Progress, kas panākts attiecībā uz Gvantanamo ieslodzīto izmitināšanu un ieslodzījuma vietas slēgšanu (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas ziņojumi par progresu, kas panākts attiecībā uz Gvantanamo ieslodzīto izmitināšanu un ieslodzījuma vietas slēgšanu.
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, kā zināms, Eiropas Savienība atbalstīja prezidenta B. Obamas solījumu slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu. Viņš to apsolīja savā inaugurācijas runā un vēlāk šis solījums tika apstiprināts Eiropas Savienības un tās dalībvalstu kopīgā deklarācijā ar Amerikas Savienotajām Valstīm, kas tika parakstīta pagājušā gada 15. jūnijā.
Mēs vienmēr atbalstām likuma piemērošanu un cilvēktiesību respektēšanu, un šajā deklarācijā Amerikas Savienotās Valstis, protams, tam piekrita. Tādēļ šķita, ka šī vienošanās nesakrīt ar Gvantanamo ieslodzījuma vietas uzturēšanu, kas bija kļuvis arī par vienu no Al-Qaida visbiežāk izmantotajiem ieganstiem propagandai.
Ir tiesa, ka laika posms, kas bija plānots tās slēgšanai - viens gads - jau ir pagājis. Tomēr ir tiesa, ka ar to ir saistītas zināmas grūtības, un varam minēt gadījumus, piemēram, ka bijušie ieslodzītie Jemenā tūlīt nevar tur atgriezties. Esam arī konstatējuši, ka šis jautājums Amerikas Savienotajās Valstīs tiek vērtēts ļoti pretrunīgi, lai gan atzinīgi ir vērtējams fakts, ka prezidents B. Obama neatlaidīgi cenšas panākt Gvantanamo slēgšanu, neskatoties uz spēcīgo opozīciju, ar kādu viņš sastopas Kongresā ne tikai republikāņu, bet arī demokrātu vidū.
Tomēr jebkurā gadījumā daži ieslodzītie jau ir pametuši Gvantanamo un tiks tiesāti parastajā ASV tiesā, piemēram, Khalid Sheikh Mohammed, kas apsūdzēts 11. septembra uzbrukumu plānošanā, neskatoties uz to, kādas bažas tas radīja Amerikas Savienotajās Valstīs.
Tādēļ mums vienmēr ir bijusi skaidra pozīcija, ikreiz sazinoties ar Amerikas Savienotajām Valstīm, kā arī nesen, kad Briselē vizītē bija ieradies Amerikas Savienoto Valstu īpašais sūtnis šajā jautājumā Daniel Fried, kurš iepriekš bija atbildīgais Amerikas Savienoto Valstu un Eiropas Savienības savstarpējo attiecību jautājumos un kurš tagad ir atbildīgs par Gvantanamo ieslodzījuma vietas slēgšanu. Viņa vizītes laikā Briselē un saistībā ar dialogu par cilvēktiesībām, kas regulāri tiek veikts starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Eiropas Savienība pauda bažas par tā sauktās militārās komisijas un paildzinātās aizturēšanas bez tiesas sprieduma izmantošanu, un, protams, paudām arī pretestību pret nāvessodu. Tās bija ļoti skaidras, nelokāmas pozīcijas, ko Eiropas Savienība ir pieprasījusi, pieprasa un turpinās pieprasīt savās attiecībās ar Amerikas Savienotajām Valstīm.
Domāju, ka attiecībās starp abu parlamentu locekļiem, transatlantiskajā dialogā starp likumdevējiem, jums arī ir bijušas iespējas atbalstīt tos pašus principus.
Uzskatu, ka Eiropas Savienība ir izpildījusi savu vienošanos ar Amerikas Savienotajām Valstīm, vienošanos, kas tika izklāstīta kopīgajā deklarācijā, ko iepriekš minēju. Ir dalībvalstis, kuras jau ir vienojušās uzņemt personas, kas ir bijušas vai joprojām ir Gvantanamo ieslodzītie, un skaits, kādu mēs pašlaik varam uzņemt tajās Eiropas valstīs, kas ir norādījušas ieslodzīto skaitu, kopā ar Šveici, kas ir Eiropas Savienības partnervalsts Šengenas zonā, ir aptuveni 16.
Jebkurā gadījumā - jūs jau būsiet informēti, ka lēmumu par Gvantanamo ieslodzīto uzņemšanu vai neuzņemšanu, protams, ir tiesīgas pieņemt dalībvalstis. Eiropas Savienības iekšlietu ministru pieņemtais mehānisms bija īstenot dalībvalstu vēlmi palīdzēt Amerikas Savienotajām Valstīm. Kā vienmēr esam uzsvēruši, mēs vēlamies Gvantanamo ieslodzījuma vietas slēgšanu, jo tās darbība skaidri bija pretrunā ar fundamentālām cilvēktiesībām. Tādēļ Eiropas Savienībai jāpalīdz, lai iespēju robežās un saskaņā ar pieņemto lēmumu to īstenotu - atkārtoju - katrai dalībvalstij individuāli un suverēni apsverot savas iespējas uzņemt šos ieslodzītos. Varam apgalvot, ka prezidentam B. Obama stājoties amatā tajā bija 242 ieslodzītie un 44 no tiem ieslodzījuma vietu jau ir atstājuši.
Šīs ieslodzījuma vietas pastāvēšana, protams, rada nopietnas problēmas transatlantiskajām attiecībām. Kopīgā deklarācija par bāzes slēgšanu tika noslēgta ar nosacījumu, ka nekas tamlīdzīgs turpmāk vairs neatkārtosies. Tāds, protams, ir Amerikas Savienoto Valstu valdības nolūks, un Eiropas Savienības nostāja neapšaubāmi ir veicinājusi Amerikas Savienoto Valstu nostājas maiņu un tās ieslodzījuma vietu politiku attiecībā uz Gvantanamo.
Kā jau teicām, mēs arī vēlamies, - kas arī ir ietverts Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu kopīgajā deklarācijā, - analizēt iespēju izstrādāt un pieņemt virkni principu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, kas var kalpot kā kopīgs atskaites punkts mūsu centieniem apkarot terorismu, kas arī ir ietverts kopīgajā deklarācijā.
