Eksitavad "kataloogiettevõtted” (nt Euroopa linnade reisijuhid) (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu suuliselt vastatava küsimuse üle eksitavate kataloogiettevõtete kohta (nt Euroopa linnade reisijuhid), mille on esitanud nõukogule Arlene McCarthy siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel - B6-0152/2008).
Arlene McCarthy
autor. - Hr juhataja, selle suuliselt vastatava küsimuse selge eesmärk on algatada meetmed ja hüvitus tuhandete väikeettevõtete jaoks üle kogu Euroopa Liidu, kellelt iga päev petetakse välja miljoneid eurosid petturitest Euroopa "kataloogiettevõtete” poolt. Euroopa Parlament on saanud sadu petitsioone ja meie valimisringkondade büroodele saadetud hunniku kirju ettevõtjatelt, kes on langenud selliste väikeettevõtete vastu suunatud viljakate petuskeemide ohvriks.
Muidugi peame tunnistama, et need petuskeemid on eksisteerinud üle 40 aasta, vastavalt legitiimsetele kataloogikirjastajatele, keda esindab EADP (Infoteatmikute Kirjastajate Euroopa Ühendus). Kuid ilma kahtluseta on see pettus, mis nõuab Euroopa vastust. Näiteks on Maiwolfi valdusfirma, mis omab European City Guide'i ja teisi selliseid ettevõtteid, ülesehitus keeruline Euroopa petuettevõtete võrgustik, mis on registreeritud, tegutseb ja omab alalist asukohta mitmes ELi liikmesriigis ja EMP riikides Šveitsis ja Liechtensteinis. Vaatamata mitme liikmesriigi kohtu määratud õiguslikele meetmetele ja trahvidele jätkab ettevõte tegevust, muutes pilkealuseks ELi õiguskaitsealase koostöö. Võttis seitse aastat kohtuskäimist, enne kui ettevõte suleti Barcelonas, misjärel alustas see uuesti tegevust Valencias. Maiwolf Holding on keskpunkt ettevõtete võrgustikus, kes tegelevad petuskeemidega mitte ainult ELi tasandil, vaid ka maailmas ja jätkavad - ma kardan - põgenemist seaduse pika käe eest.
Europe City Guide'ile vastates pandi ettevõtted uskuma, et nad vastavad lihtsalt teabepäringule või ajakohastavad või parandavad oma andmeid. Nad pandi uskuma, et see oli tasuta teenus ja siis äkki avastasid nad neile lajatatud arve tuhandete eurode kohta, mis, kui üldse kunagi nimetatud, oli esitatud väga peenes kirjas segasel ja eksitaval viisil. Seesama Maiwolfi valdusfirma omab ilmselt ka võlgade sissenõudjaid, kes hakkavad ahistama, hirmutama ja ähvardama ettevõtjaid maksma. Veebileht "Peatage European City Guide”, mis teeb kihutustööd City Guide'i pettuse vastu, sai seaduslikke ähvardusi ja nende internetiteenuse pakkuja pidi lehe sulgema, kuigi mul on rõõm öelda, et nad on praegu jälle üles riputatud.
Paljud selle petturliku ettevõtte tegevused rikuvad ilmselgelt 1984. aastal vastu võetud eksitava reklaami direktiivi. Vajame paremat ja koordineeritumat jõustamist, et sulgeda seaduselüngad või augud, mida sellised ettevõtted ära kasutavad. Võin teavitada eesistujat, et meie komisjon vaatab läbi eksitava reklaami direktiivi rakendamise ja ülevõtmise ja muidugi uue ebaausaid kaubandustavasid käsitleva direktiivi. Oleme eriti huvitatud eksitava reklaami direktiivi ülevõtmise Austria näitest, kus leping ei ole ettevõtjatele siduv, kui nad ei ole selgesti ja selgesõnaliselt allkirjastanud selle tingimusi. See on eeskuju, eesistuja, mida te loodetavasti järgite aruteludes teiste liikmesriikidega.
