
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden 2004–2005 avatuksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Paulsenin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0449/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta (KOM(2003) 52 – C5-0032/2003 – 2003/0030(COD)). 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, haluan aluksi esittää kiitokseni kaikesta siitä kovasta työstä, jota asiasta vastaavien valiokuntien jäsenet ovat tehneet rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta annetun asetusehdotuksen yhteydessä. Haluan erityisesti antaa tunnustusta esittelijä Paulsenin ihailtavalle panokselle tämän merkittävän aloitteen osalta.
Komission ehdotuksessa esitetään jäsenvaltioissa noudatettavat säännöt, jotka koskevat rehujen, elintarvikkeiden ja elävien eläinten virallisen valvonnan järjestämistä, sekä määritetään komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tehtävät. Siinä otetaan huomioon riskeihin perustuvan lähestymistavan periaatteet kattavassa ja kokonaisvaltaisessa rehu- ja elintarviketuotantoketjussa aina maatilalta ruokapöytään. Se koskee sekä valvontaa yhteisössä että kolmansista maista tuotavien elintarvikkeiden ja rehun valvontaa. Siinä kohdennetaan elintarvikkeiden ja rehun turvallisuutta koskeva ensisijainen vastuu yritystoiminnan tasolle ja vahvistetaan toimivaltaisten viranomaisten asemaa nykyisten valvontajärjestelmien entistä tiukempien valvontamekanismien kautta.
Ehdotuksella pyritään ennen kaikkea parantamaan niin jäsenvaltioiden kuin komissionkin toteuttaman valvonnan tehokkuutta. Siinä määritetään entistä tiukempia valvontatoimenpiteitä. Siinä luodaan myös kehys kehitysmaiden tukemiseksi, jotta nämä voisivat täyttää merkittävät vaatimukset, ja ehdotetaan rahoituskehystä elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden lisäämiseksi toteutettavien toimien järjestämiseksi.
Korostan erityisesti esittelijä Paulsenin tehneen määrätietoista työtä, jotta ehdotus voitaisiin hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä. Pyrin samaan tavoitteeseen ja toivon meidän onnistuvan tässä. Kolmen toimielimen yhteistyö on tämän ehdotuksen yhteydessä ollut erinomaista, ja tästäkin meidän on kiittäminen esittelijä Paulsenia, joka on toiminut kolmea toimielintä yhdistävänä voimana.
Neuvosto ja enemmistö Euroopan parlamentin jäsenistä ovat nyt yhtä mieltä tekstistä, jonka voin ilokseni hyväksyä kokonaisuudessaan.
Klaß (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa, että olen vasta saanut tarkistukset omalla kielelläni, ja niitä on 229 kappaletta. Haluan tämän vuoksi pyytää lisäaikaa, jotta minä ja kaikki muutkin voimme käydä ne läpi, ja pyydän teitä siirtämään äänestyksen huomiseen. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Klaß, nyt ei ole oikea aika esittää tällaista pyyntöä, varsinkaan kun tällaisista pyynnöistä äänestetään ja päätetään täysistunnossa. Tällaisia pyyntöjä ei voida esittää työskentelyn kaikissa vaiheissa. Voitte näin ollen esittää pyyntönne ennen äänestystä. 
Paulsen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on luonnollisesti vaikeaa saada aikaan sopimusta ensimmäisessä käsittelyssä. Se edellyttää tahtoa, asiantuntemusta ja yhteistyötä. Haluan kiittää kaikkia kollegojani, jotka ovat vastustaneet ja edistäneet tätä prosessia. Työ on ollut vaikeaa, mutta äärimmäisen rakentavaa.
Käsittelen joitakin ehdotuksen minulle tärkeimpiä näkökohtia. Yksi tällainen on ehdotuksen soveltamisala. Olen hyvin onnellinen siitä, että tarkastukset nyt ulottuvat kattamaan myös eläinten terveyden ja hyvinvoinnin. Tämä on kenties parlamentin suurin saavutus tällä äärimmäisen herkällä alalla, josta vaalipiirimme kaikissa valtioissa ovat hyvin huolissaan. Toinen näkökohta on eläinten kuljetukset halki Euroopan, ja on tärkeää, että tämä viimeinkin sisällytettiin valvontaohjelmaan.
Parlamentti on myös myötävaikuttanut merkintöjen valvontaan tarkastuksia suoritettaessa. Jäsenvaltioiden omissa valvontaohjelmissa on todettava, että tarkastajan tehtävänä on myös tarkastaa, että elintarvikepakkausten merkinnät ovat asianmukaisia, että ne vastaavat sääntöjä ja että sisältö ja tuoteseloste todella vastaavat toisiaan. Tämä on meille tavallisille kuluttajille erittäin tärkeää, kun tavallisena torstai-iltapäivänä käymme nopeasti ostamassa päivällisainekset. Se, että koko ketju – aina pellolta kauppaan, päivällispöytään ja ravintolaan – on sisällytettävä ehdotukseen on periaate, joka luonnollisesti kattaa koko elintarvikelainsäädännön.
Toinen näkökohta, johon olen sekä pettynyt että tyytyväinen, on avoimuus. Selvä enemmistö valiokunnasta vaati strategiaa, jossa noudattaminen ja noudattamatta jättäminen julkistetaan avoimesti (ns. "name, shame and fame" -strategia). Tämä ei ollut mahdollista, sillä jäsenvaltiot vetosivat oikeudellisiin ja perustuslaillisiin syihin, jotka estävät sen. Liberaalina minäkin lopulta ymmärsin sen, että yhden tuottajan nimeäminen hyväksi ja toisen huonoksi ei kenties ole valtion ja viranomaisten tehtävä. Asetuksen nykyisellä avoimuusjärjestelmällä annamme tämän tehtävän kansalaisyhteiskunnalle. Kuluttajaryhmät, eläinten suojelijat tai paikalliset tiedotusvälineet voivat vaatia tarkistusraportteja ja huolehtia tällä tavoin tehtävästä kertomalla kansalaisille kuinka asiat todella ovat.
Tehtävien rahoitus on hyvin ristiriitainen asia – ei niinkään komission, neuvoston ja minun kesken vaan parlamentin sisällä. Toiset haluavat pysyvästi vahvistetun maksun, joka on kiveen kaiverrettu ja sama kaikille. Tämä saattaisi olla oikein hyvä ajatus, mutta sitä on kokeiltu huonolla menestyksellä. Kaikki EU:n jäsenvaltiot eivät ole täysin samanlaisia. Samat perusolot eivät vallitse Portugalista Suomeen tai Irlannista Unkariin. Minusta nyt käsiteltävänä oleva ehdotus on kuitenkin tasapainoinen. Maksuja kerätään, mutta on määritetty hyvin selvästi, mitkä maksut otetaan huomioon. Erityistä huomiota kiinnitetään pieniin, perinteisiin yrityksiin, mikä on mielestäni hyvin tärkeää. On hyvin tärkeää, että me Euroopan parlamentissa suojelemme erikoisempien tuotteiden pieniä tuottajia, sillä juuri ne ovat keskeisessä asemassa Euroopan kulttuuriperinnön säilyttämisessä elintarvikkeiden alalla. Meidän on puolustettava niitä ja annettava niille mahdollisuus. Pieniä tuottajia ei pidä vapauttaa turvallisuusvaatimuksien huomioimisesta, mutta niille voidaan kenties osoittaa hieman kevyempiä maksuja valvonnan yhteydessä.
Vetoan teihin kaikkiin, jotta ensinnäkin äänestäisitte kaikista ongelmista huolimatta ja jotta noudattaisitte kompromissiluetteloani. Lopuksi haluan vielä kiittää suuresti komissiota ja neuvostoa ja erityisesti puheenjohtajavaltioita Italiaa ja Irlantia. Paljon kiitoksia ihanasta yhteistyöstänne. 
Puhemies.
   Koska tekin, hyvä jäsen Paulsen, viittasitte toiveeseen, että äänestyksen tulos olisi myönteinen, toistan vielä, että äänestyksestä päättämiseksi – viittaan jäsen Klaßin puheenvuoroon – järjestetään tarvittaessa täysistunnossa äänestys tämän äänestyksen mahdollisesta lykkäämisestä. 
Parish (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron jäsen Doylen puolesta, sillä hän ei päässyt tänne tänään.
Suhtaudumme myönteisesti elintarvikkeiden ja rehujen valvontaan terveiden eläinten ja hyvän lihan takaamiseksi kansalaisille kaikkialla Euroopassa. Meidän on kuitenkin annettava elinkeinonharjoittajille aikaa yhdenmukaisen lähestymistavan kehittämiseksi kaikkialla Euroopassa. Toivoisin komission jäsenen Byrnen selittävän yksityiskohtaisemmin, kuinka me sovellamme samanlaista valvontaa Euroopan unioniin tuotavaan rehuun. On hyvin tärkeää, että tiukkaa valvontaa sovelletaan eurooppalaisen rehun lisäksi myös tuontirehuun.
Myös eläinten hyvinvointi on hyvin tärkeää. Esittelijä Paulsen mainitsi merkinnät. Meidän on huolehdittava siitä, että kuluttajat voivat päätellä pakkausmerkinnöistä, mitkä tuotteet täyttävät nämä korkeat hyvinvointistandardit Euroopassa. Kuluttajien olisi voitava myös nähdä merkinnöistä, mitkä tuotteet eivät täytä näitä korkeita standardeja.
Tarkastusten kustannuksia EU:ssa ja jokaiselta yritykseltä perittäviä maksuja on tarkasteltava, sillä jos jokin valtio veloittaa tarkastuksista selvästi enemmän kuin toinen, se aiheuttaa vääristymiä yhtenäismarkkinoilla kokonaisuudessaan. Yleisesti ottaen olemme tyytyväisiä valvontaan, mutta meidän on vältettävä huolellisesti ylisääntelyä. 
Klaß (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytän tänään puheenvuoron kollegani Schnellhardtin puolesta, joka ei valitettavasti päässyt tänne. Nyt käsiteltävänä oleva rehujen ja elintarvikkeiden valvontaa koskeva asetus on yksi EU:n toimenpide elintarviketurvallisuuden parantamiseksi. Kaikille tämän alan järjestelyille on olemassa yksi yhteinen johtoajatus, nimittäin yleinen valvonta maatiloilta aina kauppoihin ja pöytään asti. Elintarvikealan sidosryhmien osallistumista elintarviketurvallisuuden takaamiseen on laajennettu, vastuu on jaettu selvästi ja virallinen valvonta on muotoiltu entistä paremmin tieteellisen tiedon perusteella ja jäsennelty selkeästi. Tämä rehujen ja elintarvikkeiden valvontaa koskeva asetus on yksi osa alan puitelainsäädäntöä.
Valitettavasti on kuitenkin sanottava, että asetuksen käsittely täällä parlamentissa ei ole tavanomaisten parlamentin menettelyjen mukaista. Teksti, josta tänään on tarkoitus äänestää, on pitkälti laadittu Eurooppa-neuvostossa, ja se poikkeaa merkittävästi komission ehdotuksesta. Nyt käsiteltävänä olevaa tekstiä ei ole ollut mahdollista tarkastella ja käsitellä syvällisemmin. Olemme täällä parlamentissa jo vuosia toivoneet toimivaltamme laajentamista lainsäädäntöprosessissa. Tämän asetuksen yhteydessä sovellettu menettely on täysin näiden toiveiden vastainen.
Vaikka suhtaudummekin myönteisesti siihen, että eläinten hyvinvointi on sisällytetty asetukseen, suhtaudumme kriittisesti sitä koskevien säännösten laatuun. Asetuksessa todellakin valmistellaan tietä tiettyjen virallisten valvontatoimien siirtämiselle kolmansille osapuolille. Katson kuitenkin, että jos virallisten valvontatoimien riippumattomuus halutaan varmistaa, valtion instituutioiden olisi vastattava niistä.
Sama koskee myös ehdotettua rahoitusmenettelyä. Ehdotuksessa tarjotaan luonnollisesti yhdenmukainen perusta tarkastusmaksujen laskennalle Euroopassa, mutta siinä ei pyritä mitenkään välttämään kilpailun vääristymiä, joita seuraa valtavista eroista maksuissa, mitä on kritisoitu jo vuosia. Itse asiassa pikemminkin päinvastoin: tämän mallin mukaan on täysin mahdollista, että samalla hallinnollisella alueella toimivat yritykset joutuvat maksamaan erisuuruisia maksuja, mikä perustuu niiden maantieteellisen etäisyyteen hallintoviranomaisista. Virallisen valvonnan on kuitenkin tarkoitus edistää terveyttä, ja sen kustannusten olisi oltava suhteellisen samansuuruisia kaikille yrityksille.
Riittämätön viittaus kansallisiin valvontasuunnitelmiin ja tapauskohtaisten valvontatoimien rahoittamiseen merkitsee, että menettelytapa altistaa yritykset taloudellisille riskeille.
Lopuksi haluan erityisesti korostaa, että kannatamme monia täällä esitettyjä ajatuksia. Valitettavasti poikkeuksellinen tapa laatia meille ylhäältä saneltua lainsäädännöllistä tekstiä ja yhä uusia versioita lyhyin väliajoin sekä se, että lopullinen versio tarkistuksista oli saatavilla omilla kielillämme vasta tänä aamuna, on tehnyt tekstin syvällisen tarkastelun mahdottomaksi. Emme voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että mahdollisia puutteita ja kriittisiä kohtia jää kiireen vuoksi huomaamatta. Tämän vuoksi varaukseton tukemme ei ole itsestään selvää. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron jäsen Corbeyn puolesta ja haluan esittää viisi huomautusta.
Ensinnäkin elintarviketurvallisuuden avoimuus ja sen valvonta ovat luonnollisesti erittäin tärkeitä asioita. Entistä suurempi määrä sääntöjä ja laajempi valvonta eivät sellaisenaan takaa elintarviketurvallisuuden paranemista: voimme lakkauttaa ruuan näpelöimisen vain vaatimalla myös avoimuutta. Tiedot sellaisista yrityksistä, jotka suhtautuvat elintarviketurvallisuuteen jokseenkin huolettomasti, on julkaistava. Ne, jotka eivät suhtaudu elintarvikkeisiin vakavasti, menettävät asiakkaita. Avoimuus on merkittävä edellytys elintarviketurvallisuudelle, ja olemme tyytyväisiä saavutettuun kompromissiin.
Toiseksi valvontatoimien rahoituksen on oltava oikeudenmukaista. Meidän on vältettävä epäreilua tukea yrityksille sekä epäreilua kilpailua. Vähennysten myöntäminen pienille yrityksille auttaa meitä mukauttamaan jossain määrin näitä yrityksiä, jotka ovat elintarvikealalla hyvin merkittäviä.
Kolmas huomautukseni koskee lainsäädännön asianmukaista ja tasapuolista soveltamista. Ryhmämme on puoltanut samanlaisia valvontatoimia ja samanlaisia menetelmiä kaikkialla EU:ssa. Ei pidä olla niin, että Rotterdamissa elintarviketurvallisuuteen perustuvista syistä hylätty rahti kuitenkin myöhemmin tulee EU:hun toista kautta. Esitämme komissiolle seuraavan kysymyksen: voiko komissio vakuuttaa, että se seuraa tiiviisti lainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa Euroopan kansalaisten ja reilun kilpailun etujen mukaisesti?
Neljänneksi ryhmämme suhtautuu hyvin myönteisesti tukeen, jota EU aikoo antaa kehitysmaille, jotta nämä voivat kehittää kykyään täyttää Euroopan elintarviketurvallisuutta koskevat säännöt. Näin saadaan kaksi kärpästä yhdellä iskulla: EU lisää tuontielintarvikkeiden turvallisuutta ja kehitysmaat saavat merkittävää tukea sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseen, joilla parannetaan elintarviketurvallisuutta kyseisissä valtioissa ja näin myös niiden kaupallista asemaa. Elintarviketurvallisuus ei saa olla protektionismin suoja. Meidän on myös pidettävä hiljattaiset tapahtumat mielessämme. Kun otetaan huomioon Aasian lintuinfluenssan voimakas lisääntyminen, on tärkeää, että elintarviketurvallisuutta valvotaan jo alkuperämaissa. Voiko komissio vakuuttaa, että tämä ja muu yhteisön lainsäädäntö tarjoavat EU:lle tehokkaan suojan lintuinfluenssan kaltaisten tarttuvien tautien leviämistä vastaan?
Lopuksi esitän vielä yleisluontoisen huomautuksen. Haluan vielä kiittää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta esittelijä Paulsenia sekä neuvostoa ja komissiota rakentavasta työstä. Toivomme tämän virstanpylvään saattavan päätökseen viimeisten viiden vuoden aikana tehdyn työn ja odotamme komission vastauksia. 
Staes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neljän ryhmän kesken saavutettu kompromissi takaa, että valvontaa koskeva asetus voidaan piakkoin julkaista virallisessa lehdessä ja saattaa laajalti voimaan 1. tammikuuta 2006.
Ryhmäni oli iloinen voidessaan osallistua kompromissia koskevaan keskusteluun, varsinkin tarkistuksessa 206 rikoslakiin tehdyn viittauksen vuoksi.
Nyt kuulin, että neuvosto suhtautuu hyvin vastahakoisesti tähän. Pahoittelen, ettei neuvosto nyt osallistu tähän keskusteluun tai ilmaise kantaansa neljän ryhmän kesken aikaansaadusta kompromissista. Kannatan myös jäsen Klaßin esittämää pyyntöä lykätä äänestystä huomiseen, tosin muista kuin kielisyistä. Näin antaisimme neuvostolle toisen mahdollisuuden pohtia ja ilmaista täysistunnolle kantansa tarkistuksessa 206 esitetystä viittauksesta rikosoikeuteen.
Haluan korostaa lukuisia tämän asetuksen osatekijöitä, jotka ovat tärkeitä ryhmällemme. Ensimmäinen on luonnollisesti esittelijänkin mainitsema asetuksen soveltamisalan laajentaminen rehusta myös eläinten terveyteen ja hyvinvointiin. Toinen on selkeä mainita siitä, että on tarpeen toteuttaa valvontatoimia myös ilman ennakkoilmoitusta. Kolmas tekijä on tarve tarkastaa yritysten itsensä suorittamaa valvontaa ja merkintöjä. Neljäs on hyvin käytännöllinen tekijä, nimittäin eturistiriitojen välttäminen valvojien kesken. Olemme Belgiassa oppineet, että sellaistakin esiintyy. On edelleen olemassa itse itsensä työllistäviä eläinlääkäreitä, joilla on oma praktiikkansa ja jotka harjoittavat valvontaa. Viides tekijä on laatuvaatimusten asettaminen laboratorioille. Kuudes tekijä on tarve yhteistyöhön kansallisten ja paikallisten viranomaisten välillä, kuten olemme oppineet MPA-tapauksesta.
Lopuksi totean, että koska kansainväliset verkostot ovat tällä alalla hyvin aktiivisia, kansainvälinen yhteistyö valvonnan ja tullin välillä ja viranomaisten kesken on äärimmäisen tärkeää, kuten on myös yhteyselinten luominen. Katson, että otamme tällä asetuksella valtavan askeleen eteenpäin, ja toivon, että voimme hyväksyä neljän ryhmän kompromissiratkaisun suurella enemmistöllä. 
Hyland (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan yhtyä muihin puhujiin ja kiittää esittelijää hänen työstään tämän merkittävän mietinnön yhteydessä. Viime vuosina koetut elintarvikkeisiin liittyneet hysteriat eivät enää koskaan saa saavuttaa sellaisia mittasuhteita, jotka uhkaavat eurooppalaisia kuluttajia, maanviljelijöitä ja elintarviketeollisuutta. Katson, että komissio ja erityisesti komission jäsen Byrne ansaitsevat suuret kiitokset siitä, että ovat järjestelmällisesti esittäneet lainsäädäntöehdotuksia, joilla pyritään käsittelemään kaikkia tarpeellisia seikkoja, jotta kuluttajille voidaan taata turvallisia ja jäljitettäviä tuotteita maatiloilta ruokapöytään.
Tässä nimenomaisessa ehdotuksessa käsitellään joitakin selkeitä heikkouksia, joita valvonnassa on havaittu. On toteutettu valtavia ponnisteluja, jotta asia saataisiin käsiteltyä loppuun ensimmäisessä käsittelyssä ennen vaalikauden päättymistä. Komissio aikoi alun perin sisällyttää tekstiin myös rikosoikeudellisia seuraamuksia, mutta jäsenvaltiot vastustivat sitä yksimielisesti, joten komissio päätti viisaasti tyytyä mainintaan asiasta.
Mitä tulee asetuksen soveltamisalaan ja siihen, onko ehdotetussa asetuksessa otettava huomioon kaikki eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvät näkökohdat vaiko ainoastaan ne näkökohdat, jotka liittyvät elintarviketurvallisuuteen, olen tyytyväinen siihen, että neuvosto lopulta hyväksyi parlamentin vaatiman laajemman soveltamisalan.
Myös maksuja vastustettiin kiivaasti. Viimeisin versio tekstistä mahdollistaa tilanteen, jossa maksujen keräämistä jatketaan sellaisten toimien osalta, joista nykyisinkin kerätään maksuja – toisin sanoen liha- ja kalatuotteita koskevissa tarkastuksissa, eläinlääkejäämien testaamisessa sekä eläviä eläimiä koskevassa valvonnassa. 
Bernié (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, kokemiemme elintarvikeskandaalien, kuten suu- ja sorkkataudin ja BSE:n jälkeen toimiin on ryhdyttävä, mutta ei mihin hintaan tahansa.
Minusta vaikuttaa siltä, että perustamissopimuksen 175 artiklan mukaan olisi laitonta asettaa komission ehdotuksen kaltaisia seuraamuksia. Yhdessä kollegani Bloklandin kanssa minä jopa esitin tarkistuksen näiden seuraamusten poistamiseksi ennen kuin puheenjohtajavaltio Irlanti kumoaa rangaistukset tahallisesta toiminnasta tai vakavasta piittaamattomuudesta. Minusta ei ole hyväksyttävää, että tarkastuskustannukset yhdenmukaistetaan eurooppalaisella maksulla. Ensinnäkin on jo nyt vaikeaa panna toimeen tällaista toimenpidettä, sillä nykyisten 15 jäsenvaltion tuotantotavat ja -kustannukset poikkeavat toisistaan. Kuinka tämä voisi toimia 25 jäsenen EU:ssa, kun maksu ei saa poiketa yli kymmentä prosenttia yhteisön keskiarvosta? Toiseksi oikeudelliselta kannalta parlamentin tehtävänä ei ole päättää eurooppalaisen veron käyttöönotosta. Muistutan teitä siitä, että tällainen toimenpide edellyttää neuvoston yksimielistä päätöstä.
Lisäksi on pysyttävä tiukkana tuontituotteiden valvonnassa. Olisi vaikeaa perustella tiukan valvonnan soveltamista Euroopan unionin tuottajiin, jos tämä ei koskisi myös kolmansien maiden tuottajia. On myös säädettävä erityisesti alkutuottajien laitoksista. Jatkuvuus on turvattava perheyrityksissä, jotka tuottavat arvostettuja perinteisiä tuotteita, joista alue tunnetaan. Lopuksi totean vielä, ettei komissiolla ole toimivaltaa arvioida sitä, missä määrin kansalliset toimenpiteet ovat nyt käsiteltävänä olevan asetuksen mukaisia. 
Goodwill (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Paulsenia kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän monimutkaisen kompromissin aikaansaamiseksi. Vaikka suhtaudunkin myönteisesti ehdotuksen eläinten hyvinvointia koskeviin näkökohtiin, olen samaa mieltä jäsen Klaßin kanssa siitä, että me kenties kiirehdimme nyt liikaa ja tarvitsemme aikaa tarkastellaksemme tämän jokseenkin monimutkaisen sopimuksen jokaista näkökohtaa.