Eiropas Savienībai ir liela vēlme panākt pilnīgu Gvantanamo līča ieslodzījuma vietas slēgšanu, un apsveicami ir tas, ka prezidents B. Obama neatlaidīgi cenšas izpildīt savu apņemšanos to paveikt.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, Eiropas Savienība, tostarp Eiropas Komisija, pastāvīgi aicināja slēgt Gvantanamo līča ieslodzījuma kompleksu. Kā ministrs jau minēja, Eiropas Savienība izstrādāja divpakāpju regulējumu Gvantanamo slēgšanas atbalstam, pirmkārt, ar Tieslietu un iekšlietu padomes 2009. gada 4. jūnija slēdzienu un tam pievienoto informācijas apmaiņas mehānismu un, otrkārt, ar 2009. gada 15. jūnija Eiropas Savienības un tās dalībvalstu un Amerikas Savienoto Valstu kopīgo deklarāciju par Gvantanamo līča ieslodzījuma kompleksa slēgšanu un turpmāko sadarbību pretterorisma jomā.
Padomes slēdzieni un kopīgā deklarācija skaidri norāda, ka lēmumi par bijušo ieslodzīto uzņemšanu un to tiesiskā statusa noteikšanu ietilpst tikai un vienīgi uzņemošās ES dalībvalsts vai Šengenas līguma dalībvalsts atbildībā un kompetencē. Bijušiem ieslodzītiem, kas tiek uzņemti saskaņā ar šo shēmu, ES dalībvalstīs var tikt nodrošināti rehabilitācijas pasākumi saskaņā ar piemērojamiem valstu likumiem.
Saistībā ar iepriekšminēto deklarāciju par Gvantanamo slēgšanu Padomes priekšsēdētājs 2009. gada 16. jūnijā uzrakstīja vēstuli ASV Ieslodzījuma politikas darba grupai. Šajā vēstulē Eiropas Savienība piedāvāja pieņemt neoficiālu dokumentu, iekļaujot tajā starptautisko tiesību principus, kas attiecināmi uz cīņu pret terorismu. Tas ietver skaidrus apliecinājumus par atbilstīgu procesuālo garantiju nodrošināšanu, piemēram, iespēju vērsties tiesā, lai apstrīdētu prasību par arestu, ieslodzīšanu un pārvietošanu, kā arī par spīdzināšanas aizliegumu. Tie ir detalizēti apspriesti dialogā par pretterorismu un starptautisko tiesību ievērošanu.
Komisija uzskata, ka šīs garantijas ir svarīga šī dialoga daļa, jo tās veicina pilnīgāku izpratni par to, kādā veidā cīņai pret terorismu būtu jārespektē tiesiskums un starptautiskās tiesības, tostarp starptautiskais cilvēktiesību kodekss, starptautiskais bēgļu tiesību kodekss un starptautiskie tiesību akti cilvēktiesību jomā. Kā jau minēts, Eiropas Savienība ir pret nāvessodu un ir iejaukusies atsevišķās lietās, kurās ir iesaistītās trešās valstis, tostarp Amerikas Savienotās Valstis, lai novērstu tā izpildi. Komisija apsvērs atbilstošu darbību veikšanu gadījumā, ja nāvessods tiks piemērots kādam bijušajam Gvantanamo ieslodzītajam, kuru tiesās ASV tiesa vai militārā komisija. Eiropas Komisija augstu novērtē prezidenta B. Obamas līdz šim paveikto Gvantanamo slēgšanā un cer uz turpmāko progresu šajā jautājumā.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Priekšsēdētājas kundze, López Garrido kungs, komisāra kungs, vispirms es vēlētos uzsvērt, ka Eiropas Parlaments jau vairākkārt ar dažādu rezolūciju palīdzību ir paudis savu viedokli par situāciju Gvantanamo ieslodzīto jautājumā.
Savā inaugurācijas runā prezidents B. Obama paziņoja par savu apņemšanos gada laikā slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu. Šis termiņš beidzās 22. janvārī, un fakts, ka tā nav slēgta, ir pierādījums tam, ka bieži politikā solījumus dot ir vieglāk nekā tos ievērot.
Turklāt, kā teica Padomes priekšsēdētāja pārstāvis, vizītē Eiropas Savienībā bija ieradies prezidenta B. Obamas personīgais pārstāvis, ticies ar mūsu priekšsēdētāju un ar vairāku dalībvalstu pārstāvjiem un lūdzis mūsu palīdzību, kas jāpiedāvā, pamatojoties uz virkni priekšnoteikumiem, ko komisāra kungs minēja. Viens no tiem ir, ka šī ir iepriekšējās Amerikas Savienoto Valstu valdības radīta problēma un ka Eiropas Savienībai ir jāsadarbojas, bet pamatojoties uz zināmām prasībām, jo īpaši par mūsu dalībvalstu drošību.
Šajā ziņā vēlos atsaukt atmiņā lēmumu, ko pieņēma dažas dalībvalstis, tostarp tā, kurai šobrīd ir nodotas Padomes prezidentūras pilnvaras - mana valsts. Vēlos jautāt Spānijas prezidentūras pārstāvim, vai viņš plāno veikt kādus papildu pasākumus, lai censtos saskaņot dalībvalstu rīcību, reaģējot uz problēmām, kas ir īpaši aktuālas Jemenai, vai arī viņš plāno atstāt šo lēmumu katra indivīda un suverēnā katras dalībvalsts ziņā, kā ir izlēmuši tieslietu un iekšlietu ministri.
Vēl viens pēdējais jautājums, priekšsēdētājas kundze: protams, ka 100 no 190 vai apmēram tik daudz no atlikušajiem ieslodzītajiem ir nosūtīti uz savām izcelsmes valstīm vai uz trešām valstīm un ka 40 tiks nodoti Amerikas Savienoto Valstu tiesu jurisdikcijai. Tomēr joprojām ir 50 ieslodzītie, kas netiks atbrīvoti, jo nav pietiekamu pierādījumu, lai tos apcietinātu, bet apdraudējums, ko tie tik tiešām rada, ir licis Amerikas Savienoto Valstu valdībai lemt par to, ka tos nedrīkst atbrīvot. Es vēlētos jautāt Komisijai un Padomei, ko tās domā par situāciju, kādā atrodas šīs 50 personas, kuras netiks nodotas Amerikas Savienoto Valstu tiesu jurisdikcijai.
Ana Gomes
Gvantanamo ir Dž. Buša administrācijas veidojums, bet tas nebūtu bijis iespējams bez Eiropas sabiedroto atbalsta un bez Eiropas Savienības klusējošās nostājas. Tādēļ Eiropas Savienības uzdevums ir rīkoties saskaņā ar tās vērtībām un interesēm, darot visu, kas ir tās spēkos, lai slēgtu šo neglīto mūsu vēstures nodaļu.
ES tēls pasaulē, transatlantiskās attiecības, cīņa pret terorismu un pārvietošanās brīvība Šengenas zonā nozīmē, ka lūgums uzņemt ieslodzītos no Gvantanamo pieprasa vienotu un saskaņotu Eiropas atbildi. Tomēr šī atbilde nāk ar nokavēšanos un ir atkarīga no divpusējās saprašanās starp Amerikas Savienotajām Valstīm un vairākām dalībvalstīm.
