om att insamling av biometriska uppgifter av medlemsstaternas konsulat ska kunna läggas ut på privata underleverantörer som en sista utväg och inom fasta ramar med mycket särskilda garantier.
Jag vet att det finns folk som anser att den antagna lösningen inte helt överensstämmer med de alternativ som vi presenterade, särskilt inte i fråga om insamling som utförs av tjänsteleverantörer på diplomatkontor och i fråga om överföring av uppgifter via krypterad elektronisk post eller via krypterade elektroniska uppgifter som transporteras med diplomatisk kurirförsändelse.
Men vi skulle svara att insamling som görs av privata organ måste ske i enlighet med europeisk lagstiftning, och uppgifterna måste vara kodade av tjänsteleverantören och överförda till medlemsstatens myndigheter.
Dessutom infördes en punkt om behovet att förhandla om avtal med tredjeländer som förbjuder överföring av kodade uppgifter med elektroniska medel. Utredningen av ansökningar, potentiella intervjuer, förfarandet för godkännande samt utskriften och insättandet av viseringsmärken kommer endast att utföras av diplomatiska eller konsulära företrädare.
Samma förutsättningar gäller för överföringen av insamlade uppgifter från en medlemsstat till en annan vid samlokalisering, det vill säga då en medlemsstat representeras av en annan medlemsstat i ett tredjeland.
Avslutningsvis, om de detaljerade förutsättningarna för tjänsteleverantörernas aktiviteter beskrivs i en bilaga till texten, så måste de definieras som en helhet i en bindande rättsakt.
I ljuset av resultaten kan vi inte vara annat än glada över de garantier som uppnåtts för att införa en bättre visumpolitik i Europa. Det senare kommer med säkerhet att bli till fördel för den europeiska allmänheten, och vi kommer att kunna förbättra våra förbindelser med tredjeländer.
Tatjana Ždanoka
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Först och främst vill jag på min grupps vägnar tacka Sarah Ludford för hennes goda samarbete. Hon är en av de få föredragande som ingenting är omöjligt för.
Ni vet att min grupp starkt motsätter sig ett storskaligt införande av biometriska uppgifter. Men beslutet har redan antagits. Den rättsliga grunden för insamling av fingeravtryck när man utfärdar visum utgörs av förordningen om informationssystemet för viseringar. Enligt vår mening skulle det vara lämpligare om både generella regler och undantag angavs i förordningen.
För vår del är det avgörande att införa så många säkerhetsåtgärder som möjligt. Sarah Ludford har gjort ett utmärkt arbete. För oss är ändringen av minimiåldern för fingeravtryck från 6 till 12 år väldigt viktig, men 14 år hade varit ännu bättre.
Vi välkomnar också explicita hänvisningar till grundläggande rättigheter, såsom möjligheten att kopiera uppgifter från tidigare ansökningar om den senaste inresan skedde för högst 59 månader sedan i stället för 48, och garantier för ett säkrare skydd av uppgifter.
Men vi oroar oss för flera saker. Min grupp tycker inte om att man utkontrakterar insamlingen av biometriska kännetecken, speciellt inte då det sker i lokaler utan diplomatiskt eller konsulärt skydd. Vi är också emot en extra serviceavgift.
Sammanfattningsvis anser vi att införandet av biometriska uppgifter i visum får avgörande konsekvenser för uppgiftsskydd och för grundläggande rättigheter utan att det påvisar några uppenbara vinster. Vi kan därför inte stödja Europaparlamentets ståndpunkt vid andra behandlingen av ärendet. Men det påverkar inte vår inställning till Henrik Lax' betänkande om viseringskodexen.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
Fru talman, mina damer och herrar! Jag sätter stort värde på föredragandens engagemang och vill rikta ett varmt tack till henne och övriga inblandade för det utmärkta arbete de bedrivit under de senaste åren. Trots det kommer jag att avstå från att rösta, främst eftersom jag anser att insamling av fingeravtryck och hela processen med att använda biometriska kännetecken har tagit alltför stora proportioner i förhållande till problemet. Jag anser att inrikesministrarnas och säkerhetsmyndigheternas önskan att samla in så mycket personuppgifter som möjligt bör ifrågasättas starkt.
