Pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvä Itämeren aluetta koskeva strategia (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Alexander Stubbin laatima ulkoasioiden valiokunnan mietintö pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvästä Itämeren aluetta koskevasta strategiasta.
Alexander Stubb 
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän näistä ystävällisistä sanoista. Aion yrittää olla puhelias suomalainen ja käyttää aikaanne täydet viisi minuuttia.
Haluan esittää kolme kysymystä. Ensinnäkin: mistä tässä mietinnössä on kyse? Toiseksi: miksi jätämme tämän mietinnön käsiteltäväksi? Kolmanneksi: mitä itse asiassa haluamme?
Ensimmäiseen kysymykseen "mistä tässä mietinnössä on kyse" on vastattava, että kyse on pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvästä Itämeren aluetta koskevasta strategiasta. Korostan tätä vielä kerran erityisesti pöydän toisella puolella istuville suomalaisille. Kyse on pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvästä Itämeren aluetta koskevasta strategiasta, joten päämääränä on tämän käsitteen lujittaminen.
Tässä mietinnössä ajatuksenamme on, että pohjoinen ulottuvuus perustuu kolmeen hienoon pilariin. Yhtä niistä kutsumme Paavo Väyrysen pilariksi eli arktisen alueen pilariksi. Toista pilaria voisimme kutsua Reino Paasilinnan pilariksi eli Venäjän pilariksi ja kolmatta pilaria voisimme kutsua Christopher Beazleyn pilariksi eli Baltian ja Itämeren alueen strategiaksi. Tässä mietinnössä keskitytään vain Itämeren alueen strategiaan.
Mietinnöllä on kolme tavoitetta. Ensimmäinen on pohjoisen ulottuvuuden tukeminen. Toinen on Itämeren alueen ottaminen pohjoisen ulottuvuuden painopisteeksi - olemme vakaasti sitä mieltä, että tämän olisi oltava itse pohjoisen ulottuvuuden avainala. Kolmas tavoite on halumme nostaa tietoisuutta Itämeren alueesta brändinä ja konseptina.
Miksi jätämme käsiteltäväksi tämän mietinnön ja miksi jätämme sen käsiteltäväksi nyt? Ensimmäinen syy on yleinen, se, että vuoden 2004 laajentumisen jälkeen Itämerestä tuli sisämeri, mare nostrum (meidän meremme). Itämeren ympärillä sijaitsee kahdeksan jäsenvaltiota, yksi valtio, joka ei kuulu EU:hun, eli Venäjä ja tietenkin myös Kaliningrad. Itämeri on kuitenkin ennen kaikkea EU-meri.
Meille aukeaa upeita mahdollisuuksia kahdestakin syystä. Ensimmäinen syy on Suomen puheenjohtajuus, joka antaa meille tilaisuuden viedä tätä asiaa eteenpäin, ja toinen syy on 24. marraskuuta pidettävä EU:n ja Venäjän huipputapaaminen. Tämän vuoksi halusimme ajaa tämän asian läpi mahdollisimman nopeasti.
Niille, jotka eivät ole käyneet Itämerellä, kerron lapsuudestani, että itse asiassa Itämeren pohjan saattoi nähdä monin paikoin. Meren keskisyvyys on 58 metriä. Laiturilla seisoessa saattoi nähdä pohjan. Vesi oli kirkasta. Siinä saattoi nähdä vesikasveja. Itämeressä oli kivaa uida. Ne, jotka ovat käyneet Itämerellä viime aikoina, ovat nähneet, että nykyään vesi on vihreää litkua. Vihreää litkua! Vesi on todella likaista. Itämeri voi todella huonosti. Happipitoisuus on hyvin alhainen. Vedessä ei näe käytännössä mitään. Nyt on aika reagoida.
Itämeri on keskimäärin 58 metriä syvä! Kestää 30 vuotta, ennen kuin vesipisara kulkeutuu Itämereen ja sen jälkeen sieltä pois, joten kierto on hyvin hidas. Välimeren ihmisillä voi olla vedestä täysin toisenlainen käsitys. He näkevät Välimeren kirkkaan, sinisen ja upean veden. Me näemme vihreää ja likaista vettä. Jotakin on tehtävä.
Lisäksi tämä mietintö koskee taloutta. Se koskee kulttuuria ja turvallisuutta.
Kolmas ja viimeinen seikka: mitä me haluamme? Tämän mietinnön voisi kiteyttää raamatullisesti sanomalla, että haluamme Itämeren kymmenen käskyä. Ensimmäinen käsky on osoitettu Margot Wallströmille ja hänen joukoilleen. Haluamme, että komissio tekee Itämeren alueen strategiaa koskevan aloitteen. Olisi hienoa, jos komissio voisi tehdä sen muodossa tai toisessa.
Toinen on ennen jokaista Eurooppa-neuvoston kesäkokousta pidettävä huipputapaaminen, jossa Itämeren alueen - myös Saksan - valtion- ja hallitusten päämiehet kokoontuvat yhteen keskustelemaan kannoistaan.
Kolmas käsky - ja tätä tukee valtaosa alueen ihmisistä, vaikkakin yksi tai kaksi henkilöä on eri mieltä - on, että haluamme erillisen budjettikohdan. Saatamme ajatella, että maailmassa kaikki pyörii rahan ympärillä, mutta jos halutaan todellinen Itämeren alueen strategia, tarvitaan toimia, ja näihin toimiin tarvitaan rahaa. Näin yksinkertaista se on. Emme tarkoita, että tämä olisi ainoa rahanlähde. Samoin kuin pohjoisen ulottuvuuden tapauksessa, tuen lähteenä voisi olla esimerkiksi Euroopan naapuruuspoliittinen väline.
Neljäs käsky koskee ympäristönsuojelua, esimerkiksi ajatusta suojelualueista.
Viides käsky on ajankohtainen kysymys eli tämän alueen energiamarkkinat ja energiapolitiikka. En tietenkään aio puhua Venäjän ja Saksan välisestä kaasuputkesta tässä yhteydessä.
Kuudes käsky on infrastruktuuri. Meidän on tehtävä työtä infrastruktuurin alalla. Tämä kattaa veden, ilman, rautatiet ja tiet sekä infrastruktuurin toimivuuden.
Seitsemäs käsky on toiveemme siitä, että alueella sovellettaisiin kaikkia neljää vapaata liikkuvuutta, jotka ovat rahan vapaa liikkuvuus, ihmisten vapaa liikkuvuus, tavaroiden vapaa liikkuvuus ja palvelujen vapaa liikkuvuus.
Kahdeksas käsky on toiveemme toimivasta vaihtotoiminnasta osaamiskeskusten välillä. Haluaisimme toimivaa oppilasvaihtoa.
Yhdeksäs käsky, joka on Henrik Laxin lempiaihe, on toiveemme rajanylitysten sujuvuudesta. Suomalaiset tietävät tähän liittyvät ongelmat.
Kymmenes käsky on se, että Europolin läsnäoloa on lisättävä.
Pyydän kaiken kaikkiaan kolmea käytännön asiaa. Yksi on komission aloite. Toinen on se, että puheenjohtajavaltio Suomi ottaa tämän asian esiin EU:n ja Venäjän huipputapaamisessa osana Pohjoisen ulottuvuuden pakettia. On esitetty neljä tarkistusta. Esittelijänä aion merkitä äänestyslistaani kahden kohdalle plusmerkin, ja ne ovat vihreiden tarkistus ja ALDE-ryhmää edustavan Anneli Jäätteenmäen tarkistus. Arktiseen alueeseen liittyvän kolmannen tarkistuksen osalta ehdotan kohta kohdalta -äänestystä. Ensimmäisen osan kohdalle merkitsen varmasti miinusmerkin ja jälkimmäisen kohdalle plusmerkin. Paavo Väyrysen esittämään viimeiseen tarkistukseen, jonka mukaan erillistä budjettikohtaa ei tarvita, merkitsen miinusmerkin ja kehotan useimpia kollegoitani toimimaan samoin.
Tästä on kyse Itämeren aluetta koskevassa strategiassa, tämän vuoksi meillä on tämä strategia ja tätä siltä haluamme.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Lisäksi puhemiehistö panee merkille polttavan halunne päästä lomalle Välimerelle. Aiomme pyytää Italian valtuuskuntaa esittämään teille kutsun.
Paula Lehtomäki
neuvoston puheenjohtaja. (FI) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin täysistunto käsittelee tällä viikolla useita merellisiä aiheita, kuten nyt Itämeri-strategiaa. Puheenjohtajavaltio on ilahtunut siitä, että alueellisia kysymyksiä käsitellään osana laajempaa kokonaisuutta. Maanantaina käsittelitte EU:n meriympäristöstrategiaa ja -direktiiviä, jotka taas ovat osa parhaillaan valmisteilla olevaa EU:n meripolitiikkaa. Ensi kevääksi suunniteltu pohjoisen ulottuvuuden parlamentaarinen konferenssi on puolestaan tervetullut esimerkki parlamentin kiinnostuksesta pohjoisia asioita kohtaan.
Itämeren kysymykset koskettavat erityisen läheisesti kahdeksaa sen äärellä sijaitsevaa unionin jäsenvaltiota sekä Venäjää. Myös Norja ja Islanti kytkeytyvät Itämeren yhteistyöhön Itämeren valtioiden neuvoston jäsenmaina. Tärkeänä kuljetusväylänä Itämerellä on merkitystä kaikille EU-maille.