Olen myös huolissani siitä, että me jälleen kerran törmäämme tahattomia seurauksia koskevaan lainsäädäntöön. Muistatte kenties, kuinka alkuperäistä teurastamoja koskevaa lainsäädäntöä annettaessa Yhdistynyt kuningaskunta piti siitä kiinni ja kehysti sen seinälle. Tästä aiheutui suuria kustannuksia joillekin pienille teurastamoille, jotka joutuivat lopettamaan toimintansa. Tämä johti puolestaan siihen, että eläimiä jouduttiin kuljettamaan pitkiä matkoja teurastamoon.
Kun ajatellaan maksuja tämän nimenomaisen ehdotuksen yhteydessä, on totta, että eri valtioissa perittävät erilaiset maksut vääristävät kilpailua vapailla markkinoilla, mutta samansuuruiset maksut eivät vastaisi eroja tarkastuskustannuksissa esimerkiksi Liettuan ja Saksan välillä. Vaikuttaa siltä, että nyt maksut vastaavat tasapainoisesti tarkastusten todellisia kustannuksia, mutta on mahdollista, että porsaanreikiä löytyy erityisesti siinä, miten eri valtiot määrittelevät pienet toimijat. Kyllä, minä kannatan poikkeuksia pienille toimijoille, mutta voin kuvitella kuinka jotkut valtiot, jotka haluavat tukea tuotantoa joillakin kaukaisilla alueilla, voivat hyödyntää määritelmää.
Silloin kun on kyse huonoista toimintatavoista tiedottamisesta (naming and shaming), kukaan ei voi vastustaa tiedottamisen vapautta – kannatamme kaikki avoimuutta – ja sen vastustaminen merkitsisi salailun kannattamista. Meidän on kuitenkin oltava varovaisia, sillä esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa oikeuteen joutumisesta saa nimensä sanomalehtiin, mutta vähäisistä rikkeistä, kuten teurastamon rikkoontuneesta laatasta tai hiirenpipanasta ravintolassa, ei kuitenkaan kirjoiteta paikallisen sanomalehden etusivulla.
Lopuksi totean, että vaikka arvostankin hyviä aikeita, meidän on tarkasteltava asiaa huolellisemmin varmistaaksemme, ettemme jälleen törmää tahattomia seurauksia koskevaan lainsäädäntöön. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vanhat tekijät ovat täällä paikalla – ne kollegat, jotka ovat koko vaalikauden ajan pyrkineet yhteistyössä komission kanssa käsittelemään elintarviketurvallisuuteen ja hygieniaan liittyviä kysymyksiä.
Haluan henkilökohtaisesti kiittää esittelijä Paulsenia, joka on saanut ajettua läpi lukuisia tällaisia monimutkaisia ja vaikeita toimenpiteitä. Jäsen Goodwill sanoi, että toimenpiteillä on tahattomia seurauksia. Haluan muistuttaa häntä väärän ajan periaatteesta, jonka mukaan ihmiset sanovat aina, ettei nyt ole oikea aika tehdä jotakin. On kuitenkin korkea aika toimia näin tällä alalla. Toimielimet ovat lähentyneet toisiaan. Seuraamuksia, rahoitusta, avoimuutta ja tuonnin valvontaa koskevia ehdotuksia on muutettu merkittävällä tavalla. Yhdessä neuvoston panoksen kanssa tästä on syntynyt hyvä ehdotus, ja erinomainen ollakseen jäsen Paulsenin viimeinen, sillä tiedän sen todennäköisesti jäävän hänen viimeiseksi mietinnökseen täällä parlamentissa. Hän ansaitsee kiitoksemme.
Esille nostetut pääseikat, joita haluan käsitellä, ovat ensinnäkin se, kuinka maksut tasapainotetaan siten, että ne ovat oikeudenmukaisia pienille tuottajille, kuten jäsen Goodwill sanoi, mutta eivät kuitenkaan mahdollista sitä, että toiset hyödyntävät niitä tai kiertävät sääntöjä.
Toiseksi, kuinka pitkälti me voimme erityisesti tukea kehitysmaita, jotta ne täyttäisivät EU:n standardit? Kuinka standardeja sovelletaan ja minkälaista tukea me voimme antaa? Ennen kaikkea, kuinka voimme taata ennakkoilmoituksia koskevan järjestelmän korkean riskin tuotteille sellaisissa satamissa, joissa on tarvittavat mahdollisuudet huolehtia niistä? Näitä tuontisatamia koskee edelleen epävarmuus, ja viimeaikaiset kokemukset osoittavat, että meidän on käsiteltävä tätä seikkaa.
Lopuksi olen erityisen iloinen siitä, että olemme päässeet jonkinlaiseen sopimukseen seuraamuksista. Alun perin ehdotetut seuraamukset olivat harkitsemattomia eivätkä ne olisi toimineet. Olen iloinen voidessani todeta, että nyt valitsemamme tie, jonka suurin osa pääasiallisista eturyhmistä on hyväksynyt, on todennäköisesti oikea. 
Breyer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka kuluttajansuoja kiinnostaakin eniten ihmisiä puhuttaessa Euroopasta, on todettava, että hyvin vähän on tehty, ja että tämäkään puitedirektiivi ei tarjoa mitään takeita siitä, että viime vuosien elintarvikeskandaalit jäisivät menneisyyteen. Valitettavasti elintarvikevalvonta on edelleen pelkkä farssi. Direktiivi on toki onnistunut monilla aloilla, ja me vihreät olemme erityisen tyytyväisiä siihen, että eläinten hyvinvointi on lopultakin sisällytetty elintarvikevalvontaan. Myös valvonnan tehokkuutta on parannettu, siten että nyt edellytetään myös kansallisia kertomuksia valvonnasta. Saksassa toteutettu tutkimus osoitti kuitenkin hiljattain perusluonteisen ongelman, nimittäin että valvontaa ei toteuteta riittävästi käytännössä. Tarvitsemme paljon enemmän rahoitusta elintarvikevalvontaan, jotta tarkastuksia voidaan toteuttaa useammin ja jotta kaikilla elintarvikelainsäädäntöä rikkovilla on todellinen vaara joutua vastaamaan seuraamuksista. Tämä on edelleen heikko kohta kaikissa jäsenvaltioissa.
Olisimme myös toivoneet laboratoriomenetelmien yhdenmukaistamista, jonkinlaista yhdenmukaistamista siihen, kuinka valvontaa pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa. Tarvitsemme myös kipeästi – arvoisa komission jäsen, en ole vielä luopunut toivosta ja olisin iloinen, jos kommentoisitte tätä jotenkin – lopultakin direktiiviä kuluttajille tiedottamisesta ympäristötiedottamista koskevan direktiivin tavoin. Tämä merkitsisi, että aivan kuten kuluttajilla, eli kansalaisilla, on oikeus tietää mitä tapahtuu ympäristöalalla, heillä olisi myös oikeus saada tietää, mitä tapahtuu elintarvikealalla.
Viimeinen seikka, josta haluan puhua, on seuraava. Toivon neuvoston lopettavan piiloleikin ja kertovan meille tänään mahdollisimman selvästi kantansa maksuista ja sakoista, jotta se on selvillä äänestyksen aikana, sillä emme voi vaatia lisää elintarvikevalvontaa ja eläinten parempaa hyvinvointia, jos neuvosto salailee näitä asioita ja kieltäytyy avoimuudesta parlamenttia kohtaan. Tätä me vain haluamme. Sillä me tarvitsemme elintarvikevalvontaa…
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella jäsen Paulsenia hänen mietinnöstään. Se sisältää joitakin hyvin merkittäviä näkökohtia, kuten monet ovat täällä todenneet. Olen erityisen iloinen eläinten hyvinvoinnin sisällyttämisestä ehdotukseen. Jotkut sivuuttavat tämän seikan, mutta minusta se on hyvin tärkeää.
Kun on kyse valvonnasta, tämä seikka koskee sekä nyt tarkasteltavana olevaa alaa että suurta osaa Euroopan unionin lainsäädännöstä, sillä lainsäädäntöä on, mutta sitä ei noudateta eikä valvota. On tärkeää, että olemassa olevaa lainsäädäntöä pannaan täytäntöön. Tämä ei onnistu ilman asianmukaista valvontaa.
Olen eniten huolissani seuraamuksista; on valitettavaa, että niitä ei sisällytetty ehdotukseen. Jäsenvaltioita ja yrityksiä ei voida pakottaa noudattamaan lainsäädäntöä ilman asianmukaisia seuraamuksia. Olemme aiemmin todenneet, että elintarvikeskandaaleista vastuussa olevat yritykset eivät joudu vastuuseen; yrityksistä vastaavia ei koskaan rangaista asianmukaisesti. Naurettavat sakot eivät mitenkään estä tällaisten rikkomusten jatkamista. Ilman seuraamuksia asia ei etene, sillä tarvitaan sekä keppiä että porkkanaa sen varmistamiseksi, että lainsäädäntöä noudatetaan. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies. Olen iloinen siitä, että parlamentti suhtautuu niin myönteisesti ehdotukseemme rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta ja että se tukee tarvetta varmistaa elintarvike- ja rehuketjun valvontajärjestelmän entistä parempi toiminta kansallisella tasolla ja yhteisön tasolla.
Sallinette minun vielä kerran korostaa sitä, miten suuresti pidän arvossa eri valiokuntien tiivistä ja tuottoisaa yhteistyötä, sekä sitä, kuinka tärkeitä ja herkkiä ovat tänään käsitellyt asiat, jotka on otettu tarkasteltaviksi jäsen Paulsenin erinomaisen työn ansiosta.
Ymmärrän tiettyjen näkökohtien painottamisen, kuten entistä suuremman avoimuuden sekä tarpeen tunnustaa moitteettomien yritysten pyrkimykset tuottaa turvallisia elintarvikkeita ja rehuja. Komissio pahoittelee sitä, etteivät neuvosto ja parlamentti tukeneet sen ehdotusta rikosoikeudellisten seuraamusten sisällyttämisestä. Komissio katsoo, että rikosoikeudellisten seuraamusten käyttö voisi merkittävällä tavalla lujittaa elintarvike- ja rehualan toimijoiden valvontaa. Komissio on eri mieltä parlamentin ja neuvoston kanssa siitä, että 55 artiklan 2 ja 3 kohta liittyisivät kolmanteen pilariin. Toisaalta komissio toteaa, että asia on jo saatettu yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi erään toisen tapauksen yhteydessä.
Näissä olosuhteissa ja kun otetaan huomioon menettelyn yleinen poliittinen yhteys, komissio on valmis poistamaan ehdotuksestaan 55 artiklan 2 ja 3 kohdan ja odottamaan tuomioistuimen ratkaisua asiassa. Komissio varaa itselleen oikeuden ehdottaa uudelleen rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevia toimenpiteitä tällä alalla.
Esittelijä Paulsen nosti esille pienyritysten varovaisen kohtelun, ja viittaan lainsäädäntöön sisältyvään säännökseen, jonka mukaan pienyrityksiin voidaan soveltaa erityiskohtelua. Esittelijän täällä parlamentissa saaman laajan elintarviketurvallisuusalan kokemuksen vuoksi tiedän, että hän on tietoinen samanlaisten varovaisten säännösten sisällyttämisestä hygienia-asetukseen. Komission jäsenen Fischlerin hiljattain antamasta YMP:n uudistusta koskevasta katsauksesta hän tietää, että myös siinä yhteydessä on otettu käyttöön erityisiä säännöksiä elintarvikealan pienten ja keskisuurten yritysten rahoittamiseksi erityisesti maaseutualueilla kaikkialla EU:ssa.
Jäsen Parish käsitteli tuontielintarvikkeiden valvontaa. Kolmansien maiden on annettava takeet EU:n lainsäädännön noudattamisesta. Jos tällaisia takeita ei saada, tuontiin kohdistuu erityisvalvontaa tai tuontia ei sallita lainkaan. Tuontielintarvikkeita ja -rehuja valvotaan niiden saapuessa EU:hun. Valvontajärjestelmä perustuu riskeihin: mitä korkeampi riski, sitä tehokkaampi tuonnin valvonta. Esimerkiksi mahdollisesti myrkkyjä sisältävät elintarvikkeet tarkistetaan tehokkaasti.
Jäsen Whitehead käsitteli sitä, kuinka voimme varmistaa ennalta ilmoittamisen järjestelmän asianmukaisen toiminnan. Eläinlääkinnällisellä alalla on jo olemassa valvontajärjestelmä, ja eräs valvontamuoto koskee juuri ennalta ilmoittamista. Nykyisiin eläinlääkinnällistä valvontaa koskeviin säännöksiin tehdään pienehköjä muutoksia tämän erityisen järjestelmän huomioon ottamiseksi. Tätä on jo tarkasteltu; komission virkamiehet ovat todenneet tämän huomiota vaativaksi seikaksi, ja sitä käsitellään teknisellä tasolla.
Jäsen Parish käsitteli myös eläinten hyvinvointia. Kuten hän varmasti tietää, eläinten hyvinvointinäkökohdat eivät sisälly terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehtyyn WTO:n sopimukseen, eikä kansainväliseen yhteisymmärrykseen eläinten hyvinvointia koskevan valvonnan järjestelmästä kauppakumppaneittemme kanssa ole päästy. Komissio ehdottaa sopimusten tekemistä kolmansien maiden kanssa eläinten hyvinvoinnista. Komissio on ottanut asian esille myös maailman eläintautijärjestössä (OIE) sen saattamiseksi kansainväliseen keskusteluun. Pari viikkoa sitten Pariisissa järjestettiin konferenssi, johon osallistuin, ja siellä OIE esitti selvästi aikomuksensa päivittää koko eläinten hyvinvointia koskevan kysymyksen kansainvälisessä kaupassa. Lainsäädännössä säädetään myös kansallisista valvontatoimista, jotka on pantava täytäntöön, jotta FAO voi tarkistaa ne ja varmistaa, että ne toimivat asianmukaisesti.
Täällä esitettiin myös huoli siitä, että tuonti siirtyy mahdollisesti satamasta toiseen eritasoisten tarkastusten ja edullisempien valvontatoimenpiteiden vuoksi, mikä olisi eduksi elintarvikealan toimijoille. Tämän vuoksi ehdotuksessa säädetään eläinlääkintäalan standarditasosta. Valvontatoimenpiteiden suhteen ehdotuksella pyritään yhdenmukaiseen tasoon maahantuonnin valvonnassa. Katson, että olennaiset tekijät kaupan vinoutumisen välttämiseksi sisältyvät ehdotukseen.
Jäsen Klaß käsitteli tarkastusmaksujen järjestelmää ja sitä, miksi niitä ei voida säännellä keskitetymmin. Tähän on monia syitä, ja joitakin niistä aiemmat puhujat ovat maininneetkin. Esimerkiksi tarkastusmaksut vaihtelevat Euroopassa. Tämä johtuu esimerkiksi eroista palkoissa ja energiakustannuksissa. Useissa jäsenvaltioissa maksuista säädetään paikallisella tasolla, mistä seuraa erisuuruisia maksuja saman yksittäisen jäsenvaltion sisällä. Komission on mahdotonta harjoittaa valvontavaltaa, koska kansallisten tai alueellisten rahoitusjärjestelmien tarkastaminen on hyvin monimutkaista. Tämän vuoksi nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen katsotaan olevan asianmukainen ratkaisu tähän jokseenkin monimutkaiseen asiaan.
Lopuksi vakuutan, että komissio hyväksyy merkittävän osan esitetyistä tarkistuksista. Parlamentille toimitetaan täydellinen luettelo komission kannasta jokaiseen yksittäiseen tarkistukseen, ja uskon, että tämä merkitään istunnon pöytäkirjaan(1). Jos täällä esitetään tarkistuksia, jotka eivät sisälly pakettiin, komissio ei voi hyväksyä niitä. 
Puhemies.
   Kiitoksia, komission jäsen Byrne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Fourtoun laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0468/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtäävistä toimenpiteistä ja menettelyistä (KOM(2003) 46 – C5-0055/2003 – 2003/0024(COD)). 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, ehdotus direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisesta on yksi keskeisistä tekijöistä komission marraskuussa 2000 käynnistämässä toimintaohjelmassa väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen torjumiseksi, ja se täydentää hiljattain annettua tulliasetusta.
Väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen lisääntyvät. Ne haittaavat yritysten, yhteiskunnan ja hallitusten toimintaa, vahingoittavat innovaatioita ja luovuutta ja voivat olla hyvin vaarallisia kansanterveyden ja turvallisuuden kannalta. Väärentäjät ja laittomien tavaroiden valmistajat vaarantavat laillisen yritystoiminnan ja kulttuurin kopioidessaan lopputuotteita, joiden kehittäminen on vaatinut merkittäviä investointeja. Tästä eivät kärsi pelkästään kuluttajat ja oikeuksien haltijat. Jäsenvaltiot menettävät huomattavia verotuloja ja työllisyys kärsii, kun yritystoiminta ei kukoista. Tämä on myös todellinen uhka yleiselle järjestykselle. Kaupallisessa mittakaavassa tapahtuva väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen katsotaan nykyisin jopa huumekauppaa houkuttelevammaksi, ja niihin syyllistyvät rikolliset ovat yhä suuremmassa määrin yhteydessä järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Nyt ehdotettu direktiivi on yhteisön vastaus tähän uhkaan. Ehdotus ei ole helppo, sillä se koskettaa monia eturyhmiä, aloja ja jäsenvaltioiden eri ministeriöitä, kuten esimerkiksi kulttuuri-, kauppa- ja teollisuus-, talous- ja oikeusministeriöitä. On esiintynyt jonkin verran tunnepitoista, jopa tunteellista lobbausta sekä direktiivin puolesta että sitä vastaan, ja arvostan parlamentin tämän paineen alla osoittamaa vastuuntuntoa. Toiminnan tarve on kuitenkin selvä eikä kiistanalainen.
Komissio katsoo, että Coreperin 16. helmikuuta hyväksymällä tekstillä on myönteisen päätöksen kannalta oikea hetki. Kompromissitekstissä on saavutettu asianmukainen tasapaino kaikkien eturyhmien kesken, niin oikeuksien haltijoiden, kaupallisten käyttäjien, kuluttajien kuin välittäjienkin kesken. Tasapaino saavutettiin toisella tavalla kuin komission ehdotuksessa, mutta se on kuitenkin saavutettu. Ehdotuksessa toimintaa on merkittävästi yhdenmukaistettu, ja se antaa meille tehokkaat toimintaedellytykset seuraamusten ja parannuskeinojen alalla. Tämä on olennaisen tärkeää luotaessa yritysympäristöä, jossa väärentäjät ja tavaroiden laittomat valmistajat eivät häiritse laillisia toimijoita.
Näin täytetään sekä komission että Euroopan parlamentin marraskuussa 2000 annetussa tiedonannossa tekemät sitoumukset. Tiedonanto perustui vuoden 1998 vihreää kirjaa koskeviin neuvotteluihin. Tämä auttaa myös Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa.
Ehdotuksen tarvittavan tasapainon ja tehokkuuden takaamiseksi komissio tukee nyt käsiteltäväksi jätettyä tekstiä sellaisena kuin se on muutettuna neljän poliittisen ryhmän yhdessä esittämillä kompromissitarkistuksilla. Kompromissiteksti on näin ollen kaikkien kolmen toimielimen yhteisten ja hyvin tiiviiden pyrkimysten tulosta.
Haluan käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta kiittääkseni Euroopan parlamenttia kokonaisuudessaan siitä mielenkiinnosta, jota se on osoittanut tämän merkittävän lainsäädännön yhteydessä, sekä sen hyvin rakentavista ehdotuksista, joista monet nyt sisältyvät ehdotettuun tekstiin. Haluan erityisesti kiittää erittäin pätevää esittelijää Fourtouta, varjoesittelijä McCarthya sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtajaa Berenguer Fusteria heidän hyvin ammattitaitoisesta ja tehokkaasta tavastaan ohjata toimia toimielimessään.
Niin teollisuusvaliokunta kuin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntakin ovat tarkastelleet asiaa perusteellisesti, ja sen seurauksena meillä nyt on tarkasteltavana tänään täysistunnossa äänestettävät tarkistukset. Komissio kannattaa tämän vuoksi sovitun kompromissitekstin mukaisia tarkistuksia: tarkistuksia 1–52 ja 56–100. Tarkistukset 53–55 ja 103–113 poikkeavat kompromissitekstistä ja ne on hylättävä. Komissio katsoo, että tarkistukset eivät edistäisi kompromississa saavutettua tasapainoa ja tehokkuutta ja olisivat erityisesti laaja-alaisen lähestymistavan vastaisia. Direktiiviä olisi sovellettava kaikkiin tekijänoikeusrikkomuksiin.
Väärennösten ja tavaroiden laittoman valmistamisen haitallinen luonne olisi tunnustettava nopeasti. Komissio rohkaisee Euroopan parlamenttia äänestämään neuvoston kompromissitekstin puolesta, jotta voidaan välttää muuten kenties syntyvät viivytykset, joista olisi hyötyä vain laittomista toimista etua hakeville. Aika ei paranna tätä tekstiä. 
Fourtou (PPE-DE ),
   . – Aikana, jolloin väärennöksiä ja tavaroiden laitonta valmistamista koskevat rikokset lisääntyvät valtavasti, kuten komission jäsen Byrne totesi, on hyvin tärkeää ja taloutemme edun mukaista luoda asianmukaiset välineet teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi.
Muistutan, että komissio esitteli tekstinsä tammikuussa 2003. Aloitetta on odotettu aina vuonna 1998 julkaistusta vihreästä kirjasta alkaen. Parlamentti osoitti määrätietoisen aikeensa torjua väärennöksiä ja laittomasti valmistettuja tavaroita useaan otteeseen, erityisesti äänestäessään yksimielisesti vihreää kirjaa koskevasta päätöslauselmasta ja allekirjoittamalla kirjallisen julkilausuman.
Tietoisena mainitsemastani tarpeesta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyi 27. marraskuuta 2003 muutetun mietinnön teollis- ja tekijänoikeuksien kunnioittamisesta 28 puoltoäänellä kolmen äänestäessä tyhjää. Aika on nyt hyvin tärkeää. Laajentumisen aattona on hyvin tärkeää luoda yhdenmukainen lainsäädäntö teollis- ja tekijänoikeuksien, innovaatioiden ja luovuuden kunnioittamisen takaamiseksi 25 jäsenvaltiossa. Tämän vuoksi sovellettiin omaperäistä menettelyä.
Neuvoston puheenjohtajan kehotuksesta käytiin kolmensuuntaista epävirallista keskustelua kompromissin aikaansaamiseksi. Keskustelut kestivät kolme kuukautta. Neuvoston ja komission lisäksi menettelyyn osallistuivat esittelijä, lausunnon valmistelija, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtaja sekä varjoesittelijät. Haluan kiittää heitä avusta ja ahkeruudesta. Puheenjohtajavaltio Irlannin poikkeuksellinen sitoutuminen asiaan teki mahdolliseksi sopimukseen pääsyn ennen määräaikaa, ja haluankin kiittää myös sitä erityisesti. Olen myös kiitollinen komissiolle, joka teki kaikkensa auttaakseen meitä jatkuvasti.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän sekä kansakuntien Eurooppa -ryhmän tänään esittämät tarkistukset vastaavat neuvoston kompromissitekstiä jokaiselta piirteeltään. Teksti on hyvin tasapainoinen, oikeudenmukainen ja kohtuullinen, siinä toistetaan kantamme teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön merkityksestä, otetaan huomioon parlamentin ilmaisemat huolet monilla aloilla, ja siihen sisältyy nyt myös monia takeita sekä oikeuksien haltijoiden että kuluttajien etujen suojelemiseksi. Niiden kansainvälisten sopimusten mukaisesti, joihin yhteisö on liittynyt, direktiivin soveltamisalaa on laajennettu kattamaan kaikki teollis- ja tekijäoikeuksia koskevat loukkaukset.
Tästä alkaen rangaistavaa on kuitenkin vain toiminta kaupallisessa tarkoituksessa. Kaupallisen tarkoituksen käsitteen ulkopuolelle jäävät kuluttajien hyvässä uskossa toteuttamat toimet, joilla ei saada suoraa tai välillistä taloudellista tai kaupallista etua. Soveltamisalan laajentaminen ei vaaranna jo hyväksyttyjä alakohtaisia direktiivejä tekijänoikeuksista, sähköisestä kaupankäynnistä ja tietokoneohjelmista. Yksityistä kopiointia koskevaa poikkeusta itse asiassa vahvistetaan.