Väikeettevõtteid muidugi ei aita ebaausaid kaubandustavasid käsitlev direktiiv, sest see ei hõlma ettevõtete omavahelisi tehinguid - isegi mitte väikeettevõtete omi. Liikmesriigid peavad paremini ära kasutama piiriüleseid täitevasutuste võrgustikke, et igaveseks lõpetada nende ebaausate ettevõtete äri ja tegutsemine. Kindlasti jagan oma kolleegidega paljude väikeettevõtete pettumust, kes on aastaid, mitte kuid, pidanud kannatama ahistamist ja majanduslikku kahju.
Kui usume, nagu me väidame end tegevat, et väikeettevõtted on ELi majanduse selgroog, siis on aeg neid toetada, kaitsta nende õigusi ja kaitsta neid selliste petturlike tegude eest. Tervitan tugevalt volinik Kuneva huvi ja pühendumust jälgida nende tegevust, kuid üksnes järelevalve ei anna tulemusi ega võta aktiivselt sihikule neid ettevõtteid. Minu arvates on lubamatu, et ettevõtjate kaebused on kostnud ilmselt kurtidele kõrvadele ja City Guide'i ainuomanikul on lubatud jätkata oma petukaubitsemist, ilma et ta seataks silmitsi Euroopa kogu õigusjõuga. Niisiis kutsun täna liikmesriike üles võtma viivitamatult meetmed, tunnistama tõsiseid ja kahjustavaid tagajärgi, kui lubame sellel petisel jätkata meie ettevõtete nülgimist. Ma tahan, et liikmesriigid, ja eriti eesistuja, kohustuksid meie tänase arutelu käigus võtma meetmeid, mitte ainult arutlema probleemide üle, millest oleme aastaid teadlikud.
Niisiis nõuan tungivalt eesistujalt vastust nendele küsimustele ja koostööd meiega, et leida lahendus ettevõtete jaoks, kes jätkuvalt kannatavad selle pettuse pärast.
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - (SL) Tahaksin tänada pr McCarthyt küsimuse eest. Minu tänu kuulub ka siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonile. Püüan vastata küsimusele pr McCarthy esitatud võtmes.
Esimese küsimuse puhul, nimelt mida on liikmesriigid teinud pettusega tegelevate kataloogiettevõtete sulgemiseks, pean teid teavitama, et seni ei ole liikmesriigid nõukogule lahendust pakkunud. Samuti ei ole nõukogu teavitatud ei liikmesriikide võetud meetmetest selliste ettevõtete sulgemiseks ega nende pädevate asutuste kavatsustest ettevõtteid puudutava teabe vahetamise osas.
Mis puudutab teist küsimust, abinõude võtmist seaduselünkade täitmiseks eksitava reklaami direktiivi ülevõtmisel - direktiivi ja selle rakendamise eest, nagu sätestatud Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 211, vastutab komisjon. Seega peaks Euroopa Parlament minu arvates pöörduma selle küsimusega komisjoni poole.
Seoses nende kahe küsimusega tahaksin lisada, et seni ei ole nõukogu teavitatud, milliseid meetmeid liikmesriigid on algatanud, et teadvustada ärimaailmale ohtu, mida kujutavad endast petislikud kataloogiettevõtted.
Mis puudutab ebaausaid kaubandustavasid käsitleva direktiivi reguleerimisala laiendamist, võin siiski pr McCarthyle kinnitada, et kõnealune direktiiv ei hõlma juhtumeid, mida siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon on kirjeldanud. Teisisõnu, see ei hõlma väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete vastu suunatud petturlike äritavade juhtumeid.
Selle põhjuseks on asjaolu, et kõnealuse direktiivi reguleerimisala on piiratud ettevõtte ja tarbijate vaheliste suhetega. Seoses selle direktiivi võimaliku laiendamisega ettevõtete omavahelistele suhetele, võin ainult öelda, et nõukogu võtab selles küsimuses seisukoha, niipea kui asjakohane õigusloomega seotud ettepanek on talle esitatud.
