Bättre lagstiftning 2006 i enlighet med artikel 9 i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Manuel Medina Ortega, för utskottet för rättsliga frågor, om bättre lagstiftning 2006 i enlighet med artikel 9 i protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
Manuel Medina Ortega
Herr talman! Jag ska lägga fram ett initiativbetänkande om bättre lagstiftning 2006 i enlighet med artikel 9 i protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
Betänkandet är ganska brett, så jag skulle vilja koncentrera mig på två eller tre olika aspekter. Den första aspekten är vikten av lagstiftningsprocessen inom Europeiska unionen. Vi tycks gradvis glida mot att anta vad som kallas för icke-bindande bestämmelser, varigenom vissa meddelanden, rapporter eller dokument kommer att betraktas som tvingande lagstiftning. Det jag efterlyser i mitt betänkande är att man tydligt ska skilja på enkla riktlinjer, som utfärdats av administrativa institutioner, och lagstiftningsprocessen.
Lagstiftningsprocessen, inklusive bestämmelser och direktiv, tillgodoses i nuläget fullt ut av Europeiska unionens fördrag och kräver ett initiativ från kommissionen som måste godkännas antingen av rådet på egen hand eller av rådet i ett medbeslutandeförfarande tillsammans med parlamentet.
Mot bakgrund av detta anser jag att det är mycket viktigt att framhålla vikten av denna lagstiftande egenskap, eftersom det är den som tar tillvara allmänhetens intressen genom framställningar till de lagstiftande organen.
Det finns en fara, och ännu en risk för avvikelser, med att låta vissa organ eller sektorer reglera sig själva. Det kan vara lämpligt för vissa föreningar, yrkesorgan, företag och så vidare, men enligt min åsikt är det ett mycket stor misstag att låta en viss sektor reglera sig själv. Vi har nyligen bevittnat resultaten av avregleringen i Förenta staterna, där finanssektorn tilläts reglera sig själv, med enormt allvarliga konsekvenser för hela världsekonomin. Reglering kan med andra ord inte överlåtas till dem som ska regleras. Självreglering är i sig en motsägelse, och det är bara lämpligt när interna organ reglerar sig själva. Man bör inte ens överväga att låta en sektor reglera sig själv genom ett självregleringssystem, och samma sak gäller för samreglering.
När det gäller Europaparlamentet så är det främsta kravet att etablera tydliga lagstiftningsförfaranden. Med andra ord måste kommissionens förslag diskuteras i parlamentet och i rådet, och lagstiftningsresolutioner måste antas.
Den andra aspekten är gemenskapsrättens ökande komplexitet och svårigheterna för vanliga medborgare, även experter på gemenskapsrätt, att förstå vad som egentligen pågår. Vi måste göra det lättare att förstå gemenskapsrätten, och det enda sättet att göra detta är genom kodifiering, omarbetning eller någonting liknande. Vi kan inte fortsätta att utveckla lagar efter behov och sedan glömma bort vad vi har antagit.
Det stämmer att förbättringar i det här avseendet har gjorts under senare år i och med att kommittéförfarandena, tack vare ett samarbete mellan parlamentet, kommissionen och rådet, har ändrats. I denna IT-era borde vi dock allra helst ha ett automatiskt kodifieringsförfarande genom vilket alla nya lagar som antas omedelbart erkänns och konsolideras genom kodifieringsförfarandena.
I betänkandet ställs krav på periodisk kodifiering. Enligt min åsikt bör detta ske mer eller mindre automatiskt, så att nya lagar som antas införs i gemenskapsrätten och blir en del av EU:s nya lagsamling. Vad jag förslår är inte en EU-lag i Napoleons anda, men en permanent kodifiering, vilket jag inte tror blir svårt att ordna i, som sagt, denna IT-era.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Bättre lagstiftning är inte ett mål i sig. Det handlar om att gynna medborgare och företag genom att skapa en enklare och bättre lagstiftningsmiljö i Europa.
Därför välkomnar kommissionen Manuel Medina Ortegas betänkande om bättre lagstiftning. Det behåller fokus på agendan för bättre lagstiftning i linje med tidigare liknande initiativ som togs av Europaparlamentet förra året. Jag har också noterat de mycket insiktsfulla observationer som Manuel Medina Ortega just gjorde.
Som svar på den oro och de krav på bättre lagstiftning som Europaparlamentet gett uttryck för, skulle jag nu vilja lyfta fram de viktiga åtgärder som redan tagits och det arbete som pågår just nu.