Būtu šokējoši, ja lielajām valstīm, kas bija Dž. Buša līdzdalībnieces personu ārkārtas pārsūtīšanas, slepeno ieslodzījuma vietu un Gvantanamo jautājumos, piemēram, Vācija, AK, Itālija, Polija un Rumānija, būtu jāatkāpjas no savām saistībām, ignorējot B. Obamas administrācijas lūgumus. Tas ir kopējās ārlietu un drošības politikas jautājums, kas jārisina Eiropas Savienības ārlietu ministriem, ņemot vērā Lisabonas līguma 24. pantu, un jābalsta uz dalībvalstu savstarpējo politisko solidaritāti.
Augstā pārstāvja, kura rīcībā tagad saskaņā ar līguma 30. pantu ir iniciatīvas pilnvaras, uzdevums ir piedāvāt un vadīt patiesu Eiropas stratēģiju, lai palīdzētu slēgt Gvantanamo pēc iespējas ātrāk, nodrošinot nepieciešamo atbalstu atbrīvoto personu individuālai rehabilitācijai un sociālai reintegrācijai, tai skaitā viņu tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos.
Atzinīgi jāvērtē manas pašas valsts, Portugāles, kā pirmās valsts, kas piedāvāja palīdzību Obama kunga administrācijai, sniegtais ieguldījums, aicinot pārējās Eiropas partnervalstis darīt to pašu un jau uzņemot personas, kas ir netaisnīgi cietušas gadiem ieslodzījumā Gvantanamo.
Sarah Ludford
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, dažu Eiropas valstu valdības aktīvi piedalījās nelegālā personu pārsūtīšanā, spīdzināšanā un prettiesiskā ieslodzīšanā. Citas ir sniegušas vispārīgu atbalstu. Pārējās izlikās neko neredzam. Tātad tas nebija tikai kaut kas "tur tālumā” notiekošs. Tas ir viens no iemesliem, kādēļ esam saglabājuši savas ilglaicīgās intereses.
Protams, Eiropas Parlamenta deputātiem pagāja daudz gadu, aicinot slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu, tādēļ mēs sirsnīgi uzņemam prezidenta B. Obamas paziņojumu un izprotam grūtības, kas rodas, atrisinot Buša kunga atstātās problēmas. Tomēr ir ārkārtīgi liela vilšanās, ka tur palikuši gandrīz 200 cilvēku. Mēs arī pilnībā atbalstām federālās tiesas piemērošanu tādām personām kā Khalid Sheikh Mohammed, bet kādēļ tas netika veikts jau astoņus gadus iepriekš? Vislabākā atbilde teroristiem ir krimināltiesas spriedums.
Mēs turpināsim mudināt ES valstu valdības izmitināšanai uzņemt vairāk ieslodzīto gan transatlantiskās solidaritātes vārdā, gan atzīstot savu vainu līdzdalībā, un mēs pretosimies Ķīnas draudiem attiecībā uz uiguriem. Tas nekas, ka Amerikas Savienotās Valstis nespēj izmitināt nevienu no 17 uiguriem ASV teritorijā.
Viens no maniem vēlētājiem, Shaker Aamer, kurš ir pilntiesīgs Apvienotās Karalistes rezidents un kura ģimene - britu sieva un četri britu bērni - dzīvo Batersijā, Londonā, pēc astoņiem gadiem joprojām atrodas bezizejas stāvoklī ieslodzījumā Gvantanamo. Viņš, šķiet, ir nejaušs upuris, sakarā ar ko ASV un Apvienotās Karalistes valdībām var būt slepena vienošanās viņu nosūtīt uz viņa mītnes zemi Saūda Arābiju. Viņš ir tiešs savas un citu ieslodzīto spīdzināšanas liecinieks, ko veikuši ne tikai ASV, bet arī Apvienotās Karalistes slepenie aģenti. Novērst viņa liecināšanu Apvienotās Karalistes tiesās būtu ļoti ērti.
Kā teicu, mēs atbalstām centienus slēgt Gvantanamo, bet esam pret militārajām komisijām un cita veida ilgstošiem pilnvaru pārkāpumiem. Eiropai arī aktīvāk jārīkojas.
Heidi Hautala
Priekšsēdētājas kundze, López Garrido kungs, jūsu minētie ASV Augstie pārstāvji tikās arī ar mums, Eiropas Parlamenta deputātiem, savā nesenajā vizītē Briselē.
Protams, Parlamentam var būt svarīga loma, lai mudinātu dalībvalstis mēģināt izstrādāt kopīgu politiku attiecībā uz Gvantanamo slēgšanu. Ir skaidrs, ka Gvantanamo joprojām ir spilgts netaisnības simbols un ka tā slēgšana ir Eiropas Savienības interesēts.
Mēs izteicām viedokli, ko Eiropas Parlaments ir arī norādījis savā rezolūcijā, ko tas pieņēma pagājušā gada februārī. Mēs arī viņiem pateicām, ka nevēlamies runāt tikai par to, kur izvietot Gvantanamo ieslodzītos, bet vienlaikus mēs arī vēlējāmies ar Amerikas Savienotajām Valstīm pārrunāt uzskatu, ka ir viņu ieslodzīto aprūpes politikā un sodu kodeksā ir nepieciešamas plašas reformas, lai tas atbilstu tiesiskuma principiem.
Lopez Garrido kungs, komisāra kungs, es vēlētos cerēt, ka uztversiet to nopietni un pārrunāsiet šos jautājumus ar ASV pārstāvjiem jūsu minētajos dialogos.
Visbeidzot, vēlos pateikt, cik svarīgi Eiropas Savienībai ir atzīt pašai savu atbildību par iesaistīšanos šajos slepenajos arestos un ieslodzījuma vietu jautājumos. Vēlos atsaukties uz svarīgu mana kolēģa Coelho kunga iepriekšējā Parlamenta sasaukuma laikā paveikto darbu. Mums šis darbs ir jāturpina, jo līdz pat šai dienai Eiropas Savienība vēl nav nekādā veidā izskaidrojusi, kāda ir tās dalībvalstu loma šo slepeno arestu veikšanā un ieslodzījuma vietu uzturēšanā ES teritorijā.
