A szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségére vonatkozó többéves program (2010-2014) (Stockholmi Program) (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozata a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségére vonatkozó többéves programról (2010-2014) (Stockholmi Program).
Beatrice Ask
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, bizottsági elnök urak, tisztelt képviselők! December 10-11-i ülésén az Európai Tanács elfogad egy új, öt évre szóló programot a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségére vonatkozóan. A program célja, hogy felváltsa a 2004 óta érvényben lévő Hágai Programot. Az új programot hosszú előkészületi folyamat előzte meg, amelyet több mint két éve indítottak el a jövőbeli képviselőcsoportok.
A program alapját a Bizottság közleménye képezi számos véleménnyel együtt, amelyeket a nemzeti parlamentek, a civil társadalom és különböző uniós szervek és ügynökségek terjesztettek elő a folyamat során. A program természetesen az uniós tagállamokkal és az Európai Parlamenttel fenntartott intenzív kapcsolat és a velük folytatott részletes tárgyalások eredménye is egyben. Fontos szerepet játszik az Európai Parlament hozzáállása a jövőbeli együttműködéshez, különösen annak tekintetében, hogy a Parlament a Lisszaboni Szerződés eredményeképpen nagyobb szerepet kap.
A korábbi Tamperei és Hágai Program alapján az Unió jelentős előrelépéseket tett a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségét illetően. Európa azonban továbbra is olyan kihívások előtt áll, amelyeket európai szinten közösen kell leküzdenünk. A Lisszaboni Szerződés hatályba lépése új lehetőségeket nyújt majd erre, ennélfogva az új többéves munkaprogram - a Stockholmi Program - a Lisszaboni Szerződés nyújtotta új lehetőségekre épül.
A Stockholmi Program jövőképe egy biztonságosabb és nyitottabb Európa, amelyben az egyének jogai védelmet élveznek. A polgárok, az egyének igényei a korábbinál jóval kézzelfoghatóbb módon képezik az e téren megvalósuló jövőbeli együttműködés alapját. A polgárok érdekében dolgozunk, és érezniük kell, hogy a jövőbeli uniós együttműködés lényeges a számukra. Ezért annak valós problémákon kell alapulnia, lényegbevágó kérdéseket kell feltennie és olyan konkrét intézkedésekre kell összpontosítania, amelyek hozzáadott értékkel gazdagítják az emberek mindennapi életét.
Az e téren megvalósuló jövőbeli együttműködésnek a biztonságos Európa megteremtését, illetve az egyének jogainak védelmét szolgáló intézkedések közötti jobb egyensúlyon is kell alapulnia.
A polgárok szemszögéből nézve fontos a bűnözés elleni küzdelem. A polgárok azt várják az uniós együttműködéstől, hogy megkönnyítse a határokon átnyúló bűnözés megelőzését, de elvárják a szabadságot és a jog érvényesülését is. Amint korábban hangsúlyoztam az Európai Parlamentnek, a fokozott biztonságot, illetve a jogbiztonság és az egyének jogainak biztosítását szolgáló intézkedések együtt járnak, és természetesen ez lehetséges.
A határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelem terén jelentős kihívásokkal kell szembenézni. A kábítószer-kereskedelem, az emberkereskedelem és a terrorizmus valóság a kontinensünkön, ugyanakkor például az internet következtében új bűncselekménytípusok is megjelentek. Nem engedhetjük meg, hogy az ország- vagy közigazgatási határok megakadályozzák, hogy a bűnüldöző hatóságok hatékonyan végezzék a munkájukat.
A határokon átnyúló bűnüldözési együttműködés a múlthoz képest fejlődött, de még mindig van mit tennünk a hatékony európai rendőrségi és büntetőjogi együttműködés érdekében. A közös problémák közös megoldásokat igényelnek. A fejlett rendőrségi együttműködés, a hatékony információ- és tapasztalatcsere, valamint a fejlett munkamódszerek alapvető jelentőséggel bírnak e problémák kezelésében.
Természetesen a bűnözés elleni küzdelemben kulcsfontosságú tényező a hatékony és az igényeinkhez igazodó információcsere. Európai szinten bizonyos esetekben szabványosítani kell az információcserét, az igényeinkhez kell igazítani és hatékonyabbá kell tenni. Ugyanakkor rendkívül fontos biztosítani, hogy az információcsere megfeleljen az adatvédelem és magánélet védelme alapvető követelményeinek, amelyeket rögzítenünk kell, és hogy ne gyűjtsünk és tároljunk több információt, mint amennyire szükség van a cél eléréséhez. Egy biztonságos Európát kell létrehoznunk, amely a határokon átnyúló bűnözéssel eredményesen veszi fel a küzdelmet, miközben az egyének magánélethez való joga nem sérül. Teljességgel lehetséges és szükséges, hogy mindkét célt megvalósítsuk. Ehhez mindössze a különböző intézkedések közötti helyes egyensúlyt kell megtalálni.
A kölcsönös elismerés elvének továbbra is jogi együttműködésünk egyik alapelvét kell képeznie. Az egyéb államok ítéleteit és határozatait elismerni és végrehajtani kívánó tagállamok számára előfeltétel, hogy kölcsönösen megbízzanak egymás jogrendszerében. Ez egyben a nemzeti hatóságaink közötti bizalom kérdése is, és a polgároknak is meg kell bízniuk a meghozott intézkedésekben. E bizalom növelhető azáltal, ha törekszünk jobban megismerni egymás jogrendszereit. Ez történhet képzések, csereprogramok, a meglévő hálózatok és a fejlett értékelési mechanizmusok megerősítése révén.
A bizalomépítés tekintetében talán mégis az a legfontosabb, hogy biztosítsunk bizonyos minimális jogokat arra való tekintet nélkül, hogy az adott polgár hol tartózkodik az Európai Unión belül. Ezek olyan egyszerű dolgokat jelentenek, mint hogy az adott személy egy számára érthető nyelven kideríthesse, hogy mivel vádolják és egy jogi eljárásban gyanúsítottként vagy áldozatként milyen jogok illetik meg. Nagy örömömre szolgál, hogy a Tanácson belül megállapodásra jutottunk egy arra vonatkozó ütemtervről, hogy a gyanúsítottak és a vádlottak eljárási jogait hogyan kell kezelni és lépésről lépésre végrehajtani. Jó lenne, ha az ütemterv beépülne a Stockholmi Programba, és úgy hiszem, ez meg fog történni.
A Stockholmi Programnak a bűncselekmények áldozatainak szempontjait is magában kell foglalnia. A saját országukban vagy egy másik tagállamban bűncselekmény áldozatává váló polgároknak lényegbevágó tájékoztatást kell kapniuk egy számukra érthető nyelven, és megfelelő támogatást, tájékoztatást és védelmet kell nekik biztosítani a bűnügyi eljárások előtt, alatt és után. Az áldozatoknak megfelelő kártérítést is kell nyújtani az elszenvedett kárért vagy sérülésért.
Végezetül szeretnék néhány szót szólni a polgári joghoz kapcsolódó kérdésekről, amelyek nagymértékben befolyásolják az emberek mindennapi életét. Az egyik konkrét kérdés a más tagállamok határozatainak elismeréséről és végrehajtásáról szóló Brüsszel I. rendelet felülvizsgálata. Ezek talán nagyon szakmai jellegű kérdéseknek tűnnek, de az egyes polgárok számára nagy jelentőséggel bírnak.
Az egyik legfontosabb kérdés a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás eltörlése. Jelenleg ha valaki egy másik tagállamban kéri egy ítélet végrehajtását, azt először kérelmeznie kell az adott országban és egy bíróságnak rendelkeznie kell a végrehajtásról. Ez az adott személy számára idő- és költségigényes folyamat. Észrevettük, hogy a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás eltörlését sokan támogatják, annak azonban összhangban kell lennie az eljárási garanciákkal és a kollíziós szabályokkal.
Íme néhány a Svédország és sok más tagállam által kiemelt főbb kérdések közül. Köszönöm a figyelmet, és várom az észrevételeiket és kérdéseiket, amelyekre szívesen válaszolok. Mielőtt azonban ezt megtenném, átadom a szót kollégámnak, Billström úrnak, aki bizonyos menekültügyi és migrációs kérdésekért felelős, amelyek a nemsokára érvénybe lépő Stockholmi Programban fontos szerepet kapnak, ő ismerteti most ezeket Önökkel.
Tobias Billström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, tisztelt képviselők, először is szeretném megköszönni az Európai Parlament rendkívül építő jellegű együttműködését az Európai Menekültügyi Támogató Hivatallal kapcsolatban. Néhány formaság még hátravan, de nemsokára minden feltétel adott lesz ahhoz, hogy a Hivatal létrejöjjön. A Tanács véleménye nagyon pozitív az Európai Parlamenttel folytatott építő jellegű együttműködésről, amelynek köszönhető ez az eredmény. Jó előjel ez azt a fokozott együttműködést illetően, amely a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően indul majd el. Az, hogy sikerült gyors döntést hoznunk a Támogató Hivatalról, a hatékony és jól működő együttdöntési folyamat jó példája.
Ma természetesen az elkövetkező öt évre szóló bel- és igazságügyi programot vitatjuk itt meg. Azzal kezdeném, hogy az Európai Unióban a menekültügy és a migráció terén az elmúlt néhány évben sok minden történt. Döntéseket hoztunk például egy közös bevándorlási politika és egy közös menekültügyi rendszer első alapjaira vonatkozó közös jogi szabályozásról. Ez a célkitűzés egyébként szerepelt mind a tamperei, mind a hágai munkaprogramban. Amikor az Európai Tanács tavaly elfogadta az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktumot, ez a szakpolitikai terület új politikai erőre tett szert. Most itt az ideje, hogy meghatározzuk, milyen irányba haladjon tovább e terület szakpolitikája. A munkánk arra az elvre épül, hogy a megfelelően kezelt migráció minden érintett fél számára előnyös lehet, nemcsak az egyes tagállamok és az egész Unió, hanem a származási országok és az egyes migránsok számára is. Ha el akarjuk érni a lisszaboni stratégia azon célkitűzéseit, hogy az Unió váljon dinamikus és versenyképes gazdasággá, valószínűleg a jelenleginél nagyobb mértékben kell lehetővé tennünk a munkavállalók bevándorlását, különösen, ha figyelembe vesszük az előttünk álló demográfiai kihívást is.
A migráció nemzetközi vetületének hangsúlyozása érdekében a származási és tranzitországokkal a globális menekültügyi és fejlesztési megközelítés keretében folytatott együttműködésnek a Stockholmi Programból kell kiindulnia. A létrehozott eszközök - például a mobilitási partnerség - fejlesztését és megerősítését stratégiai módon kell folytatni. A migráció és a fejlesztés közötti kapcsolatot jobban ki kell használni, és fokozni kell a migráció fejlesztésre gyakorolt pozitív hatásának jobb kiaknázását szolgáló megfelelő intézkedéseket.
A Stockholmi Program munkálatai során kiderült, hogy mindenki egyetért abban, hogy a tagállamoknak együttes és összehangolt módon kell megelőzniük az Európai Unióba irányuló illegális bevándorlást. Egy eredményes hazatelepítési politika kidolgozása lényeges része e munkának. Kétség sem férhet ahhoz, hogy a Frontex fontos szerepet játszik e téren, és egyértelmű, hogy a tagállamok az ügynökség megerősítését szorgalmazzák. A származási és tranzitországokkal folytatott együttműködés fokozása is lényeges kérdés. Szeretném azonban hangsúlyozni, hogy az illegális bevándorlás megelőzésében fontos az egyensúly, hogy a biztonsági intézkedések végrehajtása következtében ne váljon bonyolultabbá az Unióba való legális bevándorlás, vagy hogy ne legyen nehezebb a menedékkérők számára a menekültügyi eljáráshoz való hozzáférés. A veszélyeztetett csoportokat - például az egyedül érkező gyermekeket - érő kockázatokat minimálisra kell csökkenteni. A Bizottság ki fog dolgozni egy cselekvési tervet, amely a gyermekek legjobb érdekeit figyelembe vevő intézkedéseket is tartalmaz.
A Stockholmi Program a szolidaritás és a felelősség megosztásának kérdésével is foglalkozik . Nincsenek egyszerű megoldások. Első lépésként széles körű és fenntartható megoldásokat kell keresnünk, amelyek a migráció globális megközelítésén és azon alapulnak, hogy tudatában vagyunk annak, hogy a harmadik országokkal folytatott közös együttműködés döntő fontosságú. Szükség lesz bizonyos szolidaritási mechanizmusokra, hogy segíteni tudjunk azoknak a tagállamoknak, amelyekre különösen nagy nyomás nehezedik és amelyek aránytalanul nagy számban fogadnak menedékkérőket. A tagállamoknak a további kapacitásépítéshez is támogatást kell kapniuk. A Frontexet meg kell erősíteni, és nagyobb szerepet kell kapnia a hazatelepítésben. Az a cél, hogy jobban ki tudjuk mutatni a legnagyobb migrációs nyomás alatt álló tagállamok és harmadik országok iránti szolidaritást. Ugyanakkor világosan ki kell nyilvánítanunk azt is, hogy átfogó megközelítésre van szükség, amely rövid és hosszú távon egyaránt fenntartható.
Fontos, hogy szerepeljen a Stockholmi Programban, hogy továbbra is érvényben marad az a korábban meghatározott célkitűzés, hogy legkésőbb 2012-ig ki kell alakítani egy közös európai menekültügyi rendszert. A közös menekültügyi rendszernek arra kell épülnie, hogy bármely tagállamba érkeznek is, a menedékkérőknek ugyanolyan fogadtatásban kell részesülniük és kérelmüket ugyanazon kritériumok alapján kell elbírálni. A jól működő gyakorlati együttműködés alapvető ahhoz, hogy ezt meg tudjuk valósítani. Ezzel kapcsolatban a Menekültügyi Támogató Hivatal fontos szerephez jut majd.
A közös menekültügyi rendszer másik lényeges eleme az úgynevezett "külső vetület”. Elsősorban a harmadik országokból érkező menekültek áttelepítésére gondolok. A Bizottság a közelmúltban javaslatot nyújtott be egy közös uniós áttelepítési programra. A tagállamok többsége szeretné, ha a Stockholmi Program tükrözné a téma e vetületét.
Ahhoz, hogy teljesítsük a kitűzött célt, vagyis 2012-re létrehozzunk egy közös menekültügyi rendszert, a Tanácsnak és a Parlamentnek szorosan együtt kell működnie. Számos jogszabályjavaslat hever az asztalon. Mindenekelőtt ezeket illetően kell előrelépnünk.