Jag vet hur svårt det var att nå kompromissen med rådet som undantar barn under 12 år från skyldigheten att lämna fingeravtryck. Men vi vet alla att det endast kommer att gälla under förutsättning att det inte i några omfattande studier bevisas att barns fingeravtryck är tillförlitliga. Den politiska diskussionen om spädbarns och små barns fingeravtryck verkligen behövs är inte över än.
Bestämmelserna om utkontraktering oroar mig också. Stränga och standardiserade bestämmelser är givetvis nödvändiga eftersom vissa medlemsstater redan använder sig av externa tjänsteleverantörer. Man förstår att det i väl avgränsade fall kan vara bra att överföra behandlingen av viseringsansökningar till externa tjänsteleverantörer, men det får inte ske på bekostnad av säkerheten för de sökande och uppgifterna. Jag anser inte att den överenskomna kompromissen med rådet är lämplig i det avseendet. Både Europaparlamentets rättsavdelning och Europeiska datatillsynsmannen har pekat ut riskerna med utkontraktering när externa tjänsteleverantörer inte står under diplomatiskt skydd. Rådet har dessvärre inte tagit hänsyn till riskerna.
Ytterligare ett problem är serviceavgiften i samband med utkontraktering. Jag anser att det är fel att belasta de sökande med en sådan avgift. Viseringsavgiften på 60 euro är redan för hög, och det kan vara väldigt svårt för människor från tredjeländer att ha råd med den. Om det tillkommer en avgift på upp till 30 euro, så lever det inte upp till min uppfattning om ett öppet och gästvänligt Europa. Naturligtvis kan det underlätta för människor som bor i stora länder att inte behöva resa över halva landet för att komma till ett konsulat för att ansöka om visum, utan att det i stället är möjligt att lämna sin ansökan hos en extern tjänsteleverantör. Men enligt mig så skulle den fördelen genast neutraliseras av de extra avgifterna.
Jag vill tacka alla för deras arbete med ärendet under de senaste åren.
Gerard Batten
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag är inte förvånad över att höra att Sarah Ludford från det EU-fanatiska liberaldemokratiska partiet vill harmonisera ytterligare ett område som borde stå under suverän, nationell politik. Varför i hela världen skulle någon av EU:s medlemsstater vilja ha ett gemensamt system för viseringsansökningar och behandling av visum för medborgare från tredjeland? Att fatta beslut om vem som får och vem som inte får resa in i en nationalstat borde endast vara den nationalstatens angelägenhet. Men i EU-fanatikernas huvuden finns det inte längre några europeiska nationalstater, utan de har blivit ersatta av en stor EU-stat utan gränser.
Sedan 1997 har ungefär 6 miljoner migranter rest in i Storbritannien. Cirka 4 miljoner har rest ut, vilket ger oss en nettoökning av befolkningen på över 2 miljoner. Det nuvarande invandringstalet i Storbritannien ligger alltså på en nettoökning av befolkningen på över 200 000 människor per år eller på över en miljon människor vart femte år. Det är lika mycket som en ny stad av Birminghams storlek. Flertalet migranter kommer in lagligt eftersom de är EU-medborgare. Därutöver kommer det troligen runt en miljon illegala invandrare. England är ett av världens mest tätbefolkade länder - det är mer tätbefolkat än Indien, Kina och Japan. Med nuvarande utveckling kommer vår befolkning på 61 miljoner att stiga till 75 miljoner år 2051 och till 85 miljoner år 2081.
Vi måste gå ur Europeiska unionen och återta kontrollen över våra gränser. När det väl är gjort måste vi bestämma vilka länders medborgare som får komma in, med eller utan visum. Det finns många medlemsstater i EU, vars medborgare inte borde få komma in i Storbritannien utan visum. Vad Storbritannien behöver är ett strängt viseringssystem, så att vi kan avgöra vem som får och vem som inte får komma in i vårt land. Vi behöver inte ett system som är utformat av Europeiska unionen.