Laajaa, horisontaalista yhteistyötä tarvitaan näin ollen sekä unionin sisällä että EU:n ja Venäjän sekä muiden kumppaneiden välillä mm. ympäristöön, energiaan, liikenteeseen, koulutukseen, oikeus- ja sisäasioihin ja terveyskysymyksiin liittyvissä asioissa. Unionin parhaillaan valmistelema yhteinen meripolitiikka tulee myös osaltaan vahvistamaan tätä yhteistoimintaa. Konkreettisten tulosten aikaansaamiseksi myös unionin sisäisten rahoitusohjelmien ja ulkosuhdevälineiden käyttöä on tehostettava entisestään. Lisäksi on luotava mahdollisuuksia rajat ylittävälle yhteistyölle, jota myös uusi naapuruuspolitiikan väline tukee.
Esittelijänkin puheenvuorossaan mainitsema pohjoinen ulottuvuus, jonka osaksi Itämeri-strategiaa ehdotetaan, on osa EU:n ulkosuhdepolitiikkaa. Se kattaa EU:n ja Venäjän neljän yhteisen alueen toimintasektorit sekä ympäristön ja sosiaali- ja terveyskysymykset. Itämeri on yksi pohjoisen ulottuvuuden kohdealueista Luoteis-Venäjän, Kaliningradin ja arktisten alueiden ohella.
Yksi Suomen puheenjohtajakauden tavoitteista on pohjoisen ulottuvuuden politiikan uudistaminen viime vuoden marraskuussa pidetyn pohjoisen ulottuvuuden ministerikokouksen päätösten pohjalta. Uusi pohjoisen ulottuvuuden puiteasiakirja on kuluvan vuoden aikana neuvoteltu EU:n, Venäjän, Norjan ja Islannin kesken. Puiteasiakirja ja siihen liittyvä poliittinen julistus on määrä hyväksyä Helsingissä ensi viikon perjantaina. Uskomme, että uusi yhteisesti sovittu politiikka on omiaan vahvistamaan kumppaneiden sitoutumista pohjoiseen ulottuvuuteen ja antaa vankan pohjan käytännön yhteistyölle Itämeren alueella. Toivomme myös, että vahvistettu pohjoinen ulottuvuus auttaa selkeyttämään Itämeren ja arktisen alueen moninaisen yhteistyöverkoston toimintaa ja työnjakoa.
Itämeren ekologinen tilanne on huolestuttava ja vaatii kiireellisiä, kestävän kehityksen periaatteiden mukaisia toimia. Euroopan unioni, yksittäiset maat ja kansainväliset rahoituslaitokset ovat yhdistäneet voimansa pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden puitteissa. Useat hallitukset, järjestöt, erityisesti Itämeren suojelukomissio HELCOM ja muut toimijat työskentelevät Itämeren meriympäristön pelastamiseksi. Pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden hankkeet kohdistuvat etupäässä Luoteis-Venäjään, mutta niiden vaikutukset hyödyttävät kaikkia alueen maita. Sitä kautta Itämeri onneksi on keskeinen pohjoisen ulottuvuuden alue jo nyt.
Euroopan kaikkien merien - myös Itämeren - tilan parantamisen kannalta keskeinen väline tulevaisuudessa on EU:n meriympäristöstrategiadirektiivi. Tavoitteeksi on asetettu "ympäristön hyvän tilan" saavuttaminen vuoteen 2021 mennessä. Tämä on haastava tavoite, ja ponnistelut sen saavuttamiseksi on aloitettava välittömästi. Suomi pyrkii puheenjohtajavaltiona siihen, että neuvosto saavuttaisi poliittisen yhteisymmärryksen direktiivistä joulukuussa.
Pohjoisen ulottuvuuden puitteissa toimii myös sosiaali- ja terveyskumppanuus, joka tähtää tarttuvien tautien ja elintapasairauksien torjuntaan sekä sosiaalisten ongelmien vähentämiseen. Uutena elementtinä pohjoiseen ulottuvuuteen valmistellaan myös liikenne- ja logistiikkakumppanuutta. Toimivien liikenneyhteyksien ja tehokkaan logistiikan merkitys talouskasvulle ja kilpailukyvylle korostuvat entisestään, kun taloutemme nivoutuvat yhteen.
Euroopan komissio valmistelee parhaillaan uutta laaja-alaista Euroopan meripolitiikkaa, jossa otetaan huomioon Euroopan meriin ja rannikkoalueisiin liittyvät taloudelliset, poliittiset ja ympäristöarvot. Itämeri on yksi tärkeä Euroopan merialue, jonka erityiskysymyksiin on syytä kiinnittää huomiota myös EU:n meripolitiikkaa kehitettäessä. Sitä tarkoitusta tämäniltainen keskustelu varmasti palvelee.
EU:n meripolitiikka antaa hyvät valmiudet jäsenvaltioiden keskinäiseen yhteistyöhön. Tätä tarvitaan, kun pohjoisten ja arktisten alueiden erityispiirteet ja alueen mahdollisuuksien hyödyntäminen vaativat EU:n jäsenvaltioiden yhteistä tutkimusta ja teknologian kehittämistä. Alueelle ominaisessa yhteistyössä kolmansien maiden kanssa hyödynnetään jo olemassa olevia kansainvälisiä sopimuksia ja järjestöjä. Itämeren alueen lukuisat haasteet, kuten merensuojelu, meriturvallisuus, kalastus ja rannikoiden kestävä käyttö sekä alueen merisektorin kehittäminen, vaativat kaikki tehokasta horisontaalista yhteistyötä. Itämeren alue tarjoaa oivan mahdollisuuden testata ja kehittää EU:n valmisteilla olevaa meripolitiikkaa koko unionin eduksi.
Itämeren asia on tärkeä, ja on myönteistä, että siihen kiinnitetään Euroopan unionissa ja täällä parlamentissa vakavaa huomiota. On todettava, että osa esittelijän ajatuksista, näistä kymmenestä käskystä, on todellisuutta jo nyt. Itämeren asialle on eduksi ja välttämätöntäkin, että yhteistyössä ovat mukana kaikki alueen valtiot ja että ne ovat aidosti sitoutuneita yhteisten haasteiden ratkaisemiseen. Tähän yhteiseen sitoutumiseen meidän tulee pyrkiä kaikessa Itämerta koskevassa yhteistyössä.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, komissio on hyvin kiitollinen Alexander Stubbille tästä mietinnöstä ja iloinen tästä tilaisuudesta keskusteluun. Alexander Stubbin sitoutumisesta ja määrätietoisuudesta ei ole epäilystäkään. Itämeri on ollut hyvin tärkeä meri Euroopan unionille siitä lähtien, kun Itämeren yhdeksästä rantavaltiosta kahdeksan on kuulunut EU:hun. Euroopan unioni ja Venäjä kohtaavat Itämerellä. Tätä silmällä pitäen pohjoisen ulottuvuuden poliittista kehystä koskevaan uuteen asiakirjaan, joka hyväksytään myöhemmin tässä kuussa, sisällytetään painopistealueina Itämeren, Barentsinmeren ja Kaliningradin alueet ja arktinen alue.
Uudesta pohjoisen ulottuvuuden politiikasta tehdään pohjoisessa EU:n ja Venäjän yhteistoiminta-alueiden alueellinen ilmentäjä, ja Norja ja Islanti osallistuvat siihen täysimääräisesti. Lisäksi pohjoisella ulottuvuudella on omat painopisteensä: terveys ja sosiaalinen hyvinvointi ja Pohjois-Kalotin alkuperäasukkaiden suojelu sekä ympäristön ja kulttuurin erityinen painottaminen.
Yhteinen pohjoisen ulottuvuuden uusi politiikka tarkoittaa sitä, että kaikkia kumppaneita sitoo sama tavoite: menestyksekäs toiminta. Näin ollen osarahoituksesta tehdään sääntö etenkin, kun otetaan huomioon Venäjän federaation jatkuva vaurastuminen.
Pohjoisessa ulottuvuudessa ei pidä keskittyä pelkästään eri hankkeisiin, vaan sillä olisi varmistettava jatkuva poliittinen vuoropuhelu eri haasteiden ja mahdollisuuksien tiimoilta. Neljä pohjoista alueneuvostoa: Itämeren, Barentsin, Pohjoismaiden ja arktisen alueen alueneuvostot ovat tärkeitä toimijoita tässä vuoropuhelussa.
Komissio on parlamentille kiitollinen siitä huomiosta, jota se on osoittanut tätä politiikkaa kohtaan, ja erityisesti päätöslauselmasta, jonka parlamentti hyväksyi 16. marraskuuta 2005 pohjoisen ulottuvuuden ministerikokouksen edellä. Lisäksi komissio kiittää parlamenttia siitä, että se on tehnyt aloitteen pohjoisen ulottuvuuden parlamentaarisen foorumin ensimmäisen kokouksen kutsumiseksi koolle heti alkuvuodesta.
Mitä tulee pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvään Itämeren alueen strategiaan, josta tänään keskustelemme, komissio aikoo pitää tämän parlamentin mietinnön mielessään niissä keskusteluissa, joita käydään pohjoisen ulottuvuuden tapahtumassa, jossa on määrä hyväksyä uusi politiikka ja joka pidetään välittömästi ennen tulevaa EU:n ja Venäjän Helsingin huippukokousta, johon osallistuvat Norjan ja Islannin pääministerit.
Pohjoinen ulottuvuus on EU:n ulkopolitiikkaa, mutta se on selvästi tärkeä asia EU:n sisäisten politiikkojen ja pohjoisen ulottuvuuden välisen suhteen kehittämiseksi. Tämän vuoksi komissio pitää niin tärkeänä rajat ylittävää yhteistyötä, joka on yksi pohjoisen ulottuvuuden tärkeimmistä lisäarvoa tuottavista seikoista. Juuri tällä alalla sisäiset ja ulkoiset politiikat sulautuvat välttämättä toisiinsa.
