Evropa 2020 - nova evropska strategija za rast in delovna mesta (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o Evropi 2020 - novi evropski strategiji za rast in delovna mesta.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospa predsednica, veseli me, da lahko spregovorim o temi, ki ji Svet in špansko predsedstvo pripisujeta izreden pomen, to je o Evropi 2020 - strategiji za rast in kakovostna delovna mesta.
Kot smo že slišali, počasi izhajamo iz najhujše gospodarske krize od tridesetih let prejšnjega stoletja, in storiti moramo vse v svoji moči za utrditev okrevanja, ki se začenja po Evropski uniji, kot kažejo napovedi, ki jih je danes predstavila Komisija, obenem pa za omilitev socialnih posledic krize.
Ob kratkoročnih ukrepih v državah članicah in evropskih institucijah pa moramo širši pogled nameniti tudi času po izteku desetletja in poskrbeti za trajnost našega socialnega modela, evropskega socialnega modela. To je dvojni izziv, ki se ga loteva strategija Evropa 2020.
Gre za preprečevanje ponovitev krize, ki se še ni povsem končala, in to predvsem z oblikovanjem strategije za rast, modela rasti, prilagojenega novim časom. Dobiti moramo strategijo za rast, ki bo izvedljiva in izvršljiva in bo vsebovala glavne politične in gospodarske zaveze Evropske unije za naslednja leta.
Kot vam je znano, so se razprave o strategiji Evropa 2020 neuradno začele med voditelji držav in vlad 11. februarja. Nato je o strategiji v marcu razpravljal Evropski svet, razprave pa so potekale tudi v številnih telesih Sveta pod predsedstvom španske vlade v tem polletju.
Marca je Evropski svet prižgal zeleno luč za zagon strategije Evropa 2020, ki mu bomo priče na junijskem srečanju Evropskega sveta, obenem pa je določil prvine, zgradbo in celo okvirni načrt za nadaljnji razvoj strategije.
Strategija bo usmerjena na vprašanja ključnega pomena za Evropo: znanje in inovacije, trajnostno gospodarstvo, kakršnega zahteva Evropski parlament, zaposlovanje in socialno vključevanje.
Od teh ključnih ciljev smo količinsko že opredelili naslednje: zaposlenost: 75 % pri moških in ženskah, vlaganja 3 % BDP v raziskave in razvoj, ter cilj "20/20/20" v boju proti podnebnim spremembam. Ciljev pri zmanjševanju osipa iz izobraževalnega procesa in pri povečevanju deleža prebivalstva z visoko izobrazbo še nismo količinsko opredelili, prav tako še nismo določili ciljev pri spodbujanju socialnega vključevanja, konkretno pri odpravljanju revščine.
Vse te cilje smo zastavili na podlagi sporočila Komisije, ki je bistveno vplivalo na odločitev in sklepe Evropskega sveta v marcu.
Prvič, zgradba strategije Evropa 2020 vsebuje nekaj integriranih smernic. Komisija je pravkar predstavila svoj predlog usmeritev pri teh integriranih smernicah - špansko predsedstvo se je zavezalo, da bo s svojim delovanjem na vseh za Svet pomembnih področjih omogočilo, da bosta Svet za ekonomske in finančne zadeve in Svet za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje ter potrošnike lahko junija podala svoji poročili Evropskemu svetu - in tudi smernice za zaposlovanje, glede katerih potrebujemo mnenje Evropskega parlamenta.
Drugič, imamo glaven cilje, ki sem jih že omenil.
Tretjič, nova strategija vsebuje novost: nacionalne cilje. Vsaka država članica si mora zastaviti nacionalne cilje, ki pa morajo biti seveda vgrajeni v evropske cilje in odobreni od Komisije in Sveta.
Četrtič, govorili smo tudi o "ozkih grlih", ki vplivajo na rast na nacionalni ravni. Nekaj novosti se nanaša tudi na Lizbonsko strategijo: špansko predsedstvo se bo posvetilo predvsem novostim, ki zadevajo notranji trg.
Petič, Komisija oblikuje "vodilne pobude". Želimo, da bi bile prve med njimi uresničene že v času španskega predsedstva: digitalna agenda, ki jo bo obravnaval Svet za promet, telekomunikacije in energijo v maju, na podlagi sporočila, katerega objavo je Komisija napovedala za 18. maj.
Za zaključek, gospa predsednica, bi rad povedal še to, da bodo konkretne razprave o novi strategiji potekale v nekaterih telesih Sveta in da si bomo prizadevali, da bi bilo čim več teh razprav javnih, kot na primer razprava Sveta za izobraževanje, mladino in kulturo naslednji teden.
Rad bi poudaril, da junija delo seveda še ne bo zaključeno. Takrat bomo strategijo Evropa 2020 zagnali, delo pa še ne bo zaključeno. Strategijo bo treba izvesti prek nacionalnih programov reform.
Za konec bi rad še povedal, da bo pri "upravljanju" strategije imel pomembno vlogo Evropski svet. (Pomembno vlogo ima že od vsega začetka in to ves čas podpirata tako špansko predsedstvo kot predsednik Evropskega sveta gospod Van Rompuy, ki ima še prav posebno vlogo.) Evropski svet bo imel, ob Evropski komisiji, zelo pomembno vlogo in zelo pomembne naloge pri oblikovanju in usmerjanju strategije. To bosta ključni instituciji pri izvajanju strategije, ki že vsebuje konkretne instrumente, ki jih vsi želimo uporabiti.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospa predsednica, Evropa je pred nujno odločitvijo. Lahko bi se odločili za reševanje gospodarske in finančne krize enega na račun drugega, za pristop sauve qui peut, s tem pa bi tvegali razpad vsega, kar smo dosegli v preteklih 60 letih. Lahko pa učinkovito okrepimo sodelovanje v Evropi, ob uporabi vseh orodij, ki jih imamo na voljo.
Dogodki v zadnjih nekaj mesecih - vztrajna negotovost trgov, potreba po nadaljnjih reformah finančnih trgov in potreba po doslednem uravnovešenju javnih financ - to odločitev izrisujejo v še ostrejši luči. Bolj kot kdajkoli doslej moramo poudariti pomen evropske razsežnosti in cilji strategije Evropa 2020 nam omogočajo prav to.
Povabili ste me, naj vam spregovorim o Evropi 2020, ampak obravnavati ta sveženj ukrepov za smotrno, trajnostno in vključujočo rast ločeno v resnici nima smisla, saj je eden od ključnih naukov sedanje krize, da moramo delovati skupaj, na vseh ravneh in na vseh področjih, in skupaj odpravljati vrzeli v okvirni ureditvi in nadzoru finančnih trgov, obnavljati makroekonomsko stabilnost in trdnost javnih financ, oblikovati strukturne reforme, ki lahko Evropo pripeljejo na pot trajnostne rasti in zaposlovanja.
Vse te tri volets zadeve so enako pomembne - cilje lahko dosežemo le, če nam bo uspelo na vseh treh področjih. Potrebni so torej celostni pristop, reforme finančnega trga, okrepljeno gospodarsko upravljanje, Evropa 2020 za trajnostno, vključujočo, smotrno rast in vodilna vloga pri svetovnih reformah prek G20, saj ima precej od omenjenih zadev tudi zunanje razsežnosti. Vse razpoložljive vzvode moramo uporabiti na pameten način, ob upoštevanju, da vsak med njimi vpliva tudi na vse druge. Naj na kratko spregovorim o glavnih vzvodih. Ne bom ponovno govoril o finančnih zadevah, o katerih smo slišali že v prejšnjem govoru, naj pa za začetek omenim skupino G20.
G20 se je izkazala koristno pri spopadu z finančno in gospodarsko krizo, pri uvajanju izboljšav upravljanja na globalni ravni. Evropska unija si lahko pripiše velik del zaslug za uspehe G20, saj poganja njeno delovanje in prispeva svoje zamisli. Komisija ima pri tem pomemben prispevek, saj skrbi, da naše delovanje ustrezno odraža interese vseh 27 držav članic. Tudi v prihodnje si bomo močno prizadevali, da bo Evropska unija ohranila vodilno vlogo tudi na junijskem vrhu v Torontu in na novembrskem vrhu v Seulu.
Ključni cilj bo jasno sporočilo skupine G20 o izhodni strategiji v podporo okrevanju - takšni, v kateri bodo vsa največja gospodarstva odigrala svojo vlogo. Na svetovni ravni se moramo lotiti nekaterih neravnovesij, iz katerih izvira sedanja kriza. Poskrbeti moramo tudi za porazdelitev bremen uravnoteženja svetovne rasti med vse članice skupine G20. Pri tem bosta posebnega pomena osveščanje o naši strategiji Evropa 2020 in tesnejše gospodarsko usklajevanje v EU na splošno, še zlasti pa v euroobmočju. Evropa mora imeti na srečanjih G20 usklajen pristop.
Naslednji cilj bo pospešitev reform finančnega trga. Še naprej moramo pritiskati na naše mednarodne partnerje, da zagotovijo pravično, pravočasno in skladno izvajanje zavez G20.
Ob tem menim, da je zdaj pravi čas, da skupina G20 pošlje jasno sporočilo, kako lahko finančni sektor prispeva k financiranju reševanja bank. Prizadevati bi si morali za usklajen in odločen pristop. Jasno sporočilo bi pomenil svetovni dogovor o dajatvah za stabilizacijo bank, povezan s konkretnimi izvedbenimi ukrepi. Kot je pred nedavnim predlagal MOD, bi to lahko dopolnili z obdavčenjem finančnih dejavnosti oziroma dobičkov. Razprava bo izjemno naporna. Povedati vam moram, da priprave na srečanje G20 kažejo, da številni partnerji taki zamisli nasprotujejo, vseeno pa menim, da jo moramo poskusiti uveljaviti. Sporočilo Evropske unije bo vsekakor najbolj učinkovito, če bomo govorili z enim glasom in če bomo lahko povedali, da je Evropska unija svojo domačo nalogo že napravila.
Zato bi si morali prizadevati, da bi že pred Torontom dosegli dogovore o ključnih poglavjih uredbe o finančnih storitvah, ki sem jo to popoldne že omenil. Za to bosta potrebni prožnost in ustvarjalna pragmatičnost v vaši zbornici in v Svetu.
Tako sem prišel do jedra strategije Evropa 2020 - kot dela celostnega pristopa, ki sem ga omenil na začetku. Znano vam je, da so glavne prvine strategije Evropa 2020 sprejeli voditelji držav in vlad na srečanju v marcu. O njih smo v vaši zbornici razpravljali že večkrat. Komisija se je posvetovala z vami tudi pred predstavitvijo predloga. Zdaj moramo strategijo dodelati v podrobnostih; kako nujno je hitro delovanje, je jasno vsem med nami. Kot je opozorilo več govornikov v razpravi o prejšnji očki, je danes bolj kot kdajkoli doslej jasen nauk finančne krize in težav v euroobmočju, da se moramo usklajeno in odločno lotiti strukturnih reform.
Osrednja prvina strategije Evropa 2020 je boljše usklajevanje naših ekonomskih politik. Krepkejše usklajevanje ekonomskih politik smo vztrajno predlagali že pred sedanjo grško krizo. To je očitno nujno za preprečevanje kriz v prihodnosti. Nujno je za uspešen izhod iz sedanje krize, za obnovo rasti, ki bo zagotovila več boljših delovnih mest, in nenazadnje Evropi zagotovila trajnostno in vključujočo prihodnost.
O petih ciljih, ki jih je predlagala Komisija, je že doseženo splošno soglasje, številske vrednosti so že določene pri ciljih na področju zaposlovanja, razvoja in raziskav ter boja proti podnebnim spremembam.
O številskih vrednosti ciljev na področju izobraževanja - zmanjšanja osipa in povečanja deleža prebivalstva s terciarno ali enakovredno izobrazbo - se bo dogovoril Evropski svet junija 2010, ob upoštevanju predloga Komisije.
Močno se zavzemam tudi za sprejem številskih vrednosti ciljev na področju boja proti revščini in socialni izključenosti. Preprosto ne smemo se sprijazniti s sramotnim dejstvom, da v Evropski uniji 80 milijonov še vedno ogroža revščina. S tem vprašanjem se ukvarja Svet, storil pa bom vse, kar bom mogel, da bomo prepričali države članice o pomenu tega cilja, v zavesti, da nas vaša zbornica pri tem podpira.
Evropa 2020 mora biti uravnotežen program. Seveda ne moremo socialne enakosti brez konkurenčnega trga, nočemo pa niti gospodarsko učinkovite Evrope brez pravičnosti.
Nacionalni cilji bodo omogočali boljše in učinkovitejše spremljanje napredka v državah članicah v okviru uresničevanja ciljev, zastavljenih na ravni EU. Države članice zdaj v sodelovanju s Komisijo pripravljajo svoje nacionalne cilje. O ciljih se bo, upam, Evropski svet dogovoril na svojem junijskem srečanju, čemur bo lahko takoj sledila faza izvajanja.
Komisija je prejšnji teden objavila predlog integriranih smernic. Te smernice odsevajo prednostne naloge strategije Evropa 2020. Število integriranih smernic je manjše kot prejšnjikrat - zdaj jih imamo 10 namesto 24 - kar bo okrepilo občutek udeležbe pri vseh deležnikih. Mislim, da to pomeni napredek.
Pričakujemo, da bo junijsko srečanje Evropskega sveta politično potrdilo načela, na katerih temeljijo integrirane smernice, seveda pa jih bomo sprejeli šele po tem, ko bomo o njih razpravljali z vami - z Evropskim parlamentom - in upam, da bo do te razprave prišlo čim prej.
Strategija Evropa 2020 ni le gradivo za spodbudo, seznam ciljev ali vizija - je program reform. Ukrepi bodo sprejeti na evropski ravni, enako pomembno pa je, da bo morala reforme izvesti prav vsaka od naših 27 držav članic, ob polnem upoštevanju načela subsidiarnosti. Jasno bomo povedali, kaj bo treba narediti na evropski ravni in kaj na nacionalni ravni. Ključnega pomena bo izvedba, kot je rekel tudi spoštovani predstavnik Sveta, gospod López Garrido, se zdaj tudi države članice mnogo bolj zavedajo potrebe po okrepitvi evropskega upravljanja. Upam, da so tudi države članice pridobile ustrezne izkušnje iz nekaterih pomanjkljivosti lizbonske strategije, pri kateri je bila večina ciljev, če ne vsi, dobrih in usmerjenih v pravo smer, odkrito povedano pa ni bilo dovolj občutka lastništva in prizadevnosti pri izvajanju programov. Zato moramo odpraviti vrzeli pri izvedbi, ki smo jih imeli pri lizbonski strategiji. Ključno vlogo pri zagotavljanju uspešne izvedbe strategije Evropa 2020 imate zato vi.
Vi, Evropski parlament, lahko ob svoji vlogi sozakonodajalca tudi zelo učinkovito mobilizirate državljane, pa tudi - zakaj ne? - nacionalne parlamente. Ključnega pomena, dovolite mi to opombo, so odnosi, ki jih Evropski parlament goji z nacionalnimi parlamenti. Tako bomo lahko zagotovili, da javnost na te reforme ne bo gledala kot na nekaj, kar jih oblikujejo "tisti" v Bruslju, ali pač v Strasbourgu, ampak kot na reforme, ki jih oblikujemo na vseh ravneh evropske družbe. Občutek nujnosti reform morajo deliti vsi ključni socialni, gospodarski in politični akterji, na vseh ravneh uprave, pa tudi socialni partnerji. Menim, da je to zelo pomembno, zato pozdravljam vse izjave predsednika vlade Zapatera glede nujnosti vključitve socialnih partnerjev. Nato moramo zagotoviti krepkejše, povezano upravljanje z združitvijo naših usklajevalnih instrumentov: poročanja o skupnem izvajanju strategije Evropa 2020 in Pakta za stabilnost in rast ter vrednotenja, združevanja sredstev in ciljev, podatkov Evropskega odbora za sistemska tveganja za zagotavljanje splošne finančne stabilnosti, strukturnih reform, ukrepov za krepitev konkurenčnosti, makroekonomskih izboljšav - vse to moramo uporabiti za izhod iz krize in za trdno usmeritev na pot k smotrni, trajnostni in vključujoči rasti.
Če z gospodarskim upravljanjem mislimo resno, je to edini pravi pristop. Ne moremo govoriti o resnem gospodarskem upravljanju na evropski ravni, obenem pa ločevati mikroekonomije od makroekonomije, notranjih razsežnosti od zunanjih.
Torej morajo države članice in evropske institucije te zadeve obravnavati celostno in združiti vse omenjene instrumente - to je edini način, kako lahko javnosti vlijemo zaupanje tudi v našo strategijo.
Na začetku govora sem omenil neogibno odločitev; Komisija ve, katero pot hoče izbrati. Prepričan sem, da je izbira vaše zbornice enaka - izbira odločnosti, izbira v prid Evropi - in računam na vaše prispevke pri nadaljevanju dela.