Az Unió belső, bel- és igazságügyi tevékenysége és külkapcsolatai közötti kapcsolat egyre fontosabbá válik az előrelépés tekintetében, és ez nemcsak a menekültügyi és migrációs politikára vonatkozik. Meg kell erősíteni az Európai Unió szerepét e terület egyik globális szereplőjeként, és különös figyelmet kell szentelni a harmadik országokkal kialakított partnerségekre és együttműködésre. Tovább kell növelni a bel- és igazságügyek szerepét az Unió külkapcsolataiban.
Ez tehát a Stockholmi Program a soros elnök által kidolgozott tervezetének fő eleme. Nagyon intenzív tárgyalási időszak végére értünk, és reméljük, hogy a programot néhány héten belül elfogadják.
Végezetül szeretnék néhány szót szólni a Lisszaboni Szerződésről. Az új szerződés számos új jogalap bevezetése következtében jelentős változásokat eredményez majd a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségében. A bevezetés alatt álló rendes jogalkotási eljárás azt jelenti majd, hogy az Európai Parlament számos területen nagyobb szerepethez jut a jogalkotási folyamatban. Ask asszonnyal együtt nagyon várjuk az Európai Parlamenttel való fokozott együttműködést. Úgy vélem továbbá, hogy a nemzeti parlamentekre ruházott új feladatok fontos szerephez jutnak az e szakpolitikai terület feletti demokratikus ellenőrzés megerősítésében. Köszönöm, hogy meghallgattak. Amint kolléganőm, Ask asszony említette, várjuk véleményeiket.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, Ask asszony és Billström úr kiváló beszámolója után én a fő kérdésekről kívánok beszélni.
Először is szeretném megköszönni a Tanács soros elnökének, hogy életben tartotta a Stockholmi Program szellemiségét és tájékoztató munkája során az európai polgárokat állította tevékenységének középpontjába. Reméljük, hogy ez a szöveg, amelyet a Bel- és Igazságügyi Tanács következő ülésén minden bizonnyal elfogadnak és azt követően az Európai Tanács decemberi ülésén benyújtanak, nagyra törő és kiegyensúlyozott szöveg lesz, és egyértelműen olyan, amely az új intézményi egyensúlyt tükrözi.
Önök mostantól gyakorlatilag minden bel- és igazságügyi területen társjogalkotók lesznek, ezért igaz, hogy az Európai Unió parlamenti jellegének e megerősödése azt jelenti, hogy az Európai Parlament nagyobb hatáskört kap a döntéshozatali folyamatban, de egyben a nemzeti parlamentek is nagyobb ellenőrzési jogkört kapnak kormányaik felett. A parlamentek e bekapcsolódása új lehetőséget jelent a biztonság, a jogérvényesülés és a szabadság e fontos térsége számára.
Most rátérek az Önök állásfoglalás-tervezetében kiemelt prioritásokra. Önök hangsúlyozzák, hogy tiszteletben kell tartani az alapvető jogokat. Helyesen fektetnek hangsúlyt a szabad mozgásra, amely fontos érték és egyértelműen megkérdőjelezhetetlen.
Az alapvető jogok terén két jelentős áttörést értünk el a Lisszaboni Szerződéssel: az Alapjogi Charta kötelező erejűvé válik, valamint megnyílik az út az Unió előtt, hogy az Emberi Jogok Európai Egyezményének szerződő felévé váljon. Amint Önök is hangsúlyozzák az állásfoglalásukban, átfogó adatvédelmi rendszert kell kialakítanunk, amely az új technológiai eredményeket is magában foglalja. A Bizottság 2010-ben közleményt ad ki e témáról. Úgy gondolom továbbá, hogy ezzel az átfogó adatvédelmi rendszerrel valamennyi uniós szakpolitikát le kell fednünk.
Önök nagy hangsúlyt fektetnek a gyermekek védelmére. A svéd elnökség alatt újra megünnepeltük a gyermek jogairól szóló nemzetközi egyezmény aláírásának - idén huszadik - évfordulóját. Az Uniónak e kérdés terén az élen kell járnia. Ezért 2010 elején bemutatunk egy cselekvési tervet a kísérő nélküli kiskorúakról.
Általában véve a Bizottság és a Parlament akarata egyezik a megkülönböztetés minden formája elleni küzdelem, valamint a nemek közötti egyenlőség előmozdítása tekintetében. Örömömre szolgál, hogy a Parlament és a Bizottság ugyanúgy közelíti meg a témát, vagyis az európai polgárokat állítja az intézmények szabad mozgással, választójogokkal, konzuli védelemmel stb. kapcsolatos tevékenységének középpontjába. Most már képesek leszünk mindezt átültetni a gyakorlatba. A Lisszaboni Szerződés engedélyezi a polgári kezdeményezésekre vonatkozó eljárást, és a Bizottság a minap tett közzé egy zöld könyvet ezt illetően. 2010-ben a megvalósult konzultációk eredményei alapján javaslatot nyújt be.
Amint Ask miniszter asszony az imént nagyon jól kifejtette, el kell érnünk, hogy tagállamainkban a bírók közös európai igazságszolgáltatási kultúrával rendelkezzenek. Ez pedig a képzéstől függ. A Stockholmi Programban kötelezettséget vállaltunk: az Unióban dolgozó bírók és ügyészek legalább felének európai képzésben kell részesülniük vagy egy másik tagállammal folytatott csereprogram során kell tapasztalatot gyűjteniük.
Önök azt is hangsúlyozzák, hogy meg kell könnyíteni az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést és támogatni kell a gazdaság megfelelő működését. Nagy hangsúlyt fektetnek az áldozatok védelmére, ideértve a családon belüli erőszak és a terrorizmus áldozatait. A Bizottság kihasználja a Lisszaboni Szerződés kínálta lehetőségeket, és e kérdésre vonatkozóan is benyújt majd javaslatokat.
A biztonság és a védelem tekintetében Önök kiemelik, hogy nem létezik az Unió biztonsági struktúrájára és a határigazgatásra vonatkozó átfogó stratégia. Amint Ask asszony kitűnően elmondta, éppen ezért a Stockholmi Program valódi belső biztonsági stratégiát foglal magában, olyan stratégiát, amely természetesen tiszteletben tartja az alapvető jogokat és kiegészíti a külső biztonsági stratégiát.
Ez az átfogó belső biztonsági stratégia a rendőrségi és bűnügyi együttműködésen és az európai területre való bejutás igazgatásán alapul.
Amint Billström úr az imént helyesen rámutatott, a bevándorlási politikának egy hosszú távú jövőképbe kell illeszkednie, amelynek célja optimalizálni a migránsok hozzájárulását a gazdasági és társadalmi fejlődéshez. A legális bevándorlóknak egyértelmű és közös státuszt kell adnunk. Továbbá meg kell előznünk és csökkentenünk kell az illegális bevándorlást, miközben tiszteletben tartjuk az emberi jogokat és az emberi méltóságot. Szeretném hozzátenni, hogy ebben a részben felvázoltuk a fejlesztés és a migráció összekapcsolását lehetővé tevő átfogó megközelítés elemeit.
A menekültügy kérdését illetően támogatom az Önök követelését a tagállamok közötti valódi szolidaritásra vonatkozóan. Az Uniónak igazi közös és egységes védelmi területté kell válnia, amely az alapvető jogok, az igényes védelmi szabályok tiszteletben tartásán alapul, és - ahogy Billström úr is elmondta - a menedékjogot egész Európában azonos kritériumok alapján kell megadni a kérelmezőknek. A tagállamok közötti és különösen a legtöbb menekültet fogadó tagállamok iránti szolidaritásnak teljes mértékben meg kell mutatkoznia.
A szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés e térségének természetesen az Unió külpolitikájával összhangban levő külső vetülettel is rendelkeznie kell. Önök többször is említik az állásfoglalásban a nyomon követés fontosságát és az értékelést. E tekintetben is egyetértünk Önökkel. Csökkentenünk kell az európai szinten elfogadott szabályok és szakpolitikák és ezek nemzeti szintű alkalmazása között tátongó jelentős szakadékot. Figyelmet kell fordítanunk továbbá arra, hogy a jogszabályi javaslatok milyen hatást gyakorolhatnak a polgárokra, és javítanunk kell az elfogadott jogi eszközök értékelését.
Végezetül: a Bizottság teljes mértékben részt vesz a Stockholmi Program tárgyalásaiban. Már említettem, mennyire elégedett vagyok az együttműködésünkkel, amelyet a svéd soros elnökséggel folytattunk, amellyel valóban alapos és komoly munkát végeztünk. A Parlament véleménye nyilvánvalóan nagyon fontos a számunkra, és ez nem kevésbé igaz a Stockholmi Program Európai Tanács általi elfogadását megelőző utolsó pillanatokban. Ezért őszintén köszönetet mondok Önöknek, és ezért cserébe nagyon figyelek a mondanivalójukra. Köszönöm, Parlament.
Manfred Weber
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, alelnök úr, miniszter úr és miniszter asszony, hölgyeim és uraim! Immár 5 éve vagyok képviselő az Európai Parlamentben, és a belügyi és jogi területen dolgozom. Ezért öröm számomra a mai nap, amikor alkalmunk nyílik megvitatni a következő öt év programjait, amikor egyenjogú jogalkotói státuszt élvező Európai Parlamentként dönthetünk a jövőről.
Olyan dokumentumokról, olyan témáról vitázunk, amely foglalkoztatja a közvéleményt, amelyet illetően az emberek válaszokat várnak tőlünk és még azt is mondják, hogy itt több Európára van szükség. Ez nem mondható el minden területről, de erről igen. Követelményeket támasztanak velünk szemben. Válaszokat akarnak tőlünk. Ezért röviden jellemezni szeretném, milyen változás fakad majd e témákból és a munkánk új alapjából.
Az első kérdés a Tanáccsal való munka. Mindig jelen vannak itt a Tanács képviselői, és a Tanács soros elnökeiként mindig azt mondják nekünk, hogy a Parlament nagyon fontos és hogy együtt kell működnünk. Amikor azonban lejár e mandátumuk, ez az egyetértés gyakran lassanként eltűnik. Parlamenti képviselőként a mi feladatunk lesz megkövetelni a Tanácstól, hogy többé ne tűrje el, hogy - amint az például a SWIFT-megállapodás esetében is történt - kész tények elé állítson minket úgy, hogy minket itt a Parlamentben nem vont be a jóváhagyási eljárásba. Ez a jövőben többé nem történhet meg és nem is fog. Ez rossz példa volt arra, hogy az intézmények mennyire veszik komolyan egymást.
A második kérdés, amelyet ki kívánok emelni, az, hogy ötletekkel kell előállnunk. Az új szerződés megadja nekünk a lehetőséget, hogy jogalkotói kezdeményezéseket nyújtsunk be. Ha meg akarjuk erősíteni a Frontexet, nem elég, ha csak követeljük, hogy történjen valami és javaslatokat teszünk, hanem jogalkotói kezdeményezéseket is elő kell terjesztenünk. A jövőben erre lehetőségünk lesz.
A harmadik kérdés az, hogy komoly partnerként kell viselkednünk, aki nem csupán kívánságlistákat állít össze. Ha például az illegális migráció elleni küzdelemmel foglalkozunk, nem elég csak átvenni a nem kormányzati szervezetek álláspontjait, hanem komoly partnerként kell cselekednünk. Végül pedig az Európai Parlamentnek komolyan kell vennie a szubszidiaritást. Ha hatáskörrel rendelkezünk, azon is el kell gondolkodnunk, mely területekkel lenne jobb nemzeti vagy regionális szinten foglalkozni.
Úgy vélem, ez a négy kérdés fontos szerepet játszik az elkövetkező néhány évben. Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoport még nagyra törőbb javaslatokat szeretett volna viszontlátni a Stockholmi Programban, de örömteli nap a mai, mivel új szakaszba lépünk, és nincs más hátra, mint hogy azt mondjuk: folytassuk a munkát!
Monika Flašíková Beňová
az S&D képviselőcsoport nevében. - (SK) A Lisszaboni Szerződés bevezetése nagymértékben hozzájárul majd az egész kezdeményezés sikeréhez.
A szerződés által életbe léptetett eljárás belülről és globális összefüggésben egyaránt megerősíti az Uniót, valamint nagyon szorosan kapcsolódik a jelenlegi harmadik pillér területén megvalósuló együttműködés megerősítéséhez. Az Unió nyitottabb, hatékonyabb és demokratikusabb lesz. A fő kihívás és prioritás az alapvető jogok és szabadságok, valamint a sértetlenség és biztonság biztosítása Európában a jelenlegi jogi eszközök végrehajtásának teljes mértékű támogatása, valamint megfelelő tiszteletben tartásuk és fejlesztésük által, az emberi jogok és a polgári szabadságjogok védelmének szem előtt tartásával.
A Stockholmi Program kiemeli, hogy e jogokat meg kell erősíteni, különösen a bel- és igazságügy területén. Előnyben kell részesítenünk azokat a mechanizmusokat, amelyek megkönnyítik a polgároknak, hogy bírósághoz forduljanak, hogy jogaikat és jogos érdekeiket az egész Unióban érvényesíthessék. Stratégiánk részét kell képeznie a rendőrségi együttműködés és a jogérvényesítés megerősítésének, valamint az európai biztonság javításának.
Szeretnék továbbá köszönetet mondani valamennyi előadónak a következtetéseikért és Önnek, elnök úr, az idejéért.
Jeanine Hennis-Plasschaert
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, most összefoglalhatnám a 27 oldalas állásfoglalásunk a többi képviselőcsoport számára leglényegesebb részeit, de nem teszem. Inkább a következő történetet szeretném megosztani Önökkel.