Jag förväntar mig att systemets förespråkare skulle rättfärdiga det genom att helt enkelt införa gemensamma kriterier och förfaranden för att få det att gå smidigare till. Men det kan få oavsiktliga konsekvenser. Ta ett annat exempel på EU-lagstiftning, som liberaldemokraterna har kämpat fram. Den europeiska arresteringsordern innebär att brittiska medborgare som åtalas för brott i en annan EU-medlemsstat nu inte kan skyddas av brittisk domstol eller ens inrikesministern, även om det är uppenbart att det rör sig om ett allvarligt misstag. Ett korrupt rättssystem kan nu begära att en brittisk medborgare utlämnas, och vi måste rätta oss efter det. Vi har gett upp rätten att skydda våra egna medborgare. Snart kommer vi att få se rättegångar som hålls i den åtalades frånvaro och ett gemensamt erkännande av avgöranden om böter och förverkande. Allt det välkomnades av liberaldemokraterna som också röstade för det. De åtgärderna slår omkull de mest grundläggande friheter som engelsmännen har åtnjutit i århundraden, såsom föreskrivs i Magna Charta och i grundlagen Bill of Rights från 1689.
Ledaren för liberaldemokraterna Graham Watson uppmanade i eftermiddags Gordon Brown att leda in Storbritannien i den gemensamma europeiska valutan. Vem som helst som har förankring i den verkliga världen bör inse att det är lika med ekonomiskt självmord. Nu vill de liberaldemokratiska fanatikerna att vi ska ingå i ett gemensamt system för viseringsansökningar. När de röstberättigade Londonborna blir varse Sarah Ludfords inställning till de frågorna kommer de förhoppningsvis att bevilja henne ett enkelt visum ut ur Europaparlamentet genom Europavalet den 4 juni 2009.
Carlos Coelho
(PT) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag håller med om att informationssystemet för viseringar (VIS) måste bli operativt så snart som möjligt, och att vi behöver gemensamma regler för visering. Sarah Ludfords arbete är värt all respekt, men i ärlighetens namn kan jag av flera skäl inte stödja kompromissen.
För det första tycker jag inte att man ska anlita externa tjänsteleverantörer. När vi antog den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) var samtliga politiska grupper eniga, och parlamentet vägrade låta privata företag få tillgång till uppgifterna, trots att det vid den tidpunkten enbart rörde registrering av bilar. Vad är motivet för parlamentets radikalt ändrade ståndpunkt när det nu tillåter att privata företag samlar in dessa uppgifter? Det handlar trots allt om känsliga personuppgifter, till exempel fingeravtryck. Företagen kommer att kunna behålla uppgifterna under en vecka enligt de villkor som anges i kompromissen.
För det andra borde uppgiftsskyddet ha varit bättre. Diplomatiskt skydd är av avgörande betydelse för att garantera ett effektivt skydd av enskilda individers personliga rättigheter. Hur kan man garantera att uppgifter som samlas in av privata företag inte släpps ut om inte detta diplomatiska skydd har garanterats? Har vi redan glömt SWIFT-fallet, som gällde överföring av uppgifter som samlades in av de amerikanska myndigheterna? Om en sådan situation kan inträffa i ett land som USA kan ni säkert föreställa er vad som skulle kunna hända i mindre utvecklade länder med sämre skydd av de grundläggande rättigheterna.
För det tredje kommer kostnaderna för viseringar att öka, och de kommer att variera från land till land. Syftet med kommissionens förslag var att förebygga viseringsshopping. Om man tillåter att privata företag tar ut en avgift som läggs till kostnaden för visering, så kommer det att skapa en skillnad i kostnaden för visering mellan olika länder. Vi kommer därför att uppmuntra just det som vi ville bekämpa, nämligen viseringsshopping. Var tror ni att de flesta ansökningarna kommer att lämnas in om priset för ett visum i en medlemsstat är 60 euro och i en annan 90 euro? Detta kommer framför allt att gälla familjer med många familjemedlemmar. Och då har vi inte ens nämnt behovet av att granska avtalen om att underlätta visering, till exempel de som ingicks med Ukraina och Serbien, som fick så kraftfullt stöd här i parlamentet.