Corien Wortmann-Kool
v imenu skupine PPE. - (NL) Gospa predsednica, predsednik Barroso, gospod López Garrido, razprava o strategiji Evropa 2020 je smiselno povezana z razpravo v prejšnji točki o krizi v euroobmočju, razpravama pa je skupno ključno vprašanje, kako okrepiti evropsko upravljanje. Govorite o usklajevanju ekonomskih politik, osrednja težava pa je, da je tolmačenje vsega tega vse preveč ohlapno in da države članice dogovorov sploh ne upoštevajo. Tako res ne smemo nadaljevati. To velja za Pakt za stabilnost in rast, je pa tudi glavni nauk lizbonske strategije. Pri strategiji Evropa 2020 se moramo zadev lotiti drugače.
Naša skupina, Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) od Komisije pričakuje ambiciozen pristop k evropskemu gospodarskemu upravljanju, še preden sploh pridemo do strategije 2020. Pričakujemo, da bo Svet junija sprejel odločne sklepe in se zavezal k ambicioznim ciljem držav članic in k trdnemu evropskemu upravljanju. Če bo treba, vas bo k temu odločno pozval tudi Parlament. Proračunski načrti za naslednja leta morajo biti usklajeni s strategijo 2020, naša zbornica pa bo tudi na drugih področjih dosledno vztrajala pri svoji institucionalni vlogi, v prid trajnostni gospodarski rasti in delovnih mest za naše državljane.
Gospa predsednica, pretresi v euroobmočju so še en dokaz pomena zdravih javnih financ za trdnost evra, finančno in gospodarsko stabilnost in zaščito naslednjih generacij, naših otrok, pred prelaganjem bremen nanje. Reforma javnih financ je torej pomemben pogoj za uspeh strategije Evropa 2020 in za obnovo naše konkurenčnosti. Zato bodo, komisar Rehn, predlogi za okrepitev Pakta za stabilnost in rast, ki jih nameravate predstaviti prihodnji teden, zalo pomembni. Nujno je okrepiti preventivno delovanje Pakta in zgraditi bolj zdrave temelje za trajnostne javne finance v državah članicah. Zato Komisiji v imenu naše skupine kličem: prevzemite svojo odgovornost in predstavite nam ambiciozen načrt. Lahko računate na našo podporo.
Naša institucija, Parlament, pa mora - skupaj z vami - razmisliti, kako lahko pripravi Svet k dejanskemu soglasju z okrepitvijo Pakta za stabilnost in rast. Hvalevredno je, da je Svet oblikoval delovno skupino. Upam pa, da bo Svet do konca leta tudi potrdil predloge Evropske komisije.
V celoti moramo izkoristiti možnosti, ki nam jih nudi Lizbonska pogodba za okrepitev evropskega vodenja. Časa ni na pretek.
Pervenche Berès
Gospa predsednica, predsednik Komisije, predsedujoči Svetu, teoretično vsi razumemo povezavo med obema današnjima razpravama. Koliko pa nam povezava pomeni v praksi? Glede tega nas v Skupini naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu preveva nekaj dvomov, saj na vidimo nikakršne usklajenosti med besedilom, ki nam ga je predstavila Komisija, in strateškim partnerstvom, ki ga nameravate oblikovati julija, pri čemer Parlament sploh ni imel priložnosti, da bi izrecno povedal svoje mnenje o smernicah o "zaposlovanju".
Kako si lahko predstavljamo, da bomo sprejeli zaveze za naslednjih 10 let? Prvič, brez inventure izida lizbonske strategije nam pravite: "Zdaj je vse drugače: nimamo več 27 smernic, imamo jih samo 10!" Ali je to res sprememba, gospod Barroso?
K uspešnosti strategije 2020 bi logično najbolj prispevali, če bi si ogledali, kje smo, preden razmišljamo, kam gremo. Razmisliti pa moramo tudi, kam sploh želimo iti. Dejstvo je, da danes preživljamo najhujšo krizo, kar jih Evropska unija kot celota pozna vse od svoje ustanovitve; doslej še nismo imeli tako globoke krize. Tega ne smemo zanemariti. Ne smemo zaganjati strategije za izhod iz krize, saj bi to pomenilo zahtevati od javnih oblasti, naj se odrečejo svojim ekonomskim odgovornostim, da bomo lahko povsem zrahljali nadzor trga.
Te strategije ne smemo oblikovati brez uporabe orodij, ki jih imamo na voljo. Znano vam je, gospod Barroso, da nismo tako bogati, da bi si to lahko privoščili. Imamo orodje, ki se imenuje Pakt za stabilnost in rast, in še eno orodje, ki se imenuje finančna perspektiva. Če ju ne bomo smiselno povezali, ne bomo prišli nikamor.
Poleg tega imamo nekaj pomislekov tudi glede izhodiščne točke poti. Prvič, v skupini S&D nujno zahtevamo, naj države članice ne bodo več izpostavljene špekulacijam na trgu. Ne gre za Grčijo ali katero koli drugo konkretno državo članico. Gre za učinek domin in za pomanjkanje omejitev za špekulante.
Zato predlagamo vzpostavitev mehanizma za finančno stabilnost, s katerim bomo države članice zaščitili pred takimi špekulacijami, da bodo lahko opravljale svoje delo, ki pa je vrnitev na pot ozdravitve in s tem ohranitve socialnega modela. Kajti vsi se zavedamo, vsi v teh časih krize govorimo, da je naš socialni model naša največja dobrina v razmerah globalizacije.
Če bo rezultat vaše strategije 2020 uravnovešenje proračunov, ki pa bo popolnoma razgradilo socialni model, bo Evropa izgubila konkurenčno bitko na mednarodnem tržišču. S tem bo izgubila možnost odločno uveljavljati v svetu ta model, ki ga utelešamo, in se bo morala podrediti drugim celinam, ali pa kar nepredvidljivim silam trga. To ni naša vizija prihodnosti.
Lena Ek
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, že pred mnogimi meseci smo vedeli, da je Grčija v zelo težkem položaju. Vemo, da vrednost evra strmo pada pred našimi očmi in da se razponi državnih obveznic širijo. Zdaj je že vsakomur jasno, da je Evropa v resni krizi, čeprav smo še pred kratkim mislili, da smo se že pobrali.
Resno moramo razmisliti o vprašanjih konkurenčnosti, produktivnosti in trajnostne gospodarske rasti, evropski voditelji pa se še vedno prerekajo, kaj ukreniti. Zdaj ni čas za to. Potrebujemo konkretne ukrepe in potrebujemo jih zdaj. Ker je očitno, da pritiski v okviru Sveta na posamezne članice ne delujejo, potrebujemo zavezujoče cilje in nove pregledne možnosti za nadzor in preverjanje poročil držav članic. Potrebujemo osnovno spoštovanje Pakta za stabilnost in rast, potrebujemo zanesljive in resnične podatke, na katere bomo lahko oprli svoje odločanje.
Da bo pritisk na vlade uspešnejši, mora biti pogoj za pridobivanje sredstev strukturnih skladov in drugih oblik evropske pomoči posredovanje pravilnih podatkov s strani vlad. Naj orišem s primerjavo. Če kmet posreduje napačne podatke za pol hektara, za dolga leta izgubi pravico do pomoči za vse svoje dejavnosti na celotni kmetiji. To je prava primerjava. Zato naše parlamentarne resolucije tako odločno govorijo o upravljanju.
Prava sramota je, da Komisija ne posreduje naprej predlogov, o katerih razpravljamo že leta. Kot podlaga za prihodnjo rast mora biti v strategijo EU 2020 vključen tudi program strateških politik. Naj navedem nekaj primerov. Dogovorili smo se o načrtu za oživitev gospodarstva. Večina postavk načrta se ne izvaja. Parlament je zahteval oblikovanje načrta B, ki je zdaj sicer vključen v gradiva, vendar se niti načrt B še ne izvaja. Odločili smo se za načrt STE, nove energetske tehnologije. Še vedno manjka 50 % sredstev za financiranje načrta SET, ki je močno strateško orodje. Izpuste toplogrednih plinov lahko najbolj učinkovito zmanjšamo s strategijo energetske učinkovitosti. Zato pozivam Komisijo in države članice, naj strategijo energetske učinkovitosti, ki je v akcijskih načrtih na prvem mestu, začnejo tudi izvajati.
Obstoječo zakonodajo moramo dopolniti, ker ni zadostna. Potrebujemo akcijski načrt za energetsko učinkovitost, ki nam ga že dolgo obljubljate. Potrebujemo energetsko infrastrukturo, energetski ekvivalent hitrih vlakov, superomrežja in visokotehnološka inteligentna omrežja in finančna sredstva za to imamo.
Poskrbeti moramo za tehnične inovacije, pa tudi oblikovati in uveljaviti strategijo za boj proti socialni izključenosti in za enakost spolov. V današnjih kriznih razmerah mora Komisija prevzeti nase svoje odgovornosti in zaključiti naloge, ki smo jih začeli skupaj. Svet mora biti pogumnejši in se ne sme več prerekati. Sestavili bomo odločno resolucijo o drugi fazi strategije 2020.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, predstavljati program Evropa 2020 kot veliko strategijo za izhod iz krize meji že skoraj na politično provokacijo. Oglejmo si le dosedanjo politiko za regulacijo finančnih trgov in lahko vidimo - če smo le malo pošteni - da že mesece - če ne že leta - obljubljamo, da bomo te podivjale trge uredili, pa smo doslej dosegli komaj kaj napredka. Kar zadeva Grčijo, nam razmere nastavljajo zrcalo.
Iz krize v Grčiji lahko vidimo, da se nam zdaj dogajajo povsem neprimerne stvari. Naši državljani so najprej poslušali naše izjave, da rešujemo banke. Z njimi so se morali, hočeš nočeš, sprijazniti. Zdaj pa plačujejo ceno. Javne finance so bile z ukrepi take vrste že doslej preobremenjene. Zdaj rešujemo Grčijo in moramo jo reševati, o tem ni popolnoma nikakršnega dvoma. To bo še en izziv jza javne finance v mnogih državah Evropske unije.
Banke so spet v črnih številkah, za njihovo pripravljenost prostovoljno prispevati kako malenkost k reševanju Grčije pa jim kar ploskamo. Gospod Barroso, v Evropski uniji, na trgu, ki mu pripada 27 držav članic, je edina prava možnost, da dejansko uvedemo davek na finančne transakcije ali kak drug podoben instrument, ki bo ukrotil pohlep špekulantov po dobičkih na tem trgu. Res potrebujemo instrument, s katerim bomo lahko prisilili tiste, ki kujejo dobičke iz krize in špekulirajo proti evru, da bodo prispevali k stroškom, ki so nas doleteli. Pri javnih financah ne smemo nadaljevati po dosedanji poti.
V gradivu, ki ste ga predstavili, nisem opazila vizije, kaj naj storimo zdaj. Trditev, da je treba zadevo urediti na svetovni ravni, me spominja na razpravo o podnebnih spremembah. Na tem področju že leta nismo dosegli nikakršnega napredka.
Zame je podnebje prav tako pomembno vprašanje. Nikakor še nismo iz krize, pač pa tonemo še globlje vanjo, ker nam ni uspelo sprejeti ustreznih ukrepov. Obžalovanja vredno se mi zdi, da smo danes, tik pred to razpravo, ugotovili, da se Connie Hedegaard v Komisiji trudi, kolikor se more, da bi dosegla uveljavitev najskromnejšega cilja za Evropsko unijo. Če upoštevamo današnje stanje, je skrajni čas, da naš cilj dvignemo na 30 %. Če cilja ne bomo dvignili, lahko na primer kar pozabimo na znamenito evropsko zamisel o trgovanju z emisijami. Če CO2 zaradi prenizkih ciljev ne bo imel primerne cene, bomo po vseh dolgoletnih razgretih razpravah še vedno daleč od cilja, ki smo si ga zastavili. Kar zadeva preoblikovanje evropskega gospodarstva v smeri trajnosti - kot kažejo naslovi programa Komisije - se vsi strinjamo, da želimo pri tem sodelovati. Vendar pa, gospod Barroso, kar zadeva ta program, vaša Komisija še do danes ni povedala, kako naj evropsko gospodarstvo zastavljene cilje doseže. Kakšni instrumenti in kakšni programi spodbud bodo uporabljeni pri tem?
Gospa Ek je omenila nekaj konkretnih področij. Ta program zahteva še veliko dela. Po mojem mnenju na osnovi gradiv, ki jih imamo pred seboj, Evropski parlament še ne more reči, ali smo po lizbonski strategiji zdaj dobili uspešno strategijo. Strategija Evropa 2020 je sestavljena tako rekoč na tak način, da nas bo pripeljala iz polomije lizbonske strategije k novemu neuspehu.
Michał Tomasz Kamiński
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospa predsednica, menim, da ima gospod Barroso prav zares hudo težko delo. Danes spada njegova služba med najbolj naporne službe v Evropski uniji. Čas mu jemljejo razprave z levičarji in desničarji - razprave z ljudmi, ki kar stresajo iz rokava najboljše rešitve tudi najzahtevnejših problemov. Gospod Barroso pa mora umetelno vijugati med njihovimi predlogi. Menim, da je strategija 2020, kakršno predlaga Komisija, najboljši predlog. Presenečajo me predlogi, ki jih slišimo v tej dvorani, po katerih bi bilo naš sedanji zelo težaven položaj najbolje reševati s ponavljanjem naših dosedanjih napak.
Rad bi povedal, da sem 18 let življenja preživel v državi, ki se je imenovala Ljudska republika poljska, kjer smo imeli ministrstvo za notranjo trgovino in prazne police v trgovinah. Imeli smo ministrstvo za notranjo trgovino, nismo pa imeli notranje trgovine. Zdaj in preteklih 20 let, za katera se zahvaljujem Bogu, pa na Poljskem ministrstva za notranjo trgovino nimamo, imamo pa notranjo trgovino.
Rad bi povedal, da sedanje krize ne morejo rešiti niti obsežnejši predpisi, niti višji davki niti več poseganja v gospodarstvo. Nikakor nisem fanatičen privrženec prostega trga. Menim, da je naloga države popravljati delovanje trga, ampak to mora opravljati zelo pazljivo. Če hočemo pošteno govoriti o napredku v Evropi, ne smemo pozabiti, kako smo v prejšnjem parlamentarnem mandatu glasovali o direktivi o storitvah. Spomnimo se, kaj je doživela direktiva o storitvah v naši zbornici. Brez prostega pretoka ljudi, storitev in kapitala Evropa ne bo mogla uspešno tekmovati z drugimi celinami sveta.
Danes poslušamo, kako ne moremo tekmovati z drugimi političnimi in gospodarskimi integracijami po svetu, ob tem pa smo mi sami tisti, ki s pretiranim reguliranjem in obremenjevanjem podjetij silimo naše podjetnike k selitvi v druge dele sveta. Vprašajmo se torej, kaj bi še lahko napravili v podporo strategiji 2020, saj druge nimamo, seveda pa se moramo tudi rešiti iz krize.
Ni dvoma, da moramo Grčiji pomagati. Za nas Poljake, katerih predstavnik sem, ima beseda "solidarnost" globok pomen. Torej moramo danes Grčiji nakloniti svojo solidarnost. Še enkrat bi rad poudaril, da moramo storiti vse, da se bo Evropa izkopala iz gospodarske krize, saj ne gre le za tegobe milijonov družin, pač pa za vero v našo prihodnost. Verjamem v prihodnost Evrope, verjamem v naš uspeh.
Gabriele Zimmer
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospa predsednica, če primerjam razpravo v prejšnji točki dnevnega reda s to razpravo, vidim, da očitno govorimo o dveh vzporednih svetovih. Na eni strani imamo Evropsko unijo, v kateri so nekatere države, kot so Grčija; Italija, Španija in Portugalska, v globoki krizi, druge države, kot sta Nemčija in Francija, pa izvajajo zaščitne manevre, na drugi strani pa imamo Evropsko unijo, za katero je bila sestavljena strategija, ki nikakor ne more biti kos izzivom.
V tej strategiji nismo niti opredelili nove smeri razvoja Evropske unije niti odgovorili na vprašanja glede instrumentov, ki ne delujejo. Prav tako nismo niti poskusili razjasniti delitve pristojnosti med države članice in Evropsko unijo ali odnosov med državami euroobmočja in državami članicami Evropske unije, ki niso članice tega območja. Nismo zajeli nobenega vprašanja, ki ga je v zadnjih letih odprla lizbonska strategija in nismo navedli nobenih v prihodnost usmerjenih odgovorov. Nismo razjasnili ničesar v zvezi z razvojem Evropske unije v prihodnje. To je seveda precej prispeva k neenotnosti, ki jo danes zaznavamo.
Tudi kar zadeva razprave o evropskem gospodarskem upravljanju in evropskem denarnem skladu, preprosto ne smemo več ravnati, kot da bi bilo mogoče nadaljevati z to strategijo tudi v prihodnje. Preden se začnemo pogovarjati o izvajanju strategije Evropa 2020, moramo to strategijo nujno dati nekoliko na hladno in si vzeti več časa za odločanje in za analizo, s kakšnimi izzivi se v resnici soočamo. V to moramo mnogo bolj kot doslej vključiti tudi civilno družbo, še zlasti pa Parlament. Ravnati drugače bi pomenilo odprtih oči drveti v prepad!
Godfrey Bloom
v imenu skupine EFD. - Gospa predsednica, prava škoda, da je gospod Barroso ušel iz dvorane. Mislim, da bi nocoj od mene lahko izvedel marsikaj koristnega!