A British Airways egy Johannesburgból induló járatán egy jómódú, középkorú, fehér bőrű dél-afrikai hölgy egy fekete férfi mellett kapott helyet. Odahívta a légiutas-kísérőt, hogy panaszt tegyen az ülések kiosztása miatt. "Mi a probléma, hölgyem?” "Hát nem látja?” - válaszolta a hölgy. - "Nem ülhetek egy ilyen undorító ember mellett. Keressen nekem másik helyet!” Néhány perc múlva a légiutas-kísérő visszatért. "Hölgyem, sajnos a gyanúm beigazolódott: a turistaosztály tele van. Beszéltem a kabinszolgálat vezetőjével, és a Club osztályon sincs már hely. Van azonban egy helyünk az első osztályon.” Mielőtt a dél-afrikai hölgynek alkalma nyílt volna válaszolni, az utaskísérő így folytatta: "Meglehetősen ritkán ültetjük át utasainkat magasabb kategóriájú osztályra, de az adott körülmények között a kapitány úgy vélte, hogy felháborító, hogy valakinek egy ilyen kellemetlen ember mellett kelljen ülnie.” Ezzel odafordult a dél-afrikai hölgy mellett ülő fekete férfihoz és így szólt: "Uram, kérem, a csomagjaival együtt fáradjon velem, várja Önt egy hely a gép elején, az első osztályon.” A körülöttük ülő utasok felállva, hangos tetszésnyilvánítással kísérték, ahogy a fekete férfi átsétált az első osztályra.
Hogy ennek mi köze hozzánk? Talán alacsonyabb rendűnek tekintünk másokat? A fehér dél-afrikai hölgy mindannyiunkat megdöbbentene. De ez nyilvánvalóan rendkívüli eset volt. Mégis úgy gondolom, hogy néhány kollégánk főként az Európai Néppártban, de a Tanácsban is, tökéletesen érti, hogy mit akarok mondani. A másik képviselőcsoport - amelynek én is tagja vagyok - szilárdan hisz egy olyan Európában, amelyet az emberek képesek megérteni, amelyben képesek megbízni és hinni. Ennek az Európának az emberi jogokra, az alapvető szabadságjogokra, a demokráciára, a jogállamra és igen, a mindenkit megillető valódi egyenlőségre kell épülnie. Épp itt az ideje, hogy véget vessünk a bármiféle alapon - például a szexuális irányultság alapján - történő megkülönböztetés minden formájának.
Jan Philipp Albrecht
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, mi a Zöldek / az Európai Szabad Szövetség képviselőcsoportban már most is gyakran feltesszük magunknak a kérdést, hogy hogyan lehetséges az, hogy egy olyan programról szóló állásfoglalásról hozunk döntést, amely már elavult. Csupán tegnap volt, hogy a svéd elnökség új és nagymértékben módosított javaslatot nyújtott be a Stockholmi Programra. Feltételezem, hogy e tisztelt Ház képviselői nagy többségének még nem nyílt alkalma olvasni a szóban forgó javaslatot. Véleményem szerint ez elfogadhatatlan helyzet e rendkívül érzékeny kérdést illetően.
Sőt mi több, a jelenlegi állásfoglalást eredményező parlamenti eljárásból nagymértékben hiányzott az átláthatóság, sőt olykor kaotikus volt. Amennyire csak lehetett, a kisebb képviselőcsoportokat kizárták az állásfoglalás kidolgozásának folyamatából, és a közös bizottságok eljárásaihoz kapcsolódó rengeteg módosítás jelentős mértékben akadályozta a demokratikus döntéshozatalt. Ezért kérem, fogadják el a kérésünket, hogy az állásfoglalásról számos részenkénti szavazás keretében határozzunk. A Parlamentnek komolyan meg kell fontolnia, hogyan kívánja kezelni ezeket a feltételeket mind a Tanácsot, mint saját képviselőit illetően.
Most rátérek a Stockholmi Program tartalmi kérdéseire. E munkaprogram bizonyos részei kétségkívül előrelépésnek tekinthetők. A jogérvényesülés és a polgári jog szabályainak közös kialakítása terén mi, Zöldek is azt látjuk, hogy a következő évek szempontjából pozitív folyamatok indulnak el. A polgárok és az állam közötti kapcsolat terén azonban a program egy felettébb rosszul kialakított keretet tükröz. A migrációs és menekültügyi politika, a polgári jogok védelme és az adatvédelem terén Európa biztonsága előtérbe került az emberi jogokkal és a szabadsággal szemben. A program nyíltan azt sugallja, hogy az Európán belüli nagyobb szabadság automatikusan a biztonság csökkenéséhez vezet.
Megkérdezem Önöktől: mi történt itt az európai ideál mítoszával, amely oly fontos volt az alapításkor? Félelmet keltünk, és nem - a program szavaival élve - a szervezett bűnözéstől vagy a terrorizmustól való jogos félelmet, hanem félelmet európai embertársainktól, azoktól, akik Európába akarnak jönni és mindenekelőtt bármitől, amit valamilyen módon idegennek tartunk.
A Stockholmi Program és sajnálatos módon az állásfoglalásra irányuló javaslat továbbra is összekapcsolja a bel- és külpolitikát, hogy ezáltal megkönnyítse minden egyes ember figyelemmel követését Európában és megfossza a külső határainkon élő embereket jogaiktól, és mindezt a Frontexnek kell végrehajtania. Európának végre hátat kellene fordítania ennek az irányzatnak, és alapos vizsgálat alá kellene vennie az elmúlt évek hibás lépéseit.
Ez azt is jelenti egyben, hogy mindenkinek tudatosan ki kell állnia és szót kell emelnie amellett, amiben hisz. Ez vonatkozik például a SWIFT-megállapodásról folytatott vitáinkra. Miért engedünk újra ok nélkül az Egyesült Államok politikájának a biztonságpolitikai kérdésekben - mint a SWIFT-megállapodás esetében - és ismét anélkül, hogy átfogó vitát folytattunk volna e kérdésről itt, ebben a Házban? Parlamentként miért engedjük meg a Tanácsnak, hogy újra meg újra megkerüljön bennünket? Nekünk, a Parlamentnek, nagyon is tennünk kell valamit ez ügyben. Üzenjenek itt és most - többek között a kormányaiknak - az emberi jogok és a szabadság támogatásáról, és szavazzák meg valamennyi módosításunkat. Mi, Zöldek nem szavazhatunk igennel az állásfoglalásra annak jelenlegi formájában.
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, azt kell mondanom, hogy az állásfoglalásra irányuló indítvány, amelyről most vitázunk, tökéletes példa arra, amikor az Európai Parlament a legrosszabb formáját hozza. Míg elismerem az előadók kemény munkáját és kétségtelenül nemes szándékát, amellyel igyekeztek mindent belefoglalni a 27 oldalas szövegbe, az indítvány zavaros és véleményem szerint sokkal kevesebbet ér, mint amit a Stockholmi Cselekvési Program és a svéd elnökség megérdemel.
Hadd hangsúlyozzam, hogy mi is nagyobb együttműködést szeretnénk látni a megoldások keresése terén, és szeretnénk, ha a szolidaritás jellemezné a bevándorlást, a korrupció elleni küzdelmet és az információcserét, de ennek nem kell szükségszerűen a nemzeti szuverenitás kárára történnie, és nem szabad túlzottan előíró jellegűnek sem lennie.
A menekültügyi kérdések legjobb kezelési módja még mindig az, ha egész Európában megfelelően alkalmazzuk az Egyesült Nemzetek Szervezetének a menekültekről szóló 1951. évi egyezményét. Támogatjuk az információcserét, hogy az adatok felhasználására valódi bel- és igazságügyi megközelítéssel rendelkezzünk, amelyet erőteljes adatvédelem támaszt alá és amely az arányosság, a szükségesség és az átláthatóság elvén alapul.
Ezenkívül támogatjuk a kölcsönös elismerés elvét, és úgy véljük, hogy biztosítani kell az európai polgároknak a szabad mozgásra vonatkozó jogokat, ám az e jogokkal való visszaélést csökkenteni kell az erősebb határellenőrzések révén, valamint azáltal, hogy a gyorsabb visszafordítások érdekében latba vetjük az Unió súlyát, és fejlesztjük az Unió külső határait védő Frontexet. Az információcsere segítségünkre van a terrorizmus elleni küzdelemben.
Támogatjuk továbbá az Unió szervezett bűnözéssel kapcsolatos komoly stratégiáját, amelynek részét képezik az ember-, fegyver- és kutyakereskedelem foglalkozó csoportok ellen irányuló intézkedések, a jogellenes módon szerzett bevételek elkobzása és az európai szervezetekkel való együttműködés az Unió határai mentén. Nem támogathatunk azonban olyan elemeket, amelyek véleményünk szerint kirívó módon beavatkoznak a szuverenitásba, kivéve, ha nagyobb fokú együttműködést eredményeznek. Bizonyos, hogy a kötelező és visszavonhatatlan szolidaritás követelésében van némi irónia: a szolidaritás ugyanis igazából nem kötelező, hanem általában felkínálják.
Mindent egybevéve úgy vélem, hogy a svéd elnökségnek és magának az indítványnak vannak jó ötletei, de sajnálatos módon, mint általában, olyan területekre fordítunk hatalmas figyelmet, ahol nagyon kevés eredményt lehet elérni.
Cornelia Ernst
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Egységes Európai Baloldal / az Északi Zöld Baloldal képviselőcsoport nem támogatja az állásfoglalást. A Stockholmi Program egyáltalán nem ad választ a jelenlegi valódi kihívásokra. Fő hibája az, hogy létrehozza a jogok Európáját, amelyhez az uniós polgárok hozzáférhetnek ugyan, más Európában élő emberek azonban nem. Ez utóbbiak nem lesznek jogosultak ugyanazokra az emberi és polgári jogokra.
Az Unió csatlakozni kíván az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez - ezt örömmel halljuk -, ugyanakkor a migránsokat külön kell választani a "legális vagy illegális” kitétel alapján. A Frontexet ezért felszerelik, hogy háborút folytasson az úgynevezett illegális migráció ellen, az előítélet-mentes bevándorlási politika gondolata pedig teljesen homályba borul. Itt keresendő a Stockholmi Program hiányossága.
Egy másik probléma a szabadság és a biztonság közötti egyensúly teljes hiánya. Való igaz, hogy nem létezik szabadság biztonság nélkül, de az is igaz, hogy szabadság nélkül sincs biztonság. A szabadság nem képezheti alku tárgyát, a szabadság minden embert megillető egyetemes jog. A Stockholmi Program ezzel szemben az Unió mániás biztonságvágyát jelképezi, amelynek jegyében óriási, nemzetek feletti adatbázisok jönnek létre anélkül, hogy megfelelően ellenőrizni lehetne azokat, és ezek később európai szinten összekeverik a hírszerző szolgálatok és a rendőrség által gyűjtött adatokat. Ez azt jelenti, hogy az embereket megfosztják az adataikkal kapcsolatos önrendelkezési joguktól, és az átlátszó ember jövőképe végül is valósággá válik.
Engedjék meg nekem, kelet-német európai parlamenti képviselőnek, hogy végezetül megállapítsam, hogy húsz évvel a berlini fal leomlása után tűrhetetlennek tartom, hogy Európa egyre jobban hasonlít egy erődhöz.
Mario Borghezio
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Stockholmi Programról szóló dokumentum a Tanács következtetéseihez képest csökkentett változat, és nem tartalmazza például azokat a jelentős követeléseket, amelyeket az olasz kormány fogalmazott meg bizonyos konkrét témákat illetően. A dokumentum valójában számos, a szervezett bűnözői csoportok vagyonának felszámolását célzó európai stratégiával nem foglalkozik.
Ma és korábban számos alkalommal sok minden elhangzott a bűnözés különböző aggasztó vonatkozásairól. A szavakat azonban tettekre kell váltanunk. Európának Olaszországhoz hasonlóan kellene cselekednie, amely Maroni miniszter úrnak köszönhetően példát mutat egész Európának a maffia vagyonának felszámolására irányuló intézkedéseivel. Úgy tűnik, Európa nem akar ugyanebbe az irányba haladni.
Egységes európai jogrendszert kell kialakítanunk, amennyiben európai szinten meg akarjuk állítani a bűnözést, amely mára nemzetközi méreteket öltött és könnyedén mozog a bankok, adóparadicsomok, pénzügyi piacok, az álló- és forgóeszközök piacai között.
Ezenkívül kevés figyelmet kap a bevándorlás elleni küzdelem Európa déli határai mentén, ahol nehézségekbe ütközhet például a Líbiával kötött megállapodás, amely Olaszországot illetően érvényben van, amennyiben az Európai Unió nem teljesíti tovább kötelezettségvállalását arra, hogy társfinanszírozza azt a műholdas megfigyelőrendszert, amely Líbia déli határa, vagyis azon határszakasz felett működik, amelyen rendkívül sok illegális bevándorló jut át.
Végezetül a nem fehér bőrű személyt érő rasszista incidenssel kapcsolatban szeretnék rámutatni, hogy rengeteg hasonlóan súlyos fehérellenes rasszista incidens történik az illegális bevándorlók lakta területeken, hogy ne is említsük a Mugabe elnök uralma alatt, valamint Dél-Afrikában zajló "fehérvadászatokat”. Akik oly sokat beszélnek a feketék elleni rasszizmusról, jó lenne, ha tudatában lennének az európaiak és fehérek elleni rasszizmusnak is.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, a terror, a szervezett bűnözés és az illegális bevándorlás elleni küzdelem fontos Európa számára. Meg kell mondani azonban, hogy a Stockholmi Program sajnálatos módon következetesen folytatja az általunk 2001. szeptember 11-én megkezdett utat, amelyre a garantált emberi jogok, polgári jogok és szabadságjogok folytonos rombolása és érvényesülésük megakadályozása jellemző. Az állítólagos terror elleni küzdelemben az adatvédelmi törvénnyel kapcsolatos aggályok egyszerűen félre lettek söpörve.
Holott épp az EU által újra és újra a figyelem középpontjába állított átlagos polgárok azok, akiknek adatait nyilvántartásba veszik és összegyűjtik még akkor is, ha a bűnözői tevékenység gyanúja fel sem merül, és akiknek adataival esetleg visszaélhetnek. A cél állítólag a szervezett bűnözés megállítása. Ez mind szép és jó, vannak azonban kezdeti jelek, tendenciák és vélemények, amelyek nem felelnek meg az úgynevezett politikai korrektség körül kialakult konszenzusnak, amelyek a korlátozást, a tilalmat és - ki tudja, előbb vagy utóbb - a büntetést szorgalmazzák. George Orwell figyelmeztetett erre, és nem szabad hagynunk, hogy bekövetkezzen.
Carlo Casini
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az Alkotmányügyi Bizottság, amelynek elnöki tisztét nagy megtiszteltetésként én tölthetem be, felkért, hogy e dokumentum előadója legyek a közösen ülésező Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság és Jogi Bizottság előadóival együtt.
Ez az első alkalom, hogy az eljárási szabályzat 51. cikke alkalmazásra került, és meg kell mondanom, hogy véleményem szerint igen kielégítő eredményt hozott, ami a három előadó közötti együttműködést illeti.