Peaksin teile siiski meelde tuletama, et nõukogu arutas juba direktiivi vastuvõtmise ajal küsimust, kas asjaomane direktiiv peaks hõlmama ka ettevõtete omavahelisi tehinguid. Peaksin teile meelde tuletama, et lisaks komisjonile lükkas ka enamik liikmesriike tagasi mõtte laiendada direktiivi nii, et see hõlmaks ebaausaid äritavasid, mis tarbijat ei kahjusta.
Sellegipoolest pean rõhutama, et ettevõtted, sealhulgas väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted, ei ole nende tavade vastu kaitsetud. Neid kaitseb eksitava reklaami direktiiv.
Tahaksin lõpetada, nõustudes selgesõnaliselt eesistujariigi nimel parlamendikomisjoni seisukohaga, et ebaausad ja petturlikud äritavad on lubamatud mis tahes majanduspiirkonnas. Samuti arvan, et sellise käitumise suhtes tuleb tarvitusele võtta meetmed.
Liikmesriigid käsitlevad ebaausat äritava vastavalt oma õigusaktides sätestatule. European City Guide'i juhtumit, mida te oma küsimuses mainisite, on käsitletud rohkem kui ühe liikmesriigi kohtus.
Sooviksin teid veelkord küsimuse eest tänada ja igal juhul kuulan arutelu tähelepanelikult.
Simon Busuttil
Hr juhataja, kui te avate selle kataloogi, leiate sadu lehekülgi - sest see on suur ja paks trükis - tuhandete ettevõtetega, väga sageli väikeettevõtetega, mis avastasid end selles kataloogis pärast petmist. Nad ei soovinud enda lisamist kataloogi, kuid lisati vastu nende tahtmist. Parlamendi petitsioonikomisjon on saanud umbes 400 petitsiooni väikeettevõtetelt, kes on sellesse lõksu langenud. Arvan, et sellel probleemil on kolm tahku. Esiteks, asjaosalised väikeettevõtted on pettuse ohvrid. Teiseks on olemas piiriülene, riikidevaheline tahk, mis peaks seetõttu huvitama meid Euroopas, Euroopa Parlamendis, nõukogus ja komisjonis. Kolmandaks, ettevõtted nagu European City Guides lõikavad kasu õigusloomes esinevatest puudujääkidest.
Mida teeb Euroopa Parlament, lisaks sellele, mida teeb siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon, nagu pr McCarthy meile rääkis? Petitsioonikomisjon koostab selle teema kohta raporti. Mina olen raportöör ja minu raportil on neli eesmärki. Esiteks, raportiga kavatsetakse rohkem teadvustada probleemi, mis on ju suur. Teiseks, raportiga jätkatakse nõukogu ja eriti komisjoni julgustamist konkreetsete meetmete võtmiseks, sest kui nad ei suuda tegutseda täna, peavad nad olema ikkagi valmis seda tegema. Kolmandaks, peame välja selgitama, kas esineb õigusloomepuudujääke ja see on siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni roll. Lõpuks, ohvritele on vaja anda kasulikku nõu. Petitsioonikomisjon konsulteerib ja kohtub ohvrite ja sotsiaalpartneritega, samuti komisjoniga, enne selle raporti vastuvõtmist, mis loodetavasti toimub enne käesoleva aasta lõppu.
Genowefa Grabowska
Hr juhataja, ebaausat kauplemis- ja turundustegevust jätkavate ettevõtete teod väärivad üksnes hukkamõistu. Peame kindlasti kaitsma tarbijate õigusi sellise võltsturunduse eest ja toetama neid võitluses ettevõtete vastu, kes praeguses Euroopa reaalsuses näevad end seismas täielikult väljaspool karistust. Tuhandeid ettevõtteid üle kogu Euroopa tüssatakse ärikataloogides väidetavalt tasuta avaldatava reklaamiga, mille eest neilt tegelikkuses nõutakse mõnesaja kuni mõne tuhande euro maksmist. Nende vääritute kataloogide kirjastajad - nii ärilisest kui ka reklaami vaatepunktist - ei võta sihikule mitte ainult eri tegevusalasid, nagu turismibürood, hotellipidajad, arstid, restoranipidajad ja isegi teadusmaailm, vaid pöörduvad kahjuks ka riigiasutuste poole. Seepärast küsivad ELi kodanikud, kuidas on võimalik, et sellise tegevuse algatajad, kes on ometi ees- ja perekonnanime järgi tuvastatud kui neid katalooge kirjastavate ettevõtete omanikud, on saanud kokku ajada varanduse petturlike ja ebaausate tegude abil, lõigates kasu Euroopa väikeettevõtjate hirmust inkassofirmade ja kohtute ees.