Svetujem vsem, naj se glede EU v letu 2020 ne vznemirjate preveč, saj se mi dozdeva, da je takrat sploh ne bo več! Propadla bo tako kot Sovjetska zveza, kateri je tako podobna, in iz istih razlogov: je centralizirana, pokvarjena, nedemokratična in nesposobna, vodi jo zla združba velikih podjetij in preplačanih birokratov, usmerja pa ekofašistični progam na podlagi sprevržene navidezne znanosti pod geslom "podnebnih sprememb".
Kadar koli imajo ljudje priložnost izraziti svoje mnenje na referendumu, jo zavrnejo. Britanci seveda take priložnosti niso imeli, za kar so z izdajo poskrbele edine tri politične stranke, ki so jih v naši državi pripustili k televizijski razpravi, pri tem pa jim je pomagala od EU podkupljena javna televizijska hiša, ki ji pravimo BBC.
EU že razpada. Današnji atenski prizori se bodo razširili po drugih sredozemskih država hitreje, kot si lahko predstavljamo, nato pa bodo preplavili tudi severnoevropske države, ki danes plačujejo zapitek. Naši otroci in naši vnuki nas bodo preklinjali, ko bodo morali pospravljati črepinje te zmešnjave, ki ni potrebna nikomur!
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, smotrna, trajnostna rast, akcionizem, reforme, gospodarsko upravljanje - velike besede in vzvišeni cilji. S tem v zvezi pa mi povzroča skrbi vrsta vprašanj. Ali bo najavljeno novo strategijo doletela podobna usoda kot njeno predhodnico? Kako lahko pritegnemo regije in lokalne organe, da bo ta strategija dejansko uspela, in še zlasti, kako lahko učinkoviteje spodbujamo in nadzorujemo reorganizacijo nacionalnih proračunov? Pri naših vzorčnih rešitvah pa moramo biti zelo previdni, da se nam ne bi skozi stranska vrata prikradla v hišo kaka centralizirana oblika evropskega gospodarskega upravljanja in zadušila še zadnje preostanke državne suverenosti.
Suverenost pomeni tudi odgovornost, torej tudi odgovornost za napačno finančno politiko. Ne moremo dopustiti, da nekatere države članice živijo prek svojih zmožnosti na račun drugih držav članic. Seveda moramo biti solidarni, ampak to ne sme biti enosmerna ulica. Centralistično gospodarsko upravljanje iz Bruslja, ki vsem vsiljuje nekakšne evropske standarde, vsekakor ni prav pot.
Gunnar Hökmark
Gospa predsednica, mislim da je pomembno razpravljati o pametnem upravljanju, v smislu, da je seveda nujno pripraviti vse nas k potrebnim reformam, ne pozabimo pa, da je glavna prvina pametnega upravljanja, ki je v naših rokah, zagotavljati, da Evropska unija dela, kar od Evropske unije upravičeno pričakujemo.
Pri tem ugotavljamo nekaj pomanjkljivosti, sem spada tudi naše spoštovanje Pakta za stabilnost in rast. Ne smemo pozabiti, da moramo pred oblikovanjem novih pravil najprej spoštovati temeljna pravila, rad pa bi opozoril še na nekaj stvari. Kar zadeva finančne trge, bi morali o njih govoriti kot o delih nacionalnih gospodarstev, ne pa kot o ločenih panogah, saj pri ločeni obravnavi ne bomo od njih nikoli dobili sredstev za nove naložbe in nova delovna mesta.
Rahlo me je zbegalo, ko sem od predsednika Odbora Basel II slišal oceno, da bodo nova pravila kapitalske ustreznosti znižala gospodarsko rast za 1%. To je precej nizka raven. Zaostritev pravil kapitalske ustreznosti bi lahko zmanjšala vlaganja, tega pa nočemo, saj želimo vzpostaviti novo zaupanje v evropsko gospodarstvo v času, ko se tudi rešujemo obstoječih proračunskih primanjkljajev.
Naj opozorim še na eno stvar, h kateri lahko prispevamo skupaj, in sicer na oblikovanje na znanju temelječega gospodarstva. Paradoksalno je, da se s preoblikovanjem naših družb in gospodarstev v gospodarstva, temelječa na znanju, vztrajno krči naš notranji trg, saj zakonodaja notranjega trga velja za industrijo in gospodarstvo iz prejšnjih časov, ne pa toliko za storitve, torej moramo v zvezi z direktivo o storitvah napraviti več. Rad bi tudi povedal, da bi se morali lotiti reforme, ki bi univerzam zagotovila več neodvisnosti in jih napravila bolj evropske, odprte študentom in raziskovalcem, in bolj dinamične pri vzpostavljanju družbe znanja.
Držimo se stvari, ki jih lahko napravimo skupaj na evropski ravni. To je najboljše evropsko upravljanje, ki ga lahko dosežemo.
Marita Ulvskog
(SV) Gospa predsednica, prihajam iz iste države članice kot govornik pred menoj, politično pa se uvrščam na levico. To je razvidno tudi iz predlogov, ki jih pripravljajmo socialdemokrati.
Vidimo, kakšne so razmere po svetu. Vidimo, kakšne so razmere v Grčiji: spopadi na ulicah, grožnje s splošno stavko, obup, bes, ogorčenje nad igrami trga z vsemi državami. K težavam je seveda prispevala tudi nepripravljenost osrednjih držav euroobmočja pomagati sočlanici, Grčiji. Kriza pa se lahko razširi. Časi so nevarni za vse države. Le malo držav se lahko zanaša, da so varne. Zato se moramo vsi posvetiti premagovanju krize in oblikovanju kakovostnih predlogov. Moramo pa izbrati pot, ki je ne bodo zaznamovali samo kratkoročne rešitve in kratkoročni uspehi in začasno gašenje požarov, ki lahko nato spet oživijo in naredijo veliko škode.
Torej moramo, prvič, vlagati v ukrepe, ki bodo ohranjali visoko povpraševanje. Pred junijskim vrhom me skrbi, ker izbiramo pot, ki jo je opisal govornik pred menoj. Svet mora na srečanju sprejeti jasne zaveze, da Evrope ne bo prepustil praznemu teku. Pomembno je vzdrževati povpraševanje in spodbujati naložbe. Znižati moramo raven brezposelnosti pri moških, ženskah, mladini in starejših. Osebno sem precej razočarana nad praznimi frazami o enakosti, ki jih je objavil Svet po svojem zadnjem srečanju.
Drugič, lotiti se moramo preobrazbe v podnebju prijazno družbo. Vsaka kriza seveda pomeni tudi razvojno priložnost: priložnost za popravek smeri, za preklop. Nujno je, da Komisija omogoči gospe Hedegaard v resnici delovati kot podnebna političarka in na srečanju v Cancúnu doseči pomembne premike za Evropo.
Moja tretja misel zadeva finančne trge. Pred nekaj tedni smo na Posebnem odboru za finančno, gospodarsko in socialno krizo gostili obisk ameriškega profesorja, ki je zadeve opisal takole: v Združenih državah Amerike pravimo, da ne moremo regulirati finančnih trgov, ker tega ne počnejo v Evropi. Morali bi, ampak ne zberemo dovolj poguma. In kaj pravite Evropejci? No, pravite, da ne morete regulirati finančnih trgov, ker tega ne počnejo v Združenih državah Amerike. Tako se vrtimo v krogu oziroma eden drugemu podajamo žogo. Taka politika nekatermi lahko prinese zmago, mnogim drugim pa poraz. To je ena od stvari, pri kateri moramo v Evropi zbrati pogum in jo spremeniti.
Wolf Klinz
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, iz svojih izkušenj na področju ekonomije vem, da so strategije lahko dobre le toliko kot konkretni izvedbeni ukrepi in mehanizmi nadzora. Komisijo oblikovanje te plati še čaka. Poslušamo o ciljih, s katerimi se lahko popolnoma poistovetimo, poslušamo o vzvišenih namenih, ne slišimo pa praktično ničesar o tem, kako naj te cilje konkretno dosežemo.
Domneval sem, da bo finančna in gospodarska kriza - najhujša, kar smo jih doživeli vse od druge svetovne vojne, zdaj pa jo še poglablja dodatna kriza javnih dolgov - na prvem mestu seznama točk, o katerih razmišlja Komisija. Po mojem mnenju bi bilo to logično izhodišče, saj sta obe krizi znatno spremenili razmere.
Če nam niso dovolj zgolj vzvišeni nameni, ampak bi radi v naslednjih desetih letih tudi v resnici kaj dosegli, se bomo morali zelo konkretno lotiti vrste zadev.
Prvič, pretresti moramo finance - ne le v EU, pač pa tudi v vsaki od držav članic, po enotnih merilih - da bomo vedeli, koliko prostora imamo in kaj si lahko v resnici privoščimo.
Drugič, oblikovati moramo mehanizem za reševanje kriz, da nas v prihodnje ne bo vrgel iz tira vsak vihar na trgu.
Tretjič, zaokrožiti moramo notranji trg na področjih, kjer še ne deluje - precej pričakujem od poročila gospoda Montija - vključno s področjem storitev.
Četrtič, prepričljivo moramo zastaviti dopolnitev naše skupne monetarne politike s skupno, tesno povezano ekonomsko in finančno politiko, pa tudi davčno politiko.
Petič, zelo jasno moramo opisati, kako bomo sedanja neravnovesja med državami članicami nadomestili s postopnim približevanjem, predvsem z gospodarskimi projekti, ki bodo po naravi resnično evropski. Takih projektov je veliko: energetska politika, energetske povezave, železniška in cestna omrežja za visoke hitrosti, sistemi za plovbo in še vrsta podobnih projektov.
Emilie Turunen
(DA) Gospod predsednik, na začetku bi rada povedala, da je oblikovanje strategije Evropa 2020 zelo pomembno delo, saj moramo tehtno razmisliti, kakšno prihodnost si bomo zagotovili v Evropi. Tehtno moramo razmisliti, kaj bo v prihodnje počelo 23 milijonov brezposelnih evropskih državljanov. V Skupini Zelenih/Evropske svobodne zveze pa na splošno menimo, da strategiji manjkajo konkretni cilji na vrsti pomembnih področij, s katerimi bi projekt socialne Evrope v naslednjih 10 letih uvrstili med osrednje prednostne naloge.
Prvič, ne vidimo nikakršnega jasnega cilja pri zmanjševanju brezposelnosti mladih, katere raven je zaskrbljujoča v vseh državah članicah. Prvi možni korak pri tem bi bila uvedba evropskega jamstva za mlade, ki bi mladim omogočila vstop na trg dela. Drugič, zagotoviti bi morali konkretne cilje v boju proti revščini. Menim, da je prava sramota, da se države članice Evrope, najbogatejšega dela sveta, ne morejo dogovoriti o konkretnih ciljih pri zmanjševanju revščine. Nekateri trdijo, da jim ni všeč opredelitev. Tem ljudem naj povem, da tehnične podrobnosti ne bi smele ovirati delovanja. Drugi pravijo, da ni ustreznih pravnih podlag v Pogodbah. Tem ljudem naj povem, da imamo zdaj novo Lizbonsko pogodbo.
Tretjič, vztrajno si moramo prizadevati za oblikovanje zavezujočega načrta zaposlovanja. Povezati moramo zelene naložbe in nova delovna mesta. Delovno silo moramo dopolnilno izobraziti in usposobiti za nova delovna mesta. In nazadnje, voditelji držav in vlad EU morajo poskrbeti za to, da bo razvoj socialne Evrope izrecen cilj, da bomo ustrezno ambiciozni pri zaposlovanju in zagotavljanju socialne varnosti, pri čemer ne bomo osredotočeni zgolj na količino, ampak tudi na kakovost novih delovnih mest. EU 2020 po tej plati še ni ustrezna, torej jo moramo še dopolniti.
Malcolm Harbour
Gospod predsednik, rad bi spregovoril o pomanjkanju ambicioznosti, ki jo zaznavam v strategiji EU 2020, o načinih, na katere lahko uporabimo obstoječe instrumente - enotni trg - za učinkovito delovanje in za odpiranje novih delovnih mest ter priložnosti: o stvareh, o katerih je govorila že gospa Turunen. Ni primerno - te besede so namenjene predsedniku in Svetu, če Komisija posluša - uvrstiti enotni trg in njegovo vzpostavitev v poglavje: "Manjkajoče povezave in ozka grla". Zadeva je mnogo pomembnejša, kolegi. In preprosto ni primerno reči, da bo Komisija predlagala ukrepe; gre za skupni podvig Komisije in držav članic.
Naš odbor, Odbor za notranji trg, je ta teden z veliko večino sprejel poročilo, ki razgrinja nekaj res ambicioznih zamisli skupnih ukrepov za zaokrožitev enotnega trga. Prejeli ga boste naslednji teden ob poročilu profesorja Montija. Skušajmo oboji zadeve temeljito spremeniti. Kar želimo, je akt o enotnem trgu, nabor jasnih političnih ciljev za zaokrožitev enotnega trga, želimo pa tudi, da bi javna naročila, ki jih zaenkrat uporabljamo vse premalo, vključili v doseganje ciljev na področju inovacij in zelene tehnologije. To je v tem dokumentu komaj omenjeno. Za božjo voljo, zakaj govorimo o novih ciljih, če se v resnici nič ne dogaja s tistimi, ki jih že imamo?
Ilda Figueiredo
(PT) Gospod predsednik, strategija ne daje nikakršnih odgovorov na težave, ki nas pestijo, še manj pa rešitev za pravo gospodarsko in socialno katastrofo, ki jo politika vsiljevanja proste konkurence povzroča v nekaterih državah z ranljivejšimi gospodarstvi. Napaka je vztrajati pri politikah iz liberalistične lizbonske strategije, ki je zanemarila pred 10 leti napovedane cilje polne zaposlenosti in izkoreninjenja revščine, v ospredje pa potisnila interese gospodarskih in finančnih skupin, kar je tem skupinam koristilo, vendar na račun poslabšanja socialnih in delovnih razmer.
Ogledati si je treba samo posledice slepega uveljavljanja meril Pakta za stabilnost in rast ter liberalizacije in privatizacije sektorja javnih storitev, vključno s finančnimi storitvami, energijo, prevozom in poštnimi storitvami. Ogledati si je treba samo, kaj se dogaja na področju dela - vedno bolj negotova delovna mesta, vedno več brezposelnih, katerih število že presega 23 milijonov, k temu pa lahko prištejemo še 85 milijonov ljudi, ki živijo v revščini.
V nasprotju s tem, v kar nas želite prepričati, vsi kazalniki dokazujejo, da bi bile ob nadaljevanju z dosedanjimi strategijami stopnje gospodarske rasti nizke, celo nižje kot v drugih delih sveta, kar pomeni, da bi se brezposelnost še povečala, delovna mesta bi bila še bolj negotova, socialna izključenost in revščina bi se še razširili. Žal proračun Unije ne omogoča odzivanja na potrebe na področju ekonomske in socialne kohezije, kar se je izkazalo tudi pri Grčiji.
Čas je, da ocenimo in si pošteno priznamo, kakšne so posledice naših dosedanjih politik. Čas je, da postavimo v ospredje socialno trajnost. Čas je, da ustavimo finančne špekulacije in odpravimo nadvlado financ nad gospodarstvom. čas je, da ukinemo Pakt za stabilnost in rast in predpišemo Evropski centralni banki druge naloge, uveljavimo učinkovit nadzor finančnega sektorja ter se osredotočimo na pravi pakt za napredek in družbeni razvoj.
Mario Borghezio
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, to, da tukaj razpravljamo o vsebini strategije Evropa 2020, med tem, ko v Atenah umirajo delavci, država in ljudstvo pa sta na robu prepada, je precej nazorna, lahko bi rekli celo groteskna, podoba evropske politike.
Neverjetno je, da v takih razmerah Komisiji ne pride na pamet, da bi se morala natančno ogledati v zrcalu, saj je videti, da se ne zaveda, da je kriza, ki je na nekaterih področjih že dosegla, bi rekel, dramatične razsežnosti, posledica niza napačnih odločitev, kar kaže tudi polom lizbonske strategije. Niza napak in enega obtoženca na zatožni klopi: evra.
Stopate pred nas in v vseh svojih izjavah trdite, da je Grčija osamljen primer, ampak ali boste enako govorili tudi takrat, ko se bo - upajmo sicer, da ne - kaj podobnega zgodilo na primer v Španiji: ali bo šlo spet za osamljen primer? Teh litanij o osamljenih primerih smo že rahlo siti: tudi hipotekarna kriza je bila osamljen primer. Težko je verjeti in zelo težko soglašati z besedami Komisije, ko pa se Evropska unija še vedno ni odločila pospraviti nered v bančnem sektorju in povedati varčevalcem, proizvajalcem in realnemu gospodarstvu, koliko nesnage je še skrite v evropskih bankah, da bi lahko nato oblikovali strategijo.
Teh stvari se moramo zavedati in ne smemo pozabiti, da mora resna strategija temeljiti na realnem gospodarstvu, na sistemu malih in srednjih podjetij, in da mora seveda pomembno vlogo zagotoviti tudi delavcem, ki jih je treba prav tako vključiti.