Ryszard Czarnecki
Priekšsēdētājas kundze, atsaucoties uz cienījamās kolēģes, kas runāja pirms manis, ziņojumu, vēlos uzsvērt to, ka faktiski nepastāv stingru pierādījumu par CIP ieslodzījuma vietu un cietumu pastāvēšanu vairākās Eiropas valstīs, vismaz ne Polijā. Pēdējo dažu gadu laikā Eiropas Parlamentā mēs vēlreiz runājam par Gvantanamo. Vēlos norādīt, ka Baraka Obamas prezidentūras laikā mēs par šo tēmu jau runājām, un šķiet, ka šo problēmu mēs varam attiecināt tikai un vienīgi uz Džordža Buša jaunākā briesmīgo un postošo administrāciju. Izskatās, ka problēma ir daudz sarežģītāka. Saku to tādēļ, ka Padomes un Spānijas prezidentūras pārstāvis teica, ka amerikāņi faktiski joprojām nav paveikuši visu, ko solīja.
Visbeidzot, vēlos tikai piebilst, ka ir pozitīvi, ka Eiropas Savienība runā par jautājumiem, kas skar pilsoņu brīvību. Tomēr neaizmirsīsim arī upurus - tās personas, kas ir teroristu upuri.
Priekšsēdētāja
Czarnecki kungs, vai pieņemsiet jautājumu no Hautala kundzes?
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētājas kundze, es atsaucos uz cienījamās kolēģes, kas ir Zaļo un Eiropas Brīvās alianses grupas locekle un kas runāja pirms manis, ziņojumu.
Heidi Hautala
(FI) Priekšsēdētājas kundze, Czarnecki kungs, iespējams, nezina, ka 2009. gada 22. decembrī viena no Eiropas valstu valdībām pirmo reizi atzina, ka tās teritorijā ir darbojusies šāda slepena ieslodzījuma vieta. Tas notika, kad Lietuvas parlamentārā komiteja paziņoja, ka karā pret terorismu šāda veida CIP cietums Lietuvā ir darbojies.
Priecājos atzīmēt, ka Lietuvas valdība ir rīkojusies enerģiski, atbildot uz šo atklājumu.
Ryszard Czarnecki
Priekšsēdētājas kundze, pateicos cienījamajai deputātei par šo piezīmi, bet vēlos viņu informēt, ka esmu Polijas, nevis Lietuvas pārstāvis.
Helmut Scholz
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, apsveicami, ka Eiropas Parlaments vēlreiz debatē par nekavējošas Gvantanamo līča spīdzināšanas cietuma slēgšanas tēmu, un es atbalstu visu to kolēģu deputātu vārdus un viedokļus, kas aicina uz izlēmīgu Eiropa Savienības un tās dalībvalstu rīcību.
Patiesībā tā ir transatlantiskās sadarbības problēma. Gandrīz 800 personas no vairāk kā četrdesmit valstīm ir tur ieslodzītas, neievērojot Ženēvas Konvenciju, - bez apsūdzības, bez advokāta un bez tiesas. Ir neskaitāmi ziņojumi par slepkavībām un visbriesmīgākiem ļaunprātīgas pilnvaru pārkāpšanas un ieslodzīto pazemošanas gadījumiem. Fakts, ka lielākā daļa Eiropas Savienības dalībvalstu līdz šim izvairījās no gatavības kā trešām valstīm uzņemt ieslodzītos no Gvantanamo līča, manuprāt, ir apkaunojošs un diezgan nožēlojams, un es aicinu Komisiju nekavējoties vēlreiz iesniegt šo jautājumu izskatīšanai Padomē, tostarp jautājumu par minēto atklāto lomu, kāda ir bijusi Eiropas valstīm prettiesiskā personu ieslodzīšanā šajā vietā.
Noslēgšu ar vēl vienu pēdējo domu - Gvantanamo līča ieslodzījuma vietas izmantošana par spīdzināšanas cietumu ir klajš sākotnējā nomas līguma noteikumu pārkāpums, un baronese Ashton kundze un citi par ārlietu politiku atbildīgie Komisijas locekļi, iespējams, man pievienosies aicinājumā ASV valdībai pavilkt simbolisku svītru zem šīs kaunpilnās vēstures nodaļas un atdod Gvantanamo atpakaļ Kubai.
Mike Nattrass
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, esmu no Rietummidlendsas, kur ir mājas tā sauktajiem "Tiptonas Taliban” pārstāvjiem, kas arī bija ieslodzīti Gvantanamo. Kā Eiropas Parlamenta deputāts, kas pārstāv Apvienotās Karalistes Neatkarības partiju (UKIP), piekrītu, ka personu apcietināšana un deportācija no vienas valsts tiesāšanai citā valstī bez tiesiskas pārraudzības un turēšanai ieslodzījumā ārvalstīs, ir dīvains process. Tā ir brīvības, demokrātijas, atbildības un dabisko cilvēktiesību konfrontācija.
Varu jums sniegt Lielbritānijas pilsoņu sarakstu, kas ir atradušies šādā piespiedu apcietinājumā, netīros un cilvēku vajadzībām nepielāgotos cietumos, nevis CIP kontrolē un tās personu pārsūtīšanas programmas ietvaros, bet ES dalībvalstu kontrolē saskaņā ar šī Parlamenta izstrādāto Eiropas apcietināšanas orderi. Tas tika veikts ES teritorijā. Tādēļ, pirms nosodīt ASV, palūkojieties spogulī un atzīstiet savu liekulību.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Gvantanamo slēgšana patiešām ir zīme tam, ka ASV ir jāatzīst, ka tā ir pārkāpusi cilvēktiesības, tostarp ar mērķi veikt cīņu pret terorismu, un ka tā vēlas tam pielikt punktu. Tādēļ es atbalstu šādu soli. Slovākija, Itālija un citas dalībvalstis ir paziņojušas par savu gatavību uzņemt ieslodzītos. Manuprāt, šis jautājums jāpārrunā Eiropas līmenī, jo, pateicoties Šengenas līgumam, bijušie ieslodzītie galu galā var nokļūt jebkurā dalībvalstī. Tomēr būtiski ir vispirms noskaidrot trīs jautājumus.
Pirmkārt, un tas, Sholz kungs, nav ne apkaunojoši, ne nožēlojami, jānoskaidro, kāds ir izmitināšanas valsts drošības risks. Jāpārbauda arī ieslodzītā jebkāda veida īpašā saistība ar attiecīgo dalībvalsti. Visbeidzot, būtiskākais - vispirms pārliecinoši jānoskaidro, kādēļ attiecīgos cietumniekus nav iespējams izmitināt Amerikas Savienotajās Valstīs.
Carlos Coelho
(PT) López Garrido kungs, komisāra kungs, Gvantanamo bija viena no vislielākajām Buša kunga administrācijas kļūdām. Ar to tika pārkāptas starptautiskās konvencijas, piemēram, Konvencija pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcisku vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos un sodīšanu un Konvencija pret piespiedu pazušanu, un ar to tika pieļauta patvaļīga tiesas spriešana, cilvēktiesību nerespektēšana, nevainīgu personu apcietināšana un spīdzināšana.