Tekstin muut merkittävät osat liittyvät tarpeeseen huomioida puolustautumisoikeudet. Erityisesti turvaamistoimenpiteitä koskevalla 8 artiklalla taataan puolustautumisoikeudet asettamalla aikaraja ja rajoitetaan näin oikeutta käynnistää oikeusmenettely sekä säädetään puolustajan oikeudesta saada korvausta.
Henkilötietojen suojaa vahvistetaan. kaikkien toimenpiteiden on oltava perusteltuja ja oikeassa suhteessa. Niistä ei saa syntyä esteitä lailliselle kaupalle eikä kilpailulle. Oikeusviranomaisten on arvioitava erityistilanteet tapauskohtaisesti. Niiden on myös arvioitava, onko oikeuksien loukkaaminen ollut tahallista. Suunnitellut toimenpiteet ovat siviilioikeudellisia ja hallinnollisia seuraamuksia. Koska ehdotuksessa säädetään direktiivin tarkistamisesta erityisesti yhteisön lainsäädännön muutosten yhteydessä, kyseessä on hyvin kaukonäköinen kompromissi. 
Jos kannatatte ehdotettuja kompromissitarkistuksia, direktiivi voidaan hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä tämän parlamentin toimikaudella. Tämä osoittaisi, kuinka tehokkaasti kolme toimielintä voivat työskennellä. Kyseessä olisi myönteinen viesti yhdentymisestä laajentuneessa Euroopan unionissa. Se vahvistaisi luottamusta sisämarkkinoilla. Juuri tällaista tarvitaan Lissabonin tavoitteiden haasteeseen vastaamiseksi. Tällaista tarvitaan sen varmistamiseksi, että Euroopan taloudesta, jolle on ominaista innovointikyky, voi tulla maailman kilpailukykyisin talous. 
Puhemies.
   Kiitos, esittelijä Fourtou; minun sallittaneen lisätä henkilökohtaiset kiitokseni, koska puhuitte varhaisesta sovittelusta. Minä ja toiset kaksi sovittelukomitean puheenjohtajaa selviämme näin vähemmällä työllä. 
Berenguer Fuster (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, sallinette minun muistuttaa, että kyse on yhteispäätösmenettelystä ja että parlamenttikin on lakia säätävä elin. Kenties ette ole tietoinen tästä itsestään selvästä seikasta, sillä olen tässä tapauksessa huolissani siitä, ettei Euroopan parlamentti ole hoitanut tehtäviään asianmukaisesti.
Selvennän asiaa. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta äänesti joulukuussa tekstistä, jota ei hyväksytä täällä tänään. Sen sijaan hyväksyttävänä on tiettyjä tarkistuksia, jotka poikkeavat varsin suuresti siitä, mistä kyseisessä valiokunnan kokouksessa äänestettiin. Mihin nämä erot perustuvat? Siihen, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta äänesti vastatakseen parlamentin jäsenen tahtoon, vaikka loppujen lopuksi äänestämme tänään neuvoston laatimasta tekstistä.
Toivottavasti ette pidä esittämääni kritiikkinä esittelijää kohtaan, se ei todellakaan ole sitä. Jäsen Fourtou on tehnyt erinomaista työtä pyrkiessään sovittamaan kantoja yhteen, mutta hän joutui lopulta kohtaamaan neuvoston joustamattoman kannan, kun se ilmoitti: "jos haluatte direktiivin hyväksytyksi, teidän on hyväksyttävä mitä me sanomme." Koska olemme tietoisia tarpeesta hyväksyä tämä direktiivi, olemme toimineet – ja erityisesti jäsen Fourtou on toiminut – vastuuntuntoisesti. Toisinaan meidän olisi kuitenkin kysyttävä itseltämme, vaadimmeko myös neuvostolta tätä samaa vastuuntuntoa.
Ei ole epäilystä siitä, etteikö tämä direktiivi ole tarpeen, mutta on kuitenkin epätodennäköistä, että hyväksytty teksti ratkaisisi ilmenneitä ongelmia. Nähdäkseni voidaan olettaa, että hyväksytystä tekstistä tulee kommentaattoreiden pilan kohde, ja se aiheuttaa paljon ongelmia jäsenvaltioissa, kun sen sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön tulee ajankohtaiseksi. Pyrkiessään estämään sen, että Euroopan komission aloitteeseen sisältyisi esimerkiksi rikosoikeudellisia säännöksiä, neuvosto on saanut aikaan sellaisen sekasotkun siviilioikeudellisten seuraamusten, hallinnollisten menettelyjen ja hallinnollisten seuraamusten välillä, etten voi kuvitella, kuinka jäsenvaltiot selviytyvät sen soveltamisesta.
Me selvästikin hyväksymme tekstin tänään, mutta hyvin skeptisinä. Samalla ainakin espanjalaiset sosialistit kannattavat tiettyjä tarkistuksia osoittaakseen, että neuvosto on Euroopan parlamentin tiiviillä yhteistyöllä täysin vesittänyt komission alun perin erinomaisen aloitteen. 
Niebler (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää lämpimästi esittelijä Fourtouta hänen erinomaisesta työstään. Olen varma, ettei todellakaan ollut helppoa saada aikaan sopimusta näin monimutkaisessa asiassa ryhmien kesken tai varsinkaan neuvoston ja komission kanssa. Nyt käsiteltävänä oleva teksti, josta äänestetään huomenna, on hyvä kompromissi, joka meidän kaikkien olisi hyväksyttävä.
Tiedämme kaikki halvat väärennetyt Rolexit, Lacosten paidat, halvat Levi Strauss -farmareiden, Louis Vuittonin laukkujen ja monien muiden tuotteiden jäljitelmät. Musiikki- ja elokuva-cd:itä ja -dvd:itä valmistetaan laittomasti. Kun kaikkea näkee markkinoilla saatavana, voi helposti uskoa, että tuotteiden väärentäminen on mitätön rikkomus. Hyvät kollegat, näin ei kuitenkaan todellakaan ole: väärennökset ja laittomasti valmistetut tavarat eivät todellakaan ole mitättömiä rikkomuksia. Ne aiheuttavat Euroopassa vuosittain miljoonien eurojen menetykset ja uhkaavat näin ollen talouttamme ja ennen kaikkea eurooppalaisia työpaikkoja.
Direktiivillä pyritään luomaan yhdenmukaiset perussäännöt tuoteväärennösten torjumiseksi. EU:n laajentumisen aattona se antaa oikean signaalin oikeaan aikaan. Mitä direktiivillä on tarkoitus saavuttaa? Sen on luonnollisesti tarkoitus toimia pelotteena tuotteiden väärentäjille ja laittomille valmistajille. Direktiivi tarjoaa menettelylliset puitteet. Siinä ei käytännössä oteta käyttöön mitään uutta, vaan pyritään tarjoamaan uudet puitteet menettelylle, jotta voimme torjua tuoteväärennöksiä kaikkialla Euroopassa yhdenmukaisin säännöin.
Mitä direktiivillä ei pitäisi saada aikaan? Sen ei luonnollisestikaan pidä kriminalisoida tai leimata nuoria, jotka toisinaan lataavat musiikkia Internetistä, mutta tästäkin säädetään direktiivissä. Luonnokseen alun perin sisältyneet rikosoikeudelliset seuraamukset on taas poistettu – kiitokset tästä kuuluvat myös esittelijällemme, joka osasi painostaa – ja direktiivissä säädetään, että seuraamuksia on sovellettava oikeudenmukaisesti ja oikeasuhteisesti. Eräät säännökset ylittävät nämä mekanismit, jotta estettäisiin nuorten kriminalisoituminen. Tämä esitetään direktiivissä selvästi, eikä tähän pyritä.
Yksi esittelijä Fourtoun mainitsema seikka, josta olen hänen kanssaan samaa mieltä, on se, että direktiivin ei tietenkään pidä aiheuttaa minkäänlaisia esteitä kilpailulle. Ei voida sallia kilpailijoiden pitämistä poissa markkinoilta vetoamalla väitettyihin tekijänoikeusrikkomuksiin. Direktiiviin on erityisesti sisällytetty johdanto-osan kappale, jossa todetaan, ettei tämä ole direktiivin tavoite.
Direktiivi ja tarkistukset, joista huomenna äänestämme, ja jotka toivon meidän hyväksyvän, muodostavat hyvän, oikeudenmukaisen kompromissin kaikkien asianosaisten etujen kesken, ja vetoan teihin, jotta kannattaisitte esittelijän kantaa. 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, että väärennökset ja tuotteiden laiton valmistaminen on saavuttanut epidemian mittasuhteet. Yhdenmukaisten teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista koskevien säännösten puute merkitsee sitä, että väärentäminen on vähäisen riskin liiketoimintaa, josta väärentäjät saavat vähäisin investoinnein valtavia voittoja. Yhdistyneen kuningaskunnan väärennöksiä vastustava ryhmä on arvioinut, että jopa 4 000 henkilöä menettää toiminnan vuoksi työpaikkansa ja että pelkästään alv-tuloina menetetyillä 1,75 miljardilla punnalla voitaisiin rakentaa neljä uutta sairaalaa vuodessa.
Eniten menettävät vaatetus- ja jalkinealan yritykset, ja uhreiksi joutuvat kuluttajat. Heidän terveytensä ja turvallisuutensa vaarantuu väärennettyjen lääkkeiden, elintarvikkeiden, myrkyllisellä lyijyllä päällystettyjen lelujen, helposti syttyvien lastenvaatteiden ja metanolia sisältävien väärennettyjen alkoholijuomien vuoksi. Juomat ovat saattaneet ihmisiä sairaalahoitoon, mutta yhdessä tapauksessa Skotlannissa myös eräs nainen menetti henkensä.
Kotiseudullani Luoteis-Englannissa väärennettyjen tuotteiden takavarikoinnit ovat lisääntyneet. Tässä yksi esimerkki: tämä on Manchester Unitedin jalkapallopaita, jonkalaisia nuoriso käyttää. Kyseessä on väärennös, jota kuitenkin myytiin pääkadun varrella täydellä hinnalla. Se ei todellakaan ollut halpa. Tämä on Viagra-paketti, joita nyt saa tilata Internetistä. Oldhamissa takavarikoitiin eräästä talosta 50 000 tällaista pakkausta. Ne on tuotu Thaimaasta ja niiden jakelusta vastaa alueella väärentäjien laaja verkosto.
Väärennöksiin ja laittomasti valmistettuihin tuotteisiin liittyy myös synkkä puoli. Pohjois-Irlannin järjestäytyneen rikollisuuden vastainen erityisryhmä on raportoinut, että lähes puolet kaikista järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymistä on osallistunut tekijänoikeusrikkomuksiin. Kahdella kolmanneksella näistä ryhmittymistä on yhteyksiä puolisotilaallisiin järjestöihin, joten lainsäädäntö, josta tänään äänestämme, olisi nähtävä tässä yhteydessä. Se ei ole niin kunnianhimoinen, radikaali tai ankara kuin monet sen vastustajat yrittävät väittää. Kyse ei ole myöskään oikeuksien haltijoille suunnatusta ihmelääkkeestä. Kyse on ensimmäisestä vaatimattomasta ja varovaisesta askeleesta pyrittäessä EU:n laajuiseen sitoutumiseen väärennösten ja laittomasti valmistettujen tuotteiden torjumiseksi.
Haluan onnitella puheenjohtajavaltio Irlantia tasapainoisen ja oikeasuhteisen tekstin hyväksymisestä. Sillä pyritään puuttumaan todellisiin ja vakaviin rikkomuksiin. Hyväuskoisten kuluttajien, jotka ovat kaupallisella tasolla osallistuneet toimintaan, ei tarvitse pelätä EU:n uutta lainsäädäntöä, sillä se ei koske hyvässä uskossa toimivia kuluttajia.
Lisävakuudeksi kaupallinen laajuus määritellään toimeksi, josta saadaan kaupallista tai taloudellista hyötyä. Lisäksi oikeudellisiin toimiin voidaan ryhtyä vain kantajan perustellusta ja oikeasuhteisesta vaatimuksesta toimivaltaisessa tuomioistuimessa ja ainoastaan, kun oikeuksien loukkaaminen on tahallista ja laajuudeltaan kaupallista.
Toisin kuin kiivaasti väitetään ja kuten eräät EU:n lehdistön osat ovat väärin tulkinneet, ei ole kyse yllätyshyökkäyksistä aamunkoitossa teini-ikäisten koteihin. Lainsäädännössä ei säädetä rikosoikeudellisista seuraamuksista. Siinä rajoitutaan siviilioikeudellisiin ja hallinnollisiin parannuskeinoihin. Kaksinkertaista vahinkoa ei tapahdu. Direktiivillä vahvistetaan oikeudellista harkintaa ja varmistetaan oikeudenmukaiset, tasapuoliset, oikeasuhteiset ja perustellut parannuskeinot.
Direktiivi koskee oikeuksien noudattamisen varmistamista, eikä siinä säädetä tekijänoikeuksista. Sillä ei myöskään uudisteta tai muuteta sähköistä kaupankäyntiä koskevaa yhteisön oikeutta, varsinkaan palveluntarjoajien vastuuta sellaisena kuin se määritellään sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin 12–15 artiklassa. Se ei voi vaarantaa oikeutta yksityiseen kopiointiin, josta säädetään tekijänoikeuksista annetussa direktiivissä, vaan se itse asiassa vahvistaa kyseistä oikeutta sekä yksityisyyden suojaa. Toimien on oltava tietosuojalainsäädännön mukaisia.
Ehdotetun direktiivin 23 artiklassa säädetään direktiivin vaikutusten arvioinnista, ja parlamentti suhtautuu tähän vakavasti. Tarkoituksena on osoittaa, että direktiiviä sovelletaan tasapainoisella ja oikeasuhteisella tavalla, ja on korostettava, että direktiiviä ei voida käyttää laillisten kilpailijoiden toiminnan haittaamiseksi estämällä näitä tulemasta markkinoille. Tämä koskee erityisesti geneerisiä lääkkeitä.
Lopuksi haluan onnitella esittelijää hänen kompromissihalukkuudestaan ja puheenjohtajavaltiota Irlantia sen määrätietoisesta kaikkien osapuolten painostuksesta sopimuksen aikaansaamiseksi. Meidän on nyt rohkeasti äänestettävä tämä lainsäädäntö voimaan. Meidän on lähetettävä väärentäjille ja laittomien tavaroiden valmistajille viesti, jonka mukaan pyrimme vakavissamme tukkimaan heidän hyödyntämänsä porsaanreiät lainsäädännössä. Meidän on tarjottava laajentuneen EU:n tuomareille ja tuomioistuimille käyttöön välineitä lainsäädännön valvonnan takaamiseksi. EU:n on aika panna koville väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen. Meidän on aika lopettaa väärentäjien vapaamatkustaminen kuluttajien, laillisten yritysten, EU:n työpaikkojen ja kilpailukyvyn kustannuksella. 

Manders (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Fourtouta, kaikkia varjoesittelijöitä sekä komissiota ja neuvostoa järjestelmällisestä ja rakentavasta yhteistyöstä viimeisten kolmen kuukauden aikana, sillä mielestäni tapa, jolla kompromissiehdotus direktiiviksi saatiin aikaan on poikkeuksellinen. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta oli hieman eri mieltä, mutta viime kädessä katson tämän kompromissin olevan hyvä alku ja toivon todella, että se hyväksytään.
Lopultakin tekijänoikeudet tunnustetaan kaikkialla Euroopassa. Vaikka direktiivejä ja lainsäädäntöä esimerkiksi tekijänoikeuksista, sähköisestä kaupankäynnistä ja ohjelmistoista onkin jo laadittu, ei lainsäädännön noudattamisen valvonnasta ole keskusteltu – ainakaan riittävästi – ja sen seurauksena olemme Euroopassa varsinaisessa sekasotkussa. Tämän vuoksi on hyvä, että meillä nyt on laaja-alaista lainsäädäntöä, joka koskee kaikkien jo olemassa olevien tekijänoikeusdirektiivien yhdenmukaista täytäntöönpanoa koko EU:ssa.
Kuten monet ovat jo todenneet, väärentäminen ja tavaran laiton valmistaminen lisääntyvät Euroopassa nopeasti. Rikollisjärjestöt siirtyvät huumekaupasta tuotteiden väärentämiseen, sillä kiinni jäämisen mahdollisuus on vähäinen, ja väärentämisellä voi saada yhtä paljon, jollei enemmänkin rahaa. Minusta meidän on pysäytettävä tämä. Minusta me tarvitsemme yhdenmukaista lähestymistapaa, ei pelkästään siksi, että rikollisjärjestöt ansaitsevat näillä tavaroilla enemmän rahaa, vaan myös suojataksemme talouttamme, saavuttaaksemme Lissabonin tavoitteet ja erityisesti suojellaksemme kuluttajia.
Miksikö? Nyt ei ole kyse pelkästään piraatti-cd:istä, kuten jotkut ajattelevat, vaan laajasta valikoimasta väärennettyjä tuotteita. Otan esimerkiksi lelut. Olen nähnyt kadmiumia sisältäviä leluja. Kadmiumia koskevan direktiivin mukaan aineen käyttö lelujen valmistuksessa on kielletty Euroopassa, mutta väärennetyissä tuotteissa sitä voi olla, sillä ne on tuotu laittomasti maahan. Toinen esimerkki ovat lääkevalmisteet. On esimerkkejä, joissa särkylääkkeet ovat sisältäneet talkkia, ja minusta tämä on täysin tuomittavaa. Näin voidaan ansaita paljon rahaa, mutta minusta kuluttajia on suojeltava. Jopa lentokoneiden osia väärennetään, sillä niistä saadaan valtavia voittoja. On hyvä, että jotain tehdään tällaisen lopettamiseksi.
Juuri minä ehdotin vihreän kirjan aikaan rikosoikeudellisen viittauksen sisällyttämistä tekstiin. Syy on se, että emme osta varastettua polkupyörää, koska se on varastettu – periaatteemme eivät salli sitä – mutta haluamme väärennetyn Breitling-kellon tai muita väärennettyjä tuotteita, koska ne ovat halpoja. Jos tämä sisällytettäisiin rikoslainsäädäntöön ja suhteellisen arvokkaiden väärennettyjen tuotteiden hallussapidosta tulisi rangaistavaa, nämä markkinat katoaisivat, eikä rikollisjärjestöjen enää kannattaisi tuottaa väärennettyjä tuotteita.
On harmillista, että tiettyjä tiukkoja sääntöjä ei sisällytetty tekstiin, kuten kollegani Berenguer Fuster jo huomautti, mutta suhtaudun kuitenkin myönteisesti saavutettuun kompromissiin. Ehdotuksesta on poistettu paljon epäselviä kohtia, joita jotkut lobbaajat hyödynsivät vastaan äänestämisen vaatimuksissaan. Minusta tämä ehdotus on lopun alku väärennöksille, ja toivon tästä kehittyvän täysin valmiin direktiivin, jossa säädetään tehokkaat keinot sen noudattamisen valvomiseksi. 
Fraisse (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan puhua niistä eri sidosryhmistä ja osapuolista, joihin tämä direktiivi vaikuttaa ja joihin komission jäsen jo viittasi – kuluttajista, valmistajista ja taiteilijoista. En halua, että ne kaikki ovat samassa asemassa.
Ensinnäkin kuluttajia ajatellen olen pahoillani siitä, että komission alkuperäistä ehdotusta on muutettu. Olen pahoillani siitä, että sitä on laajennettu liikaakin, koska siinä katsotaan kuluttajat kansalaisina aivan yhtä vastuullisiksi väärennöksistä kuin valmistajat. Tämä on ensimmäinen kuluttajia koskeva huomautukseni. Kaikkien Euroopan kansalaisten mieltäminen tällä tavalla kuluttajiksi on liian yksinkertaista.
Toinen hyvin merkittävä seikka on tämä: jos direktiivillä pyritään torjumaan jotain, joka on jo olemassa, mitä tapahtuu tulevaisuudessa? Viime vuosina tekijänoikeuksista ja teollisista oikeuksista käydyssä keskustelussa rajoihin liittyvät ongelmat ovat korostuneet. Toiset sanovat, että tekijänoikeudet ovat vuosisatamme öljyä. He saattavat olla oikeassa. Jos tekijänoikeudet ovat vuosisatamme öljy, on niistä tietysti tärkeää puhua. Se, että parlamentissa on keskusteltu elävien organismien tai ilmaisten ohjelmistojen patentoimisesta osoittaa kuitenkin, kuinka merkittäviä rajat ovat tulevaisuudessa.
Vaikka ongelmaa ei vielä olisikaan, siihen varmasti törmätään tulevaisuudessa. Tekijänoikeuksia tai teollisia oikeuksia ei voida ulottaa kaikkeen. Tästä asiasta on tärkeää keskustella, mutta järkevällä tavalla. Rajoista tulee vielä ajankohtaisia keskustelunaiheita lähitulevaisuudessa, vaikka ne eivät sitä vielä olekaan.
Tästä pääsenkin puhumaan niiden puolesta tai niille, jotka käyttävät peitenimiä. Tarkoitan tietysti taiteilijoita. Ovatko taiteilijat iloisia siitä, että heidät rinnastetaan teollisiin valmistajiin? Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan jäsenenä pyrin parhaani mukaan kuulemaan kaikkia näitä aloja. Lukemani ja ymmärrykseni perusteella meidän olisi syytä ottaa huomioon taiteilijoiden näkemykset tekijänoikeuksista. Jos otamme huomioon valmistajien ja kuluttajien näkemykset, eikö meidän olisi huomioitava myös taiteilijat, varsinkin kun heihin aina viitataan, kun puhutaan väärennösten torjumisen tarpeesta?
Taiteilijoille tekijänoikeudet eivät tunnu olevan ainoa ongelma, ja nuoret ja luovat taiteilijat toivoisivat toisenlaista lähestymistapaa puhuttaessa lipevästi musiikista ja musiikkiväärennöksistä. Näitä taiteilijoita olisi kenties syytä puolustaa asianmukaisesti tässä asiassa. Minusta parlamentin ei pidä sallia kaikkien eri osapuolten käsittelemistä samalla tavalla. 
Echerer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää jäsen Fourtouta hänen esimerkillisestä avoimuudestaan. Kaikki varjoesittelijät otettiin mukaan keskusteluihin jo alusta alkaen, ja he osallistuivat myös kolmikantaneuvotteluihin. Tällaista on koettu harvoin täällä parlamentissa. Esittelijä toimi näin jo kauan ennen kuin hänen perheolojaan käsiteltiin lehdissä. En halua kommentoida tätä nyt, kollegani käsittelee sitä. Se menettelystä.
On kuitenkin olemassa ongelmia kuten erityisesti edellinen puheenvuoron käyttäjä mainitsi. Direktiivin tarpeellisuudesta kaikki – myös parlamentin jäsenet – ovat yhtä mieltä. Sitä mieltä ovat myös markkinoiden toimijat televiestintäteollisuudesta aina kuluttajansuojajärjestöihin, lääketeollisuudesta geneeristen lääkkeiden valmistajiin ja taiteilijoista sisällöntuottajiin. Tarvitsemme hyvän direktiivin. Minusta nyt neuvoteltu kompromissi ei kuitenkaan ole onnistunut näiden monien ja eriävien tarpeiden ja huolien käsittelyssä yhdessä direktiivissä.
Kahdella erityisellä toimialalla kohtuullinen sopimus on tärkeä. Toinen on se, että haluamme jokseenkin rajata direktiivin ulottuvuuden kaupalliseen toimintaan; toinen ala on patentit. Keskustelunaihetta patenteista ja yhteisistä käytännöistä Euroopassa riittää. Me emme kuitenkaan halua Euroopan tason patenttia emmekä soveltaa täytäntöönpanoa koskevaa direktiiviä siten, että se valmistaisi sille tietä takakautta. Tästä on keskusteltava hyvin huolellisesti, kyse ei ole yksinkertaisesta asiasta.