Csanád Szegedi
(HU) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najhujša težava v EU je nedvomno brezposelnost. Za sedanje stanje pa ne smemo kriviti delavcev, malih posestnikov ali malih podjetnikov. Edini krivec je politična in ekonomska filozofija, ki se je postavila ob bok multinacionalkam proti delavcem, malim posestnikom in malim podjetnikom. Izmuzljive multinacionalke, ki jih žene izključno sla po dobičku, hočejo prigrabiti levji delež dobička, obenem pa prispevati čim manj k pokrivanju javne porabe.
Vsaka strateška odločitev v prid lokalnim interesom je dobra za države članice Evropske unije, vsaka odločitev v bran prevlade multinacionalk pa slaba. Stranka Jobbik želi odpraviti gospodarske monopole multinacionalk in vrniti Evropo malim posestnikom in družinskim podjetjem, da bomo lahko z njihovo pomočjo odpravili brezposelnost v Evropski skupnosti.
Herbert Reul
(DE) Gospod predsednik, predsedujoči Svetu in predsednik Komisije, predsednik Komisije je pravkar dejal, da se v časih, kakršni so danes, ne moremo zatekati k reševanju enega na račun drugega, pač pa sta predvsem potrebna učinkovito sodelovanje in odločno ukrepanje. To drži. Torej potrebujemo strategijo za ukrepanje. Imam pa vtis, da ta projekt 2020, še zlasti pa način, kako se pogajamo o njem in ga dokončno oblikujemo, nima kaj dosti skupnega s pravo strategijo. Gre bolj za razmišljanja, prelita na papir, ki pa jih zdaj skušajo na silo uveljaviti po skrajšanem postopku. Dvomim, da je to pravi način za premagovanje ovir, ki jih je sicer povsem pravilno opisal gospod Barroso. Rekel je na primer, da je bila največja težava v zvezi z lizbonsko strategijo v tem, da prizadete skupine niso bile vključene, da niso imele občutka lastništva strategije in da se zato niso vključile v njeno izvajanje. Točno tako je bilo.
Če je tako, pa si moramo pri novi strategiji vzeti čas za potrpežljivo pridobivanje prizadetih deležnikov in za pretehtano razpravo. Jasno mi je, da v časih, ko nas finančna kriza in težave v Grčiji vsak dan zasipajo z novimi problemi, ne moremo ravnati na tak način. Tega ne razumite kot kritiko. Moja kritika leti na to, da si v Parlamentu dovolimo narekovati, kako naj obravnavamo ta program.
Na konferenci predsednikov odborov smo večkrat izrazili željo. da bi bila časovnica sestavljena skrbneje, da bi bilo mogoče zadeve obravnavati temeljiteje. Postopek pa, nasprotno, še pospešujejo, tako da imamo danes eno razpravo, še eno bomo imeli na majskem delnem zasedanju, junija bo šel predlog na Svet in to bo vse. Ne bodimo presenečeni, če na koncu ne bomo mogli opaziti nikakršne spremembe glede ukrepanja. Mene to ne bi presenetilo, saj na tak način sprememb ni mogoče doseči. Potrebujemo temeljito analizo, ne pa površnih ugotovitev, kakršne je v zadnjih dneh skicirala komisarka za okoljsko ukrepanje - temeljijo pa na kriznih razmerah in trenutno manjših emisijah CO2 - in predvidevajo možnost dviga cilja na 30 ali 40 odstotkov.
Kriza nam ne sme služiti kot merilo! Merilo mora biti v prihodnost usmerjena napoved. Natančno moramo preučiti sedanje stanje in temeljito premisliti, kakšne zaključke nam lahko narekujejo inovacije, gospodarski razvoj in raziskave. Bojim pa se, da tega seveda ne bomo naredili.
Alejandro Cercas
(ES) Hvala vam, gospod López Garrido, hvala, ker boste moje sporočilo posredovali predsedniku kolegija komisarjev.
Upam, da bodo vašim besedam sledila dejanja in da bo junijsko srečanje Sveta nekaj povsem drugačnega, kot je bilo pomladansko. Upam zato, ker mi vaše besede, ki jih sicer podpiram od prve do zadnje, ne vlivajo gotovosti in ne pomirjajo mojih strahov, da bo srečanje Sveta morda spet polno apatije in dvomov, celo vprašanj, ki nas navdajajo z resnično grozo, na primer o tem, ali so naši cilji, naši veliki politični cilji, pretehtani cilji, sploh smotrni ali celo izvedljivi.
Hvala vam, gospod López Garrido, upam, da bo špansko predsedstvo pomagalo odpraviti vse te negotovosti, saj sem prepričan, da bo naš čas nekoč v prihodnje veljal za prelomen čas v zgodovini Evrope. Naš čas je čas zmede, v katerem se ukvarjamo z zelo pomembnimi izzivi, na primer, ali želimo več ali manj Evrope.
Tak ne namen strategije Evropa 2020. Ali bomo čez 10 let bolj združeni ali manj? Ali bodo zmagali tisti, ki verjamejo, da moramo gospodarske in socialne probleme reševati skupaj, ali tisti, ki se vračajo nazaj k nacionalizmu in bi radi porušili še tiste temeljne kamne, ki smo jih postavili v zadnjih 40 letih? Ali si bomo bolj pomagali med seboj? Ali bomo pripravljeni sprejeti za svoje cilje medsebojno solidarnost, več enakosti, skupno gradnjo blagostanja in pravičnejšo delitev dobrin, ali pa bomo vse prepustili trgom?
Ne verjamem, tako kot nekateri kolegi poslanci, da nas je v sedanje stanje privedlo preveč Evrope, preveč regulacije ali preveč socialne pravičnosti. Nasprotno, za krizo sta kriva primanjkljaj Evrope in primanjkljaj regulacije.
Zato bi rada izrazil dve prošnji, gospod López Garrido: izberite cilje boja proti revščini in cilje spodbujanja izobraževanja iz besedila Komisije, ne iz besedila Sveta, upoštevajte glas Parlamenta kot glas ljudstva, tako da bodo načrti Evrope načrti ljudi, ne pa načrti tehnokratov ali načrti tako imenovanih "trgov", ki so pogosto zgolj načrti špekulantov.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, težave Grčije vplivajo na nas vse, tudi na države izven euroobmočja. Kar danes potrebuje Evropa, sta enotnost in energično ukrepanje, ne pa nadaljnje delitve. Zato, komisar, je velika škoda, da 11 držav ne bo prisotnih na petkovem srečanju. Poslušali smo trditve, da ima Evropa skupno usodo, ampak trenutno to ne drži.
Seveda je treba nadzor finančnih trgov zaostriti in seveda potrebujemo strožjo zakonodajo. To lahko razumem is sprejmem tudi jaz, liberalec, vendar moramo ravnati uravnoteženo in usklajeno na svetovni ravni.
Ukrepajmo energično in agresivno, če bo treba, vendar ne panično. Ohraniti moramo kolikor mogoče hladno glavo, da ne bomo še bolj škodovali gospodarskemu okrevanju, ki ga kljub vsemu in kljub razmeram v Grčiji že lahko zaznamo.
Ko sem poslušal gospoda Blooma, sem se prav razburil. Trenutno je odsoten, ampak primerjati Evropsko unijo s Sovjetsko zvezo je prava žalitev vseh, ki so trpeli pod sovjetsko strahovlado in vseh milijonov, ki so pod njo umrli. Mislim, da bi se gospod Bloom moral opravičiti vsem tem ljudem zaradi svoje žalitve.
Lajos Bokros
Gospod predsednik, v svojem govoru v Strasbourgu ob španskem prevzemu predsedstva je španski predsednik vlade José Luis Rodríguez Zapatero govoril tudi o strategiji Evropa 2020, vendar ni niti z besedico omenil, zakaj, pravzaprav, je sploh odpovedala lizbonska strategija. Takrat sem ga vprašal: kako lahko komu pride na pamet predlagati novo strategijo, ne da bi analiziral, zakaj je propadla prejšnja?
Zdaj nimam druge izbire kot ponoviti svoje vprašanje, saj tudi novi dokument ne namenja niti besedice vzrokom tega neuspeha. Gospod Garrido, ali lahko, prosim, odgovorite na moje vprašanje: kako je mogoče zastaviti nov, zelo ambiciozen nabor ciljev, ne da bi pred tem analizirali vzroke neuspeha lizbonske strategije?
Cornelis de Jong
(NL) Gospod predsednik, Komisiji in Svet bi rad pozval k jasnim izbiram. Najprej: izberite demokracijo. Kako si Svet predstavlja, da bo lahko sprejel odločitve, ki bodo začrtale družbeno-gospodarske politike držav članic za obdobje desetih let, ne da bi dal volivcem kadar koli v tem obdobju, v teh desetih letih, možnost izraziti mnenje o njih? To bi na primer pomenilo, da bi odhajajoči predsednik danske vlade sprejel odločitve za deset let, to pa preprosto ni sprejemljivo.
Drugič: delo mora biti plačano. Cilj 75 % ravni zaposlenosti zveni vabljiv, vendar Evropa ne potrebuje še več revnih delavcev. Kako pravzaprav Svet opredeljuje zaposlenost?
Tretjič: izberite zdravo javno porabo. Kako lahko Komisija predstavi proračun za leto 2011 na podlagi napovedi rasti nič manjše od 5,8 %, obenem pa je v strategiji Evropa 2020 močan poudarek na varčevalnih ukrepih?
Četrtič: izberite socialni notranji trg. Ali Komisija in Svet soglašata z Odborom za notranji trg in varstvo potrošnikov, ki je predlagal, naj notranji trg deluje bolj družbeno etično in naj se pri postopkih naročanja bolj upoštevata kakovost in družbena pravičnost?
Petič: izberite zmanjševanje revščine. Kar zadeva zmanjševanje revščine, Svet zagovarja samo gospodarsko rast. V zadnjih letih je gospodarska rast pripeljala samo do nezaslišanih nagrad direktorjev, revni pa so vedno bolj revni. Kako nameravate na primer doseči, da bodo stroške krize pokrili najbolje plačani sloji in banke, ne pa reveži?
Mara Bizzotto
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, za učinkovito rešitev problema brezposelnosti mora EU delovati v skladu s tremi gesli: odzivanje, razvoj, zavarovanje.
Odzivanje: opustimo slavnostne tone evropropagande in raje praktično ukrepajmo glede problemov, ki pestijo državljane EU, poskrbimo za neposredno povezavo med izobraževanjem in potrebami trga ter potrebami posameznih območij, in spremenimo poglede mladine na ročno delo.
Razvoj: oblikujmo strategijo Evropa 2020 v koristno sintezo zahtev delodajalcev in zahtev delavcev, ki bo podpirala trg dela, na katerem bodo nihanja tržnih potreb uravnavale delovne pogodbe po načelih prožne varnosti.
Zavarovanje: priskrbimo delo tistim, ki so ga izgubili, najprej in predvsem našim državljanom: zato morajo države članice oblikovati svoje politike priseljevanja v skladu z dejanskimi potrebami po priseljevanju, ob 23 milijoniv brezposelnih pa bi morale razmisliti tudi o možnosti nekajletne zapore priseljevanja iz tretjih držav. Mislim, da je to edini pravi način zaščite naših delovnih mest, naše socialne ureditve. Potrebujemo pragmatičnost, pogum in decentralizacijo.
Marian-Jean Marinescu
(RO) trajnostna gospodarska rast zahteva tudi ogromne in stalne naložbe v sektor prometa. Prometni sektor ustvari okoli 10 % BDP Evropske unije in zagotavlja več kot 10 milijonov delovnih mest.
Ob tej priložnosti bi rad pozval Evropsko komisijo in Svet, naj pri dokončnem oblikovanju strategije EU 2020 upoštevata tudi naslednje izredno pomembne dejavnike, povezane s prometnim sektorjem: spodbujanje raziskav, razvoja in inovacij za vzpostavitev zelenega prevoza, utrditev ciljev EU na področju dekarbonizacije prometa z uvajanjem alternativnih virov, električnih vozil, ITS, inteligentnega upravljanja prometa, ki bo zajelo tudi letalski promet, učinkovitega usklajevanja med infrastrukturami v prid varstvu okolja, socialnega položaja delavcev in varnosti potnikov.
Rad bi izpostavil naslednje ključne vidike po posameznih področjih: nujnost vzpostavitve enotnega evropskega neba na področju letalskih prevozov, nujnost uveljavitve interoperabilnosti v železniškem prometu, širitev in izboljšave cestne infrastrukture in varnosti na evropskih cestah v cestnem prometu, povezava načinov prevoza v pristaniščih na notranjih vodnih poteh in širitev "pomorskih avtocest" v morskem in rečnem prevozu, nujnost trajnostnega razvoja mobilnosti v mestih.
Evropska komisija mora upoštevati vse te vidike mobilnosti, ki mora biti eden od osrednjih elementov strategije EU 2020. Usklajen razvoj prometnega sektorja je nujen za trajnostni razvoj in za ohranitev obstoječih delovnih mest ter ustvarjanje novih.
Anni Podimata
(EL) Gospod predsednik, najlepša hvala. Naj kot Grkinja na začetku izrazim globoko obžalovanje ob tragičnih dogodkih v moji domovini, v katerih so umrli trije državljani, ujeti v banki, ki so jo skrajneži zažgali ob velikih, a povsem mirnih demonstracijah.
Ob tej tragični priložnosti bi rada, ker vem, da je danes na Grčijo usmerjena pozornost vse Evrope in vseh evropskih medijev, prosila kolege poslance, naj našemu narodu, ki preživlja tako težavne čase, naklonijo odgovornost, resnost, solidarnost, še zlasti pa obzirnost. To govorim, ker se bojim, da bodo jutri tudi vidni časniki v nekaterih evropskih prestolnicah prav na podlagi današnjih tragičnih dogodkov razglašali, kako upravičeni so njihovi strahovi, ali je Grčija sploh zmožna ali pripravljena uresničiti zelo neprijetne odločitve o finančnih reformah, ki jih je sprejela.
Kajti, že dan po nedeljskem dogovoru se je ponovila enaka zgodba, kot smo jo že doživeli po 11. februarju, in sicer salve komentarjev o neučinkovitosti grških ukrepov in o možnostih reprogramiranja grškega dolga, špekulacije, ali bo država morda zapustila euroobmočje, in seveda novi napadi trga na grške obveznice, pa tudi na portugalske in španske obveznice.
Ker ravno razpravljamo o strategiji 2020, me zanima, kam vse to vodi. Kam nas bo pripeljala ta popolna odvisnost nacionalnih gospodarstev od kriz na trgu, od ocen bonitetnih agencij, ki niso odgovorne nikomur in ki jih zaradi ocen podjetij ali držav, pravilnih ali napačnih, ne doletijo nikakršne posledice in nad njimi ni nikakršnega nadzora?
(Aplavz)
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Zadnji dve leti preživljamo najhujšo svetovno gospodarsko krizo. Zato morajo biti naši napori bolje usmerjeni, da bomo lahko spodbodli našo konkurenčnost, produktivnost in možnosti za gospodarsko rast.
Cilji strategije morajo biti stvarni. Zato morajo biti opredeljeni usklajeno z nacionalnimi cilji držav članic, ki pa so opredeljeni glede na prednostna področja in posebnosti vsake od držav članic. Zato pozdravljam misel, naj bodo cilji, sprejeti na ravni Skupnosti, razdeljeni na nacionalne cilje.
V parlamentarni resoluciji sem pozvala Komisijo, naj predloži nove ukrepe, kot so možnosti sankcij proti državam članicam, ki strategije ne izvajajo, oziroma spodbude za tiste, ki jo izvajajo. V resnici bi moralo biti črpanje sredstev Evropske unije pogojeno ne le z doseganjem rezultatov, pač pa tudi z združljivostjo s cilji strategije. Ne smemo pa prezreti tudi pomena kohezijske politike pri uresničevanju gospodarskih in razvojnih ciljev Evropske unije.
Zato moramo predlog Komisije temeljito pretresti, saj bi bil predlog, kakršen je samodejna začasna prekinitev dotoka sredstev iz strukturnih skladov državi z velikim proračunskim primanjkljajem, nestvaren in v popolnem nasprotju s cilji kohezijske politike, še zlasti z zmanjševanjem neravnovesij med državami članicami.
Oldřich Vlasák
(CS) Evropska unija je po številu prebivalstva največja geopolitična tvorba na svetu. Naš dosedanji uspeh, o katerem moramo sicer v sedanjem kriznem obdobju govoriti zelo ponižno, izhaja iz razvojnih sposobnosti naših gospodarstev, še zlasti na področjih inovacij in izvoza.
To je še posebej očitno v primerjavi s tekmicami, kot so ZDA, Japonska, pa tudi Kitajska, Indija in Brazilija. V tem smislu se mi zdi bistvenega pomena ohraniti strateško usmerjenost na gospodarsko rast in zaposlovanje. Socialni problemi in podnebne spremembe nam ne bi smeli odvračati pozornosti od glavnih ciljev.
Obenem pa se moramo zavedati, da je osnovni pogoj za smotrno in trajnostno rast držav članic, njihovih regij in mest, ustrezna infrastruktura, primerna v prometnem in okoljskem smislu. Tega vidika strategija Evropa 2020 ne upošteva dovolj, zato je v celoti umanjkalo nujna usmeritev v stalne in vedno večje naložbe v razvoj infrastrukture, zlasti v državah, kjer je ta danes premalo razvita.