Voltak persze problémák - komolyak is - az időkeret és mindenekelőtt az árnyékelőadók bevonása, valamint a mintegy 500 módosítás időben történő lefordítása kapcsán. Mindez azonban nem az 51. cikknek tudható be, hanem annak a szűkös határidőnek, amelyet magunknak szabtunk, hogy a Tanács december 10-i ülésén benyújthassunk egy kész dokumentumot. Elkerülhetetlen volt tehát, hogy a munkatempó kapcsán felmerüljenek ezek a problémák. Egyébként pedig úgy gondolom, el kell ismernünk, hogy az 51. cikk, amelyet most alkalmaztunk először, hasznos.
A Parlament által megvitatott dokumentum nem ismertethető abban a néhány másodpercben, amely még a rendelkezésemre áll. Szeretném elmondani, hogy elégedett vagyok, mert az együttdöntési rendszert kiterjesztették és ez lett a rendes jogalkotási rendszer, mert a bevándorlás immár európai kérdésnek számít - remélem, hogy így érti a Bizottság és a Tanács - és nem az egymással szolidárisan viselkedő egyes tagállamok problémája, mert a nemzeti parlamentekkel folytatott együttműködés tekintetében azokat nem korlátokat állító őröknek, hanem a jogalkotási folyamat pozitív résztvevőinek tartjuk, és végül azért, mert hivatkozás történik az emberi jogokra, amely rendkívül fontos és hozzátartozik az Európai Unió szellemiségéhez.
Úgy gondolom tehát, hogy mivel e dokumentum nem volt hivatott a végletekig részletezni a Stockholmi Program végrehajtását, csak általánosan körvonalazni azt, mindenképpen pozitív lépésnek tekintendő. Lesz majd idő és mód arra, hogy átfogóbbá tegyük és több részletet foglaljunk bele.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Elnök úr, szeretném azzal kezdeni, hogy elismerem a Tanács svéd elnöksége és a Bizottság munkáját, amelyet azért végzett, hogy előmozdítsa a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségének a következő öt évre szóló többéves programját.
Mindenekelőtt azonban szeretném kiemelni a Parlament munkáját, mivel három bizottság, a Jogi Bizottság, az Alkotmányügyi Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság vállvetve dolgozott - első alkalommal az 51. cikk által rögzített eljárás keretében - azért, hogy időben elkészüljünk. Ennek az az oka, hogy a szabadság, a jogérvényesülés és a biztonság térségének előmozdítása fontos, nagyon fontos, közben pedig szem előtt kell tartani, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba fog lépni, ami nagy előrelépés. Nagy előrelépés lesz, mert megerősíti majd a Parlamentet, amely társjogalkotóvá és döntéshozóvá válik egy egész olyan területen, amely mostanáig a kormányközi együttműködés hatálya alá tartozott, de azért is, mert hatályba lép az Európai Alapjogi Charta és az Európai Emberi Jogi Egyezmény ratifikálására szóló mandátum, ami által megerősödik majd a szabadság és a biztonság közötti harmonikus kapcsolat.
A biztonság nincs alárendelve a szabadságnak, nem is fenyegeti azt. A biztonság a polgárokat megillető jog, akárcsak a szabadság. Ezt megfogalmazza sok tagállam alkotmánya, és ezeknek együtt kell működniük azért, hogy kiterjedjenek az európai polgár státuszra, a polgárok alapvető jogaira, a bevándorlásra, a menekültügyre, a menedékhelyekre, az Unió külső határainak igazgatására és az igazságügyi együttműködésre. Mindennek a célja a kölcsönös bizalom megerősítése, a polgári jogok és a szerződések jogának kölcsönös elismerése, amely ösztönzi a gazdasági növekedést és az állásteremtést, és mindenekelőtt a rendőrségi és bűnügyi együttműködés megerősítése az igazi közös ellenségek, a szervezett bűnözés és a terrorizmus elleni küzdelem érdekében.
A Parlament keményen dolgozott és sokat javított a Tanács által kidolgozott dokumentumon. Javított rajta azáltal, hogy megerősítette a megkülönböztetésellenes záradékot, főként a nőkre és gyermekekre vonatkozóan, valamint a dokumentum immár kötelezettségvállalást is tartalmaz a nemi jellegű erőszakos cselekmények elleni küzdelemre és a nemi jellegű erőszakos cselekmények áldozatainak védelmére azáltal, hogy a menekültügyi kérdéseket illetően megerősíti a szolidaritási záradékot. Ez jól mutatja, hogy sem a bevándorlás, sem a menekültügy nem csupán egy tagállamot érintő kérdés, hanem mindkettő valamennyi tagállam együttműködését igényli, mivel máskülönben nem leszünk képesek véget vetni ezeknek.
A Parlament azáltal is javított a szövegen, hogy kiemelte a jogi szakemberek képzésének szerepét az együttműködésben és a jogrendszereink kölcsönös elismerés és bizalom útján történő közelítésében, hogy a választ szolgáló eszközöket integrálni tudjuk, hogy az Európai Unió a szabadság, a jogérvényesülés és a biztonság igazi térségévé váljon.
Ezért gondolom úgy, hogy a Parlamentnek érdemes lenne világos üzenetet küldenie a polgároknak, akik figyelnek bennünket, amikor holnap szavazunk a három bizottság által közösen kidolgozott parlamenti jelentésről. Az üzenet pedig úgy szól, hogy az ő alapvető jogaik fontosak nekünk, a szabadságuk fontos nekünk, a biztonságuk fontos nekünk, és lényeges számunkra, hogy együtt küzdjünk a nemzeteken átívelő szervezett bűnözés, erőszak és terrorizmus ellen, és hogy védelmet nyújtsunk az ilyen jellegű bűncselekmények, különösen a terrorizmus valamennyi áldozatának.
Úgy vélem, hogy a polgárok nem értenék meg, ha e téren magukra hagynánk őket. Ezért a Ház lehető legszélesebb körű támogatását kérem a holnap bemutatandó jelentéshez, amelyről ezen az ülésen kell szavazni.
Sophia in 't Veld
(NL) Először is örömmel hallom a Tanács szívélyes szavait a Parlamenttel folytatott együttműködésről, azonban jobban szeretném azt látni, hogy megérti és elfogadja a Parlament ajánlásait. Albrecht úrhoz hasonlóan megjegyzem, hogy a Tanács bizonyos mértékig nem hajlandó figyelni és csak megy tovább a saját feje után, miközben a Parlament keményen dolgozik, hogy kialakítson egy álláspontot, amely azt követően nem kerül be a Tanács programjába.
A második kérdést, amelyről beszélni kívánok, nagyon jól szemléltette képviselőtársam, Hennis-Plasschaert asszony. Szeretném emlékeztetni a Parlamentet, különösen a két nagy képviselőcsoportot, hogy az egyenlőség oszthatatlan. Nem adhatunk egy kis egyenlőséget néhány csoportnak, a többieknek meg semmit. A múltban az állam beavatkozott az emberek párválasztásába, betiltotta a bizonyos vallású vagy különböző fajhoz tartozó emberek közötti házasságot. Szerencsére mindez már a múlté, és véleményem szerint az Európai Unió egyetlen tagállama sem teheti meg, hogy nem ismeri el az egy másik tagállamban jogszerűen kötött házasságokat, és ebbe beletartozik az egyneműek házassága is. Ezért arra kérem a két nagy képviselőcsoportot, hogy vonják vissza azt a kompromisszumot, amellyel a homoszexuális párok jogait igyekeznek gyengíteni. Itt különösen az Európai Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége képviselőcsoport soraiban ülő barátainkra nézek.
A XXI. században élünk, és úgy vélem, hogy valamennyi európai polgár - faji, vallási hovatartozásától, korától vagy szexuális irányultságától függetlenül - megérdemli a védelmünket. Épp itt az ideje, hogy a Parlament ezt kivételesen elismerje.
Rui Tavares
(PT) Elnök úr, úgy gondolom, hogy a Parlament örömmel fogadna egy konkrét és lényegre törő Stockholmi Programot, amely képes valóban elősegíteni a polgárok Európáját.
Sajnos azonban úgy vélem, hogy ahhoz képest, ahol lehetnénk, le vagyunk maradva. A Stockholmi Program sajnálatos módon hajlik az elnagyolt, homályos megfogalmazásokra és általánosságokra, és kénytelen vagyok azt mondani, hogy a probléma, amelynek köszönhetően nem meggyőző és túlzottan leegyszerűsített program áll előttünk, részben abban áll, hogy a Parlament nem rendelkezik demokratikus ellenőrzési joggal, illetve hatáskörrel arra, hogy valódi, változást vagy tényleges hatást eredményező módon beavatkozzon.
Példa erre a bevándorlási politika. Mindannyian nagy érdeklődéssel követtük az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal végrehajtását, úgy vélem azonban, hogy nagyon kevés lépést tettünk például a bevándorlás legális csatornáinak megnyitása felé, amelyekre nagyon is szükség van, vagy az idénymunka céljából érkező bevándorlókról szóló irányelv kidolgozása felé, amelyre már nagyon régóta várunk, de amelyet, úgy látszik, a Stockholmi Program figyelmen kívül hagy.
Gerard Batten
Elnök úr, a Stockholmi Program az egész Európai Uniót lefedő közös jog- és igazságügyi rendszer kialakítási folyamatának része. A dokumentum "a polgárok életének megkönnyítéséről - a jogérvényesülés Európájáról” beszél.
Hadd mondjam el, hogy az Önök közös jogrendszere mit tett egy ember életéért. Egy 20 éves londoni fiatalembert, Andrew Symeout idén nyáron emberölés vádja miatt kiadták Görögországnak. Most egy görög börtönben sínylődik tárgyalásra várva. Az ellene felhozott bizonyítékok öt percre sem állnák meg a helyüket, ha egy brit bíróság vizsgálná meg azokat. Az azonosítás alapjául szolgáló bizonyíték ellentmondásos. Minden jel arra utal, hogy a tanúvallomásokat a rendőrök írták. Két tanú azt állítja, hogy embertelenül bántak velük, megverték és arra kényszerítették őket, hogy írják alá az eléjük tett nyilatkozatokat, amelyeket később azonnal visszavontak.
A londoni fellebbviteli bíróság nagyon is tisztában volt vele, hogy nincs valódi bizonyíték Symeou úr ellen, de kénytelen volt őt kiadni, mivel az európai elfogatóparancs értelmében nem akadályozhatta meg a kiadatást. A brit bíróságok immár nem védhetik meg a brit állampolgárokat a külföldi bíróságok által elrendelt igazságtalan letartóztatástól és bebörtönzéstől.
Nagy-Britanniában a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés tökéletes térségében éltünk egészen addig, amíg be nem léptünk az Európai Unióba. Az Európai Unió lerombolja azt a jogi védelmet, amelyet Angliában évszázadokon keresztül élveztünk. Eközben tönkreteszi az emberek életét. Lehet, hogy a Stockholmi Program a jogról szól, de biztosan nem a jogérvényesülésről. Ha a britek meg akarják őrizni szabadságjogaikat, el kell hagyniuk az Európai Uniót.
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, a Stockholmi Program kétségtelenül számos hasznos kezdeményezést tartalmaz, és teljes mértékben támogatom a gyermekpornográfia és az internetes terroristahálózatok elleni küzdelem fokozását. Az illegális bevándorlók és a szervezett bűnözés elleni intézkedések is számíthatnak a támogatásomra. E tekintetben jogos a biztonsági szolgálatok korlátlan hozzáférése az Unió ujjlenyomat-adatbázisához. A megfigyelés azonban nem terjedhet addig, hogy az Unió rendőrállammá váljon, amely a birtokában lévő adatokat még tovább is adja az Egyesült Államoknak.
Ezért biztosítani kell, hogy az összegyűjtött adatokkal ne történjen visszaélés. Mindez végül is a magánélet védelmére vonatkozó, minden uniós polgárt megillető alapvető jogról szól, és e tekintetben meg kell jegyeznünk, hogy a szabadság alatt az államtól való szabadságot értjük és nem az államon keresztüli szabadságot.
Az uniós menekültügyi jog harmonizációjáról is szeretnék szólni. Egyértelműen ez a helyes lépés. Teljesen egyértelművé kell tennünk azonban, hogy a különböző országok gazdasági feltételeinek harmonizációja nélkül nem fog működni, mivel az emberek természetes módon oda mennek, ahol a legjobb társadalombiztosítási rendszer, a legmagasabb jövedelem, a legtisztább utcák és a legbiztonságosabb városok várják őket. Egy dolog biztos: valóban szükség van harmonizációra, de Európa nem válhat egy önkiszolgáló menekültügyi politika földjévé.
Simon Busuttil
(MT) A jogérvényesülés, a szabadság és a biztonság térségét az Európai Unió következő nagy projektjének tartjuk. Én azt mondanám, hogy ezt a projektet az Európai Unió nagy belső piaci projektjéhez hasonlóan kell megvalósítani. Meg kell teremtenünk a jogérvényesülés, a szabadság és a biztonság térségét, amely valamennyi európai uniós polgár javát szolgálja.
Hogy jutunk el odáig? A Stockholmi Program, vagyis egy öt évre szóló munkaprogram segítségével. Széles körű programról van szó, amely számos, a jogérvényesülés, a szabadság és a biztonság körébe tartozó területet lefed. A Parlament állásfoglalása meghatározza az Európai Parlament e területre vonatkozó politikai prioritásait. A bevándorlás terén például az illegális bevándorlás elleni küzdelem és a valódi és kötelező szolidaritásra épülő közös menekültügyi politika élvez prioritást. Hozzá kell tennem, hogy az Európai Parlament nagyon jelentős és konstruktív szerepet fog játszani az együttdöntési jogköre folytán, amelyet a Lisszaboni Szerződés hatályba lépésétől kezdődően élvez majd.
A Parlamenten belül is vannak bizonyos politikai különbségek. Miért ne lennének? Különböző képviselőcsoportok és eltérő politikai vélemények vannak itt jelen. Hadd mondjam el azonban - különösen mélyen tisztelt képviselőtársamhoz, Jeanine Hennis-Plasschaert asszonyhoz fordulva -, hogy az emberi jogok az Európai Néppárt politikájában is prioritásnak számítanak, és nemcsak a liberális képviselőcsoport foglalkozik velük. Nem fogadhatjuk el, hogy a liberális képviselőcsoport úgy véli, joga van kisajátítani a megkülönböztetésmentesség elvét. Mi hiszünk ebben az elvben, de hiszünk a szubszidiaritás elvében is, ami azt jelenti, hogy kötelesek vagyunk tiszteletben tartani azokat a nemzeti kérdéseket, amelyek az Európai Unió egyes tagállamaiban érzékeny témának számítanak. Nem felejthetjük el, hogy ez az Unió a sokszínűségre épül és nem a homogén egységre.