Därför, fru talman, kan jag inte acceptera denna kompromiss.
Corina Creţu
(RO) Låt mig börja med att gratulera föredraganden till hennes arbete för att skapa en rättslig ram som ska ligga till grund för införandet av ett system för biometrisk identifiering.
Vissa aspekter av detta betänkande har orsakat heta debatter i många av Europeiska unionens medlemsstater, framför allt de delar som avser biometrisk identifiering. Sådana motsättningar har också nyligen framkommit i Rumänien, som är det näst sista landet i Europeiska unionen som inför biometriska visum, men det första som inför en ny biometrisk standard, inklusive fingeravtryck från båda händerna och ansiktsuttryck.
Osäkerheten inför systemet för biometrisk identifiering bygger på den naturliga oron över skyddet för den personliga integriteten, precis som det även är naturligt att känna oro över hur uppgifterna som samlas in används och skyddas.
En av medlemsstaternas viktigaste skyldigheter är att garantera medborgarnas säkerhet, men utan att de grundläggande mänskliga rättigheterna äventyras. Därför tycker jag att det är vår skyldighet att hitta en balans mellan två grundläggande aspekter av vårt liv: frihet och trygghet.
Betänkandet som vi diskuterar i dag är främst tekniskt till sin natur, avsett att harmonisera åtgärder för biometrisk identifiering på europeisk nivå. Det är nödvändigt att vi gör detta eftersom ett antal medlemsstater redan tillämpar metoden utan att det förekommer något regelverk på området.
Att man till exempel undantar barn under 12 års ålder och personer som av fysiska skäl inte kan lämna fingeravtryck från kravet på att lämna fingeravtryck för att få ut biometriska visum är ett tecken på återhållsamhet som måste utsträckas till att omfatta samtliga medlemsstater.
Hubert Pirker
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Jag tror att förordningen kommer att göra det möjligt att uppnå två viktiga mål: å ena sidan säkerhet och å den andra en mer medborgarvänlig strategi.
Införandet av fingeravtryck och foton kommer att garantera att de nya visumen inte kan förfalskas eller missbrukas. De är mer medborgarvänliga eftersom förslaget kommer att leda till införandet av en centraliserad process där alla nödvändiga uppgifter registreras samtidigt. Dessutom behöver de sökande inte besöka viseringskontoret varje gång eftersom uppgifterna kan sparas i upp till fem år.
Jag tycker också att det är mer medborgarvänligt om processen kan förkortas genom att man begär samarbete från medlemsstaterna eller tar in externa tjänsteleverantörer, om bestämmelserna om uppgiftsskydd följs. Vi kommer att garantera att de följs, för de nödvändiga försiktighetsåtgärderna har vidtagits. Jag skulle vilja lugna alla som är oroliga för att systemet ska missbrukas eller att bestämmelserna inte kommer att följas på grund av att man utnyttjar externa tjänsteleverantörer. I mitt land är erfarenheterna av detta mycket positiva. Därför stöder jag denna mer medborgarvänliga strategi.
Så långt kan jag också stödja föredraganden, och jag vill gratulera henne. Under vårt samarbete har detta inte alltid varit fallet, fru Ludford. Men jag är inte lika nöjd med att vi inte får ta fingeravtryck på barn från och med sex års ålder, helt enkelt eftersom det hade kunnat öka barnens säkerhet. Deras identitet hade kunnat fastställas utan något tvivel, och vi hade kunnat förhindra handel med barn och annan brottlig verksamhet. Jag beklagar detta. Men när studien väl har genomförts och senast efter tre år hoppas jag att alla kommer att vara kloka nog att besluta att det är möjligt att ta fingeravtryck på barn från sex års ålder för att ge barnen ett bättre skydd.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Genom rådets beslut 2004/512/EG av den 8 juni 2004 skapades den rättsliga grunden för att samla in biometriska uppgifter för personlig identifiering.