Itämeren alue on tällä hetkellä pohjoisen ulottuvuuden painopiste, koska olemme huolestuneita sen haavoittuvasta ympäristöstä ja lisääntyvästä liikenteestä sen vesillä, mitä mietinnössä korostetaan asianmukaisesti. Itämeren alueen kansalaisia uhkaavat muutkin vähemmän konkreettiset asiat, muun muassa järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, ihmiskauppa, tarttuvat taudit ja epäterveelliset elämäntavat. Kaikki nämä edellyttävät meiltä tiivistä yhteistyötä Venäjän kuten myös Norjan ja Islannin kanssa. Lisäksi joka puolella Itämeren aluetta on paljon potentiaalia taloudelliselle yhteistyölle Venäjän kanssa. Nämä ovat kaikki tärkeitä tavoitteita, joita pohjoisella ulottuvuudella voidaan suuresti edistää ja joita aiotaan tulevaisuudessa kehittää. Lisäksi EU:n sisäpolitiikoilla omine tehtävineen ja välineineen edistetään suuresti näihin haasteisiin vastaamista Itämeren alueella sijaitsevissa EU:n jäsenvaltioissa, ja niistä on keskusteltava asianomaisissa yhteyksissä.
Komissio toivoo voivansa käyttää uutta pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa lisäarvon tuottamiseen Venäjän, Norjan ja Islannin muodostamalla foorumilla maanosamme pohjoisen osan moniin haasteisiin vastaamiseksi. Komissio suhtautuu tältä osin myönteisesti parlamentin mietintöön ja aikoo varmasti viestittää Itämeren alueen tärkeyttä. Aion pyrkiä sisällyttämään tämän mietinnön merkitykselliset seikat osaksi uuden yhteisen, pohjoista ulottuvuutta koskevan politiikan toteutusta.
Giles Chichester 
teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan keskittyä kolmeen valiokuntani lausunnossa esiin otettuun seikkaan.
Ensinnäkin haluan korostaa näkemystämme siitä, että on tärkeää hyödyntää entistä tehokkaammin Itämeren merialueilla tuotettavaa tuulienergiaa ja on tärkeää tuoda esiin erityyppisiä aaltoenergiaratkaisuja.
Toiseksi haluan korostaa sitä, että on tärkeää kehittää yhteistyötä Venäjän kanssa. Haluamme tehdä energia-asioissa yhteistyötä siten, että vastavuoroisuuden ja avoimuuden periaatteiden noudattaminen varmistetaan, ja haluamme kannustaa Venäjää ratifioimaan energiaperuskirjan ja kauttakulkua koskevan energiaperuskirjan pöytäkirjan. Olemme huolestuneita kaasutoimituksista Venäjältä Eurooppaan.
Kolmanneksi kehotamme pohjoiseen ulottuvuuteen osallistuvia jäsenmaita pitämään mielessä valiokuntamme vastuualueeseen kuuluvan kahden EU:n ohjelman, Galileo- ja SESAR-ohjelman tärkeyden, koska katsomme, että pohjoisen ulottuvuuden osapuolten sitoutuminen kumpaankin vahvistaa kestävää kehitystä ja kilpailukykyä alueella.
Christopher Beazley
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Esittelijä Alexander Stubb tiivisti loistavasti valmistelemani puheen, joten haluan vain esittää kaksi kysymystä.
Arvoisa ministeri Paula Lehtomäki, myönnättekö ensinnäkin sen, kuten keskustelussa on edellä korostettu, että olosuhteet ovat muuttuneet täysin siitä, kun Suomi ensimmäisen kerran loi pohjoisen ulottuvuuden? Toisin sanoen Itämeren ympärillä sijaitsee tällä hetkellä kahdeksan eikä neljä EU:n jäsenvaltiota, ja ne kaikki eivät näe pohjoista ulottuvuutta samassa valossa. Esimerkiksi syy siihen, että EU:n ja Venäjän välinen "ehostusprosessi" on pysähtynyt, mistä olemme tietoisia, on, että Puola ei hyväksy Venäjän kieltäytymistä energiaperuskirjan ratifioinnista. Olisitteko näin ollen sitä mieltä, että olisi erittäin hyödyllistä ministerineuvoston kannalta, että pohjoista ulottuvuutta koskevien keskustelujen ja neuvottelujen valmisteluvaiheessa ensiksi käytäisiin EU:n sisäisiä keskusteluja, joihin osallistuisivat kahdeksan EU:n Itämeren alueen valtiota?
Toiseksi olen hyvin kiitollinen komission jäsenelle Wallströmille hänen kommenteistaan ja siitä, että hän on halukas liittämään mietinnön suurelta osin niihin komission pohdintoihin, jotka koskevat pohjoisen ulottuvuuden tulevaa kehittämistä ja parantamista. Mielestäni hän jätti kuitenkin mainitsematta talousarvion. Katsoisin, että kyse ei ole tässä siitä, että parlamentti tulisi hattu kourassa kerjäämään tukea. Mehän olemme loppujen lopuksi yksi EU:n budjettivallan käyttäjistä. Näin ollen on mielestäni vain loogista ja johdonmukaista - jos tästä on tarkoitus tehdä tärkeä väline - että luodaan mekanismeja ja järjestelmiä, joille meillä on oma talousarvio, kuten muillakin EU-aloilla, joista mainitsen esimerkkinä EuroMed-ohjelman. Meidän olisi harkittava tätä vakavasti eikä vain lakaistava asiaa maton alle.
Viimeisenkin näkökohtani osoitan jälleen komission jäsenelle Wallströmille. Se koskee viestintää, joka kuuluu hänen alaansa. Näyttää siltä, että viestinnän avulla voidaan välittää EU:n kansalaisille todellinen viesti saavutuksista ja tuloksista sen osoittamiseksi, että alue, jonka kylmä sota saattoi täydellisen hajaannuksen tilaan, voi nyt nauttia harmonian, hyvinvoinnin ja vakauden palautumisesta. Niinpä tämä keskustelu olisi mielestäni vietävä kentälle, kansalaisten keskuuteen EU:n todellisen menestystarinan esittämiseksi.
(Suosionosoituksia)
Justas Vincas Paleckis
PSE-ryhmän puolesta. - (LT) Pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvä Itämeren aluetta koskeva strategia on varmasti merkityksellinen asiakirja, joka ilmentää aiheeseen perusteellisesti paneutuneiden esittelijä Alexander Stubbin ja koko Euro-Itämeri-työryhmän ansioita.
Kylmän sodan myrskyt aiheuttivat Itämeren rannikolla poliittista, taloudellista ja ekologista vahinkoa enemmän kuin millään muulla rannikolla. Voimme tuntea tämän nytkin, kun Itämerestä on tulossa EU:n sisämeri. Väliin jäävä Venäjän rannikko tarjoaa paljon mahdollisuuksia Venäjän kanssa tehtävälle yhteistyölle.
Tämä alue, jolla asuu 85 miljoonaa ihmistä, on taloudellisesti ja sosiaalisesti yksi EU:n vahvimpia. Alueella toteutetaan monin paikoin hyvinvointivaltiomallia. Maiden väliset elintasoerot ovat kuitenkin järkyttävän suuria, ja eräillä alueilla uhkana on sosiaalisen syrjäytymisen lisääntyminen. Tämän strategian on määrä auttaa näiden suuntausten torjumisessa.
Erityistä huomiota on kiinnitetty ympäristönsuojeluun, talouteen ja liikenteeseen. Tämän kolmikon kaikki kolme osaa ovat erittäin riippuvaisia energiasta ja energiavarmuudesta, jota loukataan, kun mikä tahansa yksittäinen maa käyttää kohtuuttomasti valtaa tai sillä on kohtuuttomat tavoitteet. Tämän vuoksi alueen maat tarvitsevat yhteisiä energiamarkkinoita. Jopa vieläkin enemmän huomiota olisi kiinnitettävä tehokkaaseen energian käyttöön ja uusiutuviin energialähteisiin. Ydinenergiaa koskevat keskustelut ja erityistoimet ovat välttämättömiä. Joulukuun alussa voimasilta yhdistää Viron ja Suomen, ja sitä on vahvistettava vastaavilla voimasilloilla Liettuan ja Ruotsin sekä Liettuan ja Puolan välillä. Strategia edellyttää Pohjois- ja Keski-Euroopan valtateiden, rautateiden ja meriteiden aiempaa ripeämpää ja tiukempaa yhdistämistä verkostoksi. Puola sijaitsee pääristeyskohdassa. Jos Varsovassa ei kiinnitetä enemmän huomiota näihin hankkeisiin, ne jäävät pitkäksi aikaa paperille.
Itämeri on matala ja ekologisesti hyvin haavoittuva. Vuosittain kirjataan yli 60 tankkerionnettomuutta ja 400 tapausta, joissa öljyä on laskettu laittomasti mereen. Meri imee itseensä rannikolla asuvan yli miljoonan ihmisen jätevedet käsittelemättöminä. Tämän vuoksi rannikolle on perustettava suojelualueita ja alueita on laajennettava ja on sovellettava sellaisia normeja, jotka ovat tiukempia kuin EU:n direktiiveihin tällä hetkellä sisältyvät ympäristösuojelunormit.
Euroopan unioni haluaa Venäjän federaatioon kuuluvasta Kaliningradin alueesta hyvän mutta myös luotettavan naapurin. Alueen kuvernööri Georgiy Boos pitää Kaliningradia Venäjän ikkunana Eurooppaan ja EU:n ikkunana Venäjälle. Haluaisimme tämän ikkunan olevan täysin auki raikkaille yhteistyön tuulille. Tämän ikkunan avaaminen tai sulkeminen kertovat Venäjän omaksumasta suunnasta.
Ehdotus erillisen budjettikohdan luomisesta tämän strategian rahoittamiseksi ilmentää Itämeren alueen samankaltaisuutta ja innovatiivisuutta. Olen varma siitä, että tämä kannattaa, koska alueesta voi tulla ja siitä on tultava laboratorio uusille ajatuksille, hankkeille ja innovaatioille, jotka ovat yhtä merkityksellisiä suuremmassakin mittakaavassa.