Luigi Berlinguer
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Hágai Programhoz képest a Stockholmi Program két újdonságot vezetett be: a jogok és a biztonság közötti méltányos egyensúlyt, valamint a jogi védelmet a büntető- és a polgárjogi ügyeket illetően egyaránt.
A biztonság egy jog: azt jelenti, hogy az embert nem támadják meg a saját munkahelyén, hogy végigmehet az utcán anélkül, hogy az élete veszélyben forogna, hogy nőként nem válik erőszak tárgyává, és hogy nincs kitéve terrorista cselekményeknek.
A tagállamoknak és Európának garantálnia kell a biztonságot. A szabadság biztosítékait csökkentő biztonsági intézkedések azonban a jogból eltávolítják a bizonyosságot, és ezért bizonytalanság és kegyetlenség forrásai. Gondoljanak csak Guantánamóra.
Európa a jogok szülőföldje. A Stockholmi Program ma rendkívül részletesen meghatározza e jogokat. Tisztességes egyensúly áll fenn egyrészt a bűnmegelőzési intézkedések szabályai és a polgárok mindennapi élete, családi, társadalmi, gazdasági, munka- és tanulmányi kapcsolataik között, amelyek mindegyikét a polgári jog és a polgári igazságszolgáltatási rendszer szabályozza.
Ez a polgárok Európája, amelyet a tagállamokon és a közösségi intézményeken belül kell kialakítani. Az európai társadalom egységesebb és nagyobb mobilitás jellemzi, mint általában gondolnánk. A mobilitás immár jog. A tagállamok közötti határok nem áthatolhatatlan falak, hanem hálók, amelyeken keresztül a társadalom nap mint nap átszivárog. A Stockholmi Program alkotja azt az intézményi alapot, amely biztosítja az igazságügyi együttműködést és a kölcsönös elismerést, amely - a nemzeti rendszerekből és a közösségi rendszerből álló - európai igazságszolgáltatási rendszert biztosít, nemzeti és közösségi jogot, európai polgárokat és európai bírói szerveket, nemzeti és közösségi bíróságokat egyaránt.
Az európai szabályokat a közösségi szabályok és az európai bíróságok ítélkezési gyakorlata diktálja, de fontos forrásuk a munkások, vállalkozások, diákok és bírók magatartása is, tartozzanak akár nemzeti bíróságokhoz, akár az igazságszolgáltatási rendszerek működtetőinek európai hálózataihoz. Alulról kiinduló folyamat ez, amelyet a Stockholmi Program támogatni kíván.
A Parlament nagyon jó munkát végzett ezzel az állásfoglalással, amelyért nagyon keményen megdolgoztunk és amelyet, remélem, egyhangú szavazással, sok leadott szavazattal elfogadunk. A Tanácsnak megfelelő módon figyelembe kell vennie. A Lisszaboni Szerződés még nem lépett életbe, de itt van és érezteti a hatását. Miniszter úr, legyen nagyra törő a Tanács, és tartsa nagy becsben az itt megfogalmazottakat, valamint a belőlük fakadó követeléseket.
Sarah Ludford
Elnök úr, a svéd elnökség elismerést érdemel azért, ahogy sürgette a vádlottak tisztességes bánásmódhoz való, őket Európa egész területén megillető jogának már régóta esedékes kérdését. Erre az európai elfogatóparancs kiegészítéseként kétségtelenül szükség van. Biztosítanunk kell, hogy a kölcsönös elismerés valóban a valamennyi nemzeti bűnügyi igazságszolgáltatási rendszerbe vetett kölcsönös bizalomra épülhessen. Ez jelenleg nem így van, és több hiányosság is fellelhető.
Van egy választópolgár a körzetemben, Andrew Symeou, aki július óta börtönben van Görögországban, és nem lehetett érte óvadékot letenni, mert külföldi. Görög ügyvédje rendőri visszaélés és bizonyíték megsemmisítése miatt panaszt tett. Az Emberi Jogok Európai Bíróságához fognak fordulni, és igencsak szégyenletes, hogy erre szükség van, hiszen itt arról van szó, hogy milyen elbánásban részesül egy uniós polgár egy másik tagállamban. Megdöbbentő, hogy ennek el kell jutnia Strasbourgig.
Ezért támogatom ugyan az európai elfogatóparancsot, de teljes mértékben biztosítanunk kell, hogy használatával ne sérüljenek a vádlottak jogai. Máskülönben olyan botrányok várnak ránk, mint Andrew Symeou esete, és ezek következtében az emberek nem fogják támogatni az európai elfogatóparancsot, amint az most jellemző az én országomban.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Elnök úr, már több hónapja beszélünk arról, hogy meg kell találnunk az egyensúlyt a biztonság fenntartása és a polgárok egyéni jogainak védelme között, és hangsúlyozzuk, hogy a polgárokat kell a Stockholmi Program középpontjába állítani. Az Európai Unió azonban olyan intézkedéseket fogad el és alkalmaz, amelyek felborítják a biztonság és a jogok egyensúlyát, mindenféle személyes adatot gyűjtő és ellenőrző szervek felállításához vezetnek, és megsértik a méltóságunkat azzal, hogy valamennyiünkből gyanúsítottat csinálnak. Elfogadhatatlan továbbá, hogy a bevándorlókat úgy kezeljék, mintha bűnözők vagy potenciális terroristák lennének. Nem értünk egyet az állásfoglalás-tervezettel, mivel annak teremti meg az alapját, hogy egy modern európai panopticont építsünk fel, amelyben a Jeremy Bentham által tervezett börtönhöz hasonlóan minden egyes ember cselekedeteit folyamatosan figyelik anélkül, hogy a fogvatartottak tudnák, milyen mértékű megfigyelés alatt állnak, és ezáltal a magánélet hamis érzete alakul ki bennük.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Elnök úr, nem habozok azt állítani, hogy az Európai Unión belül a jogérvényesülés területén a Stockholmi Program az elmúlt néhány év legnagyratörőbb kezdeményezése. Annál is inkább örülök neki, mivel a Program egyik alapvető elgondolása az, hogy könnyebbé tegye az Európai Unió lakosainak életét. Természetesen a Stockholmi Program megfelelő végrehajtása a jogérvényesülés terén egy valódi európai igazságszolgáltatási kultúra kialakításának, az új jogszabályok kidolgozását érintő gyakorlati megközelítés változásának és az elektronikus igazságszolgáltatási portál megfelelő működésének függvénye.
A kölcsönös elismerés elve - amely az én szememben alapvető elv - kölcsönös bizalmat igényel, de egyben a többi ország jogrendszerébe vetett bizalmat is, amint arról ma már szó esett. Ezek az értékek csak a kölcsönös elismerésből és megértésből fakadhatnak, amely később egy európai igazságszolgáltatási kultúrát eredményez majd. Egymás kölcsönös ismerete és megértése csak egy aktív és kedvező szakpolitikából születhet, amelynek részét képezi az információcsere, látogatások, információmegosztás és tanfolyamok az igazságszolgáltatásban dolgozók, főként az első fokú bíróságokon dolgozó bírók számára. Ide tartozik az Európai Unión belüli egyetemi oktatási programok alapos korszerűsítése is, ami rendkívül fontos.
Hangsúlyozni kell továbbá a többnyelvű elektronikus igazságszolgáltatási portál jelentőségét. E portálnak hozzáféréssel kell rendelkeznie jogi adatbázisokhoz, valamint a bírósági és nem bírósági elektronikus fellebbviteli eszközökhöz. Hozzáférést kell biztosítania az egyes tagállami jogrendszerekről szóló útmutatókhoz és azokhoz az intelligens rendszerekhez, amelyeket segítségként fejlesztettek ki azon polgárok számára, akik megoldást keresnek jogi problémáikra, vagy munkájuk során terjedelmes nyilvántartásokat használnak, illetve listákat az igazságügyi rendszerben dolgozókról. Ezért nagyon örülök, hogy Ask asszony és Barroso úr szót ejtett erről.
Szeretném azt is hangsúlyozni, hogy a polgári ügyeket érintő igazságügyi együttműködés terén a legjobb minőségű, megfelelően végzett hatásvizsgálatokon alapuló európai jogi szabályozást kell kialakítani, hogy hatékony eszközök álljanak a polgárok és a vállalkozások rendelkezésére, amelyek lehetővé teszik számukra a belső piacon számos jogi probléma megoldását.
A sok uniós tagállamban egyre növekvő euroszkepticizmus idején a Stockholmi Program alkalmat kínál arra, hogy megmutassuk a polgároknak, hogy az uniós intézmények képesek választ adni az ő jelenlegi igényeikre.
Zita Gurmai
Elnök úr, külön köszönetemet szeretném kifejezni annak a három titkárságnak, amely a mai plenáris ülésre összeállította ezt az állásfoglalást.
A Stockholmi Program egy közös értékeken, elveken és intézkedéseken alapuló, biztonságosabb és nyitottabb Európa kialakítását célzó gyakorlati cselekvési tervnek tekinthető. Hozzájárul a bűnüldöző szervek, a bíróságok és a bevándorlási szolgálatok közötti gyakorlati együttműködéshez. Megteremti az intézkedések egyensúlyát, fenntartja a közös biztonságot, a jogállamiságot és az egyének jogait. Mégis rendkívül összetett kérdésről van szó.
Szeretném kiemelni a konvergencia elvének bevezetését. Ez újabb lépés egy uniós állam építésében; nem más, mint a szuverenitások egyesítése. Az Európai Unió egész területén működő valamennyi ügynökség birtokában lévő összes adat, információ és értesülés elérhetőségének elvén alapul.
El kell érni, hogy az Unió informatikai rendszerei átjárhatóak legyenek, hogy valamennyi ügynökség hozzáférhessen a többi adataihoz. A Parlament hozzáadott értékkel járul hozzá a Bizottság javaslatához. Az egyenlőséghez, a nemhez és a megkülönböztetéshez kapcsolódó valamennyi kérdés szerepel és jól le van írva a dokumentumban.
A Lisszaboni Szerződés hatályba lépése után megragadhatjuk ezt a történelmi pillanatot, hogy a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés életképes és erős térségét hozzuk létre. A Parlament helyesen emeli ki saját új szerepét, miszerint a Lisszaboni Szerződés hatályba lépésével a Tanáccsal egyenrangú társjogalkotóvá válik. Elégedett vagyok, mivel sok közös európai érték kapott helyet a szövegben: a szabadság, a jogérvényesülés, az alapvető jogok, a demokrácia, a minőség és ehhez kapcsolódóan a magánélet.
Tudom, hogy ezek az értékek az általános politikai hangulattól függően különböző jelentéssel bírnak, de ez az állásfoglalás eltalálta a helyes egyensúlyukat. Szeretnék az Európai Szocialisták Pártjának "A gyermekeket az első helyre” elnevezésű kampányáról is szót ejteni. Örömmel látom a dokumentum gyermekekre - és családokra - vonatkozó bekezdéseit. Politikai szándékom az Európai Unión belül minden polgár számára biztosítani az egyenlő jogokat és részvételt.
A polgárainknak gyakorlatias, előretekintő és átfogó európai migrációs politikára van szükségük, amely közös értékeken és szabályokon alapul, köztük a szolidaritás és az átláthatóság elvén.
A jól igazgatott migráció minden érintett számára előnyös lehet, és hozzájárul az Unió és azon tagállamok gazdasági növekedéséhez, amelyeknek migráns munkavállalókra van szükségük.
Elnök
Köszönjük, Zita. Sikerült két percig beszélnie, de nem tudom, vajon a tolmácsok lépést tudtak-e tartani Önnel, mivel folyamatosan a piros fényt láttam világítani. Mindenesetre ha sikerült követniük Önt, elismerésünk a tolmácsoknak.
Pascale Gruny
(FR) Elnök úr, miniszter úr, miniszter asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Nem ismétlem meg a legfontosabb dolgokat, amelyeket képviselőtársaim már elmondtak a jogérvényesüléssel és bevándorlással kapcsolatban, de szerettem volna rámutatni arra, hogy egy európai igazságszolgáltatási térséget csakis úgy lehet létrehozni, ha javítjuk a tagállamok közötti kölcsönös bizalmat, hiszen ez javítani fogja a kölcsönös elismerés elvét, amely az európai jogérvényesülés sarokköve.
Jelentős előrelépés történt az elmúlt 15 év során, de még mindig sok hiányossággal kell szembenéznünk. Rendkívül örülök, hogy a Lisszaboni Szerződést végre minden tagállam ratifikálta, miközben folytak a tárgyalások erről a szövegről. Az Európai Parlamentnek a bel- és igazságügyekhez kapcsolódó kérdésekbe ugyanannyi beleszólása lesz, mint a Tanácsnak; a demokratikus legitimitás növekszik és ez a polgárok javát szolgálja.
Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoport véleményének előadójaként, a Petíciós Bizottság nevében szeretném hangsúlyozni, hogy túl sok panasz érkezik a Petíciós Bizottsághoz a polgárok Európai Unión belüli szabad mozgását gátló akadályokkal kapcsolatban.
Szeretném megemlíteni a képesítések kölcsönös elismeréséhez és a szociális jóléti ellátásokhoz való joghoz, valamint a megkülönböztetéshez kapcsolódó problémákat. Az azonos neműek házasságának elismerése ezzel szemben olyan terület, amely a tagállamok joghatósága alá tartozik. Az Uniónak tiszteletben kell tartania ezt a nemzeti hatáskört.
Felszólítom az Európai Bizottságot, hogy minél hamarabb tegye közzé az útmutatásait, hogy ezáltal segítsen a tagállami hatóságoknak hatékonyan küzdeni a szabad mozgás elvének megsértése ellen. Fontos, hogy a polgárok szabadon mozoghassanak és teljes mértékben gyakorolhassák jogaikat e belső határok nélküli térségben.
Rendkívül nagy örömmel látom, hogy az állásfoglalásban az Európai Unió kábítószer-ellenes stratégiája is szerephez jut ezen európai igazságszolgáltatási térség megteremtésében. Remélem azonban, hogy az Európai Unió több kezdeményezőkészséget mutat e tekintetben. Miért nem szerelkezik fel az Unió új fegyverekkel ez elleen az egyre erősödő tendencia ellen, amely egyre korábban fejti ki hatását a gyermekeinkre? Ők a jövő. Mit teszünk, hogy megvédjük őket? Tegyünk végre tanúbizonyságot némi gyakorlatiasságról az intézményeinken belül! Ezt várják tőlünk polgártársaink.