I den europeiska förordning som vi diskuterar anges gemensamma regler för att samla in biometriska uppgifter för personlig identifiering, och den bygger på relevanta bestämmelser från Internationella civila luftfartsorganisationen.
Storbritannien och Irland kommer inte att tillämpa bestämmelserna i den nuvarande lagstiftningen eftersom Schengenreglerna inte gäller för dem.
Skyddet av personuppgifter är särskilt viktigt i denna förordning. Rent praktiskt måste uppgifterna lagras och behandlas i enlighet med gällande europeisk lagstiftning. Att medlemsstaterna har ansvaret för att organisera hur viseringsansökningar tas emot och behandlas lägger dessutom ett enormt ansvar på dem när det gäller att respektera de personliga rättigheterna.
Låt mig bara nämna att det är av avgörande betydelse att dessa uppgifter behandlas och samlas in av behöriga personer och att de under inga omständigheter får användas i andra syften.
Dushana Zdravkova
(BG) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den kompromiss vi har uppnått när det gäller att införa biometriska uppgifter när Europeiska unionens medlemsstater ska utfärda viseringar medför utan tvekan en högre grad av säkerhet.
Samtidigt ger det också tillräckliga möjligheter att skydda de resandes personuppgifter och deras personliga integritet. Jag vill också understryka att striktare tekniska krav under alla omständigheter kommer att bidra till att bekämpa gränsöverskridande brottslighet, olaglig invandring och människohandel.
För gränsstater som min egen, Bulgarien, som är utsatt för ett intensivt tryck från invandringsflöden och den internationella organiserade brottslighetens aktiviteter, blir ett snabbt, framgångsrikt införande av de nya normerna av avgörande betydelse för att skydda EU:s yttre gränser.
De ändringar som föreslagits skulle dessutom ge medlemsstaterna en chans att förbättra och påskynda processen för att utfärda viseringar, något som utan tvekan kommer att bidra till att stärka banden med tredjeland. Det kommer också att resultera i en allmän förbättring av EU:s image. När det gäller att tillämpa den nya lagstiftningen måste man naturligtvis också ta hänsyn till de tänkbara ekonomiska konsekvenserna för de personer som ansöker om visering.
Att ta ut extra avgifter förutom de som redan finns kan skapa nya hinder som blockerar rörelsefriheten för de resenärer som reser i ärliga avsikter. Slutligen vill jag understryka vikten av att man garanterar ett gott skydd när man utbyter uppgifter som ett led i förfarandet för att utfärda visum för resor inom Europeiska unionen.
Parlamentet har alltid skyddat personuppgifterna för EU:s medborgare, och det är rättvist och moraliskt riktigt av oss att tillämpa samma strikta normer också när vi skyddar våra besökares personuppgifter.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag vill bara än en gång tacka Sarah Ludford och alla Europaparlamentets ledamöter för deras bidrag och kommentarer. Jag ska förmedla allt som de har sagt i dag till min kollega Jacques Barrot.
Sarah Ludford
föredragande. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka samtliga skuggföredragande som har arbetat med mig. Jag har varit ”fru VIS” i över fyra år. Tillsammans med skuggföredragandena har vi skapat en väl sammanhållen klubb, och jag kommer verkligen att sakna er alla. Jag kommer särskilt att sakna er, fru talman, om jag får säga så, eftersom vi kanske inte kommer att ses efter juni. Vi har varit en klubb med enbart kvinnliga medlemmar, vilket har varit väldigt trevligt. Men jag vill också tacka all personal som deltagit i arbetet och där inte alla har varit kvinnor. De har varit fantastiska.
Jag respekterar de synpunkter som framförts av Sylvia-Yvonne Kaufmann och Tatjana Ždanoka. Jag förstår deras ståndpunkter, och jag tackar dem verkligen för att de deltagit fullt ut i förhandlingarna och diskussionerna, även om de som sagt inte kunde stödja resultatet.