(Suosionosoituksia)
Paavo Väyrynen
ALDE-ryhmä. - (FI) Arvoisa puhemies, pohjoinen ulottuvuus on ilahduttavalla tavalla vahvistumassa. Täällä Euroopan parlamentissa olemme tehneet jo viime vuonna aloitteen ja nyt erityisen mietinnön pohjoisen ulottuvuuden puitteissa toteuttavasta Itämeri-strategiasta. Se koostuu yhtäältä EU:n ja sen jäsenvaltioiden keskinäisestä yhteistyöstä ja toisaalta yhteistyöstä Venäjän kanssa. Komissio ja neuvosto ovat puolestaan neuvotelleet Venäjän, Norjan ja Islannin kanssa sopimuksista, joilla unionin ulkosuhdepolitiikan pohjoisesta ulottuvuudesta tulee näiden maiden ja unionin yhteistä politiikkaa. Nämä sopimukset on tarkoitus allekirjoittaa marraskuun lopulla Helsingissä.
Komission tulee laatia mahdollisimman pian parlamentin pyytämä ehdotus Itämeri-strategiaksi. Strategian tulee kattaa kaikki politiikan osa-alueet sekä sisä- että ulkopolitiikan. Sen laatimisessa ja toteuttamisessa tarvitaan kaikkien komission pääosastojen panosta, ja sitä tulee rahoittaa kaikilta relevanteilta budjettilinjoilta.
Liberaaliryhmä ei pidä viisaana ajatusta erillisestä budjettilinjasta Itämeri-strategiaa varten. Olemme juuri kokoamassa lähialueille suuntautuvan budjettirahoituksen uudeksi naapuruus- ja kumppanuusinstrumentiksi. Sen pilkkominen useiksi budjettilinjoiksi ei ole tarkoituksenmukaista eikä se lisäisi Itämeren alueelle suuntautuvaa rahoitusta, pikemminkin päinvastoin. Se on tietysti mediaseksikäs ajatus, josta jäsen Stubb on usein puhunut, mutta meidän pitää ajatella asioista substanssin kannalta eikä imagon kannalta.
Seuraava askel voisi olla se, että Euroopan parlamentti laatisi pohjoisesta ulottuvuudesta uuden kokonaisvaltaisen mietinnön, jossa otettaisiin huomioon yhtäältä nyt käsiteltävänä oleva Itämeri-raportti ja toisaalta naapurimaittemme Venäjän, Norjan ja Islannin kanssa solmittavat sopimukset. Kiitän vielä jäsen Stubbia hyvästä yhteistyöstä mietinnön laatimisessa.
Inese Vaidere
UEN-ryhmän puolesta. - (LV) Hyvät kollegat, haluan ensimmäiseksi onnitella Alexander Stubbia erinomaisesta mietinnöstä. Euroopan unionin laajeneminen Baltian maihin loi selkeän tarpeen tarkastella uudelleen pohjoisen ulottuvuuden välinettä. Uusien jäsenvaltioiden liittyminen avaa ennennäkemättömiä mahdollisuuksia. Itämeren alueesta voi tulla maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin alue, ja tämä on tulevaisuudessa koko Euroopan unionin taloudelle valtava voimavara, joka auttaa Lissabonin strategian toteuttamisessa. Pohjoisesta ulottuvuudesta on tehtävä pysyvä väline, joka ilmentää Itämeren alueen painopisteasemaa. On hyvin tärkeää lujittaa sen sisäistä pilaria. Jos alueen valtiot luovat yhteiset energiamarkkinat ja edistävät uusiutuvien energialähteiden käyttöä sekä energiatehokkuushankkeita, niiden on mahdollista vähentää riippuvuutta Venäjän energiasta. Uusia energiahankkeita suunniteltaessa on hyvin tärkeää ottaa mukaan kaikki asianosaisina olevat Euroopan unionin jäsenvaltiot ja suorittaa kansainvälinen ympäristövaikutusten arviointi siten, että voimme välttää joutumisen uudelleen nykyiseen tilanteeseen pohjoiseurooppalaisen kaasuputken mahdollisen rakentamisen osalta. Pohjoisen ulottuvuuden alalla yksi tärkeimpiä tehtäviä on yhteistyön kehittäminen Venäjän kanssa. Baltian mailla on takanaan huomattava Venäjän-suhteiden historia ja paljon kokemusta, mikä voi tuottaa hyviä tuloksia. Tällä hetkellä Venäjä - joka on luonnonvarojensa perusteella yksi maailman rikkaimpia maita - saa jostakin kummallisesta syystä edelleen tukea useista Euroopan unionin ohjelmista. Tämän lähestymistavan tilalle olisi otettava tasa-arvo- ja yhteistyöperiaate. Siihen, että pohjoisen ulottuvuuden avulla voidaan saavuttaa sille annetut tehtävät, tarvitaan vakaata rahoitusperustaa. Tältä osin olemme eri mieltä edellisen puhujan kanssa, ja pidämme erillistä budjettikohtaa tarpeellisena nykyisen eri lähteistä tulevan rahoituksen täydentämiseksi. Tällä tavalla olisi mahdollista kehittää erittäin tarpeellisia infrastruktuurihankkeita, kuten Rail Baltica -hanketta, Baltian moottoritietä ynnä muita hankkeita.
Laima Liucija Andrikien
- (LT) Kuten tänään on aiemmin todettu, Itämeri on Euroopan unionin sisämeri, jota reunustavat yhdeksän maata, joista kahdeksan on Euroopan unionin jäsenvaltioita ja yhdeksäs Venäjä, tarkemmin ottaen sen Kaliningradin ja Pietarin alueet. Yksi kolmasosa EU:n väestöstä asuu näissä kahdeksassa jäsenvaltiossa, ja alue tuottaa kolmasosan Euroopan unionin bruttokansantuotteesta. Tähän asti pohjoisen ulottuvuuden kohteena ovat olleet pääasiassa Venäjän alueet, joten sen korvaaminen Itämeren alueen strategialla antaisi pohjoiselle ulottuvuudelle lisää konkreettista sisältöä.
Itämeren alue on kilpailukyvyllä mitattuna kärkisijoilla verrattuna EU:n kolmeen muuhun alueeseen: Keski-Eurooppaan, Brittein saariin ja Iberian niemimaahan. Itämeren alue on hyvinvoinnin, tuottavuuden kasvun ja tieteellisen innovoinnin kaltaisilla indikaattoreilla mitattuna sijoittunut viime vuosina muiden Euroopan alueiden edelle. Tämän alueen keskeisinä etuina ovat olleet hyvä fyysinen infrastruktuuri, pätevä työvoima, alhainen korruptio ja vahva tutkimusala. On kuitenkin pantava merkille alueen kilpailukykypotentiaalin heikko hyödyntäminen. Koska millään maalla ei ole alueella riittävän suuria markkinoita tarpeellisen kilpailupaineen luomiseksi, ratkaisu on selvä eli alueen yhdentymisen lisääminen.
Euroopan parlamentin olisi hyväksyttävä se päätöslauselmamme kohta, jossa kehotetaan (lainaus alkaa): "avoimuuden ja johdonmukaisuuden vuoksi osoittamaan Itämeri-strategialle oma, mahdollisesti eurooppalaiseen naapuruuden ja kumppanuuden välineeseen sisältyvä unionin talousarvion budjettikohta, jolla täydennetään - - pohjoista ulottuvuutta varten nykyisin myönnettyä rahoitusta" (lainaus loppuu).
Euroopan komission epäluulo tämän ajatuksen kehittämistä kohtaan on perusteeton. On paljon tähdellisempää taivuttaa EU:n jäsenvaltiot, erityisesti alueen ulkopuolella sijaitsevat valtiot, tukemaan tätä strategiaa, koska alueen yhdentyminen tarjoaa mahdollisuuksia paitsi koko EU:lle kehittyä dynaamisemmaksi ja kilpailukykyisemmäksi myös mahdollisuuksia ratkaista muita EU:n ongelmia, joita ovat esimerkiksi energiaturvallisuus, yhteinen energiapolitiikka ja paremmat Venäjän suhteet.
Józef Pinior
(PL) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin päätöslauselmassa tuetaan pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa ja määritellään Pohjanmeren alue painopistealueeksi. Vuonna 2004 tapahtuneen laajentumisen jälkeen Itämerestä on tullut miltei Euroopan unionin sisämeri, latinaksi "Mare Nostrum" eli meidän meremme.
Itämeren alue voisi olla esimerkkinä Euroopan unionin dynaamisimmasta talousalueesta, mikä olisi todiste huipputeknologiaan perustuvan ja maailmanlaajuisesti uudenaikaisen ja kilpailukykyisen Euroopan talouden kehittymisestä. Tässä mielessä meidän on korostettava tarvetta suojella Itämeren ekosysteemiä, joka on erittäin haavoittuva meren mataluuden, hitaan vesikierron ja suurten saastemäärien vuoksi.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä innovaatioiden edistämiseen tutkimuksen alalla sekä kulttuuria ja kansalaisyhteiskuntaa koskevien kysymysten esiin nostamiseen.
Euroopan unionin, Venäjän, Norjan ja Islannin yhdistävästä Itämerestä olisi tehtävä esimerkki rauhan ja turvallisuuden alueesta.
Haluan korostaa erityisesti niitä mahdollisuuksia, joita sisältyy Kaliningradin alueen muuttamiseen kokeilualueeksi, jolta olisi parempi pääsy yhteismarkkinoille. Näistä mahdollisuuksista on keskusteltu Euroopan unionin ja Venäjän välisissä yhteisissä keskusteluissa.