Niisiis palun eesistujariigil Sloveenial - ja ma pöördun rohkem eesistujariigi kui komisjoni poole - ärgitada liikmesriike tegevuse kooskõlastamiseks, peamiselt teabevahetuse ja vastastikuse hoiatamise vallas sedalaadi petturliku tegevuse suhtes, edastada nende ettevõtete omanikke ja nõukogusid puudutavat teavet, samuti teha ettepanek seada sisse karmimad karistused seda liiki tegevuse eest. Praeguse olukorra jätkumine õõnestab Euroopa Liidu ettevõtjate ja kodanike usku Euroopa siseturu mõttesse ja uhab kahjuks ära erinevused ausate ärimeeste ja maffialaadse tegevuse vahel.
Diana Wallis
fraktsiooni ALDE nimel. - Hr juhataja, palju tänu pr McCarthyle ja siseturukomisjonile küsimuse esitamise eest. Pean tunnistama, et oleksin soovinud nõukogult palju toekamat vastust.
Olukord on täiesti vastuvõetamatu ja kavatsen alustada ühe ülestunnistusega. 1980-ndate aastate alguses töötasin juristina Ühendkuningriigis, kuid siis asutasin koos teise juristiga praksise Saksamaal. Hakkasime saama neid nõudmisi, et reklaamiksime oma praksist Euroopa reisijuhis ning kuigi olime juristid, tundsime end ahistatuna ja hirmul. Kui isegi juristid tunnevad nende inimeste ees hirmu, olen veendunud, et tavalised VKEd lausa peavad tundma.
Kuid selle asja juures on kummaline, et ELi õigus peaks suutma andma vastuse, kuid ta nähtavasti ei suuda seda, isegi pärast 20-30 aastat, kui selline asi on kestnud. Tõepoolest, kui loete mõnda kirja neilt inimestelt, siis nad isegi tsiteerivad inimestele ELi õigust, et neid ohvritena veelgi enam ahistada. Ja mida me kuuleme nõukogult? Vabandust, see pole küllaldane: noh, me võiksime arutleda eksitava reklaami üle ja me mõtleme selle peale. 30 aasta möödudes vajame tõesti midagi enamat.
Mida peaksid inimesed tegema? Vajame põhjalikku mõttevahetust selle üle, kas peaksime uuesti määratlema, kes ja mis on tarbija. Püüdsime seda algatada lepinguõiguse arutelude käigus. Peame liikuma edasi ja süvitsi, kui tahame seda probleemi käsitleda.
Lõpetuseks, kui liikmesriigid on sellega tegelemiseks liiga arad või liiga hirmul, lubage mul teha veel üks ettepanek, mis on siin võibolla natuke tüli tekitav. Kui komisjon annab meile kollektiivkaebuste toeka süsteemi, nimetagem seda ühishagemiseks, siis saaksid võibolla kodanikud ise meetmeid võtta, kui keegi teine seda nende eest ei tee. Nüüd on mõtlemisainet.
Mairead McGuinness
Hr juhataja, neli aastat hiljem toimub meil viimaks mõttevahetus ettevõtte European City Guides üle. Ma ei suutnud kohale tassida mulle tulnud kaebuste virnu, nagu teisedki kolleegid viitasid. Euroopat tümitatakse, sest ta ei seo end oma kodanikega ja siinkohal on meil kuldne võimalus - ja ma suunan selle nõukogule - siduda end kodanikega, kel on tõsine probleem ja kes pöörduvad oma parlamendisaadikute poole lahenduse leidmiseks.