Det är verkligen tråkigt att Carlos Coelho inte kan stödja denna kompromiss. Jag hoppas att han förstår hur hårt jag kämpade för några av de saker han också ville få med. Trots allt fanns de med i mitt ursprungliga betänkande. Om han tror att jag kunde ha uppnått mer, så skulle nog rådet och kommissionen protestera. Jag tror nämligen att de uppfattade mig som en ganska tuff motpart i diskussionerna.
Gerard Batten har lämnat kammaren. Jag tror att det var ett led i UKIP:s valkampanj. Som Silvia-Adriana Ţicău påpekade omfattar informationssystemet inte Storbritannien eftersom landet inte deltar i Schengensamarbetet. Storbritannien har därför full kontroll över sina egna gränser. Jag tror att Gerard Batten, som vanligt, inte tänkte riktigt klart.
Jag vill tacka alla övriga talare som lämnade konstruktiva bidrag. Det gläder mig att vi kan avsluta detta eftersom jag personligen gärna skulle vilja slippa vara ”fru VIS” efter detta.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Alin Lucian Antochi  
Införandet av biometriska identifieringsuppgifter som en del av VIS utgör ett viktigt steg för att skapa en pålitlig länk mellan innehavaren och visumet, vilket därigenom förhindrar att man använder en falsk identitet.
Men i samband med förordningen visade det sig redan från början att rådet och Europaparlamentet har olika uppfattning om följande aspekter: att ta fingeravtryck på barn upp till sex års ålder med risken att man glömmer bort de kostnader och besvär som föräldrarna skulle ställas inför varje gång barnens fingeravtryck ändras, nya utmaningar när det gäller hur man ska organisera insamlingen av biometriska uppgifter och sist men inte minst bristen på erfarenhet i medlemsstaterna när det gäller att hantera förvaringen av personuppgifter samt risken för tekniska fel.
I det uppkomna läget måste vi se till att medlemsstaterna tillämpar enhetliga regler för utfärdande av Schengenviseringar och att gemensamma konsulära instruktioner omarbetas och anpassas. Vi måste dessutom vara särskilt uppmärksamma när det gäller att skydda de biometriska uppgifterna för de personer som har lämnat dem. Vi måste vara medvetna om att även om systemet för insamling av biometriska uppgifter är avsett att bekämpa brottslighet och terrorism genom att ge tillgång till och utbyta information mellan de olika medlemsstaternas polismyndigheter, så skulle lika gärna olika intressegrupper kunna få tillgång till uppgifterna om vi inte utarbetar och inför strikta säkerhetsåtgärder.
Marian-Jean Marinescu  
I förordningen om att ändra de gemensamma konsulära anvisningarna för visering definieras den rättsliga ram som behövs för att införa biometrisk identifiering i informationssystemet för visering (VIS) samt arrangemangen för att ta emot och behandla visumansökningar.
I förordningen anges möjligheten att samarbeta med en extern tjänsteleverantör för att ta emot visumansökningar.
Jag anser att skälen för att fritt tillåta samarbete med externa leverantörer är dåligt underbyggda och att detta skapar risk för olaglig visumhandel. Även om det sägs i förordningen att medlemsstaterna ska kvarstå som operatörer och att externa tjänsteleverantörer är personer som tilldelats behörighet av operatören, så anser jag att man kan sätta frågetecken för skyddet av privatpersoner i samband med behandling och spridning av deras biometriska uppgifter.
Rätten att ta ut en serviceavgift, förutom den vanliga visumavgiften, kommer att skapa skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller kostnaden för ett visum. Jag är fullständigt övertygad om att detta också kommer att skapa skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller antalet visumansökningar.
Jag vill uppmana de medlemsstater som använder sig av utläggning på entreprenad som ett sätt att lösa mottagande och behandling av visumansökningar att beakta denna risk och att granska det rättsliga regelverket så att de minimerar möjligheten för externa leverantörer att ta emot visumansökningar.