Yhteistyö Itämeren alueella voisi näyttää maanosamme tässä osassa tietä eteenpäin ja avata tietä kohti yhteistyötä Venäjän ja muiden maiden kanssa.
Diana Wallis
(EN) Arvoisa puhemies, tietenkin onnittelemme esittelijää hänen mietinnöstään ja niistä kiinnostavista seikoista, jotka hän on ottanut esiin, mutta en täyttäisi tehtävääni suhteista Islantiin ja Norjaan vastaavan parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajana, jos en pahoittelisi sitä, että mietinnöstä tai päätöslauselmasta ei ilmene pohjoisen ulottuvuuden koko kirjoa. Olen tästä pahoillani, koska mielestäni tämän takia me unohdamme ne suuret geopoliittiset kysymykset, jotka askarruttavat meitä kalottialueella ja joista keskeisimpiä ovat ilmastonmuutos, energiahuolto ja merten luonnonvarat. Tietenkin nämä asiat koskevat mitä suurimmassa määrin Itämeren aluetta, mutta ne koskevat myös arktista aluetta ja kalottialuetta. Jos haluamme ottaa mukaan kumppanivaltiomme Norjan ja Islannin, meidän on suuntauduttava niitä kohti emmekä saa olla sisäänpäin kääntyneitä.
Aiheesta aiemmin käydyissä keskusteluissa Euroopan parlamentti on pyrkinyt tekemään pohjoisesta ulottuvuudesta muutakin kuin pelkkää ministeritason politiikkaa. Olemme pyrkineet palauttamaan sen parlamentin jäsenten käsiin, koko alueen parlamentin jäsenten omaksi. Toivon, että pystymme tähän siinä tapaamisessa, jota meidän on tarkoitus isännöidä ensi vuoden alussa.
Haluan joka tapauksessa korostaa erästä asiaa: pohjoinen ulottuvuus ei saa koskea vain meitä. Tänä vuonna komissio teki hyvin tärkeän sopimuksen Grönlannin kanssa. Tämä voi olla pieni asia, mutta se osoittaa, että arktinen ikkuna on avoin ja sen on pysyttävä avoimena ja että toiminta ei saa rajoittua omien rajojemme sisäpuolelle. Ensi vuonna vietetään kansainvälistä polaarivuotta. Toivon, että tämä kääntää ajatuksemme ja katseemme kohti kalottialuetta ja että ensi vuonna annamme tälle alueelle sen aseman ja huomion, jonka se pohjoisen ulottuvuuden politiikan puitteissa ansaitsee.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää siitä, että hän on laatinut mainion mietinnön Itämeren alueen tulevaisuudesta. Keskustellessamme alueen erityispiirteistä emme saa kuitenkaan unohtaa sen luonnetta muokanneita tärkeitä seikkoja, joihin sisältyy historiallisia tekijöitä, kuten Itämeren pohjaan vajonneet toisen maailmansodan aikaiset kemiallisten aseiden varastot.
Lisäksi on muistettava alueen herkkä ekosysteemi, jolle ovat lisäuhkana meriliikenteen lisääntyminen ja suunnitellut investoinnit, kuten pohjoisen kaasuputken rakentaminen, mikä saattaa johtaa ekologiseen katastrofiin. Ennen tällaisiin toimiin ryhtymistä on elintärkeää suorittaa hyvin huolellinen selvitys näiden toimien mahdollisista vaikutuksista luonnonympäristön kannalta. Lisäksi on tärkeää luoda kuulemismenettely, johon asianosaiset osallistuvat, ja olla valmis muuttamaan kaikkea suunniteltua työtä, jos ilmenee, että sillä on Itämeren alueen ekosysteemin kannalta kielteisiä vaikutuksia.
Lisäksi suunnitellun meripääväylän rakentamisessa on otettava huomioon alueen ekologiset kysymykset ja kansalliset edut. Meidän on varmistettava yhtäläiset mahdollisuudet käyttää Itämeren satamia ja pääväylän tarjoamia etuja. Lisäksi on tärkeää varmistaa jäsenvaltioiden välinen yhteistyö uusien energiaverkkojen rakentamisessa ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus niiden suhteissa Venäjään. Tällä hetkellä Puola on esteenä kaikkien sopimusten tekemiselle Venäjän kanssa, kunnes Venäjä avaa ovensa liha- ja maataloustuotteillemme. Euroopan unionin vastaus on, että länsi ei aio jäätyä puolalaisten makkaroiden vuoksi. Mehän muistamme ilmauksen "emme halua kuolla Gdańskin vuoksi", ja me kaikki tiedämme, kuinka tämä tarina päättyi.
(Suosionosoituksia)
Vytautas Landsbergis
- (LT) Arvoisa puhemies, keskustelun aiheena oleva mietintö tarkoittaa merkittävää askelta koko Euroopan unionille. Muutos uuden aikakauden poliittisessa ajattelussa on toteutumassa, ja sitä voitaisiin luonnehtia käsitteellä "Itämeren alueen löytäminen".
Itämeri muodostuu vedestä, rannikosta ja pohjasta, kuten muutkin meret. Itämeri on matala, ja se on kaikista Atlanttiin yhteydessä olevista Euroopan meristä pahiten saastunut. Itämeren pohja on monin paikoin jo kuollut, ja se, syntyykö Eurooppaan uusi Kuollutmeri, riippuu meistä. Tätä prosessia kiihdyttivät toisen maailmansodan lopussa Itämereen uponneet lukuisat saksalaisvalmisteiset kemialliset aseet, muun muassa dioksiinia ja sinappikaasua sisältävät pommit ja tykinkuulat ja muut muistot, joista on alkanut tulla vaarallisia 60 vuotta jatkuneen ruostumisen jälkeen. Uhkana on valtava katastrofi sekä veden että rannikon kannalta. Rannikko on erityisen houkutteleva valkoisten hiekkarantojensa ja mäntymetsiensä ansiosta. Kuršių Nerija on osa Unescon maailmanperintöluetteloa. Sen kauneus on luonnon ja ihmisten muovaamaa. Nyt ihmiset luultavasti tuhoavat sen, eikä luonto pysty puolustamaan sitä. Meren itärannalla asuu ikiaikaisia kansoja, jotka eivät halua antaa periksi niiden ekologisten katastrofien edessä, jotka ovat seurausta neuvostoliiton hajoamisen jälkeisestä kapitalismista.
Haluan tänään painottaa Gazpromin vastuuta mutta myös Saksan hallituksen vastuuta niin sanottua pohjoista kaasuputkea koskevan Venäjän ja Saksan välisen sopimuksen seurauksista, jos Itämeren pohjassa olevat tappavien myrkkyjen säiliöt vaurioituvat rakentamisvaiheessa.
Euroopan unionin, joka siunasi kaasuputken rahoituksen ilman tutkimuksia tai takeita, olisi kannettava jopa suurempi vastuu tämän väitetyn "hyvän liiketoimen" moninaisista kielteisistä seurauksista, jotka tarkoittavat vastuuta taloudellisen syrjinnän seurauksista ja Euroopan poliittisen hajoamisen seurauksista sekä mahdollisten katastrofien seurauksista ympäristölle ja väestölle.
On hyvä asia, että hyväksymme tämän alustavan Euro-Baltia-strategia-asiakirjan ja alamme tiedostaa vastuun.
Andres Tarand
(ET) Tammikuussa 1990 Suomen pääministeri Kalevi Sorsa järjesti Itämeren parlamentaarisen kokouksen uusien suuntien etsimiseksi alueelliselle yhteistyölle uudessa poliittisessa tilanteessa. Valitettavasti Baltian maiden edustajien oli pakko pilata konferenssi, koska saatoimme jo selvästi nähdä Venäjän pahansuovan käyttäytymisen, mitä ilmensi konkreettisesti pari päivää myöhemmin Vilnan televisiotornia vastaan tehty hyökkäys. Tuolloin käytimme tätä foorumia maailman huomion kiinnittämiseen tähän vaaraan, ja muut tavoitteet jäivät taka-alalle.
Tästä huolimatta esittelimme vihreiden puolueen puolesta strategiasuunnitelman. Lukiessani sitä uudelleen huomasin, että perinpohjaisista poliittisista muutoksista huolimatta Itämeren alueen ympäristönsuojelu ei ole itsessään kohentunut. Yksi suosituksistamme oli kaikkien öljykuljetusten lopettaminen Itämerellä. Öljykuljetusten määrä on sitä vastoin kolminkertaistunut.
Eilen julkaistussa venäläisessä Независимая газета (Riippumaton sanomalehti) --lehdessä oli artikkeli Itämeren kaasuputkesta. Artikkelissa väitetään, että nyt Itämeren valtioille ehdotetaan tarpeellisten ympäristötutkimusten suorittamista. Tämä on erinomaista, mutta valitettavasti järjestys on väärä. Huomio kiinnitettiin ensin poliittisiin, sen jälkeen taloudellisiin ja vasta sitten ekologisiin olosuhteisiin lähinnä eräänlaiseksi koristeeksi. Myös artikkelin loppu on merkille pantava - kaasuputken vastustajat suunnittelevat kaatavansa koko hankkeen käyttäen apuna toisen maailmansodan aikana upotettuja ammuksia. Urengoin kuudennella kaasuputkella lienee ollut sama kohtalo, minkä sanottiin olevan ainoa syy Neuvostoliiton romahtamiseen.
Haluan teidän kiinnittävän huomiota siihen, että kaikki tekijät olivat Itämerellä olemassa ympäristöarvioinnin oikea-aikaiseksi suorittamiseksi, kuten ympäristönsuojelujärjestö HELCOM ja kahdeksan vuotta akateemista yhteistyötä.