Asi ei puuduta ainult äriettevõtteid. Olen kuulnud koolisekretäridest, kes kirjutasid sellele ekslikult alla ja keda terroriseeritakse ja kes on maksnud raha. European City Guides'i tragöödia seisneb selles, et see töötab, sest inimesi ähvardatakse ja hirmutatakse. Kas maksad või mitte, ikka jätkavad nad inimeste ahistamist ja kuritarvitamist. Kuid see on Euroopat hõlmav probleem ja nõuab seepärast ka Euroopat hõlmavat lahendust. Pean väikest rõõmupidu, et meil on käsil see mõttevahetus ning et mu kolleeg Simon Busuttil kavatseb koostada raporti ja valmistada ette teavet, kuid arvan, et nõukogu peaks selles küsimuses olema natuke ennetavam, samuti komisjon.
Küsimus on väga spetsiifiline ja tõstatab viis käsitlemist vajavat võtmetähtsusega valdkonda. Minu arvates on see probleem tohutu, kuid me peame seda kvantifitseerima. Teabevahetus on suurepärane mõte, kuid võib põhjustada pettumust, kui sellele ei järgne tegevust. Peame täitma seaduselüngad. Näiteks Iirimaal tsiteeritakse Euroopa õigust neile, kes on registreerunud ettevõttes European City Guides. Neile öeldakse, et nad antakse kohtu alla teises liikmesriigis ning trahvitakse ja karistatakse. Nad saavad telefonikõnesid meeletu ahistamisega nende endi ja kaastöötajate suhtes. See on vastuvõetamatu. Me peame kindlasti uuesti määratlema, mis on tarbija, sest nagu ma juba ütlesin, see ei puuduta üksnes äritegevust. Kuid kordan olulist. Meil on praegu suurepärane võimalus näidata inimestele kogu Euroopas, et oleme tegusad küsimustes, mis puudutavad otseselt neid. Kasutagem siis hetke ja ärgem raisakem seda täna lihtsalt sõnadele ja tegevusetusele.
Marian Harkin
Hr juhataja, paljude nende petislike kataloogiettevõtete jõud seisneb selles, et nad asuvad teises liikmesriigis, niisiis näivad nad puutumatuna, kui just EL mingil viisil ei sekku. Nad sisendavad hirmu inimestesse, kellest mõned on väga väikesed ettevõtjad, kes ei saa õigusabi ega nõustamist, ning pärast aastaid kestnud ahistamist annavad paljud lõpuks alla ja maksavad raha ära.
Nagu paljude teiste sõnavõtjate puhul, on minugi büroo ummistunud kaebustest, kuid tavaliselt üksikettevõtjatelt: torulukkseppadelt, hambaarstidelt, arstidelt, inimestelt, kelle on sihikule võtnud European City Guide. Need inimesed tunnevad, et on jäetud omapäi, et nad on just teinud halva otsuse, et nad on teolt tabatud ja mingil moel nad peaaegu süüdistavad iseennast.
Minu jaoks on uskumatu kuulda, et enamik liikmesriike ei soovi direktiivi laiendamist, et võtta midagi ette ettevõtete omavaheliste suhete osas. Imestan, kas see on tingitud sellest, et sihikule võetud ettevõtted on väikeettevõtted, ning et asi ei puuduta suuri korporatsioone? Arvan, et kodanikud vajavad nõukogult ja komisjonilt enamat ja paremat, kui nad praegu saavad. Arvan, et praegune olukord ei ole küllalt hea ja kutsun nõukogu üles midagi viivitamatult ette võtma.
Malcolm Harbour
Hr juhataja, soovin asuda otse asja juurde. Lubage mul suunata see eesistujariigile Sloveeniale; arvan, et nad on oma eesistumisega suurepäraselt hakkama saanud. Minister Lenarčič, lubage mul esitada Teile neli asja, mille tõstatamist oma järgmisel kohtumisel konkurentsivõime ministritega Teilt sooviksin.