Pyydän teitä tämän vuoksi tukemaan laajasti näitä kahta patentteja ja direktiivin laajuutta koskevaa tarkistusta. Uskon, että näin tätä direktiiviä, kompromissia, parannetaan riittävällä tavalla, jotta voimme yhdessä hyväksyä sen kompromissina ennen tämän vaalikauden päättymistä. 
Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, toisin kuin jäsen Imbeni, minä en halua ylistää noudatettua menettelyä, sillä varhainen sovittelutulos, kuten Imbeni sitä kutsui, ei ole hyvä menettely. On olemassa hyvät syyt sille, miksi sovittelulle on olemassa säännöt ja menettelytavat: jotta suuri määrä parlamentin jäseniä ja parlamentti itse voisi osallistua keskusteluun ja selvittää tekstin epävarmoja kohtia sen muotoutuessa pikku hiljaa. Tämä merkitsee myös sitä, että neljä tai viisi poliittisten ryhmien edustajaa ei voi määrätä menettelystä kompromissitekstin aikaansaamiseksi muutamaa päivää ennen äänestystä. He eivät voi määrätä, että parlamentin jäsenet ja poliittisten ryhmien yksittäiset jäsenet noudattavat ryhmien linjaa eivätkä puutu siihen, mitä neljä tai viisi parlamentin jäsentä on päättänyt tässä varhaisessa sovittelussa. Toisin kuin jäsen Imbeni, en pidä tätä hyvänä menettelynä. Mietinnössä on nyt nähtävissä sen vaikutukset. Ei ole totta, että kompromissi selvästi rajaisi soveltamisalaa. Jos näin olisi, jos tämä olisi aikomuksenne, voisitte esimerkiksi hyväksyä tarkistuksen 101 – jonka esitimme joidenkin muiden jäsenten kanssa – jossa selkeästi rajataan soveltamisala kattamaan ainoastaan tahalliset rikkomukset taloudellisen voiton saavuttamiseksi. Vaikka rikosoikeudelliset seuraamukset onkin poistettu kompromissista, on kuitenkin totta, että jäljellä on edelleen hyvin vaarallisia ehkäiseviä toimenpiteitä tutkimuksen ja menettelyn tuloksista riippumatta. On vaarana, että hyväksymme järjestelmän, jossa on helppoa ja jopa osittain mahdollista yksityisille yrityksille tutkia ja takavarikoida tuotteita ja toteuttaa ehkäiseviä toimenpiteitä, jotka vaarantavat markkinatilanteen aiheuttamalla epävarmuutta ja epävakautta. Ne, jotka ovat parhaiten järjestäytyneet, joilla on apunaan lakimiehiä ja oikeudellisia neuvonantajia – toisin sanoen suuret yritykset – onnistuvat pelottelemaan ja kiristämään pieniä ja hyvin pieniä yrityksiä ja kuluttajia.
Ei ole totta, että kopiointi yksityiseen käyttöön olisi kompromissin soveltamisalan ulkopuolella, sillä sitä ei ole poistettu ehkäisevistä toimenpiteistä. Miksi näin? Miksi kaikki tämä oli tarpeen ja miksi suunniteltiin tällaista erityistä hätälainsäädäntöä? Kenties siksi, että tekijänoikeuslainsäädäntö on pitkälti syrjäytetty digitaaliteknologialla. Vaarana on, että juuri te, jotka haluatte tekijänoikeuksia kunnioitettavan samalla tavalla kuin omistusoikeutta – ja tästäkin olemme huolissamme – päädytte hyväksymään lainsäädäntöä, jota ei voida noudattaa. Toivottua tavoitetta ei saavuteta poliisitoimin ja yksityisen alan toiminnalla. Tällaisin toimenpitein tulos on juuri päinvastainen, toisin sanoen niillä viedään lainsäädännön voima ja arvo. 
Fiori (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Fourtou käsitteli hyvin monimutkaista seikkaa. Puitelainsäädännön aikaansaamiseksi uskon parlamentin vielä joutuvan tekemään paljon työtä seuraavalla vaalikaudella. Minun on onniteltava kollega Fourtouta, sillä katson hänen saaneen aikaan parhaan mahdollisen kompromissin. Kuten kompromissien kanssa aina käy, löysin valitettavasti tästäkin mietinnöstä joitakin puutteita. Esimerkiksi mahdollisesti tehokkaiden välineiden tarjoaminenkaan suorien tiedostojen siirtojen tai vapaan jakamisen kaltaisten toimien torjumiseksi ei tarjoa sisällöntuottajalle täyttä suojaa, ja tilanne uhkaa kyseenalaistaa vakavalla tavalla minkä tahansa kirjaston luotettavuuden. Mietintö kohdistuu pelkästään kaupallisessa tarkoituksessa tehtyihin rikkomuksiin eikä yleisemmin tekijänoikeuksien loukkaamiseen riippumatta niiden tekotavasta tai tekijästä. Tätä seikkaa on selvästi tarkasteltava huolellisemmin tasapainon löytämiseksi. Tämä oli pitkä ja kuukausia kestänyt tehtävä. Muistan kuitenkin, että alun perin tavoitteena oli tekijänoikeussuojan osalta torjua ja pysäyttää ilmiö, joka väärentämisen ja tavaran laittoman valmistamisen lisäksi mahdollistaa tekijänoikeudella suojatun materiaalin laittoman hyödyntämisen kaikkien niiden sisällöntarjoajien työn kustannuksella, jotka laillisesti tuottavat arvoketjua audiovisuaalialan tuotteille.
Meidän on tulevaisuudessa erityisesti tarkasteltava yksityisen käytön määrän räjähdysmäistä lisääntymistä, joka perustuu digitaalitekniikan laajakaistojen ja muiden edistyneen tekniikan jakelukanavien tarjoamiin mahdollisuuksiin. Tästä seuraa merkittävää määrällistä kaupallista haittaa kaikille sisällöntarjoajille, joiden toimintamalli perustuu sisällön lailliseen jakeluun, josta määrätään osapuolten välisellä sopimuksella. Tälläkin alalla meidän on tarkasteltava uuden televiestintälainsäädännön vaikutuksia. Itse asiassa direktiiviehdotuksen sanallisessa muotoilussa on unohdettu joitakin tärkeitä tavoitteita, mutta se ei myöskään ole edes tehokas ehkäisy rikkomuksia vastaan, sillä eri ehdotusten valmisteluun kuluneen pitkän menettelyajan kuluessa hävisi mahdollisuus ansionmenetyksestä ja suoran myynnin menetyksistä aiheutuvan kaksinkertaisen vahingon korvaamiseen. Vakuutan, että tehokkaan välineen aikaan saamiseksi lyhyellä ajanjaksolla meidän on annettava kaikki tukemme esittelijä Fourtoulle ja että meillä on vastaisuudessa paljon työtä tällä alalla.
Esitän lopuksi kaksi huomautusta. Toinen koskee johdanto-osan 22 kappaletta. Sen mukaan kieltotuomio voidaan määrätä sellaisille väliportaille, joiden palveluja kolmannet osapuolet käyttävät teollisoikeuden loukkaamiseksi, eikä teollis- ja tekijänoikeuksien, kuten 10 ja 15 artiklassa säädetään. Tällainen eroavuus lainsäädäntötekstin ja sen johdanto-osan kesken ei ole merkityksetön, sillä se merkitsee pyrkimystä tukea tulkintaa, jonka mukaan tekijänoikeudet artiklassa todella merkitsevät vain tekijänoikeuksia. Pyydän esittelijä Fourtouta tämän vuoksi esittämään suullisen tarkistuksen, jolla "teollisoikeudet" korvataan "tekijänoikeuksilla". Ajattelen nyt italialaisia tuottajia, joita suojataan maantieteellisillä merkinnöillä ja jotka tällaisessa tapauksessa eivät voisi saada kieltotuomiota muissa Euroopan valtioissa esimerkiksi väärennettyjä italialaisia tuotteita myyville, kuljettaville ja markkinoiville kauppiaille, kuljettajille tai mainostajille.
Lopuksi vielä yksi huomautus, joka koskee 16 artiklaa. Minusta on todella tärkeää, että johdanto-osan 23 kappaleen a kohdan viimeinen virke lisätään tämän artiklan viimeiseksi kohdaksi. Tällaisen eritelmän puuttuessa monissa valtioissa voidaan luulla, että – väärennettyjä tavaroita hyvässä uskossa hallussaan pitäneen henkilön maksettua korvauksen – tuomari poistaisi kyseisten tuotteiden myyntikiellon ja kaupallisesta ketjusta poistamisen ja niitä voitaisiin käyttää kaupallisessa tarkoituksessa. Kun ajattelemme esimerkiksi lääkealaa, tämä on täysin tuomittava ajatus. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämän päivän keskustelu herättää suurta sekaannusta, sillä kuulemamme kannat poikkeavat suuresti toisistaan. Toiset kertovat meille esittelijä Fourtoun saavuttaneen erinomaisen kompromissin ja toiset puolestaan, että suuret poliittiset ryhmät ovat toimineet höyryjyrän tavoin. Olemme kuulleet eri poliittisten ryhmien jäsenten, myös suurten ryhmien jäsenten, esittävän hyvin erilaisia mielipiteitä.
Esittelijä Fourtou yritti nopeuttaa lainsäädäntömenettelyä jonkinlaisella "alustavalla sovittelumenettelyllä", mutta voinemme vakuuttaa jäsen Imbenille, että menettely on yhä käytössä. Ongelma on se, että Euroopan unionin nykyinen lainsäädäntömenettely on todella monimutkainen ja vaikea menettely ennen Euroopan perustuslain hyväksymistä. Hiljattain allekirjoitetun toimielinten välisen sopimuksen tarkoituksena on poistaa näitä vaikeuksia, mutta tiedämme sen olevan hyvin vaikeaa käytännössä. Jos lainsäädäntöelintä – jonka olisi mielestäni oltava mahdollisimman yhtenäinen – ei määritellä selvästi, meidän on jatkossakin hyväksyttävä tällaista hyvin ristiriitaista lainsäädäntöä.
Jäsen Berenguer Fuster sanoi, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta kuvastaa parlamentin jäsenten kantaa. Olen eri mieltä, sillä suurinta osaa hyväksytyistä mietinnöistä – myös oikeudellisten asioiden valiokunnan suurella enemmistöllä hyväksymistä mietinnöistä – tavallisesti korjataan täysistunnossa. Toisin sanoen kokoonpanonsa vuoksi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ei tällä hetkellä edusta koko parlamentin tahtoa. Esittelijä Fourtou on pyrkinyt saamaan aikaan sopimuksen, joka ei vastaa oikeudellisten asioiden valiokunnan kantaa. En tiedä saako hän sopimuksen aikaan, sillä emme vielä tiedä äänestyksen tulosta.
Keskustelemme nyt mietinnöstä, johon on tehty paljon tarkistuksia, valtavia tarkistuksia, ja jonka ei teoriassa pitäisi vaikuttaa sovellettavaan lainsäädäntöön. Keskustelemme oikeudesta, joka liittyy sovellettavan lainsäädännön sisällön soveltamiseen tai täytäntöönpanoon. Jäsen Berenguer Fuster voi olla oikeassa siviilioikeudellista, hallinnollista ja rikosoikeudellista menettelyä koskevasta sekaannuksesta, mutta vaikuttaa siltä, että on pyritty poistamaan rikosoikeudellinen valvonta tai ainakin mahdollisuus rikosoikeudellisiin menettelyihin, ja tämä johtuu siitä, ettei Euroopan unionilla ole toimivaltaa rikosoikeudellisella alalla.
Toisaalta direktiivin soveltamisalaa on laajennettu – tai on tarkoitus laajentaa – siten, että se kattaa myös patenttialan, joka on varsin kuohuksissa.
Arvoisa puhemies, minusta vaikuttaa siltä, että ensimmäisessä käsittelyssä tuotetaan yhteisön toimielimille ominainen teksti: jonkinlainen kameli – toisin sanoen valiokunnan suunnittelema hevonen – ja että se on todennäköisesti vasta alkua. Katson kuitenkin, että meidän olisi parasta hyväksyä tämä direktiiviehdotus mahdollisimman nopeasti, jotta meillä olisi ainakin jonkinlainen aloituspiste tulevalle työlle ensin toisessa käsittelyssä ja sitten epäilemättä kun tarvitaan lisää lainsäädäntöehdotuksia. 
De Clercq (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää hänen jatkuvista pyrkimyksistään saada aikaan kompromissitarkistuksia ja kompromissiteksti tarvittavien yhteyshenkilöiden kautta. Näin voisimme välttää toisen tai kolmannen käsittelyn.
Täällä on jo puhuttu paljon väärennösten haitallisista vaikutuksista kaikilla aloilla sekä kansanterveyteen ja innovaatioon kohdistuvasta uhasta. Tilanne on pahentunut entisestään viimeisten kolmen vuoden aikana, ja nyt kaikenlaisista tuotteista löytyy väärennöksiä, jopa tavanomaisista kulutustavaroista. Ilmiön laajuus muuttuu yhä hälyttävämmäksi, ja järjestäytynyt rikollisuus osallistuu siihen enenevässä määrin. Tämän vuoksi tarvitaan kipeästi aloitetta Euroopan tasolla, varsinkin kun ilmiöt suurelta osin liittyvät uusiin jäsenvaltioihin.
Myönteistä mietinnössä on se, että direktiiviä on tarkoitus soveltaa kaikkiin tekijänoikeusloukkauksiin. Jäsenvaltioiden on myös huolehdittava siitä, että vakavat tekijänoikeusloukkaukset luokitellaan rikoksiksi, joista langetetaan rikosoikeudellisia seuraamuksia. On yleisesti tunnettu tosiasia, että luovuus ja innovaatio ovat Euroopan talouden valttikortit ja että niitä on tämän vuoksi suojeltava riittävällä tavalla. Tämän vuoksi haluan vedota esittelijän tukemisen puolesta hänen taistelussaan. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, koska edustan vaalipiiriä, joka yhdistetään skottiviskin, ylämaan pikkuleipien ja Bordersin neuleiden kaltaisiin tuotteisiin, olen täysin tietoinen niistä seikoista, joita monet ovat esittäneet inhottavista väärennöksistä ja laittomasti valmistetuista tavaroista, joita esiintyy paljon laajemmin kuin vain mainitsemieni kaltaisten tavaroiden yhteydessä. Kannatan tämän vuoksi voimakkaasti tällaisen direktiivin käyttöönottoa.
En kuitenkaan ole täysin samaa mieltä komission jäsenen Byrnen kanssa siitä, että tasapaino olisi löytynyt. Geneeristen lääkkeiden yhdistys puhuu aivan muuta; se on hyvin huolissaan siitä, että tällaisten parannuskeinojen laajentaminen patenttioikeuteen on vahingollista sen etujen kannalta ja näin ollen Euroopan ja muun maailman terveyspalveluille. Tasapainoa ei ole löytynyt. Patentit on jätettävä direktiivin ulkopuolelle, ja kaupallista laajuutta koskeva seikka on laajennettava koko direktiiviin eikä vain osiin siitä.
Lopuksi sanon tuntien suurta henkilökohtaista sympatiaa jäsen Fourtouta kohtaan, että tämä tapaus osoittaa puutteen omissa intressien julkituomista koskevissa säännöissämme. Tähän on sisällyttävä myös perheen intressit. Sanon tämän pyrkimättä henkilökohtaisesti loukkaamaan ketään. 
Harbour (PPE-DE ).
    (EN) Arvoisa puhemies, haluan tukea kollegojani, jotka ovat esittäneet laaja-alaisia näkemyksiä tästä merkittävästä ehdotuksesta. Tämä ei koske pelkästään digitaalista alaa. Kyse on myös Euroopan talouden tulevaisuudesta ja minkä tahansa valmistajan tulevaisuudesta, jonka tekijänoikeudet luovaan työhön tai alkuperäiseen suunnitelmaan on suojattu patentilla, tekijänoikeuksilla tai rekisteröidyllä mallilla tai muunlaisella omistussuhteella, mahdollisuudesta suojata ja myydä tuotteitaan laillisella tavalla, saada voittoa ja luoda työpaikkoja Euroopan unionissa.
Puhumme nyt menettelystä ja aikataulusta, koska tiedämme kaikki, että Euroopan unionin laajentuessa 1. toukokuuta kasvaa huoli siitä, että tekijänoikeuksien omistajat eivät pysty valvomaan oikeuksiensa noudattamista laajentuneessa Euroopan unionissa. Monet kollegani ovat esittäneet havainnollisia esimerkkejä tavaroiden laajamittaiseen väärentämiseen liittyvistä ongelmista, kun niitä tuodaan Eurooppaan ja myydään pääosin laittomasti, sillä näin riistetään ihmisiltä laillinen elinkeino. Meidän on asetettava asiat oikeisiin mittasuhteisiin, sillä tämä on asian ydin ja tämän vuoksi me olemme tukeneet jäsen Fourtouta hänen työssään neuvoston kanssa tavoitteena aidosti tasapainoinen kompromissi 1. toukokuuta mennessä, jotta meidän ei tarvitsisi odottaa jällen kuutta tai yhdeksää kuukautta ongelman ratkaisemiseksi.
Tämä on todellinen maailma, eikä kyseessä ole teoreettinen osa lainsäädäntöä, vaan jotain, joka todella suojelee työpaikkoja vaalipiireissämme. Kun Kiinan kaltaisista maista, jotka ovat WTO:n uusia jäseniä, tulee yhä enemmän tavaraa Euroopan unioniin ja tekijänoikeuksien valvominen on parhaimmillaankin hyvin heikkoa, meidän on voitava suojella itseämme laillisella ja tasapainoisella tavalla.
Tästä nyt on kysymys, ja niiden teistä, jotka suunnittelevat ehdotuksen muuttamista sillä seurauksella, että se ei ole voimassa 1. toukokuuta, on vastattava omien vaalipiiriensä valmistajille, kun Kiinasta saapuu kuorma väärennettyä tavaraa uusien jäsenvaltioiden kautta kesäkuussa. Teidän on vastattava vaikutuksista, joita tällä on paikallisiin työpaikkoihin ja paikallisiin valmistajiin. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, on tärkeää, että yhteinen kanta keskittyy selkeästi kaupalliseen ja ammattirikolliseen toimintaan. Näin henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettu pienimuotoinen kopiointi jää rauhaan. Meillä ei ole tarvetta eikä keinoa puuttua yksityisten kansalaisten tekemään kopiointiin. Tietoyhteiskunnassa ihmisten yksityisyyden piiriin tunkeutuminen on vaarallisin ja eniten laiminlyöty ongelma. Väärennettyjen elintarvikkeiden osuus on kasvanut 75 prosenttia ja väärennettyjen cd-levyjen osuus 15 000 prosenttia eli lähes puoleen musiikkitallenteista. Parikymmentä tuhatta työpaikkaa menetetään vuosittain. On kuitenkin tärkeätä, että tehdään ero tietoisen ja tiedostamattoman tekijänoikeusrikkomuksen välillä. Se on tärkeätä myös siksi, että se turvaa pienten yritysten tuotekehittelyä takaamalla jonkinlaista turvaa patenttilainsäädännön basaarissa. Kollegat, olen tyytyväinen siihen, että jäsenvaltioiden omaan toimivaltaan kuuluvan rikosoikeuden alaan ei siis enää puututa. Jäsenvaltioiden erilaisten käytäntöjen ja lakien vuoksi se olisi erityisen hankalaa. Samassa paketissa näet käsitellään patentteja ja tekijänoikeuksia. Kaupallisen rikollisuuden luoma piratismi syö työpaikkoja. Silti syyttömien yksityiselämään ei saa tunkeutua. Tehkäämme lisäkorjaukset seuraavassa direktiivissä. 
Plooij-van Gorsel (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamista koskeva direktiivi, jota tänään käsittelemme, on täysin tarpeeton. Loppujen lopuksi voimassa on jo direktiivi, joka koskee tekijänoikeuksien yhdenmukaistamista, sekä sähköisestä kaupankäynnistä annettu direktiivi, jossa säädetään muun muassa palvelun tarjoajien oikeuksista ja velvoitteista. Uudesta direktiivistä uhkaa aiheutua häiriötä käyttäjien toimien seuraamista koskevan velvoitteen johdosta. Tässä direktiivissä säädetään nimenomaan, että aiemmat direktiivit jäävät edelleen voimaan, ja niinhän sen on oltavakin: miksi me muuten täällä lakeja säätäisimme? Emme halua Yhdysvaltojen tilannetta, jossa lainsäädäntöä laaditaan senhetkisten väärinkäsitysten mukaisesti. Uusi oikeuksien noudattamisen varmistamista koskeva direktiivi julistaa virallisesti varkaiksi laittomia kopioita tekevät ihmiset, mutta kaikki ovat jo kauan tienneet, että ohjelmistojen, cd- ja dvd-levyjen kopiointi on rangaistava teko. Emme varmasti tarvitse uutta direktiiviä tämän toteamiseksi, emme ainakaan sellaista, jossa ei onnistuta edes määrittelemään teollis- ja tekijänoikeuksien ulottuvuutta. Meillä on Euroopassa erilaisia rikosoikeudellisia järjestelmiä ja erilaisia seuraamuksia, emmekä voi yhdenmukaistaa oikeusjärjestelmiä yhdellä direktiivillä varsinkaan ilman asianmukaista keskustelua täällä parlamentissa. Voin sanoa, että olen tyytyväinen siihen, että kompromississa rajoitetaan direktiivin ulottuvuus kaupallisessa laajuudessa tapahtuvaan laittomaan valmistamiseen, sillä kopiointi yksityiseen käyttöön on edelleen sallittava. Äänestän kuitenkin direktiiviä vastaan. 
Turmes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentti on kohdannut tänään politiikan etiikkaan liittyvän ongelman. Äänestämme hyvin tärkeästä mietinnöstä, jolla on laaja vaikutus taloudelliseen toimintaan ja Euroopan kansalaisiin. Kuinka me selitämme Euroopan kansalaisille, että asiasta välittömästi vastaava henkilö, parlamentin esittelijä, sattuu olemaan naimisissa Vivendi Universalin puheenjohtajan Fourtoun kanssa? Tehdään tämä nyt selväksi. Tunnustan todella jokaisen miehen ja naisen perusluonteisen oikeuden poliittiseen virkaan. Rouva Kinnock on Euroopan parlamentin jäsen, mutta hän ei osallistu sellaisten asioiden käsittelyyn, jotka kuuluvat hänen puolisonsa, komission jäsenen Kinnockin toimialaan. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenellä Rovsingilla on yhteyksiä tiedotusvälineisiin, mutta hän ei äänestä tiedotusvälineitä koskevissa asioissa.
Euroopan parlamentin uskottavuus on nyt vaarassa. Vetoan parlamentin puhemieheen ja poliittisten ryhmien puheenjohtajiin, jotta nämä löytäisivät ratkaisun ongelmaan puoleen päivään mennessä. Parlamentin kunnia on vaarassa. Jos Euroopan kansalaisten toivotaan edelleen luottavan eurooppalaisiin toimielimiin, kaikki epäilykset eturistiriidoista on poistettava. 
Bartolozzi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää kollega Fourtouta hänen tekemästään työstä, työstä, jonka hän teki kärsivällisesti ja määrätietoisesti, juuri siksi, että väärentämisen ja tavaran laittoman valmistamisen torjunnan on oltava yksi Euroopan unionin ensisijaisista tavoitteista. Itse asiassa väärentäjät estävät luovuuden, joka on yksi talousjärjestelmämme kilpailukyvyn päätekijöistä, koska väärentäminen vaikuttaa teollis- ja tekijänoikeuksiin. Juuri näillä oikeuksilla taataan luovuuden asianmukainen palkitseminen. Väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen vaikuttavat usein myös kuluttajiin, jotka joutuvat hankimaan alkuperäistä heikompilaatuista tavaraa. Vahinkoa ei aiheudu pelkästään yksittäisille oikeuksien omistajille vaan koko yhteiskunnalle. Direktiivi teollis- ja tekijänoikeuksien soveltamisesta on siis tärkeä väline torjuttaessa ilmiötä, ja se on hyväksyttävä nopeasti ennen uusien valtioiden liittymistä, sillä väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistus on niissä erityisen yleistä.