Prezidentam B. Obama pilnībā bija taisnība, kad viņš paziņoja, ka ir būtiski svarīgi slēgt Gvantanamo, lai Amerikas Savienotās Valstis atgūtu morālo cieņu, ko tās pazaudēja, izmantojot instrumentus strīdu izšķiršanai ārpustiesas ceļā cīņā pret terorismu. Prezidents B. Obama savā pirmajā darba dienā Baltajā namā pieņēma lēmumu apturēt militārā tribunāla tiesu un paziņoja par Gvantanamo bāzes slēgšanu. Viņa uzdevums nav bijis viegls, jo īpaši ņemot vērā sadarbības trūkumu no ASV Kongresa puses.
Eiropas Parlamenta uzskati vienmēr ir dalījušies jautājumā par transatlantisko stratēģiju, bet mēs esam panākuši plašu konsensu pret šo kaunpilno cietumu. Padomē, kuras uzskati lielā mērā dalās Irākas kara jautājumā, ārlietu ministriem bija iespēja parādīt vienprātību, pieprasot Gvantanamo slēgšanu. Kā Salafranca Sánchez-Neyra kungs jau teica, dažas dalībvalstis ir piekritušas uzņemt bijušos ieslodzītos savā zemē: Francija, Portugāle, Īrija, Beļģija, Apvienotā Karaliste, Itālija un Ungārija. Lēmums par to, uzņemt vai neuzņemt ieslodzītos no Gvantanamo, ir lēmums, kas jāpieņem tikai un vienīgi katrai dalībvalstij atsevišķi, tomēr tas jāpieņem, pamatā koordinējot Eiropas rīcību. Eiropā, kurā nav robežu un pastāv pārvietošanās brīvība, dalībvalstīm jāapmainās ar informāciju.
López Garrido kungs, komisāra kungs, paužot bažas par kavēšanos šajā situācijā no Amerikas puses, vēlos uzdot šādu jautājumu: ko, jūsuprāt, Eiropas Savienība vēl var darīt, lai palīdzētu? Vai ir kaut kas, ko mēs nedarām, bet tomēr varētu darīt? Un kas, jūsuprāt, šobrīd kavē vai apgrūtina Eiropas Savienību sniegt šādu palīdzību?
María Muñiz De Urquiza
(ES) Priekšsēdētājas kundze, Gvantanamo bija tiesiska un humanitāra novirzīšanās no normas, iespējams, visredzamākais Buša kunga administrācijas izpratnes piemērs par starptautisko sabiedrību un starptautiskām attiecībām, pilnībā nonievājot starptautiskā tiesības. Pēc Buša kunga katastrofas nācās veikt daudz labojumu, un prezidents B. Obama veic šo labošanas darbu.
Viņš to iesāka drosmīgi darīt gadu iepriekš, kad paziņoja par Gvantanamo slēgšanu kā par pirmo no viņa pieņemtajiem lēmumiem; drosmīgs lēmums, kā atjaunot Amerikas Savienoto Valstu leģitimitāti pasaules mērogā, un arī draudzīgs solis pretī musulmaņu sabiedrībai. Tomēr paša noteiktais termiņš Gvantanamo slēgšanai 22. janvārī pagāja un tur joprojām atrodas 192 ieslodzītie.
Ja Eiropas Savienības valdības tiešām vēlas nodibināt patiesas stratēģiskas attiecības, tām jāatbalsta prezidenta B. Obamas lēmums, un vislabākais veids, kā to panākt, ir uzņemt cietumniekus vai ieslodzītos no Gvantanamo. Spānija un citas Eiropas Savienības valstis to dara, pamatojoties uz 15. jūnijā parakstīto kopīgo deklarāciju, kas jau tika pieminēta un kas noteica kopīgu regulējumu ieslodzīto uzņemšanai.
Lai gan tehniski tomēr katrai dalībvalstij ir jāpieņem vienpusēji, suverēni lēmumi, tā ir kopīga Eiropas Savienības rīcība atbalstīt kopīgo Eiropas Savienības lēmumu, ko Parlaments vairākkārt, un jo īpaši Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa, ir pieprasījusi.
Tas skar 50 ieslodzītos - tos, kuri ir atzīti par piemērotiem atbrīvošanai. Šādu skaitu 27 dalībvalstīm vajadzētu varēt uzņemt. Papildus pastāvošajiem dalībvalstu un to Šengenas zonas valstu, kas piedalās ieslodzīto uzņemšanā, informācijas apmaiņas mehānismiem mums jāapmainās ar informāciju un pieredzi par atbilstošu praksi bijušo ieslodzīto sociālai integrācijai.
Ivo Vajgl
(SL) Vispirms vēlos pateikties Padomes un Komisijas pārstāvjiem par viņu aktīvo nostāju Gvantanamo jautājumā. Gvantanamo ir bijusi kļūda un apkaunojums jau kopš pirmās dienas, kopš šī cietuma atvēršanas dienas. Tās atvēršanu varbūt varētu daudz labāk saprast īsi pēc satricinājumiem, ko izraisīja 11. septembra uzbrukumi, bet kopš tā laika ir pagājuši vairāki gadi. Tomēr Gvantanamo apkaunojums turpinās, un faktiski mēs visi, kas ticam Rietumu sabiedrības vērtībām, piemēram, cilvēktiesību ievērošanai un tiesiskumam, joprojām par to kaunamies.
Šorīt internetā nejauši uzgāju tīmekļa vietni, kas pieder kādai valdības organizācijai ar nosaukumu "Apvienotā Gvantanamo operatīvā grupa” (Joint Task Force Gvantanamo). Jūs varbūt smietos, ja viņu Gvantanamo situācijas apraksts nebūtu tik bēdīgs - tā ir aprakstīta kā pieczvaigžņu viesnīca un kā vieta ar visām nepieciešamajām ērtībām. Ir pēdējais laiks aicināt B. Obamu slēgt šo apkaunojošo vietu un izvairīties no pārmetumiem mums par šādu liekulību.
Hélène Flautre
(FR) Priekšsēdētājas kundze, es arī ceru, ka Eiropas līmenī tiek darīts viss iespējamais, lai mudinātu dalībvalstis uzņemties savus pienākumus un izmitināt Gvantanamo ieslodzītos, kuru nevainīgums ir pierādīts. Viņi ir upuri un jāizmitina drošā veidā Eiropas teritorijā.
Ikviens tomēr zina, ka Gvantanamo slēgšana neapturēs jautājumu uzdošanu par cilvēktiesībām un pretterorismu ne Amerikas Savienotajās valstīs, ne Eiropā. Amerikas Savienotajās Valstīs, kā jūs teicāt, pretterorisma likums joprojām atļauj neierobežota termiņa pirmstiesas ieslodzīšanu un tiesāšanu militārajā tiesā. Eiropā - protams, ka Gvantanamo cietumnieki vienkārši nenokrita no gaisa. Es patiešām ticu, ka šo jautājumu nav izdevies atklāt.