Esiteks, paluge komisjonil võtta SOLVITi mehhanism - mis peaks käsitlema iga üksikut siseturu kaebust, mitte ainult turuga seotud kaebusi - ja lisada see kindlasti päevakorda. Laske neil levitada teavet, mis on juba kättesaadav sõltumatutel veebilehtedel - ja peaksime häbi tundma asjaolu pärast, et tegelikult on selle asja iseseisvalt üles võtnud inimesed, keda see puudutab - saadaval on palju igakülgset teavet, ning muutke see nende volituste osaks. See võiks toimuda kohe. See on siis teie esimene ülesanne.
Teine ülesanne on see, et peaksite ütlema kõikidele oma kolleegidele, et nende äriteabeteenused (sest neil on teenused, mis jõuavad VKEdeni) peaksid samuti levitama seda teavet nende oma keeles ja teil tuleks panna kõrvale kõigest tagasihoidlik kogus eelarvevahendeid, et tegelikult selgitada ettevõtjatele toimuvat.
Kolmandaks, edastage need oma õiguskaitseasutustele. Ning veel öelge komisjonile ja inimestele, kes juhivad teie tarbijakaitsealast koostööd: võtke see päevakorda. See ei ole raske ülesanne. Teave on olemas. Seda ei ole keeruline teha. Need on siis kolm asja, mida peaksite tegema.
Ja neljas asi, mida ka võiksite teha, on öelda oma kolleegidele: selline tegevus, kui seda tehakse üksiktarbijate peal, on täiesti ebaseaduslik ebaausate kaubandustavade direktiivi kohaselt. Kõik teavad, et see on nii. Ja kannatanud ettevõtted võtavad sisuliselt üle eratarbijate rolli. Kuid üksikutes liikmesriikides saaksite selle rakendamise protsessis (ja pean muide tunnistama, et liikmesriigid ei ole väga hästi rakendamisega hakkama saanud ja isegi mu enda liikmesriik on tegelikult üsna maas) kergesti lisada punkti, millega konkreetselt lisatakse kataloogiettevõtted ja väikeettevõtted sellesse rakendamisse. See ei nõuaks suurt vaeva.
Niisiis on neli eri abinõud. Niisiis loodan teie peale, minister, ja me vaatame päevakorda ja me loodame, et see on konkurentsivõime nõukogu järgmise kohtumise päevakorra teema. Kuidas me saame käia ringi ja öelda väikeettevõtetele "osalege siseturul”, kui me ei suuda neile pakkuda isegi kõige lihtsamaid tagatisi sellise lihtsa õigusakti osas? See on meie kõigi poolt oma ülesannete häbiväärne täitmata jätmine ühisturul.
Richard Corbett
Hr juhataja, European City Guide ja muud sarnased teejuhid on olemuselt kamp kelme, kuid meie õigusaktid ei ole olnud küllalt head, et võimaldada meil nendega tegelda. See küsimus oleks tulnud samamoodi esitada komisjonile, pidades silmas uue õigusloomega seotud ettepaneku algatamist asjakohase õigusloome tihendamiseks, et saaksime nendega tegeleda, kuid seni on mul väga lihtne nõuanne väikeettevõtetele, kes on silmitsi European City Guide'i ja muude sarnaste teejuhtide nõudmistega: ärge makske, ignoreerige neid, ignoreerige surveavaldusi.
On loodud organisatsioon nimetusega "Peatage European City Guide”, mis on selle teejuhi ohvrite ühendus. Nende veebileht tuli maha võtta surveavalduste ja seaduslike ähvarduste tõttu nende internetiteenuse pakkuja aadressil veebilehe sulgemiseks. Seepärast võõrustan praegu nende veebilehte oma veebilehel, et nad saaksid jätkata teabe levitamist selle kohta, kuidas ettevõtjad saavad end kaitsta. Vajame selles küsimuses otsustavaid samme. Ma vajame neid ruttu.