Neuvoston kanssa neuvoteltu teksti, joka parlamentin olisi laajasti hyväksyttävä, on tasapainoinen kompromissi, jonka turvin direktiivi olisi hyväksyttävä yhdessä käsittelyssä. Euroopassa ja jäsenvaltioissa voimassa olevaa teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa lainsäädäntöä kunnioitetaan. Uudella direktiivillä luodaan edellytykset lainsäädännön suojaamiseksi ja laittoman kaupan torjumiseksi entistä aktiivisemmin. Kompromississa säädetään perustellusti direktiivin tärkeimpien säännösten soveltamisesta vain kaupallisiin käytäntöihin. Me emme todellakaan voi edes suunnitella niiden rankaisemista, jotka lataavat Internetistä musiikkia henkilökohtaiseen käyttöön. Tuotetta väärennökseksi väittävän henkilön väitetylle väärentäjälle osoittaman tietojensaantipyynnön on oltava perusteltu ja oikeassa suhteessa, ja se voidaan esittää vain oikeusviranomaisten määräyksellä. Direktiivi ei myöskään vaikuta luottamuksellisia tietoja koskeviin sääntöihin ja henkilötietojen käsittelyyn tai oikeuteen olla todistamatta itseään vastaan. Siinä eritellään hallinnolliset ja siviilioikeudelliset seuraamukset, jotka kohdistuvat suoraan laittomaan taloudelliseen toimintaan ja joilla estetään väärentäminen. Seuraamusten on toki oltava varoittavia, mutta niiden on myös oltava asteittaisia ja oikeassa suhteessa tehtyyn rikokseen. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan muiden jäsenten tavoin onnitella esittelijä Fourtouta erinomaisesta työstä ja ilmaista myös pahoitteluni jäsen Turmesin puheenvuorosta, sillä hän ei todella ole huolissaan teollis- ja tekijänoikeuksista, vaan haluaa ainoastaan kritisoida jäsen Fourtouta ja tämän perheenjäseniä eikä voinut edes jäädä tänne kuuntelemaan koko keskustelua. Katson, että se, että tietyillä parlamentin jäsenillä on perheyhteyksiä – ja olisin kiitollinen, jos jäsen Turmes jäisi parlamenttiin – ei estä heitä toimimasta täällä, varsinkin kun nyt tarkasteltavana oleva asia, tämä direktiivi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen valvonnasta, ei koske pelkästään oikeuksien omistajia vaan myös kaikkia kuluttajia.
Myös meidän kuluttajien on huolehdittava siitä, että teollis- ja tekijänoikeuksien suoja taataan, sillä haluamme ostamiemme tuotteiden olevan aitoja ja alkuperäisiä emmekä halua joutua teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien henkilöiden pettämiksi. Katson tämän vuoksi, että pyrkimys käyttää jäsen Fourtoun perheenjäseniä hänen työnsä saattamiseksi häpeään ei ole tämän parlamentin jäsenen arvoista toimintaa.
Olemme keskustelleet tänä aamuna tyhjentävästi kahdesta näkökohdasta. Toinen koskee kaupallista tarkoitusta. On totta, että olemme muuttaneet komission ehdotusta, jossa rajoituttiin vain kaupallisessa tarkoituksessa toteutettuun toimintaan. Meidän on mentävä hieman pidemmälle; katson esittelijän ehdotuksen ja kompromissitarkistusten olevan tasapainoisia ja että meidän on varmistettava, että teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaajat voidaan asettaa syytteeseen, olipa teko tehty kaupallisessa tarkoituksessa tai ei.
Vastauksena minua ennen puheenvuoron käyttäneelle jäsen Fiorille totean, että teollisoikeuksien sisällyttäminen on tärkeää varsinkin Espanjan osalta, sillä Espanjan tavaramerkkejä ja patentteja koskeva lainsäädäntö koskee pikemminkin teollisoikeuksia kuin tekijänoikeuksia. Tämän vuoksi määritelmä kattaa nyt molemmat.
Jäsen Cappaton ja jäsen Berenguer Fusterin mainitseman menettelyn suhteen toteaisin, että pyrkimyksemme on hyvin merkittävä. Pyrimme saamaan aikaan direktiivin, joka tulee voimaan ennen toukokuun ensimmäistä päivää vuonna 2004. Tämän vuoksi jäsen Fourtou on todellakin joutunut ponnistelemaan saadakseen aikaan sopimuksen, ja ehdotus, josta tänään äänestämme parlamentissa, ei todellakaan ole täysin sama kuin se, josta äänestettiin valiokunnassa. Monet seikat, jotka tuolloin hyväksyttiin valiokunnassa, sisältyvät kuitenkin versioon, josta tänään äänestetään lukuun ottamatta niitä kahta seikkaa, joihin viittasin: kaupallinen tarkoitus ja patentit.
Olemme tarkistaneet monia muitakin näkökohtia komission alkuperäisestä ehdotuksesta, kuten esimerkiksi menettelyjen ja kantajalle aiheutuvien kulujen vähentäminen, tarkoituksena nopeuttaa ja varmistaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista. Olemme yksinkertaistaneet takeita, joita kantajan on annettava puolustaessaan teollis- ja tekijänoikeuksiaan, olemme ottaneet käyttöön korvauksen teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisen yhteydessä ja käsitelleet myös väärentämiseen käytettyjen esineiden ja varsinaisten väärennösten tuhoamista.
Tässä muita näkökohtia, joita olemme muuttaneet komission ehdotuksessa ja jotka, kuten komission jäsen totesi, tekevät direktiivistä ajallemme riittävän tasapainoisen. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Medina Ortegan laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kolmas mietintö (A5-0118/2004) komission tiedonannoista, jotka koskevat lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista (KOM(2001) 726 – C5-0108/2002 – 2002/2052(COS)). 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, komission kesäkuussa 2002 antamassa lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevassa tiedonannossa esitetään kattava toimintasuunnitelma, johon komission työ lainsäädännön parantamiseksi on perustunut viimeisten puolentoista vuoden ajan.
Lainsäädännön parantamisesta eri toimijoiden ja kansalaisten konkreettiseksi hyödyksi ovat vastuussa EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot yhdessä. Käynnistäessään lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaansa komissio vetosikin myös muihin toimielimiin ja jäsenvaltioihin, että ne auttaisivat osaltaan yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa.
Komission suureksi iloksi muut toimielimet tunnustivat täysin yhteiset tavoitteet ja yhteisen vastuun lainsäädännön parantamisesta, ja joulukuussa 2003 Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio allekirjoittivat parempaa lainsäädäntöä koskevan toimielinten välisen sopimuksen. Toimielinten välisellä sopimuksella säännellään ja selkiytetään kaikkia toimielinten välisiin suhteisiin liittyviä näkökohtia lainsäädännön parantamisessa.
Ennen kuin siirryn käsittelemään nyt käsillä olevan päätöslauselmaluonnoksen yksityiskohtia, saanen muistuttaa mieliinne kaksi keskeistä komission toimintasuunnitelmaan sisältyvää aloitetta, jotka on sisällytetty myös toimielinten väliseen sopimukseen. Ensinnäkin komissio ottaa käyttöön yhtenäiset toimintapuitteet vaikutustenarviointeja varten. Vuosi 2004 tulee olemaan toinen siirtymävuosi, jonka aikana toimintapuitteita on määrä lujittaa ja parantaa entisestään, niin että samalla säilytetään tasapaino taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten arvioinnin välillä. Toiseksi toimintasuunnitelman myötä käynnistyi kunnianhimoinen hanke, jonka tavoitteena on yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen, jota varten komissio ehdotti helmikuussa 2003 säännöllisesti tarkistettavaa ohjelmaa. Tämä ohjelma pannaan täytäntöön lainsäädäntömenettelyjen ja toimielinten välisen sopimuksen yhteydessä.
Komissio pitää Euroopan parlamentin jatkuvasti osoittamaa kiinnostusta lainsäädännön parantamista kohtaan erittäin myönteisenä. Esittelijä Medina Ortegan valmistelemassa mietinnössä keskitytään parempaa lainsäädäntöä koskevaan toimielinten väliseen sopimukseen ja erityisesti vaihtoehtoisten välineiden eli yhteis- ja itsesäätelyn käyttöön.
Toimielinten välisellä sopimuksella luodaan ei-sitovien säädösten eli "pehmeiden" oikeuslähteiden käytölle puitteet, joiden on määrä helpottaa niiden käyttöä tulevaisuudessa, mutta turvata kuitenkin samalla täysimääräisesti kaikkien yhteisön toimielinten toimivalta. Itse asiassa kolme toimielintä ovat nyt ensimmäistä kertaa luoneet yhteisen määritelmän yhteis- ja itsesäätelylle. Lisäksi toimielimet ovat sopineet näiden välineiden käyttöön liittyvistä yleisistä rajoituksista ja ehdoista, niin että samalla on määritelty kunkin toimielimen rooli prosessissa ja varmistettu, että parlamentin asemaa lainsäädäntötehtävissä kunnioitetaan.
Komissio katsoo, että päätöslauselma on osittain ristiriidassa toimielinten välisen sopimuksen kanssa ja menee osittain pitemmälle kuin sopimus. Komissio voisi hyväksyä jotkut linjanvedot, mutta vain toimielinten välisessä sopimuksessa jo lukkoon lyötyjen sääntöjen asettamissa rajoissa. Erityisesti komissio katsoo, että päätöslauselmaluonnoksen kohdat 5, 7, 8 ja 9 poikkeavat toimielinten välisen sopimuksen hengestä ja kirjaimesta ja siinä asetetuista yhteis- ja itsesäätelyä koskevista rajoista ja ehdoista.
Komissio katsoo, että tässä vaiheessa todellisena haasteena on kaikkien toimielinten välisessä sopimuksessa määriteltyjen sitoumusten täysimääräinen ja asianmukainen täytäntöönpano. Nyt ei olisi asianmukaista mennä pitemmälle kuin mistä kolmen toimielimen kesken on sovittu vain muutama kuukausi sitten.
Toimielinten välisessä sopimuksessa ratkaistujen kysymysten uudelleen avaamisen sijaan komissio kehottaa muita toimielimiä panemaan täytäntöön tehdyt sitoumukset. Esimerkiksi toimielinten välisessä parempaa lainsäädäntöä koskevassa sopimuksessa tunnustetaan, että yhteisön lainsäädäntöä on tärkeää pyrkiä yksinkertaistamaan, ja parlamentti ja neuvosto sitoutuvat kuuden kuukauden sisällä sopimuksen voimaantulosta muuttamaan työtapojaan esimerkiksi perustamalla tilapäistyöryhmiä, joiden nimenomaisena tehtävänä on lainsäädännön yksinkertaistaminen. Näissä toimenpiteissä on tietenkin noudatettava täysimääräisesti voimassa olevia perustamissopimuksen määräyksiä. 
Medina Ortega (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, vaikka lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista käsittelevä kolmas mietintöni on lyhyt – vain kymmenen säädöskohtaa ja useita johdanto-osan kappaleita – olen lukenut sitä varten lukuisia tekstejä vähintään kymmenen vuoden ajalta.
Komission mielestä tämä kolmas mietintö menee pitemmälle kuin mistä toimielinten välisessä sopimuksessa sovittiin. Mietintöäni ei ole suunnattu toimielinten välistä sopimusta vastaan, vaan se pyrkii pikemminkin vahvistamaan sitä. Parlamentin, komission ja neuvoston välisissä pitkissä keskusteluissa yhteisön lainsäädännön valmisteluprosessin yksinkertaistamisesta minä ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta – joka hyväksyi mietintöni yksimielisesti – halusimme tuoda julki huolemme kehityksestä, jota voitaisiin kuvata lainsäädännön teknistymiseksi.
Lainsäädäntömenettely on poliittinen prosessi, siinä on kysymys poliittisesta päätöksenteosta. On totta, että meidän on mahdollisuuksien mukaan vältettävä laatimasta lainsäädäntöä, joka on irrationaalista, monimutkaista ja joka kaipaa parantamista. Yksinomaan teknisten näkökohtien tai tietyn lainsäädäntötoimen taloudellisen painoarvon korostaminen ei kuitenkaan välttämättä vastaa tarpeeseen, jota varten säädös on laadittu.
Toisin sanoen yksi Euroopan unionin vioista on asioiden liiallinen teknistäminen. EU:n toimielimiä on arvosteltu liiasta byrokraattisuudesta. En pidä sanasta "byrokraattinen". Sanoisin, että meillä EU:n toimielimissä on taipumus teknistää kaikki asiat, ja tämän teknistämisen seurauksena etäännytämme itsemme kansalaisista, jolloin he sanoutuvat irti tavastamme tehdä päätöksiä.
Toimielinten välisen sopimuksen hyväksymisen yhteydessä minä ja muut oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäsenet haluamme korostaa, että olemme vaarassa luoda päätöksentekomenettelyn, joka on täysin vastoin kansalaisten tahtoa. Sitä paitsi ainoa keino – vaikkakin epätäydellinen – joka kansalaisilla tällä hetkellä on käytettävissään ilmaistakseen mielipiteensä yhteisön toimista, on Euroopan parlamentin vaalit.
Jos esimerkiksi Euroopan parlamentti ei pysty vastustamaan teknokraattisia päätöksentekomenettelyjä, joissa pienet ryhmät tekevät päätöksiä yhteis- ja itsesäätelyn nimissä, en tiedä, mikä sen tehtävä sitten voi olla.
Arvoisa puhemies, haluan rauhoitella komissiota takaamalla, että niin minulla kuin tällä parlamentillakaan, jonka uskon hyväksyvän mietintöni suuremmitta vaikeuksitta, ei ole tarkoituksena tehdä tyhjäksi edistystä, jota yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamisessa on saavutettu, vaan pikemminkin ehdotamme lainsäädäntömenettelyn poliittisten elementtien vahvistamista. Samalla huomautamme, että lainsäädäntövallan siirron on aina perustuttava kansan tahtoon, jota toteuttaa täyden lainsäädännöllisen toimivallan omaava toimielin.
Kuten tiedämme, suurena ongelmana on, että yhteisön nykyinen lainsäädäntö on muodostunut joukosta kansainvälisiä sopimuksia, jotka muuttuvat jatkuvasti, eikä ongelmaan ole löydettävissä ratkaisua, ennen kuin EU:lle saadaan hyväksyttyä perustuslaki, jossa lainsäädäntövallan jako on selkeästi määritelty.
Sitten kun lainsäädäntövallan jako on selkeästi määritelty, lainsäädäntövallan haltija voi delegoida valtuuksiaan ja siirtää tehtäviään teknisille elimille; nämä tekniset elimet eivät kuitenkaan koskaan saa syrjäyttää kansan tahtoa, joka on ilmaistu suorilla vaaleilla, joilla on valittu lakiasäätävä elin – Euroopan parlamentti, parlamentti ja neuvosto, miksi sitten haluattekin kutsua sitä – joka on halukas tekemään kyseiset päätökset.
Päätänkin puheenvuoroni vakuuttamalla komissiolle, että tarkoituksenamme ei ole heikentää toimielinten välistä sopimusta, vaan vahvistaa sitä tuomalla siihen mukaan tarvittavat poliittiset elementit, jotta kansalaisemme voisivat säilyttää uskonsa niihin eurooppalaisiin rakenteisiin, joiden puitteissa me toimimme. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, puhun täällä tänään kaikkien oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kollegojeni puolesta ja erityisesti kollegani Doornin puolesta, joka on ollut varjoesittelijänä kolmessa perättäisessä mietinnössä, jotka ahkera esittelijämme Medina Ortega on laatinut.
Tavallaan tähän päättyy ensimmäinen työvaiheemme, ja kuten arvoisa komission jäsen totesi, siirrymme nyt tarkastelemaan yksityiskohtaisemmin, kuinka toimielinten välinen sopimus saadaan toimimaan tehokkaasti. Ehkä juuri siihen liittyen meillä on nyt tilaisuus esittää muutamia huomioita sen sijaan, että puuttuisimme tämän suhteellisen lyhyen mietinnön sisältämiin yksityiskohtiin. Me emme ole todella keskustelleet riittävästi tässä parlamentissa koko asiasta eli roolistamme lainsäädännön parantamisessa tai sääntely-ympäristön parantamisessa ja yksinkertaistamisessa, kuten komissio muistutti.
Haluaisin pohtia hieman sitä, mitä esittelijä Medina Ortega sanoi tavasta, jolla me teemme päätöksiä, ja tavasta, jolla sääntelyä kehitetään ja edistetään EU:n toimielimissä. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että kansalaisemme ovat aidosti huolissaan kehityksestä. Siksi he haluavat meidän tekevän työmme paremmin ja siksi ne, joihin menettely suoraan vaikuttaa – niin kuluttajat, kansalaiset kuin suuret ja pienetkin yritykset –haluavat tuntea, että heidän mielipidettään on kuultu ja että heillä on ollut sananvaltaa menettelyn oikeassa vaiheessa.
Yksi keskeinen tekijä, joka auttaisi meitä tekemään työmme paremmin, on lainsäädäntöstrategioidemme kehittäminen ja eri osapuolten kuuleminen menettelyn varhaisessa vaiheessa. Yksi komission toimintasuunnitelman tärkeimmistä piirteistä on, että se on luonteeltaan kaksivaiheinen menettely. Ennen kuin siirrymme laajennetun vaikutustenarvioinnin yksityiskohtiin, on ensin vaihe, jossa pohditaan koko lainsäädäntöstrategiaa, sen tavoitteita, määritellään selkeästi kyseiset tavoitteet sekä välineet, joiden avulla tavoitteet voidaan saavuttaa. Välineeksi voidaan valita lainsäädäntö, mutta ei ole mitään syytä, miksei jossakin muodossa tapahtuvaa itsesäätelyä tai yhteissäätelyä voitaisi tässä vaiheessa myös harkita varteenotettavana vaihtoehtona.
Tiedän, että kollegani Medina Ortega on huolissaan siitä, mihin suuntaan itse- ja yhteissäätely mahdollisesti kehittyy, mutta väittäisin, että jos me pidämme sitä aidosti vaihtoehtona heti menettelyn alussa ja varmistumme siitä, että se integroidaan muuhun sääntelyyn ja että sitä varten luodaan tarvittavat suojamekanismit, sekä vertaamme sitä vaihtoehtona olevaan raskaaseen ja tunkeilevaan lainsäädäntöön, se ei voi olla hyödyttämättä sääntely-ympäristön yksinkertaistamista ja parantamista.
Tavoitteenammehan on viime kädessä tehokas ja taloudellinen lainsäädäntö. Olemme kiinnostuneita tuloksista. Siitä olemme juuri keskustelleet täytäntöönpanon yhteydessä, koska ongelmana on, että laadimmepa me Euroopan tasolla kuinka paljon lainsäädäntöä hyvänsä, jos emme voi taata sen johdonmukaista täytäntöönpanoa, lainsäädännöstä joutuvat maksamaan ne, joilla jo on tarvittavat järjestelmät olemassa ja jotka hoitavat työnsä. Se ei onnistu nujertamaan niitä, jotka rikkovat lakia. Kärsijöinä ovat kuluttajat – asia, jonka tiedän kuuluvan ydintehtäviinne, arvoisa komission jäsen Byrne.
Tämä mietintö ansaitsee tukemme, mutta se on vasta alku menettelyssä, jossa kaikkien toimielinten on tehtävä yhteistyötä toteuttaakseen sen, mitä kansalaiset haluavat eli luodakseen tehokasta ja taloudellista lainsäädäntöä tai vaihtoehtoja lainsäädännölle. 
Koukiadis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tiedämme, että kunnioitetulla kollegallamme Medina Ortegalla on valtavasti kokemusta tästä asiasta ja että hän on tähän mennessä tekemillään ehdotuksilla auttanut suuresti yhteisön lainsäädäntötyön yksinkertaistamisessa ja nykyaikaistamisessa.
Meillä on toimielinten välinen sopimus, josta arvoisa komission jäsen puhui. Haluaisin kuitenkin kysyä, voimmeko tähänastisista saavutuksista huolimatta sanoa, että meillä olisi olemassa yksinkertainen toimintasuunnitelma, johon sisältyisi yksityiskohtainen tavoitehierarkia, tarkka aikataulu, ehdotuksia yksityiskohtaisiksi toimiksi kunkin tavoitteen saavuttamiseksi ja selkeästi määritellyt menettelytavat tavoitteiden mittaamista varten? Me haluamme nähdä toimielinten välisen sopimuksen tuottavan selkeästi mitattavissa olevia tuloksia. Edelliseen kysymykseeni viitaten kysyn teiltä: olemmeko todella tyytyväisiä tähän mennessä saavutettuihin parannuksiin lainsäädännön laadussa? Mielestäni emme voi vastata myöntävästi, koska mitään uraauurtavia toimenpiteitä ei ole tehty.
Joka tapauksessa – tästä olen täysin samaa mieltä Medina Ortegan kanssa – lainsäädännön parantaminen merkitsee byrokratian rajoittamista, josta komissio on vastuussa. Se merkitsee myös, että hylkäämme käsityksen, jonka mukaan tehokkuus tai parannukset kulkisivat väistämättä käsi kädessä demokraattisen valvonnan vähentämisen kanssa. Näihin kahteen asiaan komissio ei valitettavasti ole ottanut selkeää kantaa.
Kaikesta huolimatta haluan korostaa, että meillä Euroopan parlamentissa on edessämme valtava ongelma. Meidän on yhdistettävä 15:n – ja pian 25:n – jäsenvaltion kulttuurit ja tietenkin turvattava kaikkien osapuolten vapaus esittää omia ehdotuksiaan. Käsiteltäväksi jätettävien tarkistusten määrä kasvaa eksponentiaalisesti; kuinka ne pystytään koordinoimaan ja kuinka niiden pohjalta voidaan saada aikaan yhtenäinen ja selkeä teksti, sitä ei kukaan tiedä. Meillä on siis myös sisäsyntyinen ongelma, johon meidän on löydettävä ratkaisu, ja sen osalta olen sitä mieltä, että toistaiseksi meillä ei ole ollut selkeitä vastuuhenkilöitä, jotka olisivat huolehtineet lainsäädännön teknisestä puolesta ja auttaneet sen kehittämisessä.
Tästä huolimatta suurin ongelma liittyy edelleen yleisen lainsäädäntökehyksen neljänteen vaiheeseen eli täytäntöönpanoon. Valitettavasti vielä tänäkin päivänä, vaikka lainsäädännön täytäntöönpanosta on laadittu niin monia raportteja, komissio viivyttelee edelleen täytäntöönpanomenetelmien valvonnassa, eikä oikeus- ja hallintoviranomaisilla ole keinoja mukautua eivätkä ne ole mukautuneet yhteisön lainsäädäntöön. Tähän ongelmaan on siis puututtava, jos haluamme, että yhteisön lainsäädäntö pannaan asianmukaisesti täytäntöön. 
Gargani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, otan lähtökohdakseni esittelijä Medina Ortegan päätössanat, joissa hän totesi aivan oikein, että keskustelun kohteena olevaa ehdotusta ja koko hänen mietintöään ei ole suunnattu komissiota vastaan, vaan niillä pyritään ennen muuta yhdenmukaistamaan – ja tässä yhteydessä termi on mielestäni osuvampi kuin koskaan aikaisemmin – ja sääntelemään lainsäädännön parantamista. Lainsäädännön yksinkertaistamisesta (juuri tästä toimielinten välisestä sopimuksesta) sopimukseen päässeen parlamentin valiokunnan koordinaattorina minun on sanottava muutama sana omassa valiokunnassani, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa Medina Ortegan mietinnöstä käydyn keskustelun merkityksestä. Tämä keskustelu alkoi jo ennen kuin aloitimme toimielinten välisen sopimuksen käsittelyn ja jatkui vielä sen jälkeen. Mietintö, josta me nyt keskustelemme, oli siis tämän toimielinten välisen sopimuksen edellytys sekä sen seuraus. Ja jos tätä sopimusta olisi seurannut – sanokaa olenko oikeassa, arvoisa puhemies, hyvät kollegat – EU:n perustuslaki, tätä vaalikautta olisi mielestäni voinut luonnehtia kaudeksi, jolle on tyypillistä tämä voimakas yhteys ja halu ottaa huomioon kaikki kolme toimielintä (komissio, neuvosto ja parlamentti), joiden ympärillä Eurooppa todella pyörii: Euroopan yhteisö.