Lopuksi: valtuuskuntamme hyväksyy Alexander Stubbin lähestymistavan ja haluaa kiittää häntä siitä lämpimästi. Katsomme myös, että Itämeren alueen strategiaan ei ole tarpeen sisällyttää arktista aluetta, mikä on Stubbin kolmen pilarin mukaista. Mielestämme Euroopan unionin talousarvioon olisi avattava uusi budjettikohta tälle ainutlaatuiselle merelle maailmassa sitä työtä varten, jota on suunniteltu Itämeren alueen ympäristön ynnä monen muun asian osalta.
Henrik Lax
(SV) Arvoisa puhemies, verkoston "Baltic Europe Intergroup" (Euro-Itämeri-työryhmä) yhtenä aloitteentekijänä ja perustajana minulla on ollut kahden vuoden ajan ilo vaikuttaa siihen työhön, joka on nyt johtanut tähän mietintöön.
Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä unioniin oli mahdollista yhdistää uudelleen Itämeren rannalla asuvat kansat. Nyt pohjoinen ulottuvuus voi ammentaa elinvoimaa alueen sydämestä. Unionin on hyödynnettävä Itämeren alueella piileviä suuria mahdollisuuksia. Mitä ripeämmin uudet jäsenvaltiot pystyvät lisäämään hyvinvointiaan, sitä vahvempi unionista tulee suhteessa naapurimaihinsa. Tähän tarvitaan aktiivisia toimia unionin taholta. Tämän vuoksi tarvitsemme komissiolta sellaista käytännön ohjelmaa, jossa kaikki nämä komission hallintoalat kantavat vastuunsa.
Vahvaa Itämeren aluetta tarvitaan ratkaisun löytämiseksi koko unionin kannalta tärkeisiin kysymyksiin. Meidän on ihmisten välisten suorien yhteyksien avulla murrettava lännen ja idän väliset henkiset esteet. Tarvitsemme uudenaikaista viisumipolitiikkaa ja parempaa taloudellista yhteistyötä Venäjän kanssa. Meidän on ratkaistava Baltian alueen rajakiistat. Meidän on palautettava ekologinen tasapaino Itämerelle. Meidän on saatava Venäjä lopettamaan puolalaisten elintarvikkeiden boikotointi. Meidän on päästävä eroon jopa 50 kilometrin pituisista rekkajonoista Itä-Suomen rajanylityspaikoilla. EU:han on olemassa yhteisten ongelmien ratkaisemiseksi. Ei saa olla niin, että veto-oikeuden käyttäminen on ainoa tapa suunnata huomio tärkeisiin kysymyksiin. Tämän vuoksi tarvitaan yhteistä EU-strategiaa. On tärkeää, että komissio kiirehtii asian ottamista käsittelyyn, ja Alexander Stubbin mietintö on erinomainen pohja tätä varten.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Arvoisa puhemies, Itämerellä, joka on nykyään lähes Euroopan unionin sisämeri, on ensisijainen merkitys alueen ja koko Euroopan unionin taloudelle.
Valitettavasti Itämeri on saastunein merivesialue maailmassa. Tämän vuoksi se tarvitsee huomiota eli Euroopan unionin maiden ja Venäjän välistä yhteistä strategiaa ja johdonmukaista yhteistyötä tämän strategian toteuttamiseksi.
On näin ollen hyvä asia, että Helsingissä 24. marraskuuta pidettävässä EU:n ja Venäjän huippukokouksessa keskustellaan sopimuksesta uudeksi poliittiseksi julistukseksi pohjoisen ulottuvuuden alalta ja strategisesta puiteasiakirjasta.
Itämeren alueen ongelmaa käsitellessämme meidän on muistettava, että sen rannalla asuu noin 85 miljoonaa ihmistä ja että sillä on rikas ja monipuolinen eläimistö ja kasvisto, johon kuuluu monia jo ennestään uhanalaisia lajeja. Vuosisatojen ajan tämä meri on ruokkinut miljoonia ihmisiä ja taannut elannon paitsi kalastajille ja heidän perheilleen myös muidenkin ammattien harjoittajille. Lisäksi merenkulkijat ovat luoneet oman kulttuurinsa, jota meidän olisi suojeltava yhtä huolellisesti kuin luonnonympäristöä, maisemien kauneutta ja aineellista hyvinvointia.
Tämän vuoksi olemme huolestuneita suunnitellusta pohjoisesta kaasuputkesta ja siihen liittyvistä kemiallisen pilaantumisen ja sotilaallisen toiminnan vaaroista. Itämeri on aarre, jonka olemme perineet esi-isiltämme sillä edellytyksellä, että siirrämme sen arvoineen tulevalle sukupolvelle.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluan onnitella esittelijää, ystävääni Alexander Stubbia sekä kollegaani Christopher Beazleytä hänen tekemästään mainiosta työstä Itämeri-työryhmän puheenjohtajana.
Yhdyn täysin Diana Wallisin huomioihin EU:n profiilin nostamisesta Pohjois-Euroopassa. Pohjoinen ulottuvuus on laaja-alainen EU-politiikan ala, joka kattaa EU:n suhteet Venäjän luoteisalueisiin, muun muassa Kaliningradiin sekä Baltian ja Jäämeren alueisiin. Pohjoista ulottuvuutta toteutetaan Venäjän kanssa tehdyn kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen kehyksessä. Se on tapa, jolla voidaan tehdä työtä Euroopan pohjoisten alueiden maiden kanssa hyvinvoinnin lisäämiseksi, turvallisuuden lujittamiseksi ja sellaisten vaarojen määrätietoiseksi torjumiseksi, joita ovat Itämeren ympäristön pilaantuminen, ydinriskit, jotka liittyvät esimerkiksi Kuolan niemimaalla sijaitsevaan Venäjän sukellusvenelaivastoon, rajat ylittävä rikollisuus ja meren luonnonvarojen hallinta monien muiden ohella.
Itämeren ympärillä on kahdeksan EU:n jäsenvaltiota: Tanska, Saksa, Puola, Liettua, Latvia, Viro, Suomi ja Ruotsi, ja EU:n yhteinen raja Venäjän kanssa on pidentynyt huomattavasti laajentumisen jälkeen. EU:n ja Venäjän suhteet eivät voi kuitenkaan määräytyä yksin Baltian maiden ja Venäjän välisten suhteiden perusteella. Strateginen kumppanuus ja EU:n kollektiiviset energiavarmuustarpeet sekä yhteistyö terrorismin torjunnassa ja tarve saada Venäjä mukaan toimiin esimerkiksi estämään ydinaseiden leviämistä Iranin ja Pohjois-Korean kaltaisiin maihin ovat kysymyksiä, jotka ovat paljon laaja-alaisempia kuin ne alueelliset kysymykset, joita käsitellään pohjoisen ulottuvuuden puitteissa.
Tällä hetkellä rahoitustukea on saatavilla Tacis- ja Interreg-ohjelmista, mutta Venäjästä tulee pian Euroopan naapuruuspoliittisen kumppanuusvälineen osapuoli, ja EU:ssa olisi oltava tätä aluetta varten oma budjettikohta. Ilmastonmuutoksen vuoksi ihmisten on helpompi harjoittaa toimintaa arktisella alueella, esimerkiksi hyödyntää luonnonvaroja ja lisätä merikuljetuksia, mutta lisäksi arktisella alueella on tärkeä asema varhaisena varoitusmerkkinä maapallon ilmaston mahdollisesta muuttumisesta katastrofaaliseen suuntaan.
Venäjän energian vienti voi olla myös poliittinen ase, minkä olemme äsken havainneet sillä perusteella, mitä Ukrainassa tapahtui viime vuonna ja Georgiassa tänä vuonna. Tällä hetkellä liikkeellä on paljon huhuja siitä, että Venäjä haluaa perustaa OPEC-tyylisen kaasukartellin, mitä meidän on vastustettava ankarasti. Kehotan presidentti Putinia taipumaan siihen, että Venäjä ratifioi EU:n energiaperuskirjan, joka antaa kaikille EU:n yrityksille paremmat mahdollisuudet hyödyntää Venäjän öljy- ja kaasuvaroja. Lisäksi EU:n on investoitava enemmän uusiutuviin ja hiilidioksidipäästöiltään vähäisiin energialähteisiin ja edistettävä energian hankinnassa mahdollisimman suurta monipuolisuutta.
Katrin Saks
(ET) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka kyseessä on yhteinen meri, olemme antaneet sille eri nimiä, ja meidän on myönnettävä, ettemme ole vielä alkaneet nähdä sitä yhteisenä alueena emmekä hyödyntäneet sen kaikkia mahdollisuuksia. Näin ollen olen hyvin iloinen Alexander Stubbin ja presidentti Toomas Hendrik Ilveksen ponnisteluista tämän strategian luomiseksi.
Pohjoisen ulottuvuuden suojissa yhteinen järvistrategiamme voisi kasvaa vielä paljon suuremmaksi. Katson, että globaalistuvassa maailmassa ja monikulttuurisessa, yhä laajenevassa Euroopan unionissa me kaikki etsimme uusia identiteettejä, ja Itämerellä voisi olla tässä merkittävä rooli, ja siitä voisi tulla eräänlainen symboli. Kautta aikojen tätä merta ympäröivien maiden välillä on ollut yhteyksiä, mutta sen yhteistyön avulla, jolla pyritään alueen kehittämiseen kokonaisuutena, saataisiin nämä suhteet uudelle tasolle. Me kaikki hyötyisimme tästä. Jo meri sinänsä edellyttää yhteisiä toimia, sillä se on tällä hetkellä yksi saastuneimmista vesialueista.
Miksi siis tarvitsemme tätä strategiaa? Yhteinen Itämeren alue ei synny itsestään tai yksittäisistä hankkeista, vaan tarvitsemme koordinoitua toimintaa ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan onnitella Alexander Stubbia erinomaisesta mietinnöstä ja kiittää hyvästä yhteistyöstä. Otan esille vain yhden asian: Diana Wallisin kanssa yhdessä tekemäni tarkistuksen alueellisen toimiston perustamisesta Itämeren alueelle.