Marcin Libicki
(PL) Hr juhataja, lubage mul õnnitleda pr McCarthyt suurepäraselt ettevalmistatud suuliselt vastatava küsimuse puhul reklaamifirmade ebaausa tegevuse kohta European City Guides'i näitel. Minu juhitud petitsioonikomisjon on määranud hr Busuttili koostama selleteemalist raportit. Oleme saanud tohutul hulgal petitsioone, kus kaevatakse täpselt sellise tegevuse üle. Volinik ütles, et komisjonile ei ole laekunud selliseid kaebusi, mis võiksid teda kannustada uurimise alustamiseks selles küsimuses, kuid minu nägemust mööda on käesolev mõttevahetus koos hr Busuttili raporti põhjal peetava aruteluga komisjonile piisav põhjus antud küsimuses meetmete võtmiseks, kuna see tegevus on ääretult ebaaus ja ahistab väikeettevõtteid ja tavakodanikke - teisisõnu, inimesi, kelle käsutuses pole juristide horde enda kaitsmiseks.
Nõuan tungivalt, et komisjon võtaks selles küsimuses meetmeid.
Brian Crowley
Hr juhataja, olen kokku puutunud 19 juhtumiga, kus inimesed on European City Guides'i tõttu kandnud pettusega seotud kulusid ja puutunud kokku võlanõude hagidega. Nendest 19 juhtumist 17 olid väikeettevõtted kolme või vähema töötajaga. Ja nendest 17st kuue puhul oli tegemist vanemate, üle 60-aastaste inimestega, kes kartsid advokaadi kirja oma postkastis.
Reaalsuses oli see, mis tegelikult toimus, vääresitus kaupade ja teenuste müügi seaduse või ebaausate kaubandustavade direktiivi kohaselt, nagu hr Harbour rääkis. See on iseenesest pettus, sest kui te nõustute midagi tegema, ootate millegi vastusaamist, mida pakutakse tasuna. Mis tegelikult toimus, oli eksimusse viimine osutatava teenuse suhtes. Nagu mõned mu kolleegid on öelnud, seda küsimust saab arvatavasti kõige paremini käsitleda komisjoni tasemel. Siiski oleks õige, kui konkurentsivõime nõukogu ja iga minister seda teadvustaksid ning neil oleks volitus õigusloome algatamiseks siseriiklikul tasandil, mis võiks toimuda kiiremini, kui tegelikult püüda tekitada muudetud Euroopa direktiivi antud küsimuses.
Arlene McCarthy
Hr juhataja, tahan oma kolleege kajana korrata. Peame lõpetama vastutuse veeretamise selles küsimuses. Peame lõpetama nende ettevõtetega toimuva tagaajamismängu. Sellist mängu mängivad nad meiega. Minister, ma ei lahku täiskogu istungilt, ilma et võetaks vastu mingi kohustus tegutseda.
Hr Harbour pakkus teile mõningaid mõtteid, kuid mina soovin, et tõstataksite konkreetsed küsimused, mida ma tegelikult juba tõstatasin oma sõnavõtus istungi algul. Soovin, et tõstataksite nõukogu töörühmas Austria eeskuju, kus selline tegevus on juba keelatud vastavalt eksitava reklaami direktiivile. Mitte kõik liikmesriigid ei tee seda. Võiksite paluda teistel liikmesriikidel sama teha, võtta Austriast eeskuju ja keelata selline tegevus, viies sisse muudatused siseriiklikesse õigusaktidesse.
Samuti soovin, et paluksite nõukogul kokku leppida, et meil on tarbijate jaoks piiriülesed täitevasutuste võrgustikud. Soovin, et teete neile ülesandeks heaks kiita, uurida ja rakendada abinõusid kataloogiettevõte suhtes seoses piiriüleste täitevasutuste võrgustikega. Usun, et see võimaldab meil võtta mõningaid meetmeid piiriüleselt ja peatada nende inimeste põgenemine seaduse pika käe eest. Palun, kui te lubate seda teha, arvan, et lahkume siit kõik veidi rõõmsamana.
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - (SL) Tänan Teid väga, hr juhataja, mulle sõna andmast. Samuti sooviksin tänada kõiki oma kolleege, kes on arutelus osalenud.