Hautala kundze pamatoti runāja par Lietuvas parlamentāro izmeklēšanu, kas noslēdzās 22. decembrī. Tas ir pelnījis milzīgu atzinību. Tā ir paraugs. Tam jākalpo par piemēru. Par šo nelegālo praksi Eiropas teritorijā netika izdarīti nekādi secinājumi, un es uzskatu, ka tas ir darbs, kas veicams Eiropas Komisijai, darbs, kas veicams Padomei.
Mums jāizdara visi iespējamie secinājumi no nelegālās prakses, kas tika īstenota un kā rezultātā tika atvērts Gvantanamo - lēmums, kura pieņemšanā dalībvalstis ir pilnībā līdzdalīgas.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētājas kundze, vispirms, tikai nesen uzzinājām, ka Gvantanamo ieslodzījuma vieta netiks slēgta 2010. gadā, kā plānots, bet 2013. gadā - citiem vārdiem sakot, prezidenta B. Obamas prezidentūras beigās. Lai gan slēgšana norit ilgāk, kā plānots, joprojām varam būt priecīgi par to, ka tā ir procesā, jo tikpat labi šis process varētu būt arī apstādināts. Tā ir atbilde uz Eiropas pausto vēlmi. Protams, no vienas puses, mēs nevaram gadiem kritizēt Amerikas Savienotās Valstis par Gvantanamo ieslodzījuma vietu, bet, no otras puses, no savas puses izrādīt par maz gribas vai vēriena, lai palīdzētu tām atrisināt šo problēmu.
Nesen tikos ar Amerikas Savienoto Valstu ģenerālprokuroru Eric Holder, kurš izskaidroja man šī uzdevuma mērogu, tomēr kurš arī informēja par Amerikas Savienoto Valstu vēlmi un gribu izmantot Eiropas dalībvalstu sniegtā atbalsta priekšrocības. Šis atbalsts paredz palīdzību ieslodzījuma vietas slēgšanā, izmitinot vairākus ieslodzītos Eiropas teritorijā. Tādēļ kopīgiem centieniem mums jāpalīdz Amerikas Savienotajām Valstīm pāršķirt lapu jautājumā par iestādi, kurai mēs kā eiropieši daudzus gadus esam oponējuši.
Katarína Neveďalová
(SK) Kādēļ Eiropas Savienībai jāsamierinās ar Amerikas politikas sekām? Vienkāršāk būtu aicināt Ameriku un tās prezidentu, kurš pilda savu pirmsvēlēšanu solījumu, - kurā, starp citu, viņu atbalsta daudzi vadoši politiķi, - atrisināt šo lielo un nevēlamo problēmu pašiem. Tomēr Eiropas Savienībai šajā jautājumā ar to ir daudz kas kopējs. Teroristi ir draudējuši un uzbrukuši arī ES un turpina apdraudēt visu pasauli, kuras neatņemama sastāvdaļa ir arī ES. Vai esam jau aizmirsuši par Londonas metro, Vāciju, Holandi, Spāniju un neskaitāmiem atklātiem teroristu uzbrukuma mēģinājumiem? Tādēļ kopā ar Ameriku arī mēs esam tajā iesaistīti. Tas skar mūs visus.
Uzmanība šajā posmā drīzāk īpaši jāpievērš negatīvās ietekmes novēršanai vai mazināšanai, kam šīs personas var tikt pakļautas, darot visu iespējamo, lai palīdzētu viņiem sociāli reintegrēties, lai tie var atgriezties normālā vidē un dzīvot normālu, civilizētu dzīvi kopā ar savām ģimenēm.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Priekšsēdētājas kundze, vēlos uzsvērt jautājumu, ko nesen uzdeva Flautre kundze. Ir ļoti svarīgi palīdzēt prezidentam B. Obama slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu. Esam to lūguši jau ilgu laiku, un ir būtiski, ka arī Eiropas Savienībā mēs saņemam nepieciešamo atbalstu, lai varētu uzņemt visas tās personas, kuras B. Obamas administrācija pašlaik mums lūdz uzņemt.
Tomēr tādēļ mums nevajadzētu aizmirst, ka šis cietums lielā mērā pastāvēja arī tādēļ, ka Eiropa to veicināja. Tādēļ mēs esam vēsturiski līdzatbildīgi, ko nekādā gadījumā nevaram noslēpt. Mums jāpalīdz slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vieta, jo ir arī būtiski, lai mēs kā eiropieši uzņemtos savu atbildības daļu, jo Eiropa ir par to atbildīga.
Ilgāku laiku Eiropa raudzījās pretējā virzienā, piemēram, gaisa kuģu gadījumā. Būdams Portugāles premjerministrs, tagadējais Eiropas Komisijas priekšsēdētājs pilnvaroja un atļāva veikt lidojumus cauri Portugāles gaisa telpai pa ceļam uz Gvantanamo. Dāmas un kungi, kas pārstāvat Padomi un Komisiju, šāda vēsturiskā atbildība nekādā gadījumā nav pieļaujama.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētājas kundze, mēs pamatoti piekrītam sniegt praktisku atbalstu Amerikas Savienoto Valstu lēmumam slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu un, protams, mudinām Eiropas Savienības dalībvalstis uzņemt ieslodzītos.
Ir vispārpieņemts fakts, ka Gvantanamo bija kļūda, ko savos centienos apkarot terorismu pieļāva Amerikas Savienotās Valstis. Tomēr mums jānodrošina, lai tamlīdzīgas kļūdas nākotnē vairs neatkārtotos, sevišķi Eiropā. Diemžēl ziņojums, kas jāiesniedz īsi pirms 2010. gada marta ANO Cilvēktiesību padomē, tomēr rada nopietnas aizdomas par Eiropas Savienības dalībvalstu, piemēram, Lielbritānijas, Rumānijas un Polijas, īstenotu aizdomās turēto personu slepenas ieslodzīšanas praksi.