Claude Moraes
Elnök úr, hosszú út vezetett Tamperétől, ahol a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségének csupán a körvonalait láttuk - és talán túl sokat beszélünk - a mostani rendkívüli helyzetig, ahol Stockholm és Lisszabon összetalálkozik. Tisztelettel mondom mindazoknak, akik úgy gondolják, hogy nincs szükségünk részletes tervre ahhoz, hogy megharcoljunk az igazunkért a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés általunk célul kitűzött térségének érdekében: nem hozzuk le a játékosainkat a pályáról a mérkőzés kezdetekor. Megvédjük a haladó pozíciónkat, és ami a képviselőcsoportunkat illeti, küzdeni fogunk haladó politikáinkért.
Először azonban szükség van egy stockholmi tervre. Lisszabon teljesült, tehát nekünk - minden képviselőnek, akárhogy szavazzon is - fel kell vállalnunk a felelősséget, hogy karácsony után jogszabályokat alkossunk azokról a kérdésekről, amelyek fontosak nekünk. Ez súlyos felelősség, és a képviselőcsoportomnak megvannak a maga prioritásai, amelyeket szorgalmas előadóink, López Aguilar és Berlinguer urak jelöltek ki. Ha erre sor kerül, akkor működik majd a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térsége egy demokráciában, amelyet vagy megnyerünk, vagy elvesztünk.
A megkülönböztetés elleni küzdelemre vonatkozó prioritásaink kapcsán van egy üzenetünk a Tanács részére: horizontális irányelvet akarunk. Küzdenünk kell ezért a haladó irányvonalért. A bűnügyi igazságszolgáltatás kapcsán azt mondjuk: a kölcsönös elismerés lényeges ahhoz, hogy az európai elfogatóparancs ténylegesen működjön. A menekültügy terén pedig igent mondunk a tagállamok közötti szolidaritásra, a haladó megoldás azonban azt jelenti számunkra, hogy a veszélyeztetett menedékkérők kapják a legjobb képviseletet.
Ezek tehát a képviselőcsoportunk prioritásai, ez a mi hozzáadott értékünk a gyűlölet-bűncselekmények, a migrációs politikák módosítása, a nők elleni erőszak, az európai védelmi rend terén. E kérdések mindegyike jól szemlélteti, hogy képviselőcsoportként - mint minden képviselőcsoport - értéket adhatunk hozzá a Stockholmi Programhoz, és olyan jogszabályokat alkothatunk, amelyeknek van értelme.
Végezetül, mi korrektül cselekszünk, mert a polgáraink számára ez nem játék. Arról van szó, hogy végre - sok idő elteltével - megadjuk nekik azokat a jogokat, amelyeket már régóta kértek, vagyis az adatvédelemhez, a biztonsághoz és a terrorizmus elleni védelemhez való jogokat. Ezek mindegyike jelentéssel bír majd, amikor mi ebben a Házban felvállaljuk a jogalkotás felelősségét. Ezt pedig csak akkor tesszük meg, ha megszavazzuk a Stockholmi Programot. Akkor egy haladó Stockholmi Programért és haladó szellemiségű jogszabályokért fogunk harcolni.
Carlos Coelho
(PT) Elnök úr, szeretnék őszintén gratulálni a körünkben megjelent Barrot alelnök úrnak és a svéd elnökségnek a Stockholmi Programhoz. A Stockholmi Program jó hír azok számára, akik támogatják azt az elgondolást, hogy Európa több, mint pusztán egy közös piac.
A polgárok Európájának építése a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés valódi térségét jelenti. Örülök, hogy e háromszög mindhárom oldala egyenlő súlyt kapott. Bizonyos radikálisabb véleményekkel ellentétben én úgy vélem, hogy mindháromra szükség van. A biztonság szabadság nélkül diktatúra, a szabadság biztonság nélkül anarchia, és a jogérvényesülés szabadság vagy biztonság nélkül lehetetlen.
Ez az öt évre szóló program a tamperei célokhoz nyúlik vissza és sok területen valódi előrelépésre törekszik. Mindazonáltal lényeges biztosítani, hogy e célkitűzések teljesüljenek. Az elfogadott jogszabályokat és eszközöket hatékonyan végre is kell hajtani. Az európai emberek nem vesznek minket komolyan, ha nem megyünk át hatékonyságunk e vizsgáján. Nem lehet például egy beléptetési/kiléptetési rendszer kialakítását sürgetni és felkérni a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot arra, hogy e rendszer 2015-ben kezdje meg működését, ha nem tudjuk, hogy a Schengeni Információs Rendszer második generációja vagy a Vízuminformációs Rendszer életbe lép-e, hiszen jelenleg mindkettő problémákkal küzd és jelentős csúszásban van.
Remélem, hogy 2012 előtt létrejön egy közös európai menekültügyi rendszer, valamint egy közös megközelítést alkalmazó bevándorlási politika, amelyek közül mindkettő a bevándorlók befogadására és integrációjára, valamint az illegális bevándorlás elleni eredményes küzdelemre vonatkozik.
Végezetül sok, közösen elvégzendő munka áll még előttünk a polgárok Európájának megteremtése érdekében. Nincs értelme olyan kérdésekre vesztegetni az időnket, amelyek nem tartoznak a felelősségi körünkbe. Megpróbálni beavatkozni a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozó családjogba nemcsak jogilag felesleges, hanem politikailag is téves lépés, mivel értelmetlen konfliktusokba keveredünk általa és elvonja a figyelmünket a valóban lényeges kérdésekről, vagyis a döntő fontosságú Stockholmi Programról.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Elnök úr, én is szeretnék gratulálni a svéd elnökségnek és az egész Parlamentnek az általunk kidolgozott jelentéshez. Szeretnék azonban figyelmeztetni három dologra, amelyek véleményem szerint fontosak a jövőre nézve.
Az első az, hogy ha nincsenek jogalkotási kezdeményezések, ha a Tanács és a Bizottság nem tesz javaslatot jogalkotási aktusokra, hogy megtöltse tartalommal a programot, akkor egyértelmű, hogy a program nem lehet sikeres.
A második figyelmeztetés - amely képviselőtársaim részéről már helyesen elhangzott - az, hogy e Ház új szerepet kap. Mostantól fogva már nemcsak azért dolgoz ki jelentéseket, hogy elmondja a véleményét, mint korábban. Társjogalkotó lesz, megállapodásokat fog kötni, gyakorolnia kell majd a biztonság és a szabadság közötti - olykor igen nehéz - egyensúlyt. Ez új feladat és új felelősség az Európai Parlament valamennyi képviselője számára.
Végül a harmadik figyelmeztetés a szubszidiaritás elvének fundamentalista alkalmazásához kapcsolódik. Hallom, ahogy képviselőtársaim arról beszélnek, hogy a nemzeti parlamenteket tiszteletben kell tartani, és ez így is van, de figyelmeztetnem kell Önöket arra, hogy a szubszidiaritás merev és fundamentalista értelmezése nem teszi lehetővé a Stockholmi Program keretében elérhető előrelépést. Ha a tagállamok ragaszkodnak a szubszidiaritás elvének túlzó értelmezéséhez, nem születik közös jogszabály a Stockholmi Programról.
Monica Luisa Macovei
Elnök úr, szeretnék röviden hozzászólni a Stockholmi Program gazdasági bűncselekményekről és korrupcióról szóló szakaszához. A szöveg a Coreperben folyó tárgyalások során némileg veszített erejéből. A jelenlegi szöveg például a GRECO korrupcióellenes szabályaira hivatkozik, bár a GRECO az Európa Tanács szerve. Míg a GRECO-val és az Európa Tanáccsal folytatott együttműködés elengedhetetlen, az Európai Unió korrupcióellenes szabályai szigorúbbak, mint - ahogy mindannyian tudjuk - a 47 országból álló Európa Tanács szabályai.
Ezért finoman megkérdezem és egyben sürgetem a Tanácsot, hogy olyan szöveget tartson meg, amely erőteljes korrupcióellenes kötelezettségvállalást tartalmaz. Uniós politikára és mechanizmusra van szükségünk a korrupció és csalás elleni erőteljes küzdelemre az EU-n belül, és a Stockholmi Programnak tükröznie kell ezt az igényt és kötelezettségvállalást.
Michael Cashman
Elnök úr, elismerésem mindazoknak, akik részt vettek e jelentés kidolgozásában, valamint a svéd elnökségnek. A társadalmakat nem a középszerűség, hanem a bátorság, a meggyőződés és a jövőkép alakítja át. És ez ma délután megnyilvánult itt a Parlamentben.
Szabadságról, biztonságról és jogérvényesülésről beszélünk: három alapvető elvről. Egyenlőség és egyenlő elbánás nélkül mégsem lesz soha szabadság, sem biztonság, és bizonyosan nem érvényesül a jog sem. Ez különösen a kisebbségekre vonatkozik, amelyeket oly sokszor befeketítenek és hamis színben tüntetnek fel.
Csak az egyenlőség és az egyenlő elbánás lehet egy civilizált társadalom tartós építőköve. És ezért büszkén támogatok egy olyan Európát és vallom magam hozzá tartozónak, amelyben mindannyian egyenlőek vagyunk, fajra, etnikai hovatartozásra, vallásra, hitre, korra, fogyatékra, nemre vagy szexuális irányultságra való tekintet nélkül; ez az egyenlők Európája, az alapvető értékek Európája.
Zbigniew Ziobro
(PL) Elnök úr, a Stockholmi Program az uniós polgároknak garantált biztonság lényeges kérdésére adott válasz. Ez a válasz azonban nem mindig kielégítő, mivel nincs szükség teljes szabványosításra a büntető- és polgári jog terén. A jog e területein - és ezen belül is csak világosan meghatározott, korlátozott területeken - csak harmonizációra van szükség.
Európának leginkább jó együttműködésre van szüksége a rendőri erők és az igazságügyi hatóságok között, hogy a bírói ítéletek végrehajtása hatékony legyen és a bűnözők elleni eljárások eredményesek legyenek az Unió belső határaitól függetlenül. A Stockholmi Programnak ezért számos ösztönzőt kell létrehoznia és e területekre kell összpontosítania. Szeretném ma felhívni a figyelmet három kérdésre, amelyek a tagállamok intézkedéseinek összehangolásához kapcsolódnak.
Az első a szabad mozgás, az egyik fontos értékünk, amelyet illetően elengedhetetlen, hogy együttműködjünk a közrendet különösen fenyegető bűncselekményekről rendelkezésre álló információk cseréje terén. Itt különösen a szexuális jellegű bűncselekményekre gondolok, amelyek a leggyengébbeket és legvédtelenebbeket, vagyis a gyermekeket veszélyeztetik, és a stockholmi dokumentum helyesen felhívja erre a figyelmet.
Amilyen gyorsan csak lehet, el kell kezdeni dolgozni egy európai nyilvántartáson, amely a szexuális bűncselekmények elkövetőit tartalmazza, különös tekintettel azokra, akik ezen erőszakos és felettébb veszélyes bűncselekményeket gyermekek ellen követik el. Az érintett feleknek és szervezeteknek a lehető legszélesebb körű hozzáféréssel kell rendelkezniük ezekhez az információkhoz. A szabad mozgásnak együtt kell járnia az esetleges veszélyekről való ismeretek és információk áramlásával, hogy a társadalom és köztük a legveszélyeztetettebbek, vagyis ebben az esetben a gyermekek megfelelő védelmet élvezzenek.
Másodszor biztosítanunk kell a bűnözők vagyonának elkobzására vonatkozó ítéletek tényleges végrehajtását. Ez különösen vonatkozik arra, hogy a szervezett bűnözés elleni küzdelmet hatékonnyá kell tenni, és azt jelenti, hogy az egy országban meghozott ítéletek lehetővé tennék a bűnözők által egy másik országban elrejtett vagyon felkutatását és tényleges elkobzását. Ez egyenlő mértékben vonatkozik a bűncselekményekből közvetlenül, illetve később, közvetett módon származó nyereségre.
Harmadszor pedig, bár egyetértek azzal, hogy a szabadságvesztéssel nem járó büntetések megfelelő választ jelentenek a kisebb bűncselekményekre, nem felejthetjük el, hogy néhány különösen indokolt esetben a szabadságvesztéssel járó büntetés, amely a bűnelkövetőt elkülöníti a társadalomtól, az egyetlen valódi és gyakorlati módja annak, hogy a társadalmat megvédjük a legveszélyesebb bűncselekményektől. Ezért azt is szem előtt kell tartani, hogy ez a fajta büntetés szintén igazságos válasz a legkegyetlenebb bűncselekményekre.
Végezetül szeretném elismerésemet kifejezni az elkészült dokumentummal kapcsolatban, és hangsúlyozni, hogy a Programnak a tagállamok közötti együttműködés javítására kell törekednie, miközben megőrzi az államok jogrendszereinek nemzeti jellegét.
Elnök
Elérkezett a "catch the eye” eljárás ideje. Szigorúan tartani fogom magam az eljárási szabályzathoz.
Elmondanám, hogy öt képviselő kap szót egy-egy percre, és a felszólalási idő leteltekor kikapcsoljuk a mikrofont. Mivel több mint tizenöt képviselő kért szót, az első ötöt hallgatjuk meg.
Anna Maria Corazza Bildt
Elnök úr, először is szeretném üdvözölni a Stockholmi Programot, amely a legjobb út a polgárokat a középpontba állító Európa felé, és megköszönöm Ask miniszter asszonynak és Billström miniszter úrnak az általuk kialakított jövőképet. Végre hazamehetünk és elmondhatjuk mindenkinek, valóban mindenkinek, hogy Európa az övék, Európa velük van, Európa mi vagyunk.
A Stockholmi Programból természetesen az lesz, amivé mi alakítjuk. Adjunk neki egy esélyt. Adjuk meg hozzá a lehető legszélesebb körű támogatást és lássunk munkához, hogy végrehajtsuk.