Joe Higgins
Gospod predsednik, strategija, ki jo Komisija EU ponuja Evropi do leta 2020, se v bistvu naslanja na neoliberalistični kapitalizem in tržno sistem - z drugimi besedami, na iste usmeritve, ki so svet privedle v današnjo gospodarsko zmedo in ki jih odražata tudi odziva Komisije ter vlad EU na finančno krizo v Grčiji: sramotno predajo pred špekulacijami in dobičkarstvom piratov na finančnih trgih, zahteve, naj se javne storitve in življenjski standard grškega delovnega razreda, upokojencev in revežev žrtvuje, da bo mogoče nakrmiti brezmejni pohlep finančnih trgov, ki pa niso vsemogočna božanstva, kot nas prepričujejo komentatorji v javnih občilih, pač pa investicijske banke, upravitelji hedge skladov, lastniki obveznic in podobni - zajedavci, ki se poganjajo za dodatnimi dobički s špekulacijami, s katerimi skušajo namerno ustvarjati nestabilnosti, nato pa te nestabilnosti izkoriščajo za izžemanje delovnih ljudi. Ali je to Evropa, kakršne si želimo v letu 2020?
Smešno je poslušati, ko jih gospod Barroso poziva k odgovornosti: od morskih psov zahteva, naj zatajijo svojo slo po krvi! Obrambni boj grškega delavskega razreda bi morali podpreti delavci po vsej Evropi. Odpraviti moramo tiranijo trga. Tega ne bodo dosegli norci, ki požigajo banke, pač pa delovni ljudje z vztrajnim in množičnim gibanjem in stavkami, z zamenjavo sedanjega gnilega sistema z demokratičnim socializmom in družbo z resnično človeškim obrazom, ki jo moramo vzpostaviti do leta 2020.
Jaroslav Paška
(SK) Ob vsem spoštovanju do dokumentov, ki so nam predloženi, se človek ne more ubraniti primerjave z nekdanjimi načrti za petletke, ki naj bi prinesli blagostanje Vzhodnemu bloku. Počasi bodo celo pripravljeni priznati, da prejšnja strategija iz različnih razlogov ni bila uspešna.
Zastavijo drzne cilje in skušajo prepričati ljudi, da bo zdaj prav vse teklo bolje. Stvari pa niso tekle bolje. Strategije so se rojevale in umirale, gospodarstvo pa se je sesulo. Strategije niso spoštovale temeljnih pravil gospodarskega življenja. Evropi danes zmanjkuje sape kljub temu, da imamo večji delež izobraženih ljudi kot uspešnejše države, kot sta Kitajska ali Indija. Zakaj je tako? Ker se odziva na vsako novo težavo na enak način kot Evropski svet ali Komisija, z ustanovitvijo še ene institucije ali še enega organa. Večina izobraženih Evropejcev nato ponikne v drobovje različnih organizacij, ti milijoni izobraženih ljudi, ki bi lahko ustvarjalno delali na drugih področjih, na primer kot inovatorji ali razvojniki v proizvodnem sektorju, pa samo premikajo papirje v pisarnah in najedajo naša skupna sredstva.
Gospe in gospodje, če res hočemo biti uspešnejši, moramo predvsem poenostaviti pravila našega sožitja in poslovanja ter zmanjšati administrativna bremena. Pustiti moramo več prostora neodvisnosti, podjetnosti in ustvarjalnosti ljudi, sredstva, ki jih danes zapravljamo za administracijo, pa moramo preusmeriti v napredek in podporo inovacijam in razvoju v proizvodnem sektorju.
Othmar Karas
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, naši cilji so skupnost Evrope, verodostojna politična unija, trajnostna rast, trajnostno zaposlovanje in inovacije, socialna kohezija in "trajnostna" konkurenčnost.
Evropa 2020 ni naš cilj. Evropa 2020 mora biti sredstvo, ki nam bo pomagalo doseči naše cilje. Postati mora naša "deklaracija Roberta Schumana", prestavljena v leto 2010, a prav tako konkretna, kot je bila izvirna deklaracija 9. maja 1950. Evropa 2020 se ne sme izroditi v zbirko neuresničljivih želja za prihodnost ali v smetnjak vseh naših nerešenih vprašanj, težav in frustracij. Biti mora oprijemljiv, finančno izvedljiv, trajnostni instrument, ki nam bo zagotovil odgovore na krizo, mora projekt Evropske unije, ki bo lahko motiviral ljudi in ga bo mogoče preverjati in uveljavljati. Evropa 2020 mora zagnati konkretne projekte za rast, zaposlovanje, raziskave, inovacije in trajnostno konkurenčnost.
pregledati moramo javne finance v vseh državah članicah in v Evropski uniji, da si bomo zagotovili zanesljivo izhodišče za naše načrte za prihodnost, pa tudi za to, da bomo vedeli, kaj moramo financirati in za kaj potrebujemo denar. Potrebno je tudi preveriti ustreznost strategije Evropa 2020 z vidika nacionalnih proračunskih, davčnih, raziskovalnih, energetskih, inovacijskih in socialnih politik. V celoti bi morali podpreti ukrepe gospoda Rehna.
Evropa 2020 mora biti izraz nove, skupne politične volje in naš odziv na obžalovanja vredno naraščanje nacionalizma, egoizma in protekcionizma. Zaokrožimo notranji trg, ob monetarni uniji pa ustvarimo močno ekonomsko unijo kot del verodostojne politične unije. To moramo storiti, nič več in nič manj.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, priznati moram, da me skrbi glede junijskega vrha, saj iz razprave ne morem izluščiti nobene novosti, ki bi lahko prispevala k popravkom priporočil pomladanskega Sveta. Omenjena priporočila so pomenila razočaranje, saj niso temeljila na prav nikakršni kritiki omejitev lizbonske strategije in posledic neizpolnitve nekaterih najpomembnejših političnih in kulturnih načrtov iz te strategije.
Razočaranje so pomenila tudi zato, ker ne upoštevajo krize: 10 točk je posplošenih, brez medsebojnih logičnih povezav, so le zbir dobrih namenov, ki pa ne dajejo vtisa politike. In do danes se ni nič spremenilo. Prav tako nisem zaznal nikakršne volje, da bi opredelili prednostna področja. Problem Evrope je njena konkurenčnost v svetu. Torej ne smemo zanemariti socialne kohezije, ki je eden od temeljnih dejavnikov konkurenčnosti. Brez kohezije nobena država - kaj šele naddržavna skupnost - ne more obstati na svetovnem trgu, saj bi ji notranja nasprotja iz dneva v dan zniževala konkurenčnost.
Na drugi strani imamo vprašanje inovacij: ni dovolj inovacije samo omeniti; oblikovati moramo konkretne cilje, ne v obliki priporočil, glede virov, ki jih bomo namenili inovacijski dejavnosti tako pri izdelkih kot pri procesih. Samo s kakovostjo, tako v zasebnem življenju in na delu, na drugi strani pa tudi pri proizvodnji blaga in storitev, se lahko Evropa iz sedanjega zaskrbljujočega položaja, ki je posledica krize, spet zavihti v sedlo glede konkurenčnosti. Nazadnje bi rad dodal še zadevo, ki je nihče ne omenja: ambiciozne cilje lahko uresničujemo le ob politični integraciji. Države članice o tem ne govorijo, to temo so zaključile: to dokazuje tudi popolnoma neprimerno ravnanje ob grški krizi.
Ivo Strejček
(CS) Prihajam iz države članice, kjer smo do mojega 28. ali 29. leta imeli centralno-planski sistem, kjer so nam življenje urejali petletni načrti in kjer so petletni načrti samodejno sledili eden drugemu, ker nobeden od njih ni bil izpolnjen. Oprostite mi, če sem občutljiv ali celo preobčutljiv, če ob načrtovanju, kakšna naj bo Evropa leta 2020, v naši sicer zelo zanimivi razpravi sploh ne upoštevamo ali vsaj premalo upoštevamo, kaj se dogaja danes ne le v Grčiji, ampak po celotnem euroobmočju. Že vse popoldne pozorno spremljam razpravo v naši dvorani in poslušam pozive, naj imamo več Evrope, več centralizacije in več centralnega nadzora. Naj na tej točki razprave odgovorim, da rabimo manj centralizacije, rabimo več zaupanja v trg in rabimo več trga in tržnih mehanizmov, saj danes ne le v EU, ne le v euroobmočju, pač pa tudi v Združenih državah Amerike in v drugih podobnih državah spremljamo zgodbo neverjetne neuspešnosti vseh državnih posegov.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Gospod predsednik, številni kolegi poslanci se sprašujejo, zakaj je spodletela lizbonska strategija in ali ne bi bilo treba pred naslednjimi koraki analizirati tega neuspeha.
Po mojem mnenju je bila težava lizbonske strategije to, da je bila v resnici le simbol v bleščečem ovoju, ki pa v praksi sploh ni zaživel. Na koncu smo ugotovili, da imamo na eni strani teorijo, lizbonsko strategijo, o kateri smo vsi govorili, na drugi strani pa prakso, ki ni imela nikakršne zveze s teorijo.
Na podlagi te izkušnje mora biti, po mojem mnenju, strategija Evropa 2020 nov program, ki ga lahko zaženemo le, če bomo dosegli nedvoumne zaveze - ponavljam, izrazite nedvoumne zaveze - vseh institucij: evropskih političnih institucij in nacionalnih političnih institucij.
Zaveze morajo biti take, da jih bo mogoče preverjati in ocenjevati, z njimi moramo biti seznanjeni, imeti moramo možnost takojšnjih popravkov, če se zaveze ne bodo uresničevale ali če bo kaj spodletelo. Le tako se lahko izognemo nevarnosti, da bi se kdaj znašli v skrajnih okoliščinah. Lahko se vsi dogovorimo, da mora biti ta skupni projekt naše orodje pri gradnji prihodnosti, druga možnost pa je, da se kmalu znajdemo v takih okoliščinah.
Jo Leinen
(DE) Gospod predsednik, tema lizbonske strategije je bila konkurenčnost in strategija je bila precej enostransko ekonomsko obarvana, vendar je deloma spodletela. Zato me zelo veseli, da je tema strategije EU 2020 trajnostnost. To je prava smer in to zagotavlja boljše uravnoteženje gospodarskih, socialnih in okoljskih vidikov razvoja in potreb.
Šibka točka pojma trajnostnost je, da je precej splošen in včasih tudi neoprijemljiv. Torej ga moramo opredeliti bolj konkretno. Glede tega je dokument Komisije preveč ohlapen, v njem manjka vse preveč delčkov mozaika, da bi strategijo lahko začeli izvajati. Evropa učinkovite izrabe virov je ustrezen pristop - imamo borne zaloge energije in surovin - manjkajo pa cilji in instrumenti, ki nas lahko privedejo do učinkovitega ravnanja z viri v proizvodnji in potrošnji. Glede tega upam, da bomo imeli junija v rokah kaj bolj oprijemljivega in da bomo natančno vedeli, kaj mora vsak od nas narediti - kaj so naloge Komisije, kaj so naloge Parlamenta in kaj naloge držav članic.
V zvezi z učinkovitim ravnanjem z viri imam vtis, da smo nekoliko pozabili na okolje, saj so zrak, voda, zemlja in tudi ekosistemi prav tako viri. To je povsem izpadlo. Zato bi rad od Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane slišal kaj več o tem, kaj hočemo doseči n atem področju. Strategija za biotsko raznovrstnost je spodletela. Seveda je zdaj oblikovana strategija za obdobje do leta 2020 in v skupni strategiji jo je treba upoštevati.
Tudi s podnebnimi spremembami precej žongliramo. Prepričan sem, da moramo svoj cilj zmanjšanja emisij zvišati z 20 % na 30 % in da potrebujemo obvezne cilje na področju energetske učinkovitosti. Zaenkrat so zadeve še vse preveč ohlapne - doseči moramo, da bodo cilji pravno zavezujoči.
Mirosław Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, strategija Evropa 2020, o kateri razpravljamo, ima predvsem ideološko razsežnost. Vsebuje vrsto pohvalnih ciljev, kot so povečanje zaposlenosti in povečanje deleža državljanov EU z diplomami terciarne stopnje na 40 %, pa tudi povečanje vlaganj v inovacijsko dejavnost. Čudno je, da niso predvidene sankcije proti državam, ki teh čudovitih idej ne bodo uresničile. Človek bi lahko dobil vtis, da se pisci strategije sploh ne zmenijo za hudo krizo v Grčiji, ki se lahko prav kmalu ponovi v Španiji in na Portugalskem - ti dogodki pa lahko povzročijo ne le razpad euroobmočja, ampak celo spodkopljejo Evropsko unijo.
V tako dramatičnih časih za Evropo pa se na primer vztrajno ponavljajo zahteve po zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za 30 %, kar bi ohromilo gospodarstva držav srednje in vzhodne Evrope, tudi poljsko. Te države lahko prizadenejo tudi posledice omejevanja kohezijske politike. Veliko znakov kaže, da bo socialistični utopični projekt Evropa 2020 doletela enaka usoda kot lizbonsko strategijo. Upajmo, da do takrat ne bo povzročil preveč škode.
Danuta Maria Hübner
Gospod predsednik, za uspeh vsake strategije so po mojem mnenju ključnega pomena tesne povezave med cilji strategije in razpoložljivimi orodji politik, za strategijo Evropa 2020 pa imamo kot izvedbene mehanizme na voljo štiri glavna orodja te vrste.
Prvič, najpomembnejša je ureditev notranjega trga, ki bo spodbujala konkurenco in ekonomsko dinamičnost ter spoštovala socialne obveznosti, ki jih nalaga gospodarsko združevanje; s tem v zvezi bi rada izrazila močno podporo besedam Malcolma Harbourja.
Drugič, kapitalske naložbe v infrastrukturo v prometu, energiji in telekomunikacijah. Potrebne so kapitalske naložbe v obsegu, ki presega vse dosedanje. Zato moramo pritegniti javne in zasebne vlagatelje, še zlasti moramo spodbujati javno-zasebna partnerstva in okrepiti evropske finančne institucije, da bomo lahko premagali prepreke pri financiranju rasti, ki so jih ustvarile špekulacije s proračunskimi primanjkljaji in državnimi dolgovi.
Tretjič, javna poraba prek evropskega proračuna. Ker so cilji EU predvsem horizontalni, ne sektorski, bi morala proračunska poraba temeljiti na celovitem razvojnem pristopu v povezavi z okrepljenimi finančnimi in tehničnimi instrumenti in bi morala spodbujati odpiranje gospodarstev v svetovno konkurenco.
Četrtič, usklajevanje porab nacionalnih proračunov na prednostnih področjih z odprto metodo usklajevanja. Žal pa nam mehki mehanizmi te metode - tudi ob njihovih izboljšavah - samo deloma pomagajo doseči dogovorjene cilje strategije Evropa 2020, zato lahko metoda služi le kot pomožno orodje.
Evropsko usklajevanje mora biti usmerjeno na področja, kjer že obstaja ali je mogoče oblikovati evropsko dodano vrednost in kjer ne bi ogrožalo konkurence. Razpoložljiva orodja politi moramo uporabljati tako, da se bomo izognili pastem modela rasti prek intervencionizma, h kakršnemu so nagnjene tradicionalne sektorske industrijske politike. Taka smer bi lahko spodkopala privlačnost Evrope za vlagatelje in podjetnike, s tem pa okrnila možnosti rasti. EU 2020 mora biti strategija rasti in zaposlovanja, saj druge možnosti nimamo.
Kader Arif
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, finančna, gospodarska in socialna kriza, ki jo prestajamo, nima primerjave v zgodovini. Hudo je prizadela našo celino in narode, povzroča strašne socialne in človeške stiske, ki so na najbolj krut in sramoten način privrele na plan v Grčiji.
Brezposelnost vztrajno narašča. Že milijoni Evropejcev so brez dela, ta številka pa raste iz dneva v dan. Odziv na to mora biti političen, energičen, hiter in usklajen, upoštevati pa mora tudi hudo okoljsko krizo, ki jo preživljamo in ki terja nov razvojni model.
Ob vseh teh krizah naši sodržavljani vedno bolj nujno pričakujejo in upajo na rešitve, te rešitve pa bi morala ponuditi strategija Evropa 2020. Ob vseh izjemno zahtevnih izzivih pa strategija rešitev ne ponuja in to obžalujem. Smernice marčevskega Evropskega sveta niso primeren odziv na izzive. Manjka jim odločnosti, ambicioznosti, žal pa me to niti ne preseneča več.
Člani Sveta in člani Komisije ob vsaki priložnosti hvalite doslednost in usklajenost svojih politik. Imam pa vtis, da je to le dimna zavesa, ki naj prikrije vašo pasivnost. Nimate usklajene strategije, ki bi povezovala ekonomske, socialne, trgovinske, industrijske, kmetijske ali raziskovalne politike in omogočila trajnosten in pravičen razvoj.
Poleg tega nikjer ne zasledimo zunanje razsežnosti evropskega ukrepanja na področju trgovine, ali pa je skrita v nedotakljivi liberalistični dogmi "globalne Evrope". Hočemo, da trgovina služi ustvarjanju delovnih mest in rasti, boju proti revščini in spodbujanju razvoja.