Alustuseks lubage teha üks asi selgeks. Mitte keegi nõukogus, ei eesistujamaa ega ükski liikmesriik, ei toeta Euroopa Liidu rajatud siseturul petturliku käitumise jätkumist ega isegi ilmnemist. Vastupidi, ning just seepärast on käesolev mõttevahetus nii tervitatav, ja seepärast tervitan seda isiklikult eesistujariigi nimel.
Teiseks, võin teile kinnitada, et eesistuja on võtnud teadmiseks ühehäälsed nõudmised tõhusama tegutsemise ja viivitamatute meetmete järele. Võite meie peale loota, et anname need nõudmised edasi oma partneritele nõukogus.
Kolmandaks on mul heameel, et petitsioonikomisjon on otsustanud koostada eriraporti ja ootame pikisilmi hr Busuttili raportit. See peaks andma lisatõuke asjakohaseks tegevuseks Euroopa tasandil.
Siiski sooviksin rõhutada üht asja. Pr McCarthy, te nimetasite Austria loodud eeskuju. Hea eeskuju kindlasti julgustab teisi järgima. Samuti usun ja loodan, et käesolev arutelu mängib selles oma osa. Pean siiski rõhutama, et direktiivide ülevõtmise eest vastutab komisjon.
Nagu juba märgitud, ja nagu te ka oma küsimusega silmas pidasite, puudutab see teema kahte direktiivi. Ebaausate kaubandustavade direktiiv ei hõlma seda lõiku. Üheks lahenduseks oleks kas tarbija mõiste uuesti määratlemine või direktiivi reguleerimisala laiendamine. Loodan, et need mõlemad võimalused on arutlusel, kui sellel teemal võetakse otsus.
Oleme teadlikud, et ebaausate kaubandustavade direktiiv ei ole kehtinud kuigi pikalt. See on olnud jõus ainult detsembrist saadik, ning arvan, et peame varsti hindama selle rakendamise viisi.
Teiseks, soovin veelkord rõhutada, et eksitava reklaami direktiiv hõlmab seda valdkonda. Sedalaadi tüssamine ja pettus kindlasti sisaldab eksitavat reklaami, mis tähendab, et teatavad õiguslikud kaitsemeetmed on juba kättesaadavad.
Lõpuks lubage veelkord rõhutada, et olen väga tähelepanelikult arutelu jälginud ning et eesistujamaa annab täiskogu istungi meeleolu nõukogu liikmetele edasi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
James Nicholson
, kirjalikult. - "Euroopa linnade reisijuht” ja sarnased lahendused on petturlikud tegevused, mis on eriti suunatud VKEde vastu. Nad sunnivad ettevõtteid registreeruma kataloogiteenuste jaoks, mida esitatakse kui tasuta teenust.
Kuid kahtlase ja keerulise "peene kirja” tõttu hakkavad need skeemid seejärel inimesi raha suhtes ahistama äärmiselt ähvardaval ja pahatahtlikul viisil. Pilkamisi tsiteerivad need petislikud ettevõtted ELi õigust, et hirmutada oma märklaudu veelgi rohkem.
Muidugi ei kujuta need petuskeemid tarbijatele ega ettevõtjatele mingisugust väärtust. Õigupoolest nad pilkavad ELi õigusloome arvukaid näiteid, nagu 1984. aasta eksitava reklaami direktiiv. Nimetatud probleem ilmneb kõikides ELi riikides ja nõuab seetõttu viivitamatut tegutsemist.
Lahendus peitub ELi tasandil koostöös, eeskätt mõne tugeva õigusakti kujul. Peame tagama, et mis tahes ELi direktiiv, mis käsitleb seda probleemi, ei sisalda seaduselünki ja seda rakendatakse rahuldavalt kõikides liikmesriikides.
Kutsun nõukogu ja komisjoni üles abistama parlamenti selle töös ja võtma meetmeid, mis peegeldavad antud olukorra pakilisust. Kui julgustame oma VKEsid konkureerima ühisturul, peame olema vähemalt võimelised tagama nende kaitse selliste hirmutavate petuskeemide eest.