Olen samaa mieltä siitä, että toimielinten välinen sopimus ei tietenkään ole kaikki kaikessa. Se on sopimus, jolla valmistellaan parlamentille tyystin erilaista roolia, ja siksi se on sopimus, jota on vietävä eteenpäin. Tästä syystä esittelijä aivan oikeutetusti toteaa, että yhteisön lainsäädännön parantamisessa on mentävä toimielinten välistä sopimusta pitemmälle. Toimielinten välinen sopimus siis takaa parlamentille ennen kaikkea oikeuden tulla automaattisesti kuulluksi – kuten Medina Ortega aivan oikein toteaa mietinnössään – yhteis- ja itsesäätelyn aloilla. Toisin sanoen se takaa parlamentille oikeuden saada komissiolta tietoa välittömästi sekä oikeuden kieltäytyä peruuttamattomasti noudattamasta mitään vapaaehtoista sopimusta, jota parlamentti ei ole hyväksynyt. Mielestäni nämä ovat mietinnön kaksi keskeistä kohtaa, joista saavutetaan mahdollisesti pitemmälle menevä yksimielisyys ensi vaalikaudella, jotta luodaan perusta kaikkien kolmen Eurooppaa edustavan toimielimen tasapainoiselle suhteelle. 

 – Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista neljästä komissiolle esitetystä kysymyksestä, jotka koskevat EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa.
- O-0019/2004 – B5-0067/2004 Lagendijk Verts/ALE-ryhmän puolesta,
- O-0021/2004 – B5-0068/2004 Morgantini Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta,
- O-0024/2004 – B5-0069/2004 Watson Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta,
- O-0025/2004 – B5-0070/2004 Sakellariou Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta. 
Sakellariou (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ehdottaa, että istunto keskeytetään, kunnes komission edustaja suvaitsee saapua istuntosaliin. 
Puhemies.
   Jäsen Sakellariou, mielestäni olisi parasta, ettette ehdottaisi sellaista. Komission jäsen Liikanen ei voi mitään sille, että hänen lentonsa oli myöhässä. Hän saapui ajoissa lentokentälle, mutta hänen koneensa viivästyi sääolojen vuoksi, joten hän saattaa saapua vasta kymmenen minuutin kuluttua. Meidän on kuitenkin vältettävä tilannetta, jossa äänestys ei ala aikataulun mukaisesti klo 12.00 vaan vasta 12.15 tai jopa 12.20. Tiedätte hyvin, että äänestyksen alkaminen myöhässä on parlamentin jäsenten mielestä todella ärsyttävää. Ehdotankin, että annamme ennen komission jäsenen saapumista puheenvuoron ensimmäisten kysymysten laatijoille, koska he tuntevat aiheen, ja komission jäsen niin ikään tietää, mitä heillä on sanottavanaan. Voimme sitten jatkaa heti kun komission jäsen on paikalla ja pystyy vastaamaan välittömästi. Tämä on ehdotukseni. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kannatan ehdotusta, että keskustelu aloitetaan vasta, kun komission jäsen on paikalla. Jotkut meistä ovat varmasti kirjoittaneet puheensa, mutta puheenaiheemme riippuu myös komissiosta. Muuten meidän ei tietenkään olisi tarvinnut lainkaan pyytää komission edustajaa paikalle antamaan raporttia. Mielestäni olisi parempi, että ensimmäiset puhujat vastaisivat komission puheenvuoroon, johon omakin puheenvuoroni perustuu. Mielestäni emme voi jatkaa keskustelua, vaan meidän on odotettava kymmenen minuuttia. Muu olisi järjetöntä. 
Puhemies.
    Virallinen pyyntö on siis esitetty. Pitäydyttekö pyynnössänne, jäsen Sakellariou? Yksi puhuja kannattaa ehdotusta. Haluankin nyt kysyä, vastustaako kukaan sitä, että keskeytämme istunnon tai kannattaako joku sitä, että jatkamme keskustelua, vaikka komission jäsen saapuukin vasta viiden tai kymmenen minuutin kuluttua? Haluaako joku käyttää puheenvuoron vastustaakseen ehdotusta? Ilmeisesti ei. Meidän on siis äänestettävä asiasta. Voisivatko ne nostaa käden ylös, jotka kannattavat jäsen Sakellarioun pyyntöä, jonka mukaan istunto olisi keskeytettävä kymmeneksi minuutiksi, kunnes komission jäsen saapuu? Vastustajat? Äänestikö joku tyhjää?
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni ja parlamentti ovat kinastelleet vuosikausia siitä, että Israelin miehittämiltä alueilta peräisin oleville tuotteille on perusteetta annettu sama etuuskohtelu kuin Israelista peräisin oleville tuotteille. Israel ei halua erotella tuotteita alkuperän mukaan, mutta Euroopan unioni haluaa. Politiikalla on keskustelussa keskeinen asema. Euroopan unioni pitää kyseisten alueiden miehittämistä laittomana, ja sen vuoksi olemme tehneet asiasta tällaisen ongelman. Tämä pohjimmiltaan poliittinen keskustelu on kuitenkin vaarassa jäädä käytännöllisten ja oikeudellisten kysymysten jalkoihin. Esitän näitä kysymyksiä nyt, koska ongelmana on, että komissio ja neuvosto ovat kyllästyneet vuosien kinasteluun ja uhkaavat nyt toimia nykyisen käytännön mukaisesti. Tämä oikeuttaisi laittomat käytännöt, eikä jäsenvaltioilla olisi enää oikeudellista perustaa erottaa israelilaisia tuotteita miehitetyiltä alueilta peräisin olevista. Sen vuoksi minulla on komissiolle kaksi kysymystä.
Ensimmäiseksi haluan kysyä, mitä toimia komissio aikoo toteuttaa nykyisen käytännön lopettamiseksi tämän vuoden marraskuuhun mennessä, jolloin uuden komission toimikausi alkaa, ja milloin se aikoo nämä toimet tarkalleen ottaen toteuttaa.
Toiseksi haluan kysyä, voiko komission jäsen taata, että parlamenttia kuullaan ennen jokaista sellaista hänen tekemäänsä päätöstä, joka saattaa vaikuttaa assosiaatiosopimuksen henkeen, sisältöön tai täytäntöönpanoon. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, eilen, kansainvälisenä naisten päivänä, ryhmä palestiinalaisia naisia vieraili täällä ryhmäni aloitteesta. Nämä naiset puhuivat meille uupumuksestaan ja päivittäisestä eloonjäämiskamppailustaan pakolaisleireillä. He puhuivat rohkeudestaan, loputtomasta ja kunnioitettavasta rauhankaipuustaan. Erityisesti he puhuivat odotuksistaan Euroopan unionia kohtaan. 
Kuten tiedätte, viime päivät ovat olleet Gazan alueella erityisen verisiä. Neljätoista palestiinalaista sai surmansa, heistä kolme oli lapsia. Kymmeniä haavoittui, heidän joukossaan myös Israelin sotilaita, ikään kuin ilmoitettu alueelta vetäytyminen edellyttäisi seurauksiltaan yhä korjaamattomampia tuhoja. Teidät on kutsuttu huomenna tapaamaan israelilaisia rauhanaatteen kannattajia. Nämä niin kutsutut aseistakieltäytyjät ovat myös rohkeasti kieltäytyneet osallistumasta miehitykseen siinä murhakierteen ytimessä, johon palestiinalaiset ja Israelin kansalaiset ovat joutuneet. 
Pohdimme tänään tietysti erityisesti sitä, että Israel on rikkonut assosiaatiosopimuksen mukaisia alkuperäsääntöjä. Silti on mahdotonta olla samalla ottamatta huomioon kaikkia niitä muita räikeitä rikkomuksia, joita miehitetyillä palestiinalaisalueilla tehdään päivittäin. Nämä rikkomukset ovat myös täysin allekirjoitetussa sopimuksessa vaalitun kumppanuuden hengen vastaisia. Niinpä keskustelut siitä, onko sopimusta sovellettu oikein vai väärin, osoittavat oikeudenmukaista rauhaa toivoville sen, minkä olemme jo valitettavasti huomanneetkin, eli että Euroopan unioni on toiminut asiassa aivan liian varovaisesti. On myönnettävä, että Israel pitää pilkkanaan Euroopan nuhteita perusoikeuksien noudattamista koskevan 2 artiklan rikkomisesta samoin kuin alkuperäsääntöjen rikkomisesta. Tarkastelkaamme alkuperäsääntöjä.
Israel on vuodesta 1976 asti määrittänyt viemiensä tuotteiden alkuperän erottamatta toisistaan Israelin alueelta peräisin olevia tuotteita ja vuodesta 1967 asti miehitettyinä olleilta alueilta peräisin olevia tuotteita. Toisin sanoen Israelista ja sen siirtokunnista peräisin olevien tuotteiden välille ei tehdä eroa. Täten Israel on jatkuvasti myöntänyt alkuperätodistuksia tuotteille, jotka eivät yhteisön lainsäädännön mukaan ole oikeutettuja etuuskohteluun. Mikäli jokin muu maa olisi toiminut tällä tavalla, rikkomus olisi epäilemättä johtanut ankariin vastatoimenpiteisiin. Israelin tullikäytäntöjen vuoksi jäsenvaltioiden on kuitenkin toistaiseksi ollut mahdotonta estää tällaiset tuontietuudet tai periä veroa. Komissiokaan ei ensin ehdottanut asianmukaisia toimia tällaisten käytäntöjen torjumiseksi. Myöhemmin komissio ilmoitti ryhtyvänsä koordinoimaan jäsenvaltioiden tehottomia toimia. Sen jälkeen komissio esitti selkeän ja laillisen kantansa. Toukokuun 10. päivänä 2001 komission jäsen Patten totesi parlamentissa, että Israelin siirtokunnista Länsirannalta ja Gazasta peräisin olevien vientituotteiden päästäminen etuuskohtelun mukaisesti yhteisön markkinoille on EY:n ja Israelin välisten kauppasopimusten vastaista. Toteutetuilla toimilla ei kuitenkaan onnistuttu lopettamaan näitä laittomia käytäntöjä. Lisäksi parhaillaan rakennettava häpeällinen muuri on omiaan vain pahentamaan tilannetta. Oliivi- ja hedelmäpuita on revitty juurineen kyläläisten silmien edessä. Tuhansilta paikallisilta asukkailta on estetty pääsy maatalousmaille. Lisääkö tämä uusi, laiton valloittaminen yhä tuotteiden vientiä näiltä alueilta?
Euroopan unioni korosti EU:n ja Israelin assosiaationeuvoston kokouksessa viime marraskuussa, että alkuperäsääntöjä koskeva ongelma on tärkeää ratkaista ennen kuin alkuperäpöytäkirjaa tarkistetaan. Komissio antoi ymmärtää jatkaneensa näitä keskusteluja Israelin kanssa siitä asti. Kysymys on silti edelleen auki. Arvoisa komission jäsen, haluan kysyä teiltä uudelleen, aikooko komissio hyväksyä ratkaisun, jossa Israelia ei vaadita lopettamaan alkuperätodistusten myöntämistä sen siirtokunnista peräisin oleville tuotteille assosiaatiosopimuksen mukaisesti. Aikooko komissio hyödyntää käytettävissään olevia oikeudellisia välineitä? Mahdollisuus sopimuksen tarkistamiseen on nyt esitetty. Mikäli kuitenkin hyväksymme tämän periaatteen, ja mikäli Israel edelleen rikkoo sopimusta, Euroopan unioni saattaa menettää kaikki oikeutensa keskeyttää sopimuksen osien soveltaminen rikkomisen lopettamiseksi. Sitä olisi mahdoton hyväksyä. Se merkitsisi kansainvälisen oikeuden tarkoituksellista uhmaamista. Se merkitsisi Israelin tunnustamista palestiinalaisalueiden miehittäjävallaksi ja Israelin valloitus- ja asuttamiskäytäntöjen tunnustamista. Oli miten oli, haluan vielä kerran tehdä selväksi, että parlamenttia on ehdottomasti kuultava ennen kuin sopimusta muutetaan millään tavalla. Lupaako komissio tehdä niin?
Johtopäätökseni on yleisluonteinen. Euroopan unioni ei voi enää osallistua Sharonin hallituksen jatkuvaan palestiinalaisalueiden miehitykseen, maan tuotteiden varastamiseen, voittojen takavarikointiin ja ihmisten toimeentulon ja elinmahdollisuuksien kieltämiseen. Sopimus tehtiin vuonna 1995 heti Oslon prosessin jälkeen. Sopimuksen tarkoituksena oli tukea rauhanprosessia. Nyt tilanne on kuitenkin aivan erilainen. Minkälaisesta yhteistyöstä tässä onkaan kyse? 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme nyt vuoden 1995 assosiaatiosopimuksesta. Minulla ei todellakaan ole sinänsä mitään tätä sopimusta vastaan. Se sisältää kunnioitettavia perusnormeja ja perusarvoja, ja voimme tukea itsessään Israelia demokratiana. Ongelma ei olekaan siinä. Mielestäni on kuitenkin käsittämätöntä, että Euroopan unioni on antanut Israelin rikkoa sopimuksen alkuperäsääntöjä vuosien ajan, ja tämä on myös syy esittämiini kysymyksiin. Näissä alkuperäsäännöissä – tämä on tietenkin teille lasten leikkiä – todetaan, ettei Israel saa myydä palestiinalaisalueilla sijaitsevista Israelin siirtokunnista peräisin olevia tuotteita ikään kuin ne olisivat peräisin Israelista. Muuten laittomista siirtokunnista peräisin olevat tuotteet hyötyisivät Euroopan tuontitulleista epäoikeudenmukaisella tavalla. 
Kuten jäsen Lagendijk totesi, tämä on poliittinen asia. Tiedän myös, että Euroopan komissio lähestyi Israelia tässä asiassa, ja antamassaan vastauksessa Israelin järkkymätön kanta oli, että se katsoo siirtokuntien olevan Israelin aluetta. Euroopan hallitukset eivät ole reagoineet, ja ne suostuvat täten siihen, että niiden itsensä hyväksymää sopimusta rikotaan. Olemme näin ollen yhdessä vastuussa siirtokuntapolitiikan jatkumisesta, mikä on yksi merkittävimmistä rauhan esteistä. Tämä on mielestäni asian ydin. Emme saa olla osaltamme vastuussa tällaisesta. 
Jäsenvaltioiden on EY:n perustamissopimuksen, yhteisöjen tullikoodeksin ja assosiaatiosopimuksen mukaan kieltäydyttävä siirtokunnista tuotavien tuotteiden etuuskohtelusta. Komission on perustamissopimusten valvojana seurattava, että jäsenvaltiot noudattavat näitä velvoitteita. 
Nämä ongelmat on ratkaistava viipymättä, ja siksi kysynkin komission jäseneltä, aikooko hän nyt todella lopettaa tällaiset toimet ja löytää todellisen lainsäädännöllisen ratkaisun, jotta jäsenvaltioissa voidaan noudattaa yhdenmukaista tarkastusmenettelyä. Jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat silloin periä siirtokunnista peräisin olevista tuotteista tavallisen tuontitullin maahantuojan voimatta sitä kieltää.
Tämä vaikuttaisi mielestäni äärimmäisen asialliselta ratkaisulta: ei Israelin puolella eikä sitä vastaan, ei palestiinalaisten puolella eikä heitä vastaan. Kyse on vain siitä, ettemme halua olla yhdessä vastuussa siirtokuntia koskevasta ongelmasta, ja sen vuoksi pyydän, että parlamenttia kuullaan kaikissa ratkaisuissa. 
Sakellariou (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Länsirannalla tai Gazassa sijaitsevien Israelin siirtokuntien ulkopuolelle vietävien tuotteiden etuuskohtelu on ollut ongelmanamme jo lähes 30 vuotta, ja siitä on esitetty säännöllisesti suullisia ja kirjallisia kysymyksiä sekä käyty keskusteluja Euroopan parlamentissa. Viimeksi me vahvistimme marraskuussa 2003 käydyssä keskustelussa, että ratkaisu olisi viimein löydettävä, jotta Israelin toistuvat kansainvälisen oikeuden loukkaukset saataisiin loppumaan. 
Koska Israelilla on ollut tapana merkitä miehitetyiltä alueilta peräisin oleviin tuotteisiin "Made in Israel", se ei riko pelkästään sopimuksen alueellista soveltamisalaa koskevia, erityisesti 83 artiklassa esitettyjä säännöksiä, alkuperäsääntöjä sekä hallinnollista yhteistyötä ja hallintoviranomaisten keskinäistä avunantoa tulliasioissa koskevia määräyksiä, vaan näin toimiessaan se osoittaa edelleen ylenkatsovansa täysin kansainvälisiä sopimuksia ja kansainvälistä oikeutta. 
Ongelma on nyt kuitenkin pakottavampi kuin koskaan aiemmin. Euroopan unioni suunnittelee Israelin ottamista mukaan yleiseurooppalaista kumulaatiota koskevaan etuuskohtelujärjestelmään, mikä edellyttää vastaavien muutosten tekemistä myös EY:n ja Israelin väliseen assosiaatiosopimukseen. Mikäli näin tehdään oikaisematta siirtokunnista peräisin olevia tuotteita koskevien alkuperäsääntöjen laitonta soveltamista, se merkitsisi tosiasiassa tällaisen laittoman soveltamisen hyväksymistä. Euroopan unioni siis epäisi pysyvästi itseltään oikeuden lopultakin vaatia vientietuussääntöjen oikeudellista soveltamista. 
Miehitetyiltä alueilta peräisin olevien vientituotteiden etuuskohtelu ei ole kuitenkaan pelkästään laitonta ja kansainvälisen oikeuden vastaista, vaan se tarkoittaa myös, että tarkastukset ja jokseenkin yhdenmukainen kohtelu ovat jäsenvaltioille edelleen visainen ongelma. Vaikka komissio on pyrkinyt löytämään parannuskeinoja, ongelmaa ei ole toistaiseksi saatu ratkaisua mitenkään. Komissio on varsin oikeutetusti ilmoittanut Israelin viranomaisille, että toimiin on ryhdyttävä nopeasti tämä laittoman toiminnan lopettamiseksi. 
Ennen kuin EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen muuttamisesta voidaan keskustella enempää, haluan vedota komissioon tämän tilanteen ratkaisemiseksi ennen komission toimikauden päättymistä. Arvoisa komission jäsen, asia on erittäin tärkeä, koska se liittyy assosiaatiosopimukseen tehtäviin muutoksiin. Komission on kuultava asiassa parlamenttia ja siten estettävä tilannetta kehittymästä sellaiseksi, että lainvastainen toiminta tosiasiallisesti laillistetaan toimettomuuden ja poliittisen tahdon puutteen vuoksi. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen mukaan sopimusta sovelletaan ainoastaan Israelin valtion alueeseen. Sen vuoksi Länsirannalla, Gazassa, Itä-Jerusalemissa ja Golanin kukkuloilla sijaitsevien Israelin siirtokuntien alueilta peräisin olevat tuotteet eivät ole oikeutettuja tullietuuskohteluun EU:n alueelle saapuessaan, eivätkä yhteisön tuliviranomaiset voi hyväksyä Israelin väitteitä tällaisten tuotteiden etuuskohteluun oikeuttavasta alkuperästä. 
Komissio on esittänyt tätä asiaa ja toteuttamiaan toimia koskevan kantansa yksityiskohtaisesti esimerkiksi useisiin suullisiin kysymyksiin toukokuussa ja marraskuussa vuonna 2003 antamissaan vastauksissa. EU käyttää hyväkseen kaikki tilaisuudet löytääkseen ratkaisun kyseisistä Israelin siirtokunnista tapahtuvaa tuontia koskevaan ongelmaan. Komissio ja Israel ovat käyneet viime aikoina tunnustelevia keskusteluja mahdollisten ratkaisujen löytämiseksi, mutta Israel ei ole vielä näiden keskustelujen tuloksena esittänyt virallista ehdotustaan, eikä komissio ole sen vuoksi muodostanut kantaansa. Komissio ei kuitenkaan hyväksy ratkaisua, joka merkitsisi tullietuuskohtelun myöntämistä Israelin siirtokunnista peräisin oleville tuotteille, jotka on tuotu maahan Israelin alkuperäsääntöjen mukaisesti. 
Euroopan parlamentin kuulemisen suhteen voin vakuuttaa, että komissio noudattaa toimissaan täysin Euroopan parlamentin ja komission välisistä suhteista tehtyä puitesopimusta. 
Laschet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelumme tästä Euroopan yhteisön ja Israelin välisestä sopimuksesta ei koske pelkästään teknisiä asioita. Kyse ei ole vain oikeudellisista näkökohdista, joita olemme neljän kysymyksen laatijan kanssa tämän keskustelun aikana käsitelleet, vaan keskeistä on poliittinen kysymys siitä, haluammeko edistää tässä vaiheessa rauhaa vaiko emme. On sanomattakin selvää, että miehitettyjen alueiden vuodesta 1967 jatkunut miehitys on laiton – tämä on Yhdistyneiden Kansakuntien kanta. Päätöslauselmassa 242 todetaan, että Israelin on vetäydyttävä ennen vuotta 1967 voimassa olleille rajoille. 
Tätä keskustelua on nyt käyty yli 30 vuotta. Tuona aikana on rakennettu siirtokuntia, ja Oslon rauhansopimuksen allekirjoittaminen lähensi osapuolia. Kysymys onkin nyt tämä: mistä on eniten apua rauhanprosessissa? Edistääkö esimerkiksi välitön vetäytyminen miehitetyiltä alueilta todellakin rauhan asiaa? Kaikki – myös Euroopan unioni ja Yhdysvallat – tietävät, että rauhansuunnitelmaan on sisällytettävä toimia tuon rauhan saavuttamiseksi. Pelkkä vetäytyminen ei edistä rauhaa vaan johtaa uusiin konflikteihin. Jokainen viesti, jonka Euroopan unioni antaa, on tässä vaiheessa ratkaisevan tärkeä. 
Meidän on muistettava, että sopimus tehtiin vuonna 1975 ja Oslon rauhansopimus allekirjoitettiin vuonna 1993. Siitä asti Euroopan unioni on tukenut palestiinalaishallinnon riippumattomuutta, antanut sille yli 2 miljardia euroa ja tehnyt erittäin hyvää työtä. Oslossa osapuolet sopivat, että kumpikin alue ja eri vyöhykkeet palestiinalaishallinto mukaan luettuna ovat Euroopan unionin kauppakumppaneita. Niinpä riippumatta siitä, onko siirtokuntapolitiikka oikein vai väärin, alue, jolla siirtokunnat sijaitsevat, on EU:n kumppani sekä palestiinalaishallinnon kanssa tehdyn sopimuksen että EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen mukaan. 
Ensimmäisenä puhuneen vasemmistoa edustavan jäsenen tekemät huomautukset ovat sen vuoksi harhaanjohtavia. Palestiinalaisia ei ole käytetty hyväksi assosiaatiosopimuksen avulla, vaan aivan päinvastoin: mikäli keskeyttäisimme sopimuksen soveltamisen yhdessä yössä, alueella työskentelevät palestiinalaiset kärsisivät taas ensimmäisinä. Tuotteita eivät valmista siellä vain miehittäjät, vaan hyvin monet palestiinalaisten työpaikat riippuvat sopimuksesta. Mielestäni komission kanta on hyvin tasapainoinen, ja siinä Israelille tehdään selväksi, ettei tämä merkitse miehitettyjen alueiden tunnustamista, vaan että ratkaisut on edelleen löydettävä, jotta tällainen sopimus saadaan toimimaan ja jottemme jälleen pahenna tilannetta. Olen tyytyväinen siihen, että Israel luovuttaa jälleen kerran palestiinalaisille kuuluvat verot ja tullit, eikä meidän Euroopan unionissa pitäisi antaa väärää viestiä keskeyttämällä sopimuksen soveltaminen, kuten monet ovat ehdottaneet. Se ei todellakaan edistäisi rauhanprosessia. 
Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Israelin hallituspiirit lietsovat edelleen poliittista kampanjaa, jonka tarkoituksena on saada Euroopan unionin ja sen toimielinten kanta näyttämään puolueelliselta ja taipuvaiselta hyväksymään ja tukemaan pikemminkin palestiinalaisten kuin israelilaisten oikeuksia. Tämä kaikki on väärin, ja on totta, että Israel on miehittänyt Palestiinaa vuodesta 1967 ja että yhteisön toimielimet parlamentti mukaan luettuna ovat toistuvasti pyytäneet Israelin valtiota noudattamaan kansainvälisen oikeuden sääntöjä. 
Euroopan yhteisön toimielimet pitivät rakentavaa kumppanuutta pohjimmiltaan parempana ja toivoivat, että siten saavutettaisiin parhaat tulokset. Niin kauan kuin on olemassa sellaisia tekijöitä kuten ne, jotka johtivat Geneven yleissopimukseen, meidän on edelleen pidettävä toivoa yllä ja panostettava poliittisesti tähän tulevaan mahdollisuuteen. 
Itse asiassa EU:n ja Israelin välinen kumppanuus on vuodesta 1995 kehittynyt assosiaatiosopimuksen mukaisesti, jossa muun muassa säädetään israelilaisten tuotteiden etuuskohtelusta Euroopan markkinoilla. Israel on kuitenkin vuodesta 1976 alkaen määritellyt tuotteidensa alkuperän erottelematta, mitkä tuotteet ovat peräisin Israelin alueelta ja mitkä miehitetyiltä alueilta, ja siten jatkuvasti rikkonut yhteisön oikeutta, kansainvälistä oikeutta ja Geneven yleissopimusta. 
Olemme nyt ratkaisevassa vaiheessa tämän asian suhteen. Itse asiassa alkuperäpöytäkirjaa muutetaan, jotta voidaan ottaa huomioon myös yleiseurooppalainen laajentuminen ja toisaalta Israelin ja Jordanian välinen kauppajärjestelmä. Onko kuitenkaan mahdollista edes kuvitella laajentumista ilman että tätä Israelin kanssa käytävää vakavaa kiistaa saadaan ratkaistua? Vuonna 2000 neuvosto vahvisti, että kaupankäynnissä Israelin kanssa on noudatettava kansainvälistä oikeutta Geneven neljännen yleissopimuksen mukaisesti. Vuonna 2001 komission jäsen Patten luonnehti siirtokunnista tapahtuvaa jatkuvaa etuoikeutettua vientiä sopimuksen vastaiseksi. Vuonna 2003 neuvosto päätti tehdä Israelin kanssa kahdenvälisen sopimuksen. Arvoisa komission jäsen, halusin kysyä teiltä tässä vaiheessa kolme kysymystä, mutta vastauksenne huomioon ottaen kysynkin kaksi. Ensinnäkin totesitte mielestäni, ettei komissio voi hyväksyä sopimusta, jossa ei säädetä tämän laittoman toiminnan lopettamisesta. Kuinka komissio aikoo ryhtyä keskustelemaan tästä neuvoston kanssa, koska jotkut jäsenvaltiot vaikuttavat olevan asiasta eri mieltä? Lopuksi kysyisin, onko komissio valmis kuulemaan parlamenttia ennen kuin se tekee asiaa koskevia päätöksiä?
Nordmann (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, Israelin tuonnista vain pieni osa on peräisin siirtokunnista. Osuus on ehdottomasti alle 5 prosenttia. Se, että asiaan kiinnitetään näin paljon huomiota, kertoo joidenkin puhujien voimakkaista Israelin vastaisista tunteista. On tärkeää asettaa keskustelu oikeisiin mittasuhteisiin ja muistaa, että Oslon sopimuksissa säädetään yhtenäisistä tullijärjestelyistä. 
Tosiasiassa kysymys on siis siitä, että tietyt tuotteet on merkittävä tietyllä tavalla. Israelilaiset näyttävät olevan valmiita hyväksymään tämän. Neuvottelut tällaisen järjestelyn aikaansaamiseksi tuovat varmasti ratkaisun tähän itse asiassa suhteellisen pieneen ongelmaan. Jos ajatellaan erityisen luokituksen perustamista, meidän on vielä 60 vuotta Euroopan vapauttamisen jälkeenkin varottava määräämästä uutta keltaista Daavidin tähteä, vaikka sitä sovellettaisiinkin vain tavaroihin.
Turchi (UEN ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni tämä koko keskustelu on Euroopan vasemmiston historian, kulttuurin ja identiteetin vastainen. Miksi me puhumme tällaisesta asiasta, minkä vuoksi? Emme puhu asioista edistääksemme rauhaa tai saattaaksemme osapuolet saman neuvottelupöydän ääreen, vaan puhumme pikemminkin oikeudellisesta porsaanreiästä, jolla ei ole jälkiseurauksia, ei edes taloudellisia. Mihin tämä johtaa? Miten meidän olisi huomenna toimittava uusien tuotemerkintöjen suhteen? Rikotaanko asiassa mielestänne huomenaamulla kansainvälistä oikeutta vakavalla tavalla? Vai pitäisikö meidän keskustella kansainvälisen oikeuden rikkomisesta käsitellessämme Abu Alin muutama päivä sitten parlamenttiin jättämiä vaateita, joissa hän määritteli Hamasin tavalliseksi poliittiseksi voimaksi eikä niinkään kansainväliseen terrorismiin vaikuttavaksi tekijäksi? Tämä on kansainvälisen oikeuden vastaista, ei tällaisista asioista käytävä keskustelu. Myöskään siirtokunnat, joista on kovasti kiistelty ja jotka on otettu usein puheeksi tässä siirtokunnista peräisin olevia tuotteita koskevassa keskustelussa, eivät auta rauhan saavuttamisessa, se on varma. Terrorismi varmastikin estää osapuolia tulemasta neuvottelupöydän ääreen. Kyseessä on vakava asia. Haluan sanoa kaikille: edistäkäämme osaltamme rauhaa. Haluan sanoa komissiolle: älkäämme esittäkö järjettömiä väitteitä keskustellessamme tästä, kun meidän on vielä selvitettävä, minne humanitaariseen apuun myönnetyt varat tosiasiassa käytettiin. Uskon, että alkaessamme keskustella oikeudellisista asioista tässä parlamentissa, vuoropuhelu päättyy tai piiloudumme oikeudellisten verukkeiden taakse. Välttäkäämme siis sitä. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, on melko uskomatonta, ettei komissio ole vieläkään löytänyt ratkaisua etuuskohteluun oikeutettuja israelilaisia vientituotteita koskevaan asiaan ja että komissio, joka tietää Israelin pitäneen tähän asti kiinni omasta alueitaan koskevasta tulkinnastaan, haluaa nyt lisäksi jättää Israelin tehtäväksi ehdottaa ratkaisua, jonka avulla jäsenvaltiot voisivat tunnistaa laittomissa siirtokunnissa valmistetut tavarat, jotta niistä voidaan periä tullimaksu. 
Mikäli emme jatkossakaan peri tullia miehitetyiltä alueilta peräisin olevista tavaroista, tunnustamme tosiasiallisesti Israelin miehityksen, eikä EU voi tehdä niin. EU on myös velvollinen noudattamaan omia kauppasopimuksiaan, ja ellei Israel hyvin pian esitä ehdotusta, joka tämän mahdollistaa, komission ainoana vaihtoehtona on mielestäni ilmoittaa jäsenvaltioille, että niiden on tarkastettava kaikki Israelin alkuperätodistukset. 
Pannella (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, hyvät parlamentin jäsenet, minun on myönnettävä, että havaitsin paitsi jäsen Turchin puheenvuorossa, josta varmasti olemme samaa mieltä, myös jäsen Morgantinin ja Laschet’n puheenvuoroissa aiemmasta poikkeavan mielialan. Sanoisin, että komission jäsenen puheenvuoro tukee jossain määrin automaattisesti komission kantaa. Pelkäänpä, että komission kanta olisi ollut sama, vaikka olisimme keskustelleet Vietnamin tilanteesta ja että se olisi toiminut tapansa mukaan, mikä tarkoittaa, että se olisi oikeuksien ja lainsäädännön valvomisen sijaan valvonut ja suojellut suhteita vietnamilaishallintoon, niin murhanhimoinen kuin se olikin. 
Nyt mielestäni näyttää kuitenkin siltä, että jäsen Morgantinin ja muiden jäsenten esittämien syiden vuoksi komission äänensävy on jossain määrin oikeutettu. Mielestäni on virhe, että asiaa halutaan tarkastella suppeammasta näkökulmasta mutkikkaassa tilanteessa, josta olemme menettämässä otettamme. Totuudenkaipuun sijaan havaitsen raivoa, jota esimerkiksi ranskalainen kommunistijäsen ilmaisi häpeän muurista puhuessaan. On monia skandaaleja, jotka vuoteen 2004 asti hiljaa pysytelleen puolueenne olisi tuotava julki. 
Hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin kuluvan vaalikauden lopussa todellinen ongelma – päätän puheenvuoroni tähän – on se, että unohdamme edelleen, että ne historialliset syyt, joiden ansiosta Euroopassa on edistytty tähän asti, ovat peräisin lausumasta – jonka Altiero Spinelli on loistavasti tiivistänyt Ventotenen manifestissa – jonka mukaan itsenäisessä kansallisvaltiossa ei voida saada aikaan demokratiaa, vapautta, edistystä tai totuutta. Me kuvittelemme yhä virheellisesti Palestiinan kansallisvaltion ongelmaksi, joka meidän on ratkaistava palestiinalaisten ja israelilaisten puolesta. Israeliltakin puuttuu mielikuvitusta, voimaa ja täsmällisyyttä tässä asiassa. Israelin puolueetkin ovat teidän puolueidenne kaltaisia, ne ovat eurooppalaisia. Haluan päättää puheenvuoroni toteamalla, että toivokaamme näin vaalikauden päättyessä liittovaltioihanteiden ja liittovaltiomenetelmän pääsevän pian voitolle ja että Israel ja Palestiina liittyisivät Euroopan unioniin sellaisina kuin haluatte, eli vapauteen eikä vallan väärinkäyttöön perustuvina. 
Bremmer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten tämä keskustelu osoittaa, asia on monimutkainen ja arkaluonteinen. Olen tästä edellisen puhujan ja erityisesti kollegani jäsen Laschet’n kanssa samaa mieltä.
Länsirannalla ja Gazassa sijaitsevista Israelin siirtokunnista peräisin olevien tuotteiden etuoikeutettu pääsy yhteisön markkinoille herättää selvästi vaikeita kysymyksiä. Ymmärrän asian niin, että etuuskohteluun oikeutettu tuonti näiltä alueilta on yhteisön oikeuden vastaista. Nyt ymmärrän, että Euroopan unioni haluaa muuttaa Israelin kanssa tehtyä assosiaatiosopimusta lisäämällä siihen yleiseurooppalaisen alkuperäkumulaation soveltamisen sekä Jordanian ja Israelin välisen alkuperäkumulaation. Kysymys on kuitenkin siitä, onko tällainen kumulaatiojärjestelmä edes mahdollinen ilman, että miehitetyiltä alueilta peräisin olevien, etuuskohteluun oikeuttavien tuotteiden tuontia koskeva ongelma ratkaistaan.
Mielestäni on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan parlamenttia kuullaan hyvissä ajoin ennen kuin nykyisen sopimuksen osia tarkistetaan. Olen edellisen puhujan kanssa samaa mieltä siitä, että kuuleminen on tärkeää toteuttaa ennen nykyisen komission toimikauden päättymistä, jos mahdollista. 
Pidämme erittäin tärkeänä sitä, että komissio selittää nämä ongelmat selkeästi. Pitääkö komissio mahdollisena ratkaista Israelin kanssa ilmenneet ongelmat kohtuullisessa ajassa? Haluan kiittää komission jäsentä hänen alustavasta vastauksestaan ja odotan kiinnostuneena toista vastausta. 
Kuten edellinen puhuja huomautti, tämä toimenpide ei todellakaan ole Israelin puolesta eikä sitä vastaan. 
Menéndez del Valle (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olemme joutuneet tekemisiin mahdottoman asian, paradoksin, kanssa. Keskustelemme kansainvälisen oikeuden kannalta laittomina pidetyiltä itsenäisiltä alueilta, siirtokunnista, peräisin olevien tuotteiden laillisuudesta ja lainmukaisuudesta. Miehitetyt alueet ovat sotilasvoimien perustamia, ja Euroopan unioni, Yhdistyneet Kansakunnat, Yhdysvallat ja käytännössä koko kansainvälinen yhteisö katsovat välttämättömäksi vetäytyä niistä, jotta voidaan perustaa elinkelpoinen Palestiinan valtio, joka pystyy elämään rauhanomaisesti Israelin valtion rinnalla. 
Tämän keskustelun pääaiheen eli EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen asianmukaisen soveltamisen suhteen en välitä siitä, mitä on mitenkin tehty ja mitä lakeja on mitenkin sovellettu. On kuitenkin tehtävä selväksi, ettei Israel voi enää soveltaa yksipuolisesti assosiaatiosopimusta siirtokuntiin, joista on päästävä eroon rauhan mahdollistamiseksi. 
Mahdotonta, loukkaavaa ja nöyryyttävää olisi myös sallia sopimuksen yksipuolinen soveltaminen, ja ainakin se tämän parlamentin on estettävä. 
Tämä ei ole oikea hetki, eikä minulla olisi aikaakaan paheksua jälleen kerran Sharonin hallituksen vähäistä poliittista tahtoa rauhan saavuttamiseksi. Tässä yhteydessä riittää, että korostamme tänä aamuna käsiteltävänämme olevaa aihetta eli sitä, ettei Israelin hallitus voi myöntää alkuperätodistusta tuotteille, jotka eivät ole yhteisön oikeuden mukaan oikeutettuja etuuskohteluun, koska ne ovat peräisin miehitetyille palestiinalaisalueille perustetuista siirtokunnista.
Meidän on jälleen muistettava komission 10. toukokuuta 2001 antama selkeä tiedonanto, jonka mukaan etuuskohtelun mukainen tuonti Länsirannalla ja Gazassa sijaitsevista Israelin siirtokunnista rikkoo yhteisön ja Israelin välisiä kauppasopimuksia. 
Ei olisi pahitteeksi jo pelkästään taktisistakin syistä muistaa, että parlamentti hyväksyi 10. huhtikuuta 2002 Lähi-itää koskevan päätöslauselman, jonka 8 kappaleessa komissiota ja neuvostoa vaaditaan keskeyttämään Euro-Välimeri -assosiaatiosopimuksen soveltaminen.
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, on selvää, että mikäli EU:n lainsäädännön halutaan olevan uskottavaa, sitä on sovellettava asianmukaisesti. Miehitetyt alueet eivät Geneven yleissopimuksen mukaan ole osa Israelia, eikä sopimuksen voi siten katsoa kattavan siirtokunnista peräisin olevia tuotteita. Mikäli komissio aikoo esittää uusia suunnitelmia – niin kuin sen pitäisi – sen olisi esitettävä ne ennen parlamentin istuntokauden päättymistä kesäkuussa, jotta meillä on aikaa tarkastella niitä kunnolla. 
Olen kuitenkin samaa mieltä niiden kanssa, joiden mukaan nyt on aika etsiä laajempia toimenpiteitä EY:n ja Israelin välisen sopimuksen soveltamisen keskeyttämiseksi, koska tuo sopimus sisältää tärkeän ihmisoikeuksia koskevan lausekkeen, jossa todetaan, että sopimuksen soveltaminen on keskeytettävä mikäli jompikumpi sopimusosapuoli rikkoo ihmisoikeuksia. EU ylpeilee näiden ihmisoikeuslausekkeiden sisällyttämisellä kauppasopimuksiin. Mikäli sopimuksissa kuitenkin on tämä lauseke, meidän on toimittava sen mukaisesti – sopimusten on oltava uskottavia. Sen vuoksi on aika keskeyttää tämän sopimuksen soveltaminen paitsi siirtokuntiin liittyvien ihmisoikeusrikkomusten vuoksi myös ihmisoikeuksia rikkovan uuden rotuerottelumuurin vuoksi, koska muuri ei edistä mitenkään turvallisuutta, vaan sitäkin enemmän laittomuuksia ja maanryöstöä. Muuri tuhoaa elämää ja toimeentuloa. Jos EU ei keskeytä sopimuksen soveltamista, se syyllistyy sekä epäoikeudenmukaisuuteen palestiinalaisia kohtaan että omien lakiensa ja lainsäädäntönsä horjuttamiseen. 
Pannella (NI ).
    Arvoisa puhemies, aivan oikein, esitin täysin naurettavan huomautuksen ja haluan kommentoida sitä välittömästi. Olin ajatellut ja kuvitellut, että jäsen Morgantini puhuisi kuten jäsen Napoletano. Pyydän anteeksi, jäsen Napoletano. Lukekaamme jäsen Morgantinin ansioksi se, mitä hän sanoi. Hän kuvailee edelleen sotaa, josta haluamme vetäytyä, sellaisesta näkökulmasta, josta en ole samaa mieltä. 
Puhemies.
   Tässä esimerkki italialaisesta , tyylikkyydestä ja kohteliaisuudesta. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, haluan antaa esimerkin alankomaalaisesta terveestä järjestä. Parlamentissa keskusteltiin jo syyskuun 4. päivänä 2003 EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen asianmukaisesta soveltamisesta. Lainasin tuolloin Alankomaiden ulkoministerin päätelmää, jonka mukaan Alankomaat voi useimpien Israelin alkuperätodistuksen saaneiden tuotteiden osalta olettaa Israelin tullin tehneen tuotteiden alkuperää koskevat päätelmänsä laillisesti. Tämä tarkoittaa, että tuotteet täyttävät kaikki alkuperäpöytäkirjan ehdot.
Kysyin viime vuonna komissiolta, voiko se yhtyä tähän Haagin johtopäätökseen myös EU:n muiden jäsenvaltioiden osalta. Vastausta ei tuolloin kuulunut. Toivottavasti komission tämänpäiväinen edustaja on vähän avuliaampi. Uskallan silti esittää toisenkin kysymyksen. Onko yksipuolista politiikkaa vaatia oletettavasti Israelin siirtokunnista peräisin olevien tuotteiden maahantuojia maksamaan lisätulleja? Mikä on komission näkemys asiasta? 
Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen yllättynyt siitä, että komission jäsen Liikasen todettua Euroopan unionin jatkossa soveltavan tiukasti voimassa olevia sääntöjä, suhtaudumme epäillen Israelin kanssa tehdyn sopimuksen parhaillaan tehtäviin tarkistuksiin. 
Minulla ei ole syytä epäillä, etteikö sääntöä sovellettaisi, mutta epäilen suuresti, haluaako parlamentti – tai joku sen vähemmistö – edistää palestiinalaishallinnon ja Israelin välistä rauhaa. Olen aina ollut vakuuttunut siitä, että mikäli haluamme rauhaa, emme voi esittää roistoa ja rangaista toista osapuolta jatkuvasti. Mikäli haluamme olla uskottavia, meidän on pelattava varman päälle, ja mikäli haluamme korvata tai vähintäänkin kompensoida Yhdysvaltojen vaikutusta – josta monet täällä puhuvat – Israeliin, ja mikäli haluamme Israelin luottavan Eurooppaan, emme voi aina pyrkiä rankaisemaan. 
Jos miehitetyt alueet päätyvät pian – ja toivomme, että näin tapahtuu – palestiinalaishallinnon valtaan, miksi jättäisimme ne tuhoutumaan? Miksi tuhoaisimme ne? Koska täällä on paljon vääryyttä. Palestiinalaisalueella on etuusjärjestelmä kuten Israelin alueellakin. Ongelmana on ristiriita ja epäloogisuus, jonka perusteella israelilaiset uskovat miehitetyn alueen olevan sekä Palestiinan että Israelin. 
Meidän on pyrittävä yhteisymmärrykseen, meidän on pyrittävä rauhaan. Israelilaisten on uskottava meihin, enkä usko, että saavutamme uskottavuutta poltetun maan taktiikalla. Tällaisten toimien myötä palestiinalaiset sitä paitsi näkisivät jatkossa enemmän vaivaa ottaakseen alueet haltuunsa. Kysynkin uudelleen, miksi emme pyrkisi yhteisymmärrykseen? Miksei Eurooppa ojenna kättään Israelille? Minun on toistettava, etten ymmärrä, miksi emme tee niin. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, miehitetyiltä alueilta peräisin olevat tuotteet eivät assosiaatiosopimuksen mukaan ole israelilaisia. Meidän on tarkasteltava asiaa siltä kannalta. Asia on vertauskuvallinen, ja vertauskuvat ovat tärkeitä sodassa ja rauhassa, etenkin nyt. Israelin parhaillaan rakentama muuri on muutakin kuin vertauskuva. Se ei liity mitenkään terrorismin torjuntaan, mutta paljonkin siihen, että sen avulla palestiinalaisilta evätään vesi ja vesivarat, jotka ovat heidän maataloutensa ja kyliensä elinehto. Oikeus veden saantiin on ihmisoikeus, ja koska tätä sekä muita ihmisoikeuksia rikotaan, pyydän, että tämän assosiaatiosopimuksen soveltaminen keskeytetään. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, esitän muutamia yleisiä huomautuksia ja vastaan sitten täsmällisiin kysymyksiin.
Komissio käyttää hyväkseen jokaisen mahdollisuuden päästä tyydyttävän ratkaisuun varmistaakseen yhteisön oikeuden asianmukaisen soveltamisen ja suojellakseen yhteisön omia varoja. Tämän vuoksi komissio toimii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa ja käy rakentavaa vuoropuhelua Israelin viranomaisten kanssa. Tämä lähestymistapa tuottaa tulosta: siirtokunnista peräisin olevista tuotteista peritään tullia. Joku kysyi, mihin tulleista saadut varat menevät. Ne menevät yhteisön talousarvion tulopuolelle. Israel on halukas yhteistyöhön tyydyttävän ratkaisun saavuttamiseksi.
Lopuksi haluan muistuttaa teitä siitä, että EU:n politiikka Israelia kohtaan perustuu kumppanuuteen ja yhteistyöhön. Alkuperäkumulaation tarkistamisesta esitettiin täsmällinen kysymys. Haluan toistaa assosiaationeuvoston viime marraskuussa antaman julkilausuman, jossa muistutettiin, että ministerit tukivat heinäkuussa 2003 pidetyssä kolmannessa Euro–Välimeri-alueen ministerikokouksessa uutta alkuperäpöytäkirjaa, jossa sallitaan yleiseurooppalaisen alkuperäkumulaation laajentaminen Välimeren maihin. Seuraava vaihe on voimassa oleviin kahdenvälisiin assosiaatiosopimuksiin kuuluvien alkuperäpöytäkirjojen tarkistaminen, jotta niihin voidaan sisällyttää diagonaalisen kumulaation soveltamisessa tarvittavat muutokset. 
Haluan erityisesti korostaa, että EU on huomannut Israelin tukevan hanketta. EU korostaa, että alkuperäsääntöjä koskevan kahdenvälisen asian ratkaiseminen on tärkeää ennen kuin alkuperäistä pöytäkirjaa tarkistetaan. EU:n kanta on selvä. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.(1) 

Mulder (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, vuoden 2004 ensimmäinen lisätalousarvio, josta toimitetaan pian äänestys, kytkeytyy siihen, että unioniin liittyy 1. toukokuuta uusia jäsenvaltioita. Tämä talousarvio on jo hyväksytty budjettivaliokunnassa yksimielisesti, ja periaatteessa koko parlamenttikin näytti sille jo viime joulukuussa vihreää valoa. Oikeudellisista syistä tämä on vielä virallistettava, mihin tarjoutuu tilaisuus hetken kuluttua. Haluan muistuttaa, että tarkkailijoilla on ollut budjettivaliokunnassa aktiivinen ja rakentava rooli laadittaessa talousarviota uusien maiden osalta, ja olemme budjettivaliokunnassa lisänneet määrärahoja eräiltä osin. Neuvostossa joidenkin mielestä parlamentti jakaa rahaa liian avokätisesti ja sillä on niin sanotusti reikä taskussa. Haluaisin muistuttaa, että samalla, kun unioni 10 uuden jäsenvaltion myötä laajenee, Euroopan unionin talousarvion rahoittamiseen menee vain 0,98 prosenttia bruttokansantulosta, mikä on alhaisin prosenttiosuus sitten vuoden 1990. Tämän perusteella sanoisin, että parlamentti osaa käytellä rahaa. Jos äänestätte esityksen puolesta – ja toivon, että varsin moni teistä näin tekee – rahoituksen osalta mikään ei enää ole esteenä uusien jäsenvaltioiden liittymiselle Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. 