Mēs nevaram nosodīt šādu rīcību un teikt, ka ir pareizi slēgt Gvantanamo, no vienas puses, un iecietīgi izturēties pret līdzīgu rīcību, kas, mūsuprāt, nav tik nopietna problēma, no otras puses. Mums katram jāuzņemas sava atbildība.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Priekšsēdētājas kundze, vēlos sākt ar to, ko šeit sacīja iepriekšējais runātājs. Jo jūs, Papanikolaou kungs viskategoriskākajā veidā apgalvojāt, ka Eiropā pastāvēja nelegālie cietumi, tostarp, Polijā un Rumānijā. Runājot kā polis, vēlos skaidri norādīt, ka nav neapgāžamu pierādījumu tam, ka Polijā pastāvēja šādi cietumi. Tas ir mans pirmais komentārs. Tagad, otrais. Nedomāju, ka mūsu starpā, šajā palātā tiktu apstrīdēts jautājums par to, vai ir jāpārtrauc Gvantanamo pastāvēšana. Tomēr ir pietiekami skaidrs, ka Gvantanamo slēgšana būs ļoti sarežģīts process un ka neviens nevēlas sniegt palīdzību. Jājautā, kā to ir iespējams mainīt. Tādēļ vēlos uzdot šādu jautājumu: vai ir ieviestas jebkādas izmaiņas saistībā ar cietumnieku izvietošanas un nopratināšanas metodēm? Jo tur ir tikušas izmantotas daudzas metodes - sākot no cietumnieka galvas iegremdēšanas ūdenī, līdz miega liegšanai vairākas naktis pēc kārtas? Vai ir droši zināms, ka šie nehumānie paņēmieni tur vairs netiek izmantoti?
Krisztina Morvai
(HU) Priecājos, ka mani kolēģi deputāti ir tik sašutuši par smagajiem cilvēktiesību pārkāpumiem, kas terorisma apkarošanas vārdā tiek veikti Gvantanamo. Tomēr varu šo sašutumu nopietni uztvert tikai tad, ja beidzot uzņemsieties, atbildot uz maniem neskaitāmiem ziņojumiem šajā jautājumā, pārbaudīt Gvantanamo lietu, kas pastāv tepat ES teritorijā - Ungārijā. Atkārtoju jau kuro reizi, ka Ungārijā dzīvo divpadsmit personas, kas pārstāv politisko opozīciju un atrodas pirmstiesas ieslodzījumā jau gandrīz gadu, pamatojoties uz apsūdzību terorismā, un kas tiek turētas tādos pašos apstākļos un kuru kriminālprocesa tiesības tiek pārkāptas tikpat lielā mērā kā Gvantanamo ieslodzīto gadījumā. Vēlos lūgt savus kolēģus deputātus norādīt, paceļot roku, kurš no jums ir gatavs uztvert šo jautājumu nopietni un piedalīties detalizētā izmeklēšanā. Gaidu, kad priekšsēdētājas kundze un mani kolēģi deputāti pacels roku.
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, vēlos apspriest divus ļoti īpašus šeit minētos jautājumus: vienu minēja Salafranca kungs un otru - Scholz kungs.
Pirmais ir jautājums par Jemenu. Attiecībā uz Jemenu manā rīcībā nav nekādu pierādījumu par to, ka ir pieņemts vai tiks pieņemts īpašs lēmums, kas saistītu Jemenu ar ieslodzītajiem, kuri ir no turienes un atrodas Gvantanamo. Situācija Jemenā bija Eiropas Savienības vēsturē pirmās Ārlietu padomes sanāksmes secinājumu tēma. Ir bijusi tikai viena regulāra Ārlietu padomes sanāksme, kas notika 25. janvārī, un tajā tika secināts, ka jāaicina Jemena īstenot ievērojamu politisko reformu programmu, tomēr atsauce uz Gvantanamo netika iekļauta. Mēs, protams, atbalstām šos secinājumus, kā arī konferenci, kas notika Londonā 27. janvārī.
Saistībā ar Scholz kunga atsaukšanos uz situāciju Gvantanamo līcī un iespējamo vietas teritoriālā statusa maiņu, varu teikt, ka tas ir jautājums, kas izriet no starptautiskā nolīguma, kas noslēgts starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Kubu 1903. gadā. Tādēļ tas ir pilnībā divpusējs jautājums, kas risināms starp Kubu un Amerikas Savienotajām Valstīm.
Es uzskatu, ka pastāv vispārīga vienošanās par to, ka Gvantanamo cietums ir saistīts ar virkni nopietnu cilvēktiesību pārkāpumu un novirzēm no tiesiskām normām, kas ir nepieņemami un ko nevēlamies atkārtot, un ko Eiropas Savienība ir stingri kritizējusi. Tieši šī iemesla dēļ vēlamies sadarboties ar Amerikas Savienoto Valstu prezidentu, kurš ir pieņēmis lēmumu izbeigt Gvantanamo darbību un cietumu slēgt. Un ne tikai, viņš arī ir nolēmis, ka tiks pārskatīta Amerikas Savienoto Valstu cietumu politika.
Tādēļ Vajgl kunga komentāri par to, ka ir būtiski svarīgi slēgt šo cietumu masveidā pieļauto cilvēktiesību pārkāpumu dēļ, ir lielā mērā pamatoti. Turklāt jebkurā gadījumā es uzskatu, ka cilvēktiesību pārkāpumu pieļaušana citās pasaules valstīs vai Eiropā nenozīmē, ka šo situāciju nevajadzētu kritizēt vai ka mums nevajadzētu strādāt, lai nodrošinātu, ka tie turpmāk vairs neatkārtojas. To es saku saistībā ar Nattrass kunga runu, jo esmu pilnībā pārliecināts par viņa atbalstu viedoklim, ka Eiropā nav nekā līdzīga Gvantanamo cietumam.
Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis ir veikušas ļoti rūpīgu darbu šajā jautājumā. Jau minēju pagājušā gada 15. jūnijā pieņemto deklarāciju, kurā Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība apņēmās sadarboties cilvēktiesību un pretterorisma cīņas konsolidācijas jautājumā. Tas skar ne tikai Gvantanamo cietumā pārkāptās cilvēktiesības, bet arī nepieciešamību cīnīties pret terorismu, pilnā mērā ievērojot cieņu pret cilvēku brīvībām, pamattiesībām un tiesiskumu. Ir svarīgi, lai mēs darbotos saskaņā ar šiem principiem. Tādēļ pilnībā piekrītu tam, ko teica Coelho kungs par to, ka Eiropas Savienībai ir jāsniedz savs ieguldījums šajā procesā.
Tomēr mēs nerunājam tikai par Amerikas Savienoto Valstu lēmumu slēgt Gvantanamo ar visām no tā izrietošajām problēmām, ko es jau izklāstīju savā pirmajā runā. Jāatzīst arī, ka prezidents B. Obama patiešām vēlas, lai pagātne vairs neatkārtotos. Tas nozīmē pāršķirt jaunu lapu ne tikai Gvantanamo lietā, bet visai ar to saistītajai pieredzei. Manuprāt, tas kļūst pavisam skaidrs, ja paraugāmies uz prezidenta B. Obamas īstenotajiem pasākumiem.