Vaš cilj - ne iz tehničnih, pač pa iz političnih razlogov - je drugačen: tekmujete v zniževanju stroškov in zmanjševanju plač, hlastno sklepate dvostranske sporazume o prosti trgovini na škodo večstranskim odnosom, s tem pa uvajate socialni in fiskalni damping. Taka politika je odgovorna za vse preveč izgub delovnih mest, selitev proizvodnje in socialne škode, da bi smeli nadaljevati z njo.
Za zaključek bi rad pozval Komisijo in Svet, naj obudita evropski duh od mrtvih in naj se nehata uklanjati nacionalnim egoizmom, da bo Evropa prostor blaginje, pa tudi solidarnosti. Zagotovite, da bo Evropa dobila drugačno podobo ne le v očeh svojih državljanov, pač pa tudi v očeh sveta: to je sporočilo resolucije Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, nima prav velikega smisla komentirati opazk z levega in desnega političnega obrobja naše zbornice, saj so v resnici nepomembne v zboru, ki mu dajemo težo politične sile, ki se zavzemamo za razvoj v Evropi. Tistim, ki primerjajo strategijo EU 2020 s komunističnimi petletkami, pa moramo vseeno priporočiti, naj si preberejo kak učbenik o ekonomski politiki in o njeni zgodovini. Potem jim bodo razlike jasne.
Tisti na skrajni levici - pri tem ne mislim na razumne sile, ki sedijo nekoliko levo od nas - nam pripovedujejo, da bi se morala Evropa vrniti v čase komunizma. Del Evrope je komunizem žal doživel in vsem je znano, kam je to pripeljalo. Želimo si lahko marsičesa, pomembno pa je, da našim državljanom omogočimo živeti dostojno in v blagostanju, da jim omogočimo izobraževanje in druge ugodnosti, ki jih lahko nudi družba.
Zato moramo v okviru političnega sistema skrbeti tudi za to, da so razpoložljivi viri izrabljeni kar najbolje. Gre preprosto za načrtovanje. Vsaka družina, vsaka lokalna skupnost tehta, kako ravnati s svojimi viri, da ji bodo pokrili potrebe. To je razumno.
Do danes je samo tržnemu gospodarstvu - trgu z mejami, ne trgu brez vseh omejitev - uspelo take ugodnosti zagotoviti dolgoročno. Zato je smiselno na evropski ravni pretehtati, kako lahko uredimo tržno gospodarstvo v Evropi. Razmišljanje, zamejeno z državnimi mejami, ni več uspešna strategija in je obsojeno na propad. Torej moramo premisliti, kako zagotoviti, da bo evropski trg služil ljudem. Ne gre za konkurenčnost samo po sebi - poskrbeti moramo, da bo Evropa konkurenčna na tak način, da bo lahko služila našim ljudem. To je jedro naše razprave.
Precej kolegov je že razpravljalo o podrobnostih. Sam bi se rad omejil na zgornje splošne ugotovitve. Tistim z obrobja pa je vseeno treba od časa do časa svetovati: premislite, kaj govorite, predvsem pa berite zgodovinske knjige!
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Danes je brezposelnost v Evropski uniji že dosegla raven 10 %, med mladimi pa celo 20 %. Letos nismo imeli na 1. maj, mednarodni dan dela, česa praznovati, saj imamo v Evropski uniji 23 milijonov brezposelnih.
Jasno moramo opredeliti področja v EU, na katerih lahko z naložbami ustvarimo nova delovna mesta. Samo z izobraževanjem lahko mlade ljudi opremimo z znanji in sposobnostmi, potrebnimi za zaposlitev in spodobno življenje. Naložbe v kmetijstvo bodo Evropski uniji tudi pomagale pokriti svoje osnovne potrebe po hrani in biogorivih.
Ključnega pomena so naložbe v prometno infrastrukturo. Letos pretresamo seznam prednostnih projektov TEN-T. EU potrebuje železniško omrežje za velike hitrosti, ki bo povezovalo vse prestolnice Evropske unije in večja evropska mesta. Posodobiti moramo tudi cestno infrastrukturo, pristanišča in letališča. Prepričana sem, da mora Evropska unija prednostno vlagati v razvoj prometne infrastrukture v vzhodni Evropi. Le tako bomo lahko vzpostavili resnično učinkovit notranji trg. Za vse te projekte pa so potrebne milijarde evrov, ki se bodo vrnile v javne proračune prek davkov in dajatev, še zlasti pa prek novih delovnih mest in gospodarskega razvoja, ki ga bodo sprožile.
Obenem pa bodo naložbe v energetsko infrastrukturo, energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije omilile energetsko odvisnost EU in do leta 2030 prinesle približno 2,7 milijona novih delovnih mest. Ugotavljamo pa, da ostaja 150 milijonov EUR sredstev iz Evropskega načrta za oživitev gospodarstva, namenjenih pobudi za pametna mesta, neporabljenih. Nenazadnje pa mora Evropska unija vlagati tudi v raziskave in v trajnostni razvoj evropske industrije.
Gospod predsednik, rada bi zaključila s pozivom Komisiji in Svetu, naj vzpostavita instrument, podoben Evropskemu skladu za prilagoditev globalizaciji, za pomoč delavcem v javnem sektorju, ki so zaradi gospodarske krize izgubili delo.
Enikő Győri
(HU) Gospe in gospodje, menim, da je vsem jasno, kako velika naloga nas čaka. Oblikovati moramo skupno strategijo držav članic in institucij Evropske unije, ki bo lahko opravila s posledicami krize, obenem pa zagotovila Uniji in državam članicam konkurenčnost v svetovnem gospodarskem prostoru ter razvoj v okoljsko trajnostni smeri, tako da bodo vsi državljani Unije že v kratkem času lahko ugotovili dvig življenjske ravni.
Imam pa dve pripombi k novi strategiji, ki po mojem mnenju sicer rešuje osnovna vprašanja, vseeno pa se mi zdi potrebno omeniti dve zadevi. Prvič, pri količinskem opredeljevanju ciljev sta na mestu previdnost in preudarnost. Cilji morajo biti ambiciozni, obenem pa stvarni in uresničljivi; upoštevati morajo izhodišča in zmožnosti posameznih držav članic. Revščina pomeni v Veliki Britaniji nekaj, v Bolgariji pa nekaj povsem drugega. Naši izobraževalni sistemi se razlikujejo. Sprašujemo se na primer, ali je delež ljudi z univerzitetno izobrazbo smiselno dvigati na raven 40 % povsod, ali pa bomo s tem morda samo povečali število brezposelnih diplomantov. Menim pa, da bi izboljšanje poklicnega usposabljanja vsekakor moralo biti vključeno med naše cilje.
Moja druga pripomba pa je, da bi morala strategija okrepiti notranjo kohezijo EU, z drugimi besedami, konvergenco. Strinjam se, da bi morali pomagati ključnim panogam, saj so te panoge lokomotiva evropskega gospodarstva. Obenem pa ne smemo pozabiti, da bi se lahko notranja neravnovesja med 27 različno razvitimi državami članicami še poglobila, če se bomo odločili za enostransko gospodarsko razvojno politiko, ki bo usmerjena samo v konkurenčnost in ne bo upoštevala posebnosti posameznih držav članic. Brez notranje kohezije ne moremo doseči zunanje konkurenčnosti. Odprava zaostankov nerazvitih območij bi pomenila večji trg, večje povpraševanje in dostop do širšega inovativnega potenciala za celotno Unijo, obenem pa bi zmanjšala potrebe po socialnih varovalkah. Manj razvitim območjem moramo ponuditi okvir, v katerem bodo lahko bolje izkoristila priložnosti notranjega trga. Sčasoma bi torej vsi dosegli konkurenčnost z lastnimi silami. Upam, da bomo v novi strategiji našli prostor tudi za kohezijsko politiko.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Danes razpravljamo o tem, kakšno Evropsko unijo želimo ustvariti v desetih letih. Trenutno spada brezposelnost, še zlasti med mladino, med najtežje probleme Evropske unije in na žalost moramo o sedanji mladini govoriti kot o izgubljeni generaciji našega časa. Govorimo o ustvarjanju novih delovnih mest, varstvu okolja, govorimo o spodbujanju mladih, o podpori izobraževalnemu sistemu in še o vrsti drugih pomembnih elementov, v glavnem pa govorimo o njih kot o ločenih zadevah in nimamo pred očmi slike celote. Žal me branje sedanjega predloga strategije Evropa 2020 navdaja z občutkom, da vse to lahko ostane le pri praznih besedah, če ne bomo upoštevali mnenj tistih, ki bodo morali strategijo izvajati, z drugimi besedami, mladih ljudi. Želela bi, da bi strategija Evropa 2020 povezala gospodarstvo in varstvo okolja, to vez pa bi uveljavili prav mladi ljudje, saj bi jim odprla priložnost prispevati svoje znanje in ustvarjati prihodnost Evropske unije. Ker sem predstavnica prav te mladine, ki bo izvajala strategijo, bi rada prispevala nekaj konkretnih predlogov. Prvič, spodbujajmo ustvarjanje zelenih delovnih mest, to je, omogočimo večjo podporo podjetjem, ki odpirajo zelena delovna mesta in zaposlujejo mlade, v kmetijstvu, industriji, prometu ali storitvah. Drugič, posvetimo več pozornosti skrbi za okolje, natančneje, okoljskemu izobraževanju; vključimo ga v izobraževalne programe in vzpostavimo kot novo stroko. S tema dvema korakoma bomo pritegnili več mladih ljudi v ustvarjanje zelenega gospodarstva: mladih ljudi, ki imajo dovolj znanja, sposobnosti, po mojem mnenju pa tudi odločnosti. Zelo bi si želela, da bi bilo v Evropskem parlamentu manj skepticizma in manj neutemeljenih primerjav, kakršne smo poslušali včeraj, in da bi jih nadomestili odločnost, optimizem in enotnost.
Petru Constantin Luhan
(RO) Trdno sem prepričan, da bo strategija Evropa 2020 zgradila gospodarsko močnejšo in bolj inovativno Evropo. Prav tako sem prepričan, da se bomo uspešno izvili iz današnje gospodarske in finančne krize, saj imamo v inovativni delovni sili in naravnih virih ogromen potencial. Pozdravljam trud Komisije pri pripravi tega sporočila.
Čutim pa, da moram v razpravi odpreti vprašanje kohezijske politike in izraziti svoje nezadovoljstvo nad očitno spremembo taktike pri izvajanju lizbonske strategije. Pri krepitvi gospodarske, socialne in ozemeljske kohezije sodelujejo tudi drugi dejavniki, ne le dejavniki v zvezi s pametno, trajnostno in vključujočo rastjo. Državljani skozi usta in usta naših izvoljenih predstavnikov še vedno izražajo potrebo po naložbah v infrastrukturo, v dostopnost storitev in v razvoj vseh območij, tudi najbolj oddaljenih.
Prednostne naloge obdobja 2007-2013 dokazujejo, kako nujna sta izboljšanje infrastrukture in podpora gospodarske konkurenčnosti na območjih v razvoju. Soodvisnost gospodarstev kaže nujnost kohezije in zagotavljanja [...]
(Predsednik je prekinil govornika)
Sylvana Rapti
(EL) Gospod predsednik, dovilite mi, da na začetku z govornice Evropskega parlamenta izrazim sožalje ob smrti treh grških rojakov med današnjimi neredi v Atenah. Globoko me žalosti, da sožalja ni izrekel tudi predsednik Barroso v imenu Komisije. Upam, da bo gospod Rehn, ki ga zastopa, to napako popravil v svoji drugi izjavi.
Druga stvar, ki bi jo rad povedala, je, da mora Komisija ukrepati takoj, saj vsako odlašanje pri iskanju rešitev za težave, s katerimi se danes sooča Evropa, torej tudi za težave Grčije, ogroža tudi uresničevanje ciljev za leto 2020. Leto 2020 je povezano z letom 2010. Odpravljanje revščine je cilj današnjega dne. Z ukrepi, ki jih je prisiljena sprejeti, Grčija ne bo mogla sodelovati pri uresničevanju tega cilja.
Grčiji morate pomagati, drugače njenih 40 % njene mladine z univerzitetno diplomo ne bo imelo dela. Razmislite o tem in ukrepajte takoj.
Elisabeth Schroedter
(DE) Gospod predsednik, najlepša hvala. Gospod Barroso je govoril o ukrepih, ki jih moramo sprejeti v zvezi z Evropo 2020, nato pa je zapustil dvorano. Tako ne bo slišal za enega od najpomembnejših ukrepov. Zato se obračam na špansko predsedstvo in se zahvaljujem predsedujočemu Svetu, ker ostaja med nami in spremlja razpravo do zaključka.
Med najpomembnejše ukrepe, ki jih moramo vključiti v strategijo Evropa 2020, je izraba trajnostnega razvoja za ustvarjanje novih zelenih delovnih mest. To terja celovito spodbujanje odpiranja zelenih delovnih mest. S tem v zvezi bi rada slišala zagotovilo, da bodo pri tem upoštevane tudi ureditev prehoda in pravice delavcev ter da bodo sprožene ustrezne pobude na področju usposabljanja in dodatnega usposabljanja. Vem, da špansko in belgijsko predsedstvo delujeta na tem področju in rad bi vas izrecno pozvala k nadaljevanju dela in k predstavitvi pobude Sveta še v letošnjem letu.
John Bufton
Gospod predsednik, razpravljamo o Evropi 2020 - to je o času čez 10 let - menim pa, da bi bilo prav nekaj misli posvetiti tudi dogodkom v zadnjih 10 urah. Zelo me je užalostila novica o smrtnih žrtvah v Grčiji; to je zelo žalostno. Žal mi je za družine in moje sožalje je namenjeno družinam in prijateljem ubogih ljudi, ki so umrli. Sem pa pred nekaj tedni v Parlamentu opozoril na nevarnost javnih nemirov zaradi stanja v euroobmočju in težav, s katerimi se soočamo.
Mislim, da je skrajni čas, da se v Parlamentu, Komisiji in Svetu zavemo dejstva, da ima euroobmočje hibo: ne deluje. Vidimo probleme v Grčiji. Čutim, da se bodo razširili tudi v Španijo, preden bo umrlo še več ljudi, pa bi bilo prav, da si nalijemo čistega vina, si podrobneje ogledamo razmere v državah euroobmočja in si priznamo, da zadeve ne delujejo.
Piotr Borys
(PL) Gospod predsednik, gospodarstvo EU je še vedno najmočnejše, ampak ta idila nam ni zagotovljena za vse čase. Kriza in tragični dogodki v Grčiji nam narekujejo, da že danes sprejmemo nekaj zaključkov v zvezi s strategijo Evropa 2020. V nasprotju z lizbonsko strategijo sta pri izvajanju strategije Evropa 2020 potrebna pogum in doslednost. Ali bomo poskrbeli, da bodo prihodnje generacije živele v kohezivni in bogati Evropi, ali pa jim bomo zapustili Evropo v krizi, je odvisno od nas danes.
Danes 30 % Evropejcev ni poklicno usposobljenih. To razloži ambiciozne načrte za izobraževanje: zmanjšati osip pri izobraževanju na 10 % in omogočiti 16 milijonom doseči terciarno stopnjo izobrazbe. Svoj poziv lahko zato strnem v besede, da se moramo že danes dosledno in hitro spoprijeti z velikimi izzivi na področju izobraževanja. Pozivam vse institucije EU in države članice k usklajenemu in zelo doslednemu ukrepanju.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Škoda, da predsednik Komisije kljub svojim pomembnim nalogam drugje ni ostal med nami, saj je po mojem mnenju strategija Evropa 2020 strateški dokument vrhunskega pomena in ne morem si predstavljati, kaj bi lahko bilo predsedniku pomembneje v tem trenutku.
Iz prispevkov pripadnikov vseh političnih usmeritev v razpravi pa je jasno, da dokument v Evropskem parlamentu ni vzbudil kakega velikega navdušenja. Objektivno moramo ugotoviti, da je stanje v Evropi v času oblikovanja tega dokumenta zapleteno in da je dokument ugledal luč sveta v okoliščinah ene od najhujših gospodarskih kriz, kar jih pomnimo. Po mojem mnenju je eno od najpomembnejših vprašanj, ki jih mora rešiti strategija, zaščita materialno najbolj ogroženih ljudi, ki so živeli v težkih razmerah že pred krizo in ki v takih razmerah živijo še zdaj, čeprav krize niso povzročili.
Zato menim - in to je moj konkretni predlog v zvezi s tem dokumentom - da bi smernice za področji revščine in socialne izključenosti uvrstili v osrednji del dokumenta, da ne bi kot drugorazredne smernice zadevale zgolj področja zaposlovanja, pač pa bi postale presečne smernice za vsa ta pomembna vprašanja.