Szeretnék különösen köszönetet mondani a gyermekekre irányuló figyelemért, amely végre lehetővé teszi, hogy foglalkozzunk a gyermekek, köztük a migráns gyermekek védelmére irányuló megerősített intézkedésekkel. Pozitív eredmény az is, hogy több lehetőségünk van a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre, miközben az egyének jogai nem sérülnek.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Anna Hedh
(SV) Elnök úr, nagyon örülök, hogy a Tanács Stockholmi Programjának legfrissebb verziója alaposabban foglalkozik a gyermekek jogaival, a nők elleni erőszakkal és az emberkereskedelem megelőzésével. Egy kicsit aggódtam, hogy az elnökség nem törődik majd a Program prioritásaival. Most arra is alkalmunk nyílik, hogy a parlamenti szavazás eredményének fényében javítsunk rajta.
Csalódott vagyok azonban amiatt, hogy nem történt említés egy európai gyermekjogi stratégia kialakításáról, amelyre a Parlament a közelmúltban tett javaslatot. Ahogy Barrot biztos úr említette, az Európai Uniónak továbbra is ki kell állnia a gyermekek jogaiért. Az emberkereskedelemre vonatkozó rész megfogalmazását illetően szintén csalódott vagyok amiatt, hogy az elnökség nem tartott ki az álláspontja mellett a fizetett szexszel való kapcsolatot, a szolgáltatások vásárlását és az e területre vonatkozó jogalkotás lehetőségét illetően. Az Uniónak jogalapra van szüksége a nők elleni erőszak elleni küzdelemhez is.
Franziska Keller
Elnök úr, mindössze két dologról szeretnék beszélni, amelyet a képviselőcsoportom döntő fontosságúnak tart a Stockholmi Programmal kapcsolatban. Először is úgy gondoljuk, hogy a Programban nagyon gyakran használt egyensúlyteremtő módszer egy kicsit rossz irányba mutat. Úgy véljük ugyanis, hogy a biztonság csupán egy eszköz a szabadság elérésére, és azzal nem áll ellentétben. Amikor nem vagyunk szabadok, nem vagyunk biztonságban sem. Véleményünk szerint a Programban szereplő egyensúly egy kissé félrevezető.
Másodszor pedig, Wallström miniszter asszony, mire gondol valójában, amikor a Frontex megerősítéséről beszél? Mit ért ez alatt? Ezt ugyanis a Stockholmi Programnak az a változata sem tisztázta, amelyet én láttam.
És nem gondolja, hogy rendkívül fontos lehet - akár még fontosabb - a Frontex feletti parlamenti ellenőrzést megerősíteni és megakadályozni, hogy a Frontex az ideihez hasonló módon olyan embereket is visszaküldjön, akik joggal folyamodhatnának menekültstátuszért? Jobban szeretném, ha e téren történne megerősítés. Úgy gondolom, hogy a Stockholmi Programnak az Unió valamennyi lakosát kell szolgálnia, nemcsak néhányat közülük.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Elnök úr, ma nem kétséges, hogy az Európai Unió elkötelezte magát a terrorizmus elleni küzdelem mellett, és a Stockholmi Programnak köszönhetően további előrelépéseket teszünk majd a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés e lényeges térségét illetően.
Véleményem szerint ez a küzdelem a tagállamok közötti kölcsönös bizalmon alapul, most azonban a Lisszaboni Szerződés következtében kínálkozó lehetőségek fényében itt az ideje, hogy harmonizáljuk a nemzeti jogszabályokat, hogy a terroristák által elkövetett bűncselekmények - amelyeket emberiség elleni bűncselekményeknek kell tekinteni - miatt indított eljárások ne legyenek időkerethez kötve.
Amikor erre sor kerül, sem ebben, sem más Parlamentben többé senki nem vesz védelmébe terroristákat - amint az történt korábban, történik most vagy esetleg a jövőben - a terrorizmus áldozatainak rovására, akik végignézik, hogy azokat, akik az ő szeretteiket meggyilkolták, hősként kezelik, míg ők csendben szenvednek.
Ezért arra kérem a Parlamentet, hogy nyújtson be vagy fogadjon el egy, a terrorizmus áldozatainak jogairól szóló európai chartát, amelynek alapja az emlékek védelme...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Sylvie Guillaume
(FR) Elnök úr, a mai megjegyzéseikből az tűnik ki, hogy sok felszólaló úgy gondolja, hogy a Stockholmi Program méltó a lehető legszélesebb körű konszenzusra és egy nagyra törő program kidolgozására irányuló erőfeszítésekre. Ez a célja a holnapi állásfoglalásnak, amelyről szavazni fogunk.
Sajnálom, hogy a nem uniós tagállamok állampolgárainak szavazati jogára és a beteg migránsok egészségügyi ellátáshoz való hozzáférésének biztosítására való hivatkozás kimaradt az állásfoglalásból. Mindazonáltal szeretném megemlíteni, hogy néhány lényeges téma bekerült a szövegbe, ezek közé tartozik a megkülönböztetésmentességről szóló irányelv elfogadásának követelménye, az európai polgárok és családjaik - és ez alatt én az összes családot értem - szabad mozgása, a családegyesítés jogának gyakorlását gátló akadályok lebontásának követelménye és a kísérő nélküli kiskorúak őrizetbe vételének tilalma, csak hogy néhányat említsek.
Véleményem szerint a Stockholmi Program sikere a következő négy kérdés iránti tiszteleten mérhető le: a polgárok javát szolgáló konkrét eredmények; az Európai Parlament új szerepének pontos tiszteletben tartása, mivel az együttdöntés hozzáadott értéket képvisel; a Stockholmi Program nemzeti parlamentek általi alkalmazásának minősége; és a Program értékeinek ismertsége a polgárok, főként az európai fiatalok körében.
Mostantól kezdve annyi lendülettel kell elfogadni a Programot, mint amennyi a jövőbeli végrehajtás...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
A "catch the eye” eljárás keretében elhangzott felszólalások végére értünk. Sajnálom, hogy tíz-tizenkét képviselő nem kapott szót, de a csúszást látva és a minket kötő eljárási szabályzat miatt nem volt rá lehetőség.
Beatrice Ask
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, köszönöm az összes elhangzott véleményt. Én valójában nem sajnálom, hogy az említett tíz képviselő nem kapott szót. Nagyön örülök annak az elkötelezettségnek, amelyet Önök e fontos kérdések iránt tanúsítanak.
Valaki azt mondta, hogy ez a Program nagyra törő. Ezt örömmel hallom, mivel a mögötte álló munka nagyra törő volt, de egyben gyakorlatias is abban az értelemben, hogy a jövőképet egy arra vonatkozó gyakorlatias megközelítéssel akartunk elegyíteni, hogy miként javítsuk a dolgokat a polgárok szemszögéből. Miközben a felszólalókat hallgattam, úgy tűnt, hogy Önök közül sokan osztoznak legalább a ma tárgyalt programtervezet fő elgondolásában.
Engedjék meg, hogy két területhez szóljak hozzá. Az első a forma kérdése. A mai vita egy kicsit zavaros volt, ha fogalmazhatok így, mivel néhányan a Stockholmi Programra hivatkoztak ugyan, de valójában arról az érdekes, állásfoglalásra irányuló javaslatról beszéltek, amelyről a Parlamentben fognak vitázni és szavazni, vagyis az Önök véleményéről a Tanács által benyújtott tervezetről.
Valaki azt kérdezte a vita kezdetén, hogy "miért vitázunk egy tervezetről, ha már van újabb?” Az az igazság, hogy az Európai Parlament már a folyamatban lévő viták és tárgyalások felénél jár. A tervezet állandóan változik, és pénteken vagy a hétvégén már más tervezet lesz. Azonban annak a képviselőnek, aki azt gondolta, hogy régi dokumentum van a birtokában, azt mondhatom, hogy mindig közzétettük a legfrissebb tervezetet az elnökség honlapján. Azon képviselőknek, akik szeretnének naprakészek lenni és követni a tervezetet érintő eseményeket és azt, hogy az Önök által folytatott vita miként befolyásolja a végső eredményt, természetesen gondoskodniuk kell róla, hogy megszerezzék az általunk közzétett dokumentumokat.
Az elnökség számára felettébb lényeges az átlátható és nyitott munkafolyamat. Ezért folytatunk rengeteg megbeszélést. Örömmel veszem, ha az a tíz képviselő, aki itt ma nem kapott szót, e-mailben elküldi a véleményét nekem vagy Billström úrnak. Nagyon egyszerű, a cím: beatrice.ask@justice.ministry.se, és Billström úré ugyanilyen formátumú. Elküldhetik nekünk a véleményüket, hogy figyelembe vehessük azokat. El kell kezdenünk korszerű módon dolgozni, és a svéd elnökség szemében a nyitottság jelenti a korszerű utat. Nagyon várom az állásfoglalást és az eredményét, mivel azt látom, hogy az állásfoglalásban szereplő elgondolások, árnyalatnyi különbségek és hangsúlyok egy része jelentős támogatottságot élvez. Természetesen ezeket gondosan mérlegeljük majd.
Van ezenkívül néhány politikai kérdés, amelyet csupán megemlítek. Először is két képviselő - az egyikük Batten úr volt - konkrét példákat hozott fel arra, hogy a polgárokat - talán egy másik országban - milyen hatások érik, és véleményük szerint a helyzet nem igazán kedvező. Az általuk felsoroltak tipikus példák arra, hogy hiányzik az egymás jogrendszereibe vetett bizalom. Ebben az esetben két választási lehetőségünk van: az első az, hogy azt mondjuk a polgárainknak, hogy maradjanak otthon, mert mindig a sajátunk a legjobb jogrendszer. Ha azonban azt gondoljuk, hogy a polgáraink továbbra is élni fognak a szabad mozgás lehetőségével, akkor talán itt az ideje, hogy elgondolkodjunk azon, hogy miként javíthatunk az eljárási jogokon és egyéb területeken az egész Unióban. Pontosan ez a Stockholmi Program célja. Ezért örülök neki annyira, hogy meg tudtuk tenni az első lépést az eljárási jogok megerősítése irányában, hogy biztosítsuk, hogy ha valakit bűncselekmény elkövetésével gyanúsítanak vagy bűncselekmény áldozata lesz és érintetté válik egy jogi eljárásban Európában, akkor most már valóban kap segítséget a fordítás és tolmácsolás terén. Ez az alapjog szerepel többek között az Európai Tanács egyezményeiben, de a gyakorlatban nem. Ezen most változtathatunk, és pontosan ezt kell tennünk.
Macovei asszony a korrupció és a pénzügyi bűncselekmények kérdését vetette fel, és véleménye szerint a megfogalmazás nem elég erőteljes e tekintetben. Szeretném elmondani, hogy ez a szakasz nagyon egyértelmű és jelentős követelményeket támaszt. Az, hogy megemlítjük a Korrupció Elleni Országok Csoportját (GRECO), nem jelenti azt, hogy az ő véleményük miatt kevésbé nagyra törő célokra törekszünk, és a Stockholmi Programban nem is ez szerepel. A Programban az szerepel, hogy sok más feladat mellett e kérdések terén szoros együttműködésre törekszünk e fontos szervvel, mivel a pénzre kell összpontosítanunk, ha fel akarjuk számolni a szervezett bűnözést. Úgy gondolom, hogy ez lényeges.
Sokan említették a szubszidiaritást. Úgy vélem, hogy a javaslat, amelyről jelenleg tárgyalunk, nagyon világosan állást foglal azt illetően, hogy az Unión belüli bel- és igazságügyi együttműködésnek hozzáadott értéket kell képeznie. Minden olyan területet, amely nemzeti szinten ugyanolyan jól igazgatható, nemzeti szinten kell hagyni. Az európai intézményeket akkor kell felhasználni, amikor együttműködésre van szükség. Úgy gondolom, hogy nem fosztjuk meg a nemzetállamokat jogaiktól, hanem sokkal inkább hozzáadott értéket nyújtunk, amely valamennyi polgár számára előnyös lehet.
Végezetül szeretnék kitérni a magánélet és az adatvédelem kérdésére, amely kiterjedt és fontos vita tárgya. Azt hiszem, Borghezio úr vetette fel ezt a témát, és úgy érezte, hogy a Stockholmi Program jelenlegi formáját e tekintetben jelentős aggodalom övezi. Aggályainak adott hangot többek között a nyomon követést és a nagy adatbázisokat illetően. Az e területen folyó jelenlegi munkát a volt Kelet-Németország és Európa volt kommunista államainak helyzetével hasonlította össze. Véleményem szerint ez a fajta érvelés nem illik a tárgyhoz. Kelet-Németországban nem létezett adatvédelem, nem volt demokrácia és nem voltak alapvető állampolgári jogok - három fontos tényező, amelyek alapvető szerepet töltenek be az együttműködésünkben. Ami a Stockholmi Programot illeti, számos különböző tekintetben megerősítjük és megszigorítjuk az adatvédelemre, az egyének jogainak tiszteletben tartására és a demokráciára vonatkozó szabályokat. Valójában az az információs stratégia, amelyet szeretnénk, hogy az Unió kidolgozzon, megteremti a módszeres és tényleges információcsere, a magánélet védelmére és a biztonságos adatkezelésre vonatkozó szigorú követelmények, valamint az információk túl hosszú időn át való megtartásának tilalma közötti egyensúlyt. Nyugodtan olvassák át még egyszer ezeket a szakaszokat, hiszen nagyon világosak. Mindez előrelépést jelent, amelyért az Európai Unió ombudsmanja - aki ezzel a kérdéssel foglalkozik - is dicsérettel illetett minket.
Végül valaki azt mondta, hogy kézzel foghatóbbá kellene tennünk a Stockholmi Programot. A Program sok nagyon is kézzel fogható és gyakorlati elemet tartalmaz, de a valódi munka csak most kezdődik. Néhány képviselő rámutatott, hogy az állásfoglalás kidolgozására megszabott határidő szoros volt, és hogy nagyon nehéz volt mindent időben elvégezni. Erre azt tudom mondani Önöknek, hogy ennék csak rosszabb lesz. A Stockholmi Program elfogadásától kezdve Önök is részt vesznek majd abban a fontos munkában, amelyet a különböző javaslatok részleteinek végrehajtása és megoldása keretében el kell végezni. Ez jelentős időbeli nyomással és stresszel jár majd, de nem hiányoznak majd a nagy kihívások és a fontos lépésekre kínálkozó lehetőségek sem. Nagyon köszönöm, hogy elmondták a véleményüket, és amint említettem, használják az internetet, ha a következő napok során kapcsolatba kívánnak lépni az elnökséggel.
Tobias Billström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, tisztelt képviselők! Természetesen teljes mértékben egyetértek azzal, amit Ask asszony az imént elmondott a Programhoz kapcsolódó általános következtetésekről. Fogadják köszönetemet a ma itt az Önök részéről elhangzott építő véleményekért.