Tällä hetkellä Euroopan investointipankki toimii yhdessätoista EU:n jäsenvaltiossa ja kuudessa EU:n ulkopuolisessa maassa Välimeren ja Afrikan alueella. Ainoastaan yksi toimisto, Puolan toimisto, sijaitsee Itämeren alueella ja uudessa jäsenvaltiossa. Sen sijaan Etelä-Euroopassa ja Välimeren alueella toimistoja on yhteensä kahdeksan. Viime keväänä perustettiin investointipankin Wienin haarakonttori, jonka tarkoitus on vastata itäisen Keski-Euroopan ja Balkanin alueen projekteista. Mutta minkään toimiston tehtävänä ei ole vastata Itämeren alueen uusien jäsenvaltioiden, Pohjoismaiden ja Baltian maiden alueen projekteista.
Mielestäni olisi tärkeää, että perustettaisiin tällainen konttori, jonka tehtävänä olisi valvoa rahoitusoperaatioita tuolla alueella ja tehdä Itämeri-strategiasta todellisuutta. Läsnäolollaan tällainen haarakonttori voisi myös tukea EU:n rakenne- ja koheesiorahaston seuraavien kausien laajoja rahoitushankkeita ja tällä tavoin edistää Itämeren alueen yhteistyötä ja Itämeren alueen tärkeitä projekteja.
Bogdan Klich
(PL) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ulkopolitiikkaan sisältyvä pohjoinen ulottuvuus ei ole vain Suomen puheenjohtajakauden painopisteitä, vaan se on myös erittäin tärkeä osa Puolan ulkopolitiikkaa ja Itämerta ympäröivän seitsemän muun Euroopan unionin jäsenvaltion ulkopolitiikkaa. Noin kymmenessä vuodessa Itämeri on kehittynyt alueeksi, jolla tehdään rauhanomaista yhteistyötä Venäjän kanssa. Jos aiomme säilyttää tilanteen tällaisena, meidän on poistettava vaarat, jotka ovat nyt ilmestyneet horisonttiin. Nykyhetken suurimpia uhkia ovat alueen maiden kasvava riippuvuus Venäjän polttoainetoimituksista ja Kaliningradin aluetta koskevat ratkaisemattomat ongelmat.
Näihin haasteisiin vastaaminen ylittää yksittäisten maiden ja myös kahdeksan jäsenvaltion muodostaman ryhmämme valmiudet. Tämän vuoksi näiden haasteiden ottaminen koko Euroopan unionin painopistealueeksi on niiden kannalta elintärkeää. Tällä hetkellä 24 prosenttia kaasutoimituksista tulee Venäjältä. Tämä prosenttiosuus nousee tulevaisuudessa. Charles Tannockin äsken mainitsema mahdollisuus siitä, että Venäjä pyrkii luomaan kaasukartellin, on lisähuolenaihe. Itämeren kaasuputken kaltaiset investoinnit lisäävät koko Euroopan unionin riippuvuutta itänaapurista. Lisäksi ne aiheuttavat vaarallisia poliittisia jännitteitä unionin omien jäsenvaltioiden välillä.
Tällä hetkellä Kaliningradin alue on tikittävä aikapommi. Olemme huolestuneita paitsi alueen sotilaallisesta varustautumisasteesta myös Kaliningradin sosiaalisesta tilanteesta. Huomattavalla osalla väestöä on Aids, luonnonympäristöä tuhotaan ja järjestäytynyt rikollisuus rehottaa.
Näin ollen jos Euroopan unioni ei kokonaisuutena kiinnostu näistä kysymyksistä, ei synny yhteistä energiapolitiikkaa tai yhteistä Kaliningrad-politiikkaa, ja ilman yhteistä politiikkaa on varmaa, että me kaikki epäonnistumme.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Arvoisa puhemies, haluan käsitellä laajemmin Kaliningradin kysymystä, koska se on suuri haaste. Me kaikki toivoimme, että Kaliningradista olisi tullut Venäjälle se, mikä Hongkong on ollut Kiinalle, mutta pelkona on, että siitä tuleekin se, mikä Puerto Rico on ollut Yhdysvalloille.
Edellisen puhujan Bogdan Klichin mainitsemien vaarojen lisäksi haluan ottaa esiin toisenkin ratkaisemattoman kysymyksen eli sen, että 15 vuotta Berliinin muurin murtumisen ja kylmän sodan päättymisen jälkeen Kaliningradissa on edelleen valtavia asevarastoja eikä kukaan tiedä, mitä ne tekevät siellä. Luvut ovat tiedossa, koska Venäjä on tiettyjen tavanomaisten aseiden rajoituksista tehdyn yleissopimuksen yhtenä osapuolena velvollinen julkistamaan nämä luvut. Kaliningradissa on enemmän panssarivaunuja kuin Britannian ja Ranskan asevoimissa yhteensä. Mitä ne tarkasti ottaen tekevät siellä? Kuten totesin, kylmän sodan päättymisestä on kulunut 15 vuotta.
Tämän vuoksi on selvää, että meidän on pyrittävä ratkaisemaan tämä ongelmavyyhti yhdessä Venäjän kanssa, koska koko Baltian alue ja sen tulevaisuus riippuvat pitkälti Kaliningradin alueen tulevaisuudesta. Tällä hetkellä se on todennäköisesti kaikkein dynaamisin alue, ja sen mahdollisuudet kehittyä vielä dynaamisemmaksi alueeksi ovat erinomaiset.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, tämä on Christopher Beazleyn onnistuneesti johtaman uuden Baltia-työryhmän jäsenten yhteisesti tekemä aloite, jonka pohjalta Alexander Stubb on laatinut hyvin tehokkaan mietinnön. Haluan teidän kiinnittävän huomiota sen pohjavireeseen, jona ei ole erillisen alueen luominen vaan Itämeren alueen avaaminen koko Eurooppaan EU:n kaikkien jäsenvaltioiden edun mukaisesti. Näin ollen pohjoinen ulottuvuus säilyttää nykyisen ulkopoliittisen piirteensä eli Venäjän, Islannin ja Norjan kanssa tehtävän yhteistyön. Yhdeksi painopisteeksi otetaan kuitenkin hyvin tärkeänä uutena osa-alueena EU:n sisäinen yhteistyö, jota voitaisiin kutsua "Beazleyn pilariksi". Tämä johtuu siitä, että meidän on hyödynnettävä täysimääräisesti Itämerta ympäröivien kahdeksan jäsenvaltion yhteistyöpotentiaalia.
Monista eri tutkimuksista on ilmennyt, että kilpailukykyindeksi on tällä alueella minkä tahansa Euroopan alueen parhaimmistoa, kun muuttujina ovat hyvinvoinnin ja tuottavuuden kasvu, tieteellinen innovointi, fyysinen infrastruktuuri, ammattitaitoinen työvoima ja jopa korruption vähäisyys. Tämän vuoksi meidän on koordinoitava toimiamme, jotta neljä perusvapautta valjastetaan täysimääräisesti tämän alueen käyttöön ja jotta tämä alue saa tätä kautta uudeksi tavaramerkikseen sen, että se on EU:n houkuttelevimpia ja nopeimmin kasvavia alueita. Tämän vuoksi se tarvitsee myös omaa budjettikohtaa, ja tällä tavalla voisimme osallistua Lissabonin strategian kehittämiseen.
Lopuksi haluan muistuttaa komissiota ensimmäisestä käskystä, jonka mukaan komission on tehtävä heti aloite tämän mietinnön perusteella.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Arvoisa puhemies, olin valmistautunut täysin toisenlaiseen puheeseen, mutta minuun teki vaikutuksen komission jäsenen ajatus siitä, että meidän olisi keskityttävä Baltian alueen epäterveelliseen elämäntapaan liittyviin kysymyksiin.
Alueen geopoliittinen merkitys jätettiin monien vuosien ajan huomiotta, vaikka Itämeren alue on uudenaikaistumisen vetureita ja mahdollistanut Pohjois-Euroopan kehittämisen arktisen alueen suuntaan. On tämän alueen ansiota, että Venäjä on voinut uudenaikaistua (jos joku on perillä historiasta). Suomi on saanut voimansa tältä alueelta. (On vahinko, että suomalainen ministeri ei osallistu tällaiseen tärkeään keskusteluun.) Näin ollen alueen merkitystä on jatkuvasti vähätelty. Mielestäni tämä mietintö tarjoaa tilaisuuden kiittää Alexander Stubbia ponnisteluista, joilla annetaan vauhtia Itämeren alueelle, joka on tosiasiassa uudenaikaistumisen veturi Pohjois-Euroopassa, ja tässä tapauksessa se voisi olla jopa uudenaikaistumisen veturi koko Euroopan unionissa.
Lisäksi haluan yhtyä Christopher Beazleyn ajatukseen siitä, että tämä hanke ilmentää parlamentin keskeistä pyrkimystä lähentää päätöksentekoa kansaan. Toivon, että komissio pitää myös tämän mielessä.
Bogusław Sonik
(PL) Arvoisa puhemies, uskon, että tulevaisuudessa Itämeren alue yhä enemmän yhdistää tämän alueen maita kuin jakaa niitä taloudellisten siteiden luomisen ja edistämisen ja samalla näiden maiden poliittisten oikeuksien kunnioittamisen ja niiden luonnonperinnön suojelemisen kautta. Tämä ei ole kuitenkaan mahdollista, jos tiettyjä taloudellisia etuja edistetään toisten kustannuksella noudattamatta hyvän naapuriyhteistyön, solidaarisuuden ja yhteisvastuullisuuden periaatteita. Tätä havainnollistaa erityisesti täällä useita kertoja mainittu pohjoisen kaasuputken rakentaminen. Tämä investointihan tehtiin kuulematta Baltian alueella sijaitsevia kumppaneita.