Krisztina Morvai
(HU) Strategija za prihodnost Evrope temelji na dveh sistemih vrednot in rada bi opozorila, da je ta dva sistema zelo težko - če sploh - mogoče uskladiti, torej bi se morali odločiti za enega od njiju. Ključne besede enega od teh sistemov vrednot so konkurenčnost, rast, globalizacija, ključna beseda drugega pa je trajnostnost. Govorimo o trajnostnosti v okoljskem smislu. Vemo, da imata nasilna rast in globalizacija uničujoče učinke na okolje. Na trajnostnost pri tem ne moremo niti pomisliti. Govorimo o trajnostnosti v socialnem smislu. Mali posestniki, mala in srednja podjetja in drugi, ki ne morejo slediti pregretemu konkurenčnemu boju in globalizaciji, potonejo, izpadejo iz boja in pristanejo v revščini. To je v popolnem nasprotju s trajnostnostjo v socialnem smislu. Moji volivci in sama osebno smo mnenja, da moramo od omenjenih sistemov vrednot izbrati trajnostnost.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, rad bi začel z odgovorom na neposredno vprašanje, ki mi ga je zastavil gospod Bokros. To zadevo sta omenila tudi gospod Cofferati, ki je trenutno odsoten, in gospa del Castillo, ki je prav tako odsotna. Omenjali so jo tudi drugi.
Zakaj je spodletela lizbonska strategija? Tako se je glasilo vprašanje gospoda Bokrosa.
Trdno sem prepričan, da je bilo vzrokov veliko in da bi bili poskusi poenostavljanja zadeve rahlo neumestni in predrzni. Če pa že moram izbrati katerega od teh vzrokov, ki lahko pojasni neuspeh lizbonske strategije, je po mojem mnenju imelo najodločilnejši vpliv dejstvo, da Evropska unija - ki je takrat sprejela enotni trg in skupno valuto - ni napravila potrebnih korakov k ekonomski uniji. Tega koraka ni napravila.
Maastrichtska pogodba je govorila o ekonomski in monetarni uniji. Ostali smo pri monetarni uniji in nismo nadaljevali poti v ekonomsko unijo.
Zato sem prepričan, da mora strategija Evropa 2020 spadati v novo fazo Unije, to je fazo razvoja v ekonomsko unijo. Ekonomska unija pomeni predvsem gospodarsko in socialno upravljanje Unije.
Temeljna prvina ekonomske unije je strategija za rast in za ustvarjanje visoko kakovostnih delovnih mest, čemur je v bistvu namenjena današnja razprava. Razprava se mi zdi izredno zanimiva in vsebinsko bogata, ima pa tudi pomembne nove razsežnosti, ki jih pri lizbonski strategiji nismo imeli ali pa niso bile tako poudarjene. Na primer tehnološka razsežnost ali socialna razsežnost, ki so ju omenjali gospod Cofferati, gospod Cercas in gospod Arif, in razsežnost boja proti podnebnim spremembam, s katero je bil povezan prispevek gospe Schroedter.
Ekonomske unije pa ni mogoče doseči preprosto s sprejemom strategije za rast in ustvarjanje kakovostnih delovnih mest. To ni vse. Tak je odgovor na vprašanje gospoda Harmsa, ki je trenutno odsoten.
Ob tem potrebujemo še več stvari, s katerimi se ukvarja komisar Rehn - ki bo spregovoril za mano - in ki sem jih že nakazal v uvodni izjavi. Potrebujemo usklajevanje ekonomskih politik, politik zaposlovanja in socialnih politik, česar v Evropi še nimamo in česar ni prinesla lizbonska strategija.
To pa nam predpisuje tudi Lizbonska pogodba. Člen 5 Pogodbe o delovanju Evropske unije predpisuje, da morajo države članice usklajevati svoje ekonomske politike in politike zaposlovanja - ne gre za prostovoljno, ampak obvezno usklajevanje. Lahko, če želijo, usklajujejo tudi svoje socialne politike - in po mojem mnenju bi morale.
Poleg strategije za rast in zaposlovanje ter usklajevanja ekonomskih politik in politik zaposlovanja potrebujemo tudi evropski nadzor finančnih trgov. To je nadzorni sveženj, ki sem ga omenjal prej in glede katerega se je na moje besede odzval gospod Verhofstadt. Veseli me, da se zavzema, naj Evropski parlament čim prej sprejme stališče o svežnju za finančni nadzor.
Poleg tega pa potrebujemo še nekaj, kar je gospod Barroso v svojem govoru še posebej poudaril: potrebujemo zunanjo razsežnost. Evropska ekonomska unija mora imeti tudi zunanjo razsežnost, svoje zunanjepolitično stališče, namreč v skupini G20. Povzemam besede gospoda Barrosa, s katerimi skoraj v celoti soglašam.
Za ekonomsko unijo potrebujemo tudi institucije za upravljanje: Evropski svet, ki bo oblikoval strateške usmeritve, Komisijo, ki bo spremljala in izvajala strategijo, ter zakonodajni telesi za strategijo: Svet in Evropski parlament.
Poleg tega potrebujemo instrumente za spodbujanje strategije, kot so pooblastilo Strukturnim skladom in evropskim skladom za vodenje strategije, česar v letih lizbonske strategije nismo imeli - oziroma nismo imeli v večjem obsegu.
Mislim, da se te zadeve že odvijajo v Evropski uniji: korak v novo fazo, fazo, ki jo narekuje 21. stoletje. To je faza globalizacije, to je ekonomske unije. Ne le notranji trg ali monetarna unija, pač pa tudi ekonomska unija. To je pot, po kateri moramo iti, pri tem pa moramo biti dosledni, gojiti dialog med institucijami, kakršnega imamo to popoldne, in ukrepati moramo kolikor mogoče hitro.
Mislim, da to od nas vseh zahtevajo Evropejci.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospa predsednica, dovolite mi, da se vam zahvalim za zelo plodno in odgovorno razpravo nocoj in popravim trditev v zvezi s predsednikom Barrosom. Res je izrazil sožalje v imenu Komisije. Rad bi se mu pridružil in izrazil svoje sožalje družinam in prijateljem žrtev današnjega nasilja v Atenah. Nesoglasja v demokraciji so običajna, toda zatekanje k nasilju ni nikoli sprejemljivo.
Trajnostna rast in ustvarjanje delovnih mest so v resnici v središču strategije Evropa 2020 in rad bi povedal nekaj besed o finančni stabilnosti, ki je nujen pogoj za povratek k trajnostni rasti in ciljem strategije Evropa 2020. Lahko ji rečete "Evropa 2010", ker jo potrebujemo, če želimo uspeti kot Evropa 2020.
Nedeljska odločitev držav članic v evrskem območju o aktivaciji mehanizma usklajene in pogojene finančne pomoči Grčiji ni bila preprosta odločitev, temveč nujna odločitev. To je bilo odgovorno in pravilno. Zdaj mora Komisija zagotoviti, da bo dvostranska uvedba usklajena in da se bo pogojenost sistematično in strogo uporabljala.
Finančna podpora daje Grčiji prostor za dihanje, da obnovi trajnost svojih javnih financ kot tudi konkurenčnost celotnega gospodarstva. To ni potrebno samo za Grčijo, temveč tudi za varovanje finančne stabilnosti v Evropi v izogib temu, da se majhen požar v Grčiji razplamti v velik požar v Evropi. Finančna stabilnost je nujna za neprekinjeno okrevanje evropskega gospodarstva za trajnostno rast in ustvarjanje delovnih mest.
Nekateri izmed vas ste omenili nalezljivi učinek in zaskrbljenost v zvezi z drugimi državami v evroobmočju ali Evropski uniji. Nihče ne more zanikati, da so bile v zadnjih dneh in tednih prisotne težnje na finančnih trgih, toda kot na vseh finančnih trgih gre za precejšnja pretiravanja. Vse države članice v evrskem območju uvajajo ukrepe za okrepitev svojih javnih financ, nenazadnje tudi Portugalska in Španija.
Grčija je edinstven in poseben primer v evroobmočju, zdaj pa v Evropski uniji. Natančneje, za primer Grčije skrbijo države članice v evrskem območju skupaj s Komisijo, ECB in MDS. Prepričan sem, da bomo uspeli premagati velike izzive.
Iz krize moramo potegniti tudi nauk; to je pomembno za gospodarsko upravljanje Evrope 2020. Zadnji dogodki v evropskem gospodarstvu, med drugim tudi glede Grčije, so pokazali, da obstaja pereča in nujna potreba po okrepitvi gospodarskega upravljanja v Evropi. Naslednji teden bo Komisija podala konkretne predloge o tem, kako lahko okrepimo usklajevanje gospodarske politike in proračunski nadzor držav članic v Evropski uniji.
V ekonomski in monetarni uniji je bil "m" mnogo močnejši kot "e". Skrajni čas je, da se "e-ju" vdahne življenje. To je bila tudi temeljna zamisel ustanoviteljev ekonomske in monetarne unije. Naše vodilno načelo je, da je preprečevanje vedno učinkovitejše od popravljanja, zato bomo naše predloge oblikovali na osnovi krepitve preprečevanja kot tudi popravljanja. Najpomembnejši gradniki naših predlogov so trije.
Prvič, okrepiti moramo pakt za stabilnost in rast, tako njegovo preprečevalno kot popravljalno vlogo. Potrebujemo bolj sistematičen in strožji preventivni proračunski nadzor, da se primeri, kot je Grčija, ne bodo nikoli več ponovili.
Drugič, iti moramo dlje od proračunskega nadzora. Lotiti se moramo makroekonomskih neravnovesij in razhajanj v konkurenčnosti, zato moramo okrepiti tako izvozno konkurenčnost, ki je nujno potrebna v mnogih državah, kot tudi domačo povpraševanje, kjer je to potrebno in mogoče.
Tretji gradnik bo mehanizem za reševanje krize. Finančni mehanizem za Grčijo zadovoljuje neodložljivo potrebo za trenutne namene. Toda jasno in nujno je, da moramo vzpostaviti stalen mehanizem za reševanje krize s trdnimi vgrajenimi merili pogojevanja in tudi odvračilnimi dejavniki za njegovo uporabo. Kot je danes že povedal predsednik Barroso, je previdnost mati modrosti in bolje je zagotoviti, da smo opremljeni za soočanje z najhujšimi scenariji.
Na koncu se zanašam na vašo podporo. Računam, da bo Evropski parlament podprl okrepitev gospodarskega upravljanja v Evropi. Obenem pozivam voditelje držav in vlad držav članic v evrskem območju in širše tudi Evropski svet, da v petek podprejo naše predloge in hitro, brez odlašanja nadaljujejo z uveljavljanjem teh predlogov v praksi. Zakaj? Ker si ne moremo privoščiti, da bi izgubljali čas, in namesto tega vse pozivam, da čim prej sprejmejo odločitve, tako da bo lahko strategija Evropa 2020 uspešna in se bodo oblikovali pravi temelji za trajnostno rast in delovna mesta v Evropi. To naši državljani pričakujejo od nas.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na drugem delnem zasedanju maja.
(Seja je bila za pet minut prekinjena zaradi tehničnih težav)
Pisne izjave (člen 149)
Vilija Blinkevičiūt 
v pisni obliki. - (LT) Evropa preživlja težko obdobje zaradi svetovne gospodarske krize, oživitev je še krhka in države članice plačujejo različno ceno za premagovanje krize. Evropska unija potrebuje novo strategijo, usmerjeno v ustvarjanje novih delovnih mest, naložbe v izobraževanje, ohranitev priložnosti za vseživljenjsko učenje in izboljšanje življenjskih pogojev. Rada bi opozorila na eno izmed najpomembnejših zavez Komisije za zmanjšanje revščine v Evropi in povečanje socialne vključenosti. Toda želim poudariti, da moramo v prizadevanjih, da izpolnimo to zavezo, uvesti posebne ukrepe, kot so okrepitev obveznih minimalnih socialnih standardov in minimalne plače v celotni EU, treba pa je tudi vzpostaviti dodatne ukrepe za zagotovitev zaščite najranljivejšim družbenim skupinam. Rad bi tudi izpostavil, da cilji, opredeljeni v novi strategiji, predstavljajo skupen cilj Evrope kot celote, h kateremu moramo stremeti z ukrepanjem na nacionalni ravni in ravni EU. Zato pozivam Komisijo, da nadaljuje z dialogom z državami članicami, tako da bodo nacionalne odločitve skladne s temeljnimi cilji EU, kajti le tako bo strategija dala konkretne rezultate in ne bo le skupek lepih sloganov.
Vasilica Viorica Dăncilă  
v pisni obliki. - (RO) Nujno je, da skupna kmetijska politika in kohezijska politika podpirata evropsko strategijo za zaposlovanje in gospodarsko rast. Menim, da mora SKP ponuditi takojšnje rešitve za vpliv, ki ga ima gospodarska kriza na kmetijska podjetja, kot je pomanjkljiv dostop kmetovalcev do posojil, omejitve kmetijskih prihodkov in vse večja brezposelnost na podeželju. Še naprej mora tudi nuditi rešitve za grožnjo, ki jo predstavlja opuščanje površin, za odseljevanje s podeželja in starajoče se podeželsko prebivalstvo v Evropski uniji, da bi zagotovila dolgoročno trajnost podeželskih skupnosti v Evropski uniji.
Omeniti moram tudi, da mora glede na te izzive po letu 2013 SKP posredovati jasne signale in odgovore na pomisleke tako podeželske skupnosti kot širše družbe v obliki trdne, trajnostne, dobro financirane, verodostojne in večfunkcijske prehrambene politike. Rada bi poudarila, da je nujno treba pritegniti generacije mladih na podeželska območja in zagotoviti nove, alternativne gospodarske priložnosti za zagotovitev trajnostnega podeželskega prebivalstva. Mislim tudi, da je treba brezposelnost na podeželju rešiti s ponujanjem priložnosti za diverzifikacijo in nove vire prihodka.
Ioan Enciu  
v pisni obliki. - Rad bi se zahvalil Komisiji in Svetu za njune izjave o novi evropski strategiji za delovna mesta in rast. Menim, da bo opredelitev novih energetskih ciljev ključni dejavnik pri doseganju učinkovitejše rabe virov v Evropi do leta 2020. Pred Komisijo bi rad poudaril, da bodo nekatere države članice potrebovale posebno podporo, če naj uspejo razviti in izvesti obnovljive tehnologije, da bi dosegle cilj 20 % energije, proizvedene iz obnovljivih virov. Rad bi poudaril pozitiven vpliv podpiranja pobud digitalne agende v sklopu vodilnih pobud za nova znanja in delovna mesta ter rad bi videl, da bi Komisija predložila konkretne zakonodajne predloge v zvezi z razvojem spletnega okolja prek oblikovanja orodij, tako finančnih kot administrativnih, za spodbujanje spletnih podjetij in e-poslovanja. Kar zadeva raziskave in inovacije v Evropi, pozdravljam odgovor komisarke Quinn, da je treba izboljšati raziskovalno infrastrukturo v novih državah članicah. Raziskovalni instituti in znanstveniki čakajo na hitro, usklajeno delovanje Komisije in Sveta za obravnavo tega vprašanja in omogočanje enakih možnosti za sodelovanje v okvirnih programih.
João Ferreira  
Velika kriza, do katere je privedel neoliberalizem, ki prevladuje v Evropi, je povzročila, da so avtorji strategije 2020 poskusili ubesediti svoje cilje s socialno in okoljsko retoriko, propagando, ki je bila obširno propagirana. Kljub temu sta bila iz te retorike opuščena cilja "polna zaposlenost" in "izkoreninjenje revščine", ki sta bila vključena v njeno predhodnico, Lizbonsko strategijo. Toda tisto, kar vemo o instrumentih strategije Evropa 2020, ne dopušča veliko prostora za dvom: to je stara strategija, ki naj bi upravičila stare politike in jih naredila izvedljive z dobro poznanimi posledicami. Na koncu so bili povečana prožnost in deregulacija trga dela, dajanje prednosti poglobitvi notranjega trga, liberalizacija in privatizacija še več gospodarskih sektorjev ter liberalizacija in deregulacija mednarodne trgovine instrumenti, ki so skupaj privedli do obstoječih razmer. Če vztrajamo pri teh instrumentih, ni to nič drugega, kot da "gremo na vse ali nič" ter nadaljujemo po poti gospodarske, socialne in okoljske katastrofe. Več kot 20 milijonov nezaposlenih se izkorišča za nadaljnje razvrednotenje delovne sile, ki jo predstavljajo preostali delavci, pri čemer se širi negotovost varnosti zaposlitve, prihaja do prekinitev v zaposlitvi, brezposelnost pa postaja strukturna. Na koncu vse hvalisanje o "socialnem tržnem gospodarstvu" ne pomeni nič več kot komercializacijo vseh sektorjev socialnega življenja, narave in naravnih virov.
Edit Herczog  
V Evropski uniji se je gospodarska rast ustavila, brezposelnost pa presega 10 %. To pomeni, da moramo oblikovati strategijo za trajnostno rast in ustvarjanje delovnih mest, ki bo lahko oživila Unijo. To pa je odvisno od tega, ali bo zmožna obnove, postavitve gospodarstva na nove temelje in ali bodo lahko njeni državljani živeli v skladu z novo miselnostjo. Takšna obnova se lahko v Evropski uniji doseže z inovacijami ter raziskavami in razvojem. V interesu prihodnosti državljanov Evropska unija pripravlja strategijo za rast 2020 na podlagi inovacij ter raziskav in razvoja ter bi lahko zagotovila neprekinjeno gospodarsko rast in svojim državljanom ponudila nova delovna mesta.