Szeretnék köszönetet mondani a három bizottság, vagyis az Alkotmányügyi Bizottság, a Jogi Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság elnökének az e kérdések terén folytatott rendkívül építő jellegű együttműködésükért. Amint bevezető beszédemben elmondtam, ez valóban azt jelzi, hogy valamennyi érintett fél nagymértékben elfogadja az őt terhelő felelősséget, amire véleményem szerint joggal lehetünk büszkék.
Szeretném kiemelni az együttműködés fontosságát a Program valamennyi jelentős területén. Felszólalásában Busuttil úr a belső piac nagyságával vont párhuzamot, amely véleményem szerint nem áll messze a valóságtól, hiszen méretét és jelentőségét tekintve ez bizony hasonló projekt. Az elmúlt években a menekültügyi és bevándorlási kérdésekről folytatott politikai eszmecserék során időről időre természetesen felmerült egy szó: a szolidaritás. Minden tagállam egyetért abban, hogy nagyobb szolidaritásra van szükség, és ez nemcsak a tagállamok közötti, hanem az Unió és a harmadik államok közötti szolidaritásra is vonatkozik. Ezt az üzenetet kívánjuk közvetíteni a Stockholmi Programmal.
Amint a bevezetésben mondtam, úgy gondoljuk, hogy ez az összetett kérdés nagyon széles körű és fenntartható megoldásokat igényel, amelyek az egész szakpolitikai területet lefedik. Ez az egyik oka annak, hogy a Stockholmi Programon belül nem foglalkozik külön szakasz a szolidaritással. Ehelyett valamennyi témában helyet kap a szolidaritás.
A migráció globális megközelítését e tekintetben a fontos kiindulópontok egyikének kell tekinteni. A Frontex szerepét meg kell erősíteni. Keller asszony beszélt erről a felszólalásában. Szeretném egyértelművé tenni, hogy a Frontex egyedül nem képes megoldani ezt a problémát. A Frontex a tagállami határellenőrzések összehangolásáért felelős, de nem rendelkezik semmiféle hatáskörrel például a tengeri mentés terén. A Földközi-tenger térségének helyzete elsősorban nem határellenőrzési probléma, hanem egy olyan probléma, amelynek megoldása számos különböző típusú intézkedést igényel. A származási és tranzitországok közötti fokozott együttműködés felettébb fontos. A fejlesztési együttműködés terén segély formájában is kell beruházásokat megvalósítanunk. Úgy vélem, ki kell hangsúlyozni, hogy az Európai Parlament a legnagyobb mértékben részt vesz az e kérdéseket érintő munkában most, hogy a Lisszaboni Szerződés elfogadására sor került, és e területeken növekedni fog a demokratikus ellenőrzés.
A ma itt elhangzottak alapján én is úgy gondolom, hogy fontos rámutatni arra, hogy a Lisszaboni Szerződés valódi és lényeges változást eredményez majd. Természetesen jelentős változás ez, amelynek következtében a rendes jogalkotási eljárás helyébe olyan eljárás lép, amely az Európai Parlamentnek erőteljesebb szerepet biztosít a jogalkotási folyamatban számos területen. Ezért nem osztom Keller asszony egyik aggodalmát sem, amelyeknek ma itt e kérdések kapcsán adott hangot. Épp ellenkezőleg, úgy vélem, hogy hatalmas előrelépésnek vagyunk tanúi az e szakpolitikai területen egyre fokozódó demokratikus ellenőrzés irányában.
Elnök úr, kollégámhoz, Ask asszonyhoz hasonlóan én is azzal fejezem be felszólalásomat, hogy örömmel veszem, ha véleményüket megírják nekünk e-mailben, amennyiben ma itt nem volt alkalmuk elmondani azt.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, szeretném kiemelni a három parlamenti bizottság, vagyis a Jogi Bizottság - Casini úr itt van -, az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság - López Aguilar úr itt van - és az Alkotmányügyi Bizottság által végzett munka minőségét. Rendkívül érdekes anyagot dolgoztak ki, amely segíteni fog nekünk és a svéd elnökségnek, hogy elkészítsük a Stockholmi Program végleges verzióját.
Amint Busuttil úr mondta, való igaz, hogy a polgároknak rendelkezésére áll egy belső piac, a jogérvényesülés, a biztonság és a szabadság térsége azonban még nem, még ha a schengeni övezetnek köszönhetően a szabad mozgás már megvalósult is. Az ebből származó előnyöket meg kell tartanunk. Hozzáteszem, hogy a visszaélés elleni iránymutatások közzétételére már sor került.
Szeretném elmondani, hogy ez a szöveg meglehetősen kiegyensúlyozottnak tűnik nekem. Sok ember különböző elvárásait meghallva úgy vélem, ez a szöveg bizonyos egyensúlyt teremt. Azt is mondhatnám, hogy olyan világban dolgozunk a Stockholmi Program megszövegezésén, amelyben a szervezett bűnözés, a számítástechnikai bűnözés és a terrorizmus egyre terjed, és amelyben egyértelműen meg kell védenünk magunkat. E téren teremthet Európa hozzáadott értéket.
Azt is el szeretném mondani, hogy - az igazságszolgáltatás e területén egyre inkább - vannak olyan polgárok, házaspárok, akik kettős állampolgárok, és ezért itt is módjukban kell, hogy álljon a jogaik gyakorlása a különböző tagállamokban, ahol éppen vannak.
Szintén fontosnak tartom kiemelni, hogy előrelépést értünk el az eljárási garanciák terén, amint azt Ask asszony nagyon jól kifejtette, és ez a Stockholmi Program nagyon lényeges eleme. A Görögországban lévő brit állampolgár példáját hozták fel. Ha léteznének minimumeljárások, az nagyban megkönnyítené a dolgokat. Továbbá Coelho úr egy kifejezését ismételve azt mondanám, hogy nagy utat tettünk meg Tampere óta.
Hozzáteszem azt is, hogy nem fogadhatjuk el az "Európa-erőd” kifejezést sem. Billström úr beszélt erről. Ez is a kiegyensúlyozott európai migrációs politika biztosítéka. Ha elutasítjuk az illegális bevándorlást, a mögötte álló emberkereskedelem és szervezett bűnözés miatt teszünk így. Ez vitathatatlan. Mégis azt gondolom, hogy sikerült egy olyan menekültügyi politikát bemutatnunk, amely az európai értékeknek megfelelően nagylelkű.
Nyilvánvaló, elnök úr, hogy az idő szűke miatt nem tudok minden kérdésre válaszolni. Csak annyit szeretnék elmondani, hogy a Stockholmi Program - amint Ask asszony is említette - nagyon gyakorlatias, kialakul majd belőle egy cselekvési terv, amelyet a spanyol elnökség fog végrehajtani, és Önök, hölgyeim és uraim, a jövőben társjogalkotók lesznek. Ezt erőteljes eszköznek tartom a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés a polgárok által hőn áhított térségének előmozdítására.
Hálás vagyok a Parlamentnek azért, amit már mostanáig is tett és amit a jövőben tenni fog, most, hogy társjogalkotó lesz a jogérvényesülés és a biztonság térsége kérdéseinek terén.
Elnök
A vita lezárásaként átveszek egy állásfoglalásra irányuló javaslatot, amelyet az eljárási szabályzat 110. cikke (2) bekezdésének megfelelően nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap 12.00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Elena Oana Antonescu
írásban. - (RO) Az elmúlt évek során az emberi jogok védelme és támogatása veszített jelentőségéből az Unió programjában, miközben a tagállamok biztonsága vált a politika prioritásává. A szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térsége az Unióban döntő szakaszba lép. A Maastrichti Szerződés közösségi szinten bevezetett új elemeket a bel- és igazságügyek terén, amelyekkel addig szigorúan kormányközi szinten foglalkoztak. A Tamperei és a Hágai Program jelentős politikai lendületet adott e politikák megszilárdításának. A több évre szóló Stockholmi Program ezzel szemben azzal a céllal tűz ki prioritásokat a következő öt évre, hogy a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés térségének előnyei a polgárok életében valósággá váljanak. A Program végrehajtására a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően kerül sor. Az együttdöntési eljárások rendes jogalkotási eljárásként való bevezetése révén az európai bel- és igazságügyi politikák és a nekik való megfelelést szolgáló intézkedések parlamenti vizsgálat tárgyává válnak.
Kinga Gál
írásban. - (HU) A Stockholmi Program megalkotása során célunk, hogy kézzelfoghatóvá váljanak a polgárok számára a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség előnyei. A polgárok Európájának megalkotása azonban messze túlmutat csupán a programalkotáson. A Lisszaboni Szerződés új dimenziót nyit meg a polgárok érdekérvényesítésében. Az Alapjogi Chartában foglalt jogok, szabadságok és elvek kötelező erőre emelkednek. Az Európai Unió immáron csatlakozhat az Európa Tanács emberi jogok védelméről szóló egyezményéhez. E jogi aktus megtételére a lehető leghamarabb sort kell keríteni. Ezen kötelezettségek érvényesítéséhez világos végrehajtási akciótervre lesz szükségünk, hogy a rendelkezésre álló új jogi keretek ténylegesen tartalommal legyenek megtöltve.
Ez már a következő (spanyol) EU-elnökség feladata lesz. Az emberi jogok, így a kisebbségi jogok közösségi jogi megerősítése kezdődött el a Lisszaboni Szerződés életbe lépésével. A Stockholmi Program pedig lefordítja ezt politikai prioritásokká, hogy az elkövetkező évek konkrét akcióterveiben teljenek meg tartalommal. Mindebben a folyamatban az Európai Parlamentnek nem csak lehetősége nőtt december 1. után, de felelőssége is.
Kinga Göncz
írásban. - (HU) A Stockholmi Program egyik kiemelt területe az alapjogok érvényesülése lesz, hiszen az Alapjogi Charta kötelezővé válásával, valamint az EU-nak az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez való csatlakozásával az EU kötelessége, hogy megerősítse Európa emberi jogi elkötelezettségét, és hozzájáruljon ahhoz, hogy az európai polgárok minél nagyobb mértékben ismerjék jogaikat.
Nem feleslegesek ezek a lépések, hiszen az emberi jogi alapelvek folyamatos gondozást igényelnek, és az EU-ban is sok tennivalónk van még. A diszkrimináció erősödése, az intolerancia egyre komolyabb társadalmi problémát jelent. A nemzeti és etnikai kisebbségeknek, különösen a romáknak, a melegeknek, a fogyatékossággal élőknek naponta kell szembenézniük a diszkrimináció valamilyen formájával. Ezért fontos, hogy minden tagállamban következetesen végrehajtsák a már meglévő irányelveket, és a Tanács kiterjessze a védelmet minden veszélyeztetett csoportra, az új átfogó irányelv-tervezet elfogadásával.
A gazdasági válsággal összefüggésben nő a rasszizmus és az idegengyűlölet és az ezen alapuló bűncselekmények száma is. Az Alapjogi Ügynökség szerint a statisztikai adatok nem tükrözik hűen a valóságot, hiszen legtöbb esetben a sértettek nincsenek tisztában jogaikkal, és nem fordulnak a hatóságokhoz. Az EU-intézmények és a tagállamok közös felelőssége, hogy változtassunk ezen a helyzeten, és olyan európai szintű jogszabályokat készítsünk, amelyek biztosítani tudják, hogy Európa és a tagállamok a sokszínűség védelmezői maradnak, és nem adnak teret az erőszaknak.
Joanna Senyszyn
írásban. - (PL) A Stockholmi Program arra kötelezi az Európai Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot az Európai Unió csatlakozására az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez. Ez fontos és jelentős lépés, amely lehetővé teszi, hogy kialakítsuk az alapvető jogok egységes és minimális szintű védelmét Európában. Az Egyezményhez való csatlakozásnak köszönhetően az uniós intézmények külső, független vizsgálat tárgyává válnak abban a tekintetben, hogy az Unió jogszabályai és tevékenységei megfelelnek-e az Emberi Jogok Európai Egyezményének. Ugyanakkor az Unió képes lesz megvédeni álláspontját az Emberi Jogok Európai Bírósága előtt. Ez kiküszöböli az Európai Bíróság és az Emberi Jogok Európai Bíróságának határozatai közötti eltérések lehetőségét.
Az állásfoglalásra irányuló indítvány 16. pontjára hivatkozva azt kérem, hogy hamar kezdjük meg a tárgyalásokat az Uniónak az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez való csatlakozásáról. A szóban forgó állásfoglalással kapcsolatban követelem, hogy azonnal vonják vissza az Európai Unió Alapjogi Chartájának Lengyelországra és az Egyesült Királyságra történő alkalmazásáról szóló jegyzőkönyvet. A Lisszaboni Szerződés hatályba lépésével az Alapjogi Chartát a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló közös térség kapcsán megvalósított valamennyi intézkedésre alkalmazni kell majd. Szégyenletes, hogy a Lengyel Köztársaság jobboldali hatóságai engedtek a Katolikus Egyház hierarchiája által gyakorolt nyomásnak és megtagadják a lengyelektől az őket megillető jogokat. A lengyel állampolgároknak e jogokat ugyanúgy kellene élvezniük, mint más uniós tagállamok polgárainak. Ha nem akarjuk, hogy a lengyelek másodrangú polgárok legyenek az Unióban, az Alapjogi Chartát teljes egészében el kell fogadni.
Csaba Sógor
írásban. - (HU) A Stockholmi Program fontos része a veszélyeztetett, hátrányos helyzetű csoportok fokozott védelme. A szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésein alapuló térség kialakítása elképzelhetetlen a diszkrimináció minden formájának tilalma nélkül. Ám nem elég a tilalom, az Európai Uniónak (EU) konkrét intézkedéseket kell hoznia az előforduló diszkriminatív intézkedések ellen, hiszen csak így lehetséges, hogy e térség valóban az összes európai polgár szolgálatában álljon. A fellelhető diszkriminatív intézkedések közül most csak egyet említenék, azt, ami a hagyományos nemzeti kisebbségeket érinti. Jelen pillanatban két EU-s országban is nyelvi genocídium folyik. Ezért kérem az Európai Bizottságot (EB), valamint a későbbi spanyol elnökséget, hogy a Stockholmi Program életbeléptetése során szenteljen fokozott figyelmet a diszkriminatív intézkedések megelőzésének. Másképp ez a program nem minden EU-polgár, csak a többségi nemzetek tagjainak szolgálatában fog állni.