Meidän on kysyttävä itseltämme, mitkä ovat tavoitteemme ja painopisteemme yhteistyön tiivistämisen osalta kahdeksan Itämeren maan ryhmässä. Yhtäältä peräänkuulutamme tarvetta suojella Itämeren alueen ekosysteemiä ja toisaalta pelkäämme avointa ja rehellistä keskustelua niistä ympäristökysymyksistä, jotka liittyvät kaasuputken rakentamiseen.
Haluan muistuttaa teitä siitä, että viime vuonna 60 Euroopan parlamentin jäsentä jätti käsiteltäväksi ehdotuksen keskustelun käymisestä kaasuputken rakentamiseen liittyvistä ympäristöseikoista. Tätä keskustelua ei koskaan käyty. Puhemiehet eivät sisällyttäneet sitä esityslistalle.
Haluan lisäksi ilmoittaa neuvoston ja komission edustajille, että Venäjä estää vapaata liikennettä Itämerellä siten, että se ei anna laivojen kulkea Vistula-joen laguunin ja Kaliningradin välisen salmen kautta. Tämä tarkoittaa sitä, että Elblągin satama, joka uudistettiin äskettäin Euroopan unionin varoilla, näivettyy, koska se on menettänyt yhteyden avomerelle.
Näyttää siltä, että etusijalle on asetettu Venäjän, jolla on armeijan tukikohta tässä salmessa, yksipuoliset edut.
Itämeren alueen strategiassa on otettu esiin nämä vaarat, ja tämän vuoksi haluan kiittää Alexander Stubbia hänen laatimastaan mietinnöstään. Hän voi luottaa siihen, että tuemme niitä päämääriä, joita hän tavoittelee. Haluan kiittää lisäksi kaikkia Itämeren laajennetun työryhmän jäseniä ja sen johtajaa Christopher Beazleytä heidän sitoutumisestaan.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, minulla on oma henkilökohtainen pohjoinen ulottuvuuteni, koska olen syntynyt Pohjois-Ruotsissa, joten olen varma, että kollegalleni Ferrero Waldnerille olisi ollut helpompi pysyä kylmän viileänä tässä keskustelussa!
Kuuntelin mielelläni tätä Itämeren strategiasta käytyä keskustelua ja yleensä tätä keskustelua pohjoisesta ulottuvuudesta kokonaisuutena. Yhtenä haasteena on sen varmistaminen, että Itämeren strategia kattaa kaikki tärkeät osa-alueet eikä vain pohjoiseen ulottuvuuteen liittyviä osa-alueita.
Luotan siihen, että uusi pohjoisen ulottuvuuden politiikka, jota Euroopan unioni, Venäjä, Norja ja Islanti tulevaisuudessa yhdessä johtavat, hyödyttää huomattavasti Itämeren aluetta, koska yhtäkään Itämeren alueen haasteista ei voida ratkaista ilman Venäjän aitoa osallistumista, kuten yhtäkään Barentsinmeren haasteista ei voida ratkaista ilman Venäjää ja Norjaa.
Haluan kommentoida vain muutamia esiin otetuista erityiskysymyksistä. Ensinnäkin investointipäätökset kuuluvat tietenkin Itämeren osalta investoijille, mutta komission näkökulmana on ollut se, että on hyvin tärkeää, että hankkeen toteuttamisen yhteydessä ympäristövaikutukset arvioidaan asianmukaisesti, emmekä ole suosineet yhtä tapaa toisen kustannuksella.
Kaliningrad oblastista eli Kaliningradin alueesta on todettava, että se on ollut pohjoisen ulottuvuuden politiikassa ilman muuta painopistealue ja myös pysyy sellaisena. Se on myös erityisen huomion kohde kahdenvälisissä suhteissamme Venäjään. Passitusjärjestelmää on tällä hetkellä toteutettu onnistuneesti, ja sitä on huomattavastikin helpottanut varsin merkittävä EU-tuki, jota koskevan kertomuksen komissio arvioi esittelevänsä vuoden loppuun mennessä. Vaikka passitusjärjestelmä on tärkeä asia, emme saa myöskään unohtaa, että Kaliningradin asiassa onnistumisessa olennaista on alueen vahva taloudellinen kehittyminen, jota EU tukee sopusointuisella tavalla yhdessä Venäjän tätä aluetta koskevien ohjelmien kanssa. Sitä kautta, että Kaliningradin taloudellisen kasvun kohentuminen vähentää sen kehityseroa lähimpiin EU-naapureihin, torjutaan pitkiä jonoja rajoilla. Samalla EU:n investoinnit rajanylitysinfrastruktuureihin jatkuvat. Tämä on tapa, jolla lähestymme tätä hyvin tärkeää asiaa.
Kuten hyvin tärkeä Pietarin lounaisen jätteidenkäsittelylaitoksen käyttöönotto viime vuonna yhdessä Suomenlahden vedenlaatuun kohdistuvien konkreettisten suotuisten vaikutusten kanssa osoittaa, yhteistyö ja yhteisrahoitus Venäjän federaation kanssa on mahdollista ja lisäksi kannattavaa sekä Venäjän kansalaisille että omille kansalaisillemme. Pohjoiseen ulottuvuuteen kuuluvat tulevat suuret ympäristökumppanuushankkeet Kaliningradin alueella yhdistyneenä vesialan Tacis-hankkeisiin tällä samalla alueella vahvistavat tämän lähtökohdan. Lisäksi ETA-kumppaniemme Norjan ja Islannin jäsenyys pohjoisessa ulottuvuudessa antaa yleispohjoiseurooppalaisen luonteen tälle politiikalle, mihin meidän on suhtauduttava myönteisesti.
Lopuksi haluan täydentää sitä, mitä Diana Wallis totesi. Se, että myös Kanada ja Yhdysvallat osallistuvat, antaa pohjoiselle ulottuvuudelle transatlanttisen ja napaseutuja yhdistävän merkityksen, joka meidän on säilytettävä.
Lisäksi haluan kommentoida talousarviota. Komission mielestä mietinnössä esitettyyn ehdotukseen erillisen budjettikohdan luomisesta Itämeren alueen strategiaa varten sisältyy itse asiassa tiettyjä vaaroja. Se olisi vastoin periaatetta EU:n ulkoisten rahoitusvälineiden yksinkertaistamisesta. Euroopan naapuruuspoliittinen kumppanuusväline olisi luonteva väline pohjoista ulottuvuutta koskevan politiikan toteuttamiseksi, mutta muitakin rahoitusvälineitä voidaan hyödyntää. Meillä ei ole varaa laiminlyödä mitään pohjoisen ulottuvuuden osatekijää ja meidän olisi käytettävä täysimääräisesti ohjelmaan sisältyvät mahdollisuudet ja synergiat. Euroopan naapuruuspoliittinen kumppanuusväline tarjoaa uusia mahdollisuuksia erityisesti rajat ylittävän yhteistyön alalla. Juuri tällä yhteistyöllä, kun se yhdistyy vaurastuneen Venäjän suurempaan panokseen ja siihen, että tätä alaa varten on tunnetusti saatavilla enemmän Euroopan investointipankin rahoitusta, luodaan oikeat kannustimet ja parannetaan koko Pohjois-Euroopan kansalaisten hyvinvointia.
Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission varapuheenjohtaja. Haluan kiittää myös esittelijää, Christopher Beazleytä ja kaikkia puhujia.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Kirjallinen lausuma (142 artikla)
Marianne Mikko
(ET) Kymmenen vuotta ilman uudelleentarkastelua ja uudelleenarviointia on liian pitkä aika jopa pitkän aikavälin strategialle. Pohjoisen ulottuvuuden aloite sai vauhtia ja suunnan Suomen edellisellä puheenjohtajakaudella. Tällä hetkellä Suomi on jälleen EU:n puheenjohtajana.
Tällä välin Itämeren aluetta ei enää edes tunnista entiseksi. Venäjä on tällä hetkellä niin rikas, että se pystyy ostamaan energiainfrastruktuuria koko Euroopasta. Kreml on jälleen itsevarma, jopa hyökkäävä. Baltian maat ovat tällä hetkellä Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja Itämerestä on tullut sisämeremme.
Itämeren alue on tällä hetkellä maailman kilpailukykyisin alue pääasiassa Pohjoismaiden menestyksen ansiosta. On erittäin tärkeää, että säilyttääkseen asemansa alue toimii laajentuneenakin yhtenä kokonaisuutena.
Tässä kollegamme Alexander Stubbin laatimassa mietinnössä korostetaan Itämeren aluetta koskevan täsmällisen strategian tarpeellisuutta. Strategian toteuttaminen edellyttää rahoitusta, ja tämän vuoksi on välttämätöntä avata Itämeren alueen strategialle erillinen budjettikohta. Ilman omaa budjettikohtaa koko strategia jää pelkäksi sanahelinäksi.
Pohjoisen ulottuvuuden rahoituspuoli tarkoitti pelkästään Venäjän avustamista. Euroopan unionin varoilla pystyttiin vähentämään olennaisesti Venäjältä suuntautuvaa ydinsaasteiden ja tavanomaisten saasteiden uhkaa. Nyt on aika mennä eteenpäin ja keskittyä Baltian maiden ja Pohjoismaiden kehitystasojen yhdentämiseen.
Sisäinen turvallisuus, luonnon suojelu, liikenne ja infrastruktuuri on saatettava pohjoismaiselle tasolle. Jäsenvaltioiden suhteellisen pieniä markkinoita on sulautettava yhteen. Työtä on paljon, ja mitä nopeammin aloitamme, sitä parempia tuloksia pystymme saavuttamaan.