Brez virov z raziskavami in razvojem ni mogoče ustvariti potrebnega finančnega ozadja, zato ni mogoče v celoti izkoristiti inovacijskih priložnosti. Inovacije so možne le kot rezultat partnerstva, skupne podpore. Viri izhajajo iz treh področij: EU, držav članic in zasebnega sektorja. Za inovacije na ravni podjetij so potrebni ustrezni človeški viri. To je mogoče doseči z visokokakovostnim izobraževanjem in usposabljanjem, delujočim prek usklajevanja na ravni držav članic. Univerze potrebujejo podporo, da ustvarijo mlade raziskovalce, ki bodo malim in srednje velikim podjetjem lahko zagotovili nenehne priložnosti za inovacije. Na področju izobraževanja sta digitalizacija in zmanjšanje porabe energije dva glavna trenda, ki predstavljata inovativne priložnosti.
Cătălin Sorin Ivan  
Zaradi stopnjevanja gospodarske krize v Grčiji ter doseganja stabilne stopnje brezposelnosti okoli 10 % v Evropski uniji je treba takoj izvesti strategijo Evropa 2020. Uresničevanje teh ciljev mora temeljiti na verodostojnem in utrjenem ukrepanju, usmerjenem v izhod iz krize, pri čemer je zaposlovanje ena izmed ključnih točk na dnevnem redu. Vsi se strinjamo, da mora imeti EU visokokvalificirano delovno silo, ki se lahko spopade z izzivi, s katerimi je soočena zdaj in v prihodnosti, da se ustvari konkurenčnejše in bolj trajnostno gospodarstvo. Vendar lepo zveneče izjave ne zadostujejo za rešitev obstoječih težav. Zato bi vas rad opomnil, da je nujno treba vlagati ne le v primerna znanja in spretnosti, temveč tudi v izobraževalne sisteme, da bi jih uskladili z zahtevami trga. Države članice se morajo proaktivno držati zavez, ki so jih prevzele v okviru Evropskega sveta. Prav tako pa morajo izvesti ukrepe, ki so potrebni za izhod EU iz obstoječe krize in povečanje gospodarske rasti.
Tunne Kelam  
v pisni obliki. - Najpomembnejša tema razprave o prihodnosti strategije Evropa 2020 je izziv, ki ga predstavljata potreba in trajnost. Očitno se Lizbonska strategija ni obnesla in zdaj moramo biti realistični, če želimo, da se bo lahko prihodnja strategija Evropa 2020 obnesla. Če naj bo strategija Evropa 2020 uspešna, je ključno, da jo skupaj pripravljajo države članice, institucije EU in vsi akterji v družbi. Pristopa od spodaj navzgor in od zgoraj navzdol morata priti do stične točke. Določiti je treba realna merila za povečanje zaposlovanja, zlasti zaposljivosti mladih. Izobraževalni sistemi v Evropi se morajo bolj usmeriti v raziskave in inovacije; večja vlaganja v izobraževanje so neizogibna. Med trgom dela in izobraževanjem je treba ustvariti boljšo koherenco. Pojem vseživljenjskega učenja in učenja v različnih življenjskih kontekstih je treba jemati resno. Močno zagovarjam boljše sisteme poklicnega izobraževanja in podpiram potrebo po tesnejšem sodelovanju z zasebnim sektorjem na tem področju. V vse konkurenčnejšem svetu mora biti Evropa ambiciozna in predana na vseh ravneh. V nasprotnem primeru bomo ponovno imeli strategijo, ki je bolj podobna petletnim načrtom Sovjetske zveze. Prepričljiva evropska strategija za oblikovanje močnejše Evrope bi morala vodstvo popeljati na svetovno raven.
Ádám Kósa  
Celovite gospodarske smernice in smernice za zaposlovanje so vijaki in matice strategije EU 2020. V zvezi z osnutkom direktiv o zaposlovanju se mi zdi pomembno omeniti, da je mogoče vključujočo rast doseči samo, če se vlaga dejansko v ljudi. Daljša življenjska doba sama po sebi ne pomeni daljše produktivne poklicne poti. Vlaganje v zdravje je pomembno zlasti na Madžarskem, kjer ljudje umirajo mnogo mlajši kot v zahodni Evropi, medtem ko rodnost pada. Ustrezne sposobnosti je treba ohraniti tudi v starejših letih, to pa je mogoče samo s sodobnejšimi, dostopnejšimi zdravstvenimi storitvami. Z drugimi besedami, več pozornosti je treba nameniti dostopnim delovnim mestom za naraščajoče število starejših oseb, ki so še vedno aktivne. To bi koristilo tudi mladim invalidom. Zdravje si torej zasluži posebno prednost (na primer, izboljšanje delovnih pogojev, uspešnejša rehabilitacija, spodbujanje ohranjanja zdravja itd.). Mimogrede, to je omenjeno v smernici 8 (vlaganje v razvoj človeških virov), čeprav brez posebnega poudarka ali konkretnih podrobnosti. V Evropi in po svetu potekajo številne razprave o zdravstvenem varstvu in nikjer ni enotnega pristopa. Moramo pa uvideti, da je treba za zagotovitev dolgoročne konkurenčnosti Evrope stopnjo odvisnosti držati v ravnovesju z bolj zdravim in aktivnejšim prebivalstvom. Prosim, da evropske institucije to upoštevajo v svoji strategiji in njenem izvajanju.
Iosif Matula  
Podpiram strategijo Evropa 2020, ki spodbuja gospodarsko rast, ki je pametna (na podlagi znanja in inovacij), okolju prijazna in vodi v socialno vključenost. Želim si, da bi bila ta strategija izvedena z ustvarjanjem dobro plačanih delovnih mest in višjim življenjskim standardom. Če želimo močno, uravnoteženo Evropo, moramo veliko pozornosti posvetiti gospodarskemu razvoju v regijah novih držav članic, da bi zmanjšali obstoječe razlike. Samo po sebi je umevno, da mora imeti oblikovanje ustrezne infrastrukture prednost.
Rad bi poudaril pomen izvajanja simbolične pobude "Mladi in mobilnost". Več sredstev moramo nameniti evropskim programom, katerih cilj je zagotoviti, da izobraževanje nenehno drži korak z najnovejšim na tem področju na vseh ravneh, in olajšati mobilnost učiteljev, študentov in raziskovalcev. Kakovost izobraževanja v evropskih šolah in univerzah se mora izboljšati, da bo v skladu z zahtevami trga dela. Uporabiti moramo ustrezne politike in sredstva za spodbujanje učenja tujih jezikov, multidisciplinarnost, dvojne specializacije na univerzah, ki so pomembne za opravljanje znanstvenih raziskav in inovacije kot tudi večje možnosti mladih na trgu dela. Pozdravljam tudi dejstvo, da strategija 2020 predlaga "okvir zaposlovanja mladih" na evropski ravni.
Rareş-Lucian Niculescu  
v pisni obliki. - (RO) Zgodovina lizbonske strategije je dokazala, da dobre zamisli in načela niso dovolj: ključno je, da se izvedejo predlagani ukrepi. Na žalost je gospodarska in finančna kriza tesno povezana z zaključkom lizbonske strategije. Kljub temu verjamem, da bi bilo narobe, če bi vso odgovornost za neuspeh tega programa prevalili na krizo, ne da bi poskusili ugotoviti, kje je Evropska unija storila napake v procesu izvajanja. Kar se bomo pri tem naučili, nam bo morda koristilo pri izvajanju prihodnje strategije Evropa 2020.
Mislim, da imamo pomembne instrumente Skupnosti za izvajanje novih strategij, s čimer imam v mislih predvsem kohezijsko politiko. Vendar moramo poudariti, da ne moremo opustiti ciljev kohezijske politike, da bi prerazporedili sredstva in dosegli izvedbo strategije EU 2020. Ta napaka bi imela hude posledice za države članice, ki ta sredstva potrebujejo za premostitev razvojnih vrzeli, ki jih ločujejo od drugih držav. Prišlo bi do neuspeha kohezijskega načela na evropski ravni.
Kristiina Ojuland  
v pisni obliki. - (ET) Gospod predsednik, toplo moramo pozdraviti dejstvo, da je Komisija zastavila napredno strategijo "Evropa 2020: strategijo za pametno, trajnostno in vključujočo rast", saj so mnoge evropske države preveč let svoje gospodarstvo in finance organizirale po načelu "après nous le déluge". Kljub hvalevrednemu delu Komisije pri sestavljanju strategije me preseneča njena naivnost. Izjava Komisije na to temo nam predstavi zeleno, enako Evropo na podlagi socialnega tržnega gospodarstva, ne da bi bilo jasno, kakšni viri se bodo uporabili, da se to doseže. V Sovjetski zvezi je bila v določenem obdobju ustaljena praksa, da si obljubil prihod komunizma po desetih letih, ne glede na dejansko realnost. Upam, da po polomiji s pojasnjevalno lizbonsko strategijo Komisija ni želela predložiti še ene utopije, sestavljene iz praznih besed, s katero bi zavajala evropske državljane. Danes ne potrebujemo sanj, temveč konkretna dejanja, da zavarujemo evropsko gospodarstvo pred padcem. Skrajni čas je, da v Evropi začnemo z resnimi strukturnimi reformami, zlasti na področju socialne politike, saj obstoječa vrsta modela socialne blaginje ni več trajnostna.
Rovana Plumb  
v pisni obliki. - (RO) Najmanj 25-odstotno zmanjšanje revščine v EU do leta 2020 je tesno povezano s povečanjem stopnje zaposlenosti na 75 %. Težavno je, ker je cilj glede zmanjšanja revščine kvantitativen. Revščina vključuje gospodarske, socialne, kulturne in izobraževalne vidike, kar pomeni, da so kvalitativne opredelitve ciljev bolj potrebne za doseganje predlaganega cilja kot kvantitativne.
Uradni podatki za Romunijo, objavljeni marca 2010, kažejo, da je stopnja zaposlenosti daleč nižja od najmanjše vrednosti, predvidene v strategiji EU 2020 (50 % v primerjavi s 75 %), pri čemer se spirala upadanja nadaljuje zaradi obstoječe gospodarske klime. Ženske, ljudje, starejši od 45 let, in mladi najtežje najdejo delo. Težko je verjeti, da bo Romunija lahko ta cilj dosegla do leta 2020.
Najti moramo odgovore na vprašanja, povezana s prispevkom celotne potencialne delovne sile in našim znanjem o različnih skupinah v družbi: ženske in moški, mladi, starejši in migranti na trgu dela. Druga vprašanja so povezana s tem, kako lahko zmanjšamo brezposelnost med mladimi in kako lahko učinkovito povečamo sodelovanje žensk na trgu dela s povečanjem njihove vključenosti v vse poslovne sektorje. Če na ta vprašanja ne moremo odgovoriti jasno, čaka oba cilja v zvezi z rastjo zaposlovanja in zmanjšanjem praga revščine enaka usoda kot lizbonsko strategijo.
Georgios Stavrakakis  
Rad bi izrazil zadovoljstvo s sklepi marčevskega zasedanja Sveta, ker priznavajo pomen kohezijske politike v okviru strategije Evropa 2020 in so tako zapolnili precejšnjo vrzel v prvotnem besedilu Komisije, ki sploh ni omenjalo kohezijske politike. Poleg tega sta gospod Barroso in komisar Hahn priznala, da je prispevek kohezijske politike k izpolnitvi te strategije ključen. Kohezijska politika je odločilno prispevala k okrepitvi konkurenčnosti in zaposlovanja, zlasti z "rezervacijo sredstev", in izkoristiti moramo vse, kar je bilo doseženo v tem okviru. Vendar to ne pomeni, da bo kohezijska politika zgolj preprosto orodje za izvajanje strategije Evropa 2020. Njen potencial je mnogo večji. Kot pravi izraz načela solidarnosti na lokalni in regionalni ravni jamči izvedljivost razvojnih pobud in zagotavlja, da bo Evropa 2020 služila splošnemu cilju EU, ki je okrepiti kohezijo v vseh treh smereh, namreč gospodarski, socialni in teritorialni, ter ne bo omejena na enostranski gospodarski razvoj. Nazadnje, izkoristiti moramo potencial kohezijske politike, da se izognemo prekrivanju ciljev in financiranja med različnimi evropskimi politikami.
Csaba Sándor Tabajdi  
Strategija EU 2020 mora pospeševati "zeleno revolucijo" v evropskem gospodarstvu v obliki energetsko varčnega, okolju prijaznega in trajnostnega gospodarskega prestrukturiranja in zelenih inovacij. Vendar razvoj ne sme zajemati zgolj pomoči tistim evropskim regijam, ki so že nadpovprečne. Namesto tega moramo večino razvoja usmeriti na podporo najmanj razvitih in prikrajšanih regij. Kar zadeva gospodarsko učinkovitost, so med vzhodno in zahodno Evropo še vedno ogromne razlike. Na primer, v Bolgariji se porabi trikrat več energije za pridobitev ene enote BDP kot v Nemčiji, kar pomeni, da z višanjem cen energije konkurenčnost države pada.
Pri spodbujanju zelenega prestrukturiranja gospodarstva Evropska unija ne sme pozabiti na preizkušene in preverjene politike Skupnosti, ki so že uvedene, na primer skupna kmetijska politika in kohezijska politika. Skupna kmetijska politika bo potrebna tudi za doseganje ciljev, opredeljenih na področju varstva okolja in boja proti podnebnim spremembam. Najboljši oskrbniki evropskega podeželja so kmetijski pridelovalci sami. Strategija EU 2020 pa tudi ne more uspeti brez kohezijske politike. Kohezijska politika nudi celo vrsto orodij in prožnost, ki sta potrebna za politiko gospodarskega razvoja EU. Z orodji kohezijske politike lahko pomagamo doseči cilje na katerem koli posameznem področju. Na primer, lahko pospešimo razvoj obnovljivih virov energije, izboljšamo energetsko učinkovitost in učinkovitost virov ter podpremo zelene inovacije.
Nuno Teixeira  
Deset let je minilo od sprejetja lizbonske strategije, večina njenih ciljev pa še vedno ni izpolnjena. Skrbi me šibka gospodarska rast, ker je odločilnega pomena za druge cilje, in dejstvo, da je bila rast višja od 3 % samo v dveh letih 10-letnega obdobja veljavnosti strategije.
Lizbonska strategija je bila zelo ambiciozna, vendar ji je primanjkovalo trdnih dejanj, saj je temeljila na mehkem pravu in odprti metodi usklajevanja. Nova strategija Evropa 2020 poleg ciljev zaposlovanja vsebuje tudi cilje, povezane z izobraževanjem, okoljem, bojem proti revščini in vlaganji v inovacije. Tako novi cilji kot instrumenti za njihovo izpolnitev pripadajo državam članicam, zato v teh okoliščinah krize in zaveze k načrtom za stabilnost in rast (SGP) potrebujemo boljše mehanizme upravljanja ter dejansko gospodarsko in proračunsko usklajevanje med državami. Ta program se je pojavil v času gospodarske negotovosti in visoke brezposelnosti, katere zmanjšanje je neodložljiva prednostna naloga. Komisija mora prevzeti pobudo in vodilno mesto v tem procesu. Močna gospodarska rast bo ključna za skladnost s SGP, lahko pa jo še spodbudijo reforme in naložbe, ki so osnova strategije Evropa 2020.
Iuliu Winkler  
v pisni obliki. - (HU) Mislim, da moramo imeti drzne sanje: dokument Evropa 2020 mora pokrivati vsa področja sodelovanja v Evropski uniji ter postati srednje- in dolgoročna strategija za Evropo. Toda za njen uspeh je potrebna solidarnost med državljani Evrope. V skladu z Lizbonsko pogodbo se nova strategija pripravlja s prispevki 27 članic razširjene Evropske unije, tako da lahko naši državljani občutijo, da so soudeleženi v skupnih evropskih prizadevanjih. Madžarski volivci v Romuniji pričakujejo, da bo EU izrazila solidarnost tako, da bo našla hitro rešitev za vzpostavitev normalnega stanja v regijah južne in vzhodne srednje Evrope. Strategija mora obravnavati teme, kot so razvoj naših držav prek daljšega obdobja, notranji trg, napredek kmetijstva ter malih in srednje velikih podjetij, pa tudi občutljiva vprašanja, kot so socialna mreža, demografski izzivi, enake možnosti na trgu dela ter prepletenost evropskih sistemov in mrež v vseh vidikih življenja. Strategija Evropa 2020 mora biti strategija za dohajanje in konvergenco.
Artur Zasada  
Med razpravo o strategiji Evropa 2020 ne smemo zanemariti tako pomembne zadeve, kot je promet. Prometni sektor ustvari okoli 10 % BDP Evropske unije in zagotavlja več kot 10 milijonov delovnih mest. Obenem ima pomembno vlogo v smislu evropskega notranjega trga in pravice do prostega pretoka ljudi in blaga. Po mojem mnenju je treba železniški transport obravnavati odločno in hitro. Prepričan sem, da lahko razširimo mrežo vseevropskega železniškega koridorja do leta 2020. Mislim, da bi morali biti od leta 2014 vsa železniška vozna sredstva in nove železniške prometne povezave opremljeni s sistemi, ki so združljivi z evropskim sistemom železniške signalizacije.