Viņš izbeidza CIP īstenoto slepeno ieslodzījumu praksi un izdeva rīkojumu par to, ka no tā brīža visiem Amerikas Savienoto Valstu cietumniekiem jābūt reģistrētiem Starptautiskajā Sarkanā Krusta komitejā. Viņš izbeidza "uzlaboto” nopratināšanas metožu piemērošanu, arī CIP. Tas nozīmē, ka ASV izmeklētāji vairs nedrīkst izmantot juridiskus atzinumus spīdzināšanas un nopratināšanas metožu izvēlei, kas pēc 11. septembra tika atzīti par pamatotiem, un tas, protams, nozīmē jaunas lapas pāršķiršanu. Tika veikta arī personu pārsūtīšanas politikas atkārtota pārskatīšana, lai pārliecinātos, vai tā atbilst starptautiskajām tiesībām.
Mēs to atbalstām un to arī formulējām kopīgajā deklarācijā. Apsveicami, ka ir tikusi veikta rūpīga Amerikas Savienoto Valstu ieslodzījumu, pārsūtīšanas, tiesas, nopratināšanas un pretterorisma cīņas politikas pārskatīšana. Tādēļ deklarācijā skaidri norādījām, ka esam ņēmuši vērā Amerikas Savienoto Valstu apņemšanos vēlreiz pārvērtēt jautājumus saistībā ar drošību un pamatīgi pārskatīt īstenoto politiku, pateicoties prezidenta B. Obamas 2009. gada 22. janvārī parakstītajam rīkojumam.
Uzskatu, ka tas ir jāuzsver. Lai to panāktu, mums, protams, jāsadarbojas, un Muñiz de Urquiza kundze ļoti skaidri uz to norādīja - uz sadarbību ar Amerikas Savienotajām Valstīm. Eiropa vairākkārt ir kritizējusi šo cietumu, un Eiropai ir jāsadarbojas iespēju robežās, lai gan tam ir divi ierobežojoši faktori. Viens no tiem skar Amerikas Savienotās Valstis, kas, protams, ir, ka galvenokārt tiek piemēroti Amerikas Savienoto Valstu tiesību akti un Amerikas Savienoto Valstu suverenitāte. Otrs ierobežojošais faktors ir tāds, ka Eiropas Savienības dalībvalstis arī suverēni lemj par to, vai tās uzņems cietumniekus no Gvantanamo.
Protams, Padomes prezidentūra nepārprotami atbalsta sadarbību un sadarbības veicināšanu, vienlaikus respektējot katras valsts un katra pilsoņa tiesības uz drošību, kas tādēļ ir vēl viens princips, kurš jāņem vērā. Tādēļ, kā teica Gomes kundze, mums jāveicina sadarbība ne tikai starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību, bet arī starp Eiropas Savienības dalībvalstīm.
Mums jāsadarbojas savā starpā šajā jautājumā, mums jāuztur dialogs savā starpā un daļa no šī dialoga jāattīsta pat tālāk par konkrēto Gvantanamo jautājumu. Dažās runās šis jautājums tika pieminēts, piemēram, Hautala kundzes un Czarnecki kunga runā - tas ir jautājums, kas skar upurus. Domāju, ka tā ir viena no dialoga jomām, kas mums jāaktivizē savās attiecībās ar Amerikas Savienotajām Valstīm. Uzskatu, ka šis dialogs par dažādo teroristu kriminālnoziegumu upuriem ir jautājums, kas nākotnē jārisina, tomēr jebkurā gadījumā par šo tēmu notiek padziļināts dialogs ar Amerikas Savienotajām Valstīm.
Vēlos beigt savu uzstāšanos, apliecinot, ka Eiropas Savienības nostāja Gvantanamo jautājumā ir ļoti skaidra, atbalstot cietuma slēgšanu. Eiropas Savienībai ir ļoti skaidra nostāja jautājumā par to, ka nekādu iemeslu dēļ nedrīkst tikt pārkāptas cilvēktiesības un pamatbrīvības, un, protams, tā atbalsta cīņu pret terorismu un nepieciešamību sadarboties ar Amerikas Savienotajām Valstīm. Tā ir uzticama nostāja, ņemot vērā, ka nenoliedzami ir bijušas radikālas izmaiņas, skaidras izmaiņas, salīdzinot ar situāciju pagātnē Amerikas Savienoto Valstu un prezidenta B. Obamas pretterorisma politikas jomā un virknē pamatnostādņu saistībā ar personu ieslodzīšanu, pārsūtīšanu un nopratināšanu. Tā ir nostāja, kas mums jānostiprina un jāpalīdz konsolidēt. Padomes nostāja tādēļ skaidri atbalsta sadarbību ar Amerikas Savienotajām Valstīm, lai sasniegtu to, ko mēs visi vēlamies - pastāvīgu Gvantanamo cietuma slēgšanu.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms vēlos vēlreiz apliecināt, ka mēs uzskatām, ka mūsu visu interesēs Eiropas Savienībā ir slēgt Gvantanamo ieslodzījuma vietu, un, kā iepriekš norādīju, tuvākajā nākotnē Komisija cer sagaidīt no amerikāņu administrācijas turpmāku progresu Gvantanamo slēgšanā.
Komentējot Scholz kunga minēto iejaukšanos, vēlos vēlreiz pasvītrot mūsu uzskatu, ka galvenā atbildība par Gvantanamo jāuzņemas Amerikas Savienotajām Valstīm. Tomēr Komisijas viedoklis ir, ka mums, Eiropas Savienībai, iespēju robežās jāpalīdz atrisināt šo jautājumu un ka B. Obamas administrācija jau ir veikusi dažus nozīmīgus pasākumus. Ministrs tos jau minēja.
Atbildot uz Zemke kunga jautājumu, mums, protams, vajadzētu minēt, ka B. Obama izbeidza uzlaboto nopratināšanas pasākumu un metožu piemērošanu, un mēs atbalstām šo soli.
Atbildot uz Salafranca Sánchez-Neyra kunga jautājumu par aptuveni 50 ieslodzītajiem, kuru liktenis vēl nav izlemts, uzskatu, ka ASV administrācija turpinās risināt šīs 50 lietas un šīs lietas iegūs tādu statusu vai risinājumu, kas ir līdzīgs iepriekšējās lietās panāktajam.
Komisija vēl nav saņēmusi darba grupas ziņojumu, tādēļ nevaram jums sniegt konkrētu precizējumu, bet uzskatu, ka vēlamies panākt pienācīgu izskatīšanas procesu visām šīm lietām.
Visbeidzot, uzskatu, ka mums arī turpmāk jāatbalsta koordinēta ES pieeja šai situācijai, un šajā ziņā mēs augstu novērtētu Parlamenta ieguldījumu un centienus.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