Bättre lagstiftning har topprioritet, och vi har gjort betydande framsteg genom åren med hjälp av konsekvensbedömning, förenkling och minskning av administrativa bördor. Den konsekvensbedömningsnämnd som José Manuel Barroso inrättade i slutet av 2006 förbättrar verkligen kvaliteten på vårt arbete. Trots detta är vi medvetna om att vi ständig måste sträva efter att förbättra systemet.
Många av de förbättringar vi vill göra kommer att genomföras med utgångspunkt från våra uppdaterade riktlinjer för konsekvensbedömningar. Uppdateringen har sin grund i konsekvensbedömningsnämndens erfarenheter, en extern utvärdering samt samråd med institutioner, intressenter och berörda parter.
Vi förstärker vägledningen när det gäller ämnen som subsidiaritet, nationella och regionala konsekvenser och specifika konsekvenser för till exempel små och medelstora företag och konsumenter. Tillsammans med rådet och parlamentet ser vi också över den allmänna inställningen till konsekvensbedömning, med syftet att ta reda på var man kan göra framsteg. Arbetet på teknisk nivå har inletts, och vi hoppas kunna uppnå konkreta resultat åtminstone genom att de tre institutionerna utbyter gemensamma erfarenheter mot slutet av året.
Vad gäller förenklingen, så har kommissionen antagit 119 förslag av 162 sedan programmen för 2005-2009 lanserades. En av de stora utmaningarna är att se till att aktuella förslag om förenklingar i rådet och parlamentet antas snabbt. När det gäller de administrativa bördorna har man nu avslutat den kartläggning av EU:s huvudsakliga informationsåtaganden som genomförts för kommissionen av ett externt konsortium, och kostnadsberäkningarna för dessa åtaganden kommer att vara färdiga i slutet av året.
I den strategiska översynen i januari planerar vi att rapportera framstegen och lägga upp en tydlig handlingsplan för hur vi ska uppnå det ambitiösa målet på 25 procents minskning fram till 2010-2012.
Slutligen, angående det interinstitutionella samarbetet om bättre lagstiftning, måste vi erkänna att det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning som trädde i kraft i december 2003 inte har varit lätt att tillämpa. Vi bör dock inte låta detta avskräcka oss från att fortsätta vår dialog. Tvärtom uttryckte kommissionen nyligen åsikten att det är dags att ge större politisk innebörd åt diskussionerna om bättre lagstiftning i allmänhet. Jag har uppmanat parlamentet att inom den närmaste framtiden inbjuda till ett interinstitutionellt utbyte av åsikter om bättre lagstiftning på högsta politiska nivå, antingen inom ramen för tekniska högnivågruppen för interinstitutionellt samarbete, talmanskonferensen eller utskottsordförandekonferensen.
Avslutningsvis vill jag understryka att bättre lagstiftning är ett gemensamt ansvar för alla EU-institutioner, och inte minst för medlemsstaterna. Vi kan alla åstadkomma mer och göra bättre ifrån oss när det gäller att förbättra kvaliteten hos våra lagstiftningsförslag och våra övergripande ramar för lagstiftning.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Bert Doorn  
skriftlig. - (NL) Antagandet av Manuel Medina Ortegas betänkande är ett säkert tecken på att lagstiftningen kommer att förbättras. Betänkandet omfattar de viktigaste åsikterna inom gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater, däribland:
oberoende övervakning av Europeiska kommissionens tillämpning av konsekvensbedömning,
omfattande samråd med berörda parter i god tid,
målet att minska den administrativa bördan med 25 procent måste vara ett slutligt mål. En minskning av bördan till följd av befintlig lagstiftning inom vissa områden ska inte omintetgöras av ytterligare en administrativ börda från ny lagstiftning.
Tyvärr saknar följande punkter tillräckligt stöd från andra grupper:
stöd för kommissionen att överväga självreglering och samreglering som seriösa, strategiska politiska alternativ,
en vidare tillämpning av konsekvensbedömning på bland annat kommittébestämmelser och viktiga ändringar i lagstiftningsförslag från rådet och parlamentet.
Dessutom bedömer gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater att det är viktigt för kommissionen att se allvarligt på de rekommendationer som utfärdats av högnivågruppen för administrativa bördor (Stoiber-gruppen). Ett lovande tecken är att generaldirektoratet för den inre marknaden och tjänster har sagt sig vara villiga att undanta småföretag från kravet att sammanställa årsredovisningar, och att ändra det fjärde och det sjunde direktivet för detta syfte.