Puhemies.
   Arvoisa esittelijä Mulder, emme ole koskaan luulleetkaan, että hollantilaisella esittelijällä olisi reikä taskussa!
  Arvoisa puhemies, huumausaineiden laittoman kaupan torjuntaa käsittelevään Matikainen-Kallströmin mietintöön ei ole sisällytetty vähemmistöön jäänyttä mielipidettä, joka esitettiin sääntöjen mukaisesti kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa. Tämän takia pyydän, että tämä vähemmistöön jäänyt mielipide, joka on jätetty pois lopullisesta tekstistä, palautetaan osaksi mietintöä.
 Tarkistan valiokunnan pöytäkirjasta, mutta jos mielipide hyväksyttiin valiokunnassa, se on julkistettava.
Turco (NI ),
    Arvoisa puhemies, haluan vain muistuttaa, että parlamenttimme on jo vuodesta 1996 Nassauerin mietinnöstä lähtien hylännyt kaikki Europolia koskevat neuvoston ehdotukset, koska neuvosto ei hyväksy Europolin yhteisöllistämistä eikä sitä, että Europolin toiminta rahoitettaisiin yhteisön talousarviosta. Tämä on johtanut siihen, että Europoliin ei kohdistu niin demokraattista kuin oikeudellistakaan valvontaa. Koska neuvosto ei ole läsnä ja koska kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta vaatii jälleen kerran neuvoston ehdotuksen hylkäämistä työjärjestyksen 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti, pyydän, että äänestämme ehdotuksesta välittömästi. 
Puhemies.
   Arvoisa jäsen Turco, panen merkille ehdotuksenne.
MacCormick (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, koska lakien tosiasiallisen täytäntöönpanon varmistaminen ei liene merkityksettömämpää kuin niiden säätäminen, on rohkaisevaa tutustua siihen komission kertomukseen, jota mietinnössäni käsitellään.
Kuten mietinnössäni todetaan, se, että suuret maat eivät noudata yhteisön lainsäädäntöä, on kuitenkin merkittävä ongelma. Pahimmasta päästä on tapaus, joka esitetään mietinnön perusteluissa ja joka liittyy siihen, miten Italian valtio on kohdellut eräitä yliopiston opettajia, joiden oikeuksia ei vielä 14 vuoden jälkeenkään ole pantu täytäntöön, vaikka parlamentti on antanut kaksi asiaa koskevaa päätöslauselmaa. Olen saanut äskettäin tietooni, että huolimatta Euroopan komission päätöksestä, jossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään määräämään päivää kohden 309 750 euron suuruinen sakko, Italian parlamentti on hiljattain antanut lain, jolla vahvistetaan näihin kansalaisiin kohdistuvaa laitonta syrjintää. Mielestäni tämä on järkyttävää. Toivon, että parlamentti tukee mietintöäni.

Cappato (NI ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan kysyä teiltä ja meiltä kaikilta, että mitä hyötyä on tietosuojasäännöistä, jos me Euroopan unionissa sallimme sen, ettei niitä lainkaan noudateta. Mietinnössäni ei esitetä yksityisyyttä koskevan lainsäädännön muuttamista, koska ongelmana ei ole lainsäädäntö, vaan sen soveltaminen. Mainitsen esimerkkinä asian, joka on monille teistä tuttu: Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat vuoden ajan sallineet sen, että Atlantin ylittävien lentojen varausjärjestelmät ovat Yhdysvaltojen turvallisuuspalvelun käytössä ilman erillistä tiedottamista tai suostumusta ja ilman valvontaa. Tämän vuoksi monet meistä ovat nyreissään Yhdysvalloille, kun todellisena ongelmana ovat omat sääntömme, joita voitaisiin noudattaa ja joita olisikin noudatettava, mutta joita emme pane täytäntöön, ja komission jäsen Vitorino on paljastanut, että aiomme kohta perustaa vastaavan eurooppalaisen järjestelmän. Tätä taustaa vasten on helppo ymmärtää, miksi emme vaadi sääntöjen noudattamista: koska olemme aikeissa hyväksyä tällaiset järjestelyt, jotka loukkaavat yksityisyyttä.
Näin ollen toivon meidän kannattavan äänestyksessä yksimielisesti mietintöä, jossa nykytilanne tuomitaan. Ongelma on siinä, että turvauduttaessa yhteisöjen tuomioistuimeen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi Euroopan komission, jäsenvaltioiden, tietosuojaviranomaisten ja – pelkäänpä pahoin – myös parlamentin heikkoudet ja riittämättömyydet käyvät auttamattomasti ilmi. 
Puhemies.
   Arvoisa Cappato, asiaa, johon viittaatte eli matkustajarekisterijärjestelmää ja tietojen vaihtoa Yhdysvaltojen kanssa, käsitellään Boogerd-Quaakin laatimassa mietinnössä seuraavan istuntojakson keskiviikon istunnossa.
Hernández Mollar (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain ilmoittaa arvoisille läsnäolijoille, että mietinnön perusteluihin on tehty jäsen Turcon toivoma korjaus. 
Corbett (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan vakuuttaa parlamentin jäsenille, että kyse on enimmäkseen siistimisestä.
Samalla työjärjestystämme voidaan kuitenkin uudistaa. Muutosten avulla korjataan eräitä puutteita ja tehdään tiettyjä teknisiä täsmennyksiä, joihin on kiinnitetty huomiota, ja näiden muutosten jälkeen pian laajentuvalla parlamentilla on käytössään laajentumisen huomioon ottava uusi työjärjestys, erityisesti 180 artiklan 8 kohdan osalta. 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, mietinnön otsikko on harhaanjohtava. Haluan kertoa kollegoille, että yhdessä niistä tarkistuksista, joista on määrä äänestää Corbettin mietinnön yhteydessä, ehdotetaan sääntöä, joka tekee väliaikaisten valiokuntien perustamisen hyvin vaikeaksi. Tämä koskee toista äänestystä, joten, arvoisat kollegat, olkaa varovaisia siinä, mitä teette.
Tiedän, että tämä tulee hyvin myöhään, mutta pyydän teitä ottamaan huomioon, että jos hyväksymme tämän tarkistuksen, seurauksena on, että sellaista ansiokasta työtä, jota parlamentti teki esimerkiksi Prestige-alusta koskevassa asiassa, ei voida enää tehdä. 
Puhemies.
   Tästä tarkistuksesta toimitetaan erillinen äänestys. Nyt on äänestysten eikä keskustelun aika!
Schnellhardt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestämme tänään Paulsenin mietinnöstä. Vasta tänä aamuna kaikki tähän mietintöön esitetyt tarkistukset saatiin kaikilla kielillä. Pidän mietintöä erittäin tärkeänä, ja siihen on esitetty varsin paljon tarkistuksia. En pysty vielä tänään omaksumaan selkeää kantaa tähän mietintöön, ja sen vuoksi pyydän, että äänestystä lykätään huomiseen. 
Roth-Behrendt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, meillä on ollut mahdollisuus keskustella Paulsenin mietinnöstä viime viikosta lähtien. Neuvosto ei ole antanut meidän ymmärtää, että sen mielestä asiassa olisi vielä liikkumavaraa. Sen vuoksi en näe mitään syytä, minkä vuoksi tämänpäiväistä äänestystä olisi lykättävä. Olemme hyvin valmistautuneita ja myös haluamme äänestää tänään. 
Paulsen (ELDR )
    Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että nyt me äänestämme. Meillä on ollut tilaisuus käydä keskustelua, ja olen ollut tiiviisti yhteydessä varjoesittelijöihin ja niihin ryhmiin, jotka ovat halunneet olla mukana asiassa. 
Puhemies.
   Jäsen Jackson, mikä on valiokunnan puheenjohtajan mielipide? 
Jackson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, huomautan vain, että jos tänään lykkäätte tätä äänestystä, ongelmaksi muodostuu se, että lähitulevaisuudessa valiokunnastamme valmistuu valtava määrä mietintöjä, joten yhtä hyvin voisimme hoitaa tämän asian nyt pois alta. 

MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron, joka liittyy tämänaamuisessa keskustelussa käsiteltyyn seikkaan. Viittaan niihin parlamentin jäsenten taloudellisista eduistaan antamiin ilmoituksiin, joissa kyse on pikemminkin perheen eduista, eikä suoraan omista eduista. Tätä aihetta on käsitelty useissa sanomalehtiartikkeleissa, muun muassa Lontoossa ilmestyvän pääkirjoituksessa – ja tämä lehti on ainakin ollut vakavasti otettava sanomalehti.
Janelly Fourtou on toiminut koko ajan hyvin kunniallisesti ja vilpittömästi, mutta hän on joutunut epäkiitolliseen tilanteeseen, koska sen jälkeen, kun hän oli laatinut mietinnön, häntä on alettu syyttää siitä, ettei hän ole ilmoittanut taloudellisista eduistaan. Meidän on tehtävä itsellemme selväksi, onko perheen taloudellista eduista ilmoitettava ja milloin niistä on ilmoitettava.
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida jäsen MacCormickin äskeistä toteamusta. Euroopan oikeusasiamies on pyytänyt komissiota laatimaan selvityksen siitä, milloin taloudellisista eduista on ilmoitettava. Pyydän komissiota vastaamaan Euroopan oikeusasiamiehelle, koska olemme nyt päätyneet jäsen MacCormickin kuvaamaan tilanteeseen. Epäselvyydet ovat varsin suuria, ja asia on saatava selväksi siihen mennessä, kun uusi parlamentti kokoontuu. Pyydän, että komissio vastaa oikeusasiamiehen tätä asiaa koskevaan kyselyyn. 
Puhemies.
   Jäsen MacCormick, esititte hyvän kysymyksen, jonka saatan puhemiehistön tietoon riippumatta siitä, mitä komissio tai muut toimielimet päättävät tehdä.
Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, ennen äänestystä haluan tuoda esiin tarkistukseen 83 liittyvän kielellisen ongelman. Englanninkielisessä toisinnossa puhutaan teollis- ja tekijänoikeutta loukkaavien tavaroiden haltuunottamisesta( jaitaliankielisessä toisinnossa puolestaan riidanalaisten tuotteiden haltuunottamisesta (). Näin ollen englanninkielisessä toisinnossa kyse on tuotteista, jotka ovat lainvastaisia, ja italiankielisessä toisinnossa taas niistä, jotka saattavat olla lainvastaisia. Vaikka tässä asiassa noudatettavassa menettelyssä joudummekin pitämään kiirettä, mielestäni ei ole syytä lisätä toimien rajoittavuutta, sillä ne ovat jo nykyisellään riittävän rajoittavia. Tämä pätee myös oikeusviranomaisiin (), jolla tarkoitetaan englanniksi asian ratkaisevia tuomareita, ja italiaksi sillä voidaan tarkoittaa myös asiaa tutkivia tuomareita. Näin ollen olisi selvennettävä, olemmeko antamassa toimivaltaa myös tutkintatuomareille, mistä toivoakseni ei ole kysymys, vai koskeeko toimivalta ainoastaan asian ratkaisevia tuomareita. Ilman tällaista kiirettäkin kaikki tällaiset kysymykset, jotka meidän olisi ...
Puhemies.
   Varmistamme sen, että kaikki kieliversiot ovat englanninkielisen alkutekstin mukaisia.
Echerer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää huomautuksen, joka liittyy tarkistukseen 53: ainoastaan englanninkielinen toisinto on pätevä, joten "" on oikea sanamuoto. 
Puhemies.
   Panen tämän merkille. Toistan vielä kerran, että varmistamme sen, että kaikki kieliversiot ovat alkutekstin mukaisia.
Von Boetticher (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto aikoo perustaa rajavalvontaviraston. Parlamentti on esittänyt vaihtoehtoisen mallin, mutta me kaikki tiedämme, että neuvosto jättää sen huomiotta. Ennen kaikkea haluaisin budjettivaliokunnan jäsenten kiinnittävän huomiota siihen, että sen lisäksi, että tämän viraston palveluksessa työskentelisi 27 henkilöä, sitä valvoisi myös 27 jäsenestä koostuva hallintoneuvosto ja viidestä jäsenestä koostuva johtokunta. Komissio ja neuvosto aikovat totta vieköön luoda byrokraattisen hirviön! Pyytäisin budjettivaliokuntaa käymään neuvoston kanssa perusteellisia keskusteluja ennen kuin se hyväksyy tämän viraston rahoituksen. Vaikka kuinka haluaisimme tukea kehitystä tällä saralla, emme yksinkertaisesti voi toimia Euroopan unionissa näin. Toivon budjettivaliokunnan tukevan meitä tässä asiassa.

Bastos (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa on sovittu, että johdanto-osan G kappale olisi poistettava ja että se olisi sisällytettävä osaksi pakettia, johon kuuluu tarkistus 7. Koska tarkistus 7 on nyt hyväksytty, johdanto-osan G kappaleen poistaminen olisi hyväksyttävä myös. 
Puhemies. –
   Siis tarkistuksessa 2 ehdotetaan, että johdanto-osan G kappale poistetaan.
Äänestykset ovat päättyneet.

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Annoin ääneni tälle mietinnölle, jossa ehdotetaan hyväksyttäväksi ilman tarkistuksia komission ehdotus, jonka tarkoituksena on tiettyjen kolmansien maiden toimia meriliikenteessä koskevan neuvoston päätöksen 78/774/ETY kodifiointi. Tällä neuvoston päätöksellä pyritään luomaan tietojärjestelmä, jonka avulla unionin eri toimielimille voidaan tiedottaa jäsenvaltioiden merenkulkualan etuja mahdollisesti vahingoittavista kolmansien maiden laivastojen toimista ja ennen kaikkea siitä, kuinka haitallisesti nämä laivastot saattavat vaikuttaa kansainvälisessä kauppamerenkulussa mukana olevien jäsenvaltioiden kilpailukykyyn. Tämän järjestelmän avulla on lisäksi edistettävä tiedottamista ja tiedonsaantia yhteisön sisällä.
Jotta kodifioitavat säädökset säilyisivät sisällöllisesti entisellään, komission ehdotuksessa vain luetellaan ne ja kootaan ne yhteen asiakirjaan, johon tehdään vain kodifiointiprosessin edellyttämät muodolliset muutokset. Tämän prosessin tarkoituksena on myös selkeyttää säännöksiä, koska neuvoston päätöstä 78/774/ETY on muutettu sisällöllisesti monta kertaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tässä mietinnössä hyväksytään komission asetusehdotus, jonka tarkoituksena on Länsi-Balkanin maiden valmistaminen tulevaa unionijäsenyyttä varten tutustuttamalla ne EU:n toimiin ja työskentelytapoihin. Tarkemmin sanottuna jokainen jäsenvaltion luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, johon sovelletaan asetusta N:o 2666/2000, voi osallistua liittymistä valmisteleviin yhteisön ohjelmiin kuuluviin tarjouskilpailuihin. Näin ollen tällä ehdotuksella annetaan lisäpontta vakautus- ja assosiaatioprosessille. Nämä toimet ovat jatkoa sille, mitä Thessalonikin Eurooppa-neuvoston kokouksessa hyväksyttiin. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Uuden varainhoitoasetuksen käyttöönotto edellytti perussäädösten antamista niiden avustusten osalta, joita on tähän mennessä rahoitettu ilman, että niitä varten on tarvittu oma oikeusperusta.
Tarkoituksena tässä ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi on yhteisön tukiohjelman – Hercule-ohjelman – perustaminen niitä komission avustuksia varten, joilla suojellaan yhteisön taloudellisia etuja. Tästä ohjelmasta rahoitetaan viime kädessä yksittäisiä hankkeita, ja siihen sisältyvät tällä alalla toimiville elimille myönnettävät avustukset.
Tällä mietinnöllä parannetaan päätösehdotusta, ja siksi meidän on syytä tukea sitä. Ensinnäkin mietintö on niiden päätösten mukainen, jotka budjettivallan käyttäjä hyväksyi viime vuoden lopussa, toisin sanoen se noudattaa vuosille 2004–2006 laadittua tukiohjelmaa, jonka rahoitus on noin 12 miljoonan euroa. Mietinnössä ehdotetaan, että avustukset olisi vastaisuudessa porrastettava tavoitteiden (tekninen apu, koulutus, asiantuntijavaihto, seminaarit, konferenssit) mukaan. Mietinnössä ehdotetaan lisäksi, että OLAF laatii selontekoja nykyisen ohjelman toteutuksesta ja tavoitteista. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tämän päätösehdotuksen tarkoituksena on yhteisön tukiohjelman perustaminen yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemiseksi (Hercule-ohjelma), ja on selvää, että tuen ehdotusta.
Tämä ohjelma kattaa yhtäältä yksittäisille hankkeille, kuten opintoihin, konferensseihin tai muuhun koulutukseen, myönnetyt avustukset ja toisaalta alalla toimiville elimille, kuten yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi perustetuille järjestöille, myönnetyt toiminta-avustukset.
Nykyinen komissiota koskeva hallinnonuudistus ja varsinkin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annettu uusi asetus edellyttävät perussäädöksiä kaikista niistä toimista, joita on tähän mennessä rahoitettu, vaikka rahoituksen myöntämisen perustana ei ole ollut erityistä säädöstä. Tällaisiin avustuksiin, joiden perusteena on vastedes oltava säädös, on myös luettava eräät komission avustukset, jotka se on myöntänyt yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Käsiteltävänä olevan ehdotuksen tarkoituksena on antaa perussäädös, jolla perustetaan yhteisön tukiohjelma tällaisten komission avustusten myöntämiseksi.
Käsiteltävänä olevan ehdotuksen tarkoituksena on antaa tällainen perussäädös, jolla perustetaan yhteisön tukiohjelma tällaisten komission avustusten myöntämiseksi. Tarkemmin ottaen ne toimet, jotka ovat tarpeellisia yhteisön taloudellisten etujen kannalta vahingollisten petosten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi sen mukaisesti, mitä 280 artiklassa määrätään ...

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Joulukuussa parlamentti hyväksyi talousarvion vuodelle 2004 eli yhteisön talousarvion viidentoista jäsenvaltion unionille, sekä yhteistyössä neuvoston kanssa ohjeelliset määrät unionille, joka laajenee kymmenellä uudella jäsenvaltiolla. Näin ollen painopisteenä oli yhteisön talousarvio 25 jäsenvaltion unionille, vaikka laajentuminen ei toteudukaan ennen toukokuuta.
Lisätalousarvioesityksen tarkoituksena on kiinteiden määrien asettaminen 25 jäsenvaltion EU:ta varten. Kysymys ei ole pelkästään tekninen, eikä koske ensisijaisesti menettelytapoja.
Keskeistä on se, millainen on sisällöllisesti ensimmäinen talousarvio, joka laaditaan EU:lle, johon liittyy maita, joissa keskimääräinen tulo henkeä kohden on olennaisesti alhaisempi kuin nykyinen EU:n keskiarvo. Talousarviossa menojen kasvu on inflaation tasolla, ja edellisen kerran talousarvio on ollut reaalisesti samalla tasolla vuonna 1987. Talousarvion avulla ei pystytä edistämään taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja lisäksi siinä institutionalisoidaan uusien jäsenvaltioiden syrjintä. Talousarviossa parlamentin rooli budjettivallan käyttäjänä näyttäytyy ikävässä valossa, koska se on hyväksynyt jatkuvasti leikkauksia ja uudelleenjärjestelyjä, jotka ovat urheista vastaväitteistä huolimatta samansuuntaisia kuuden rikkaimman jäsenvaltion vaatimusten kanssa.
Tämä talousarvio ei lupaa hyvää vuosien 2007–2013 rahoituskehykselle. Talousarviolle ovat leimallisia poliittiset tavoitteet, joita ohjaa pääasiassa pakonomainen kilpailukyvyn parantaminen, ja näiden tavoitteiden sisällä sosiaaliset kysymykset on korvattu sotilaallisilla kysymyksillä ja turvallisuuskysymyksillä. Talousarvion tarkoitusperät eivät voisi olla tätä ilmeisempiä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Portugalin viimekesäiset metsäpalot aiheuttivat suurta tuhoa ja hävitystä – 11 prosenttia metsistä ja 5 prosenttia Portugalin maa-alueesta syttyi tuleen. Tämä osoittaa selvästi sen, että on rahoitettava metsäpaloja ehkäiseviä toimia, joilla voidaan suojella EU:n monimuotoista ja laajaa metsäperintöä erityisesti eteläisissä jäsenvaltioissa ja Välimeren kaistaleella, joilla tällaiset palot ovat jokavuotisia.
Lisäksi tarvitaan asianmukaisia toimia yhteisön tasolla. Uuteen metsänsuojeluohjelmaan, Forest Focusiin, joka hyväksyttiin viime vuonna ja joka on voimassa vuoteen 2006, sisältyy toimia metsien pilaantumisen torjumiseksi. Toimet metsäpalojen ehkäisemiseksi siirrettiin kuitenkin maaseudun kehittämisen piiriin, mikä heikentää tähän mennessä rahoitettujen toimien jatkuvuutta.
On muistettava, että parlamentti on useissa päätöslauselmissa vaatinut lisärahoitusta metsänsuojeluohjelmalle ja tulipaloja ehkäisevien toimien sisällyttämistä ohjelmaan. Tämän vuoksi olemme pahoillamme siitä, että meno-ohjelmien rahoitusohjeiden mukauttamisen yhteydessä ei katsottu tarpeelliseksi ottaa huomioon laajentumisen tarpeita näiden tavoitteiden mukauttamiseksi ja määrärahojen lisäämiseksi. Vaikka EU:n metsäala kasvaa huomattavasti, jo ennestään mitätöntä 61 miljoonan euron suuruista määrärahaa tälle kaudelle on kymmentä uutta jäsenvaltiota varten korotettu vain 4 miljoonalla eurolla ...

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Vuoden 2004 budjettimenettelyn yhteydessä sovittiin siitä, että yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyttäviä 29:ää yhteisön ohjelmaa koskevia rahoitusohjeita tarkistetaan 10 uuden jäsenvaltion tarpeiden huomioon ottamiseksi vuosille 2004–2006, koska nämä rahoitusohjeet oli laadittu vastaamaan ainoastaan 15 nykyisen jäsenvaltion tarpeisiin.
Neuvosto ja parlamentti pääsivät 24. marraskuuta pidetyssä sovittelukokouksessa yhteisymmärrykseen rahoitusohjeiden korottamisesta 2,58 miljoonalla eurolla, mikä on vain noin 30 miljoonaa euroa vähemmän kuin parlamentin alkuperäisissä ehdotuksissa esitettiin.
Tätä ei ole kuitenkaan syytä juhlia, koska parlamentin alkuperäiset ehdotukset olivat rahoitusnäkymien enimmäisrajojen mukaisia. Monilla näistä yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyttävistä ohjelmista on ollut riittämätön rahoitus 15 jäsenvaltion unionissa, ja tätä tilaisuutta olisi pitänyt hyödyntää joidenkin yleisten korjausten tekemiseksi ohjelmiin ja joissakin tapauksissa myös tavoitteiden korjaamiseksi. Viittaamme jäsenvaltioiden toimia täydentäviin lisäohjelmiin aloilla, joita ovat esimerkiksi kuudes tutkimuksen ja kehittämisen ohjelma, kulttuuria edistävä puiteohjelma, Forest Focus -metsiensuojeluohjelma, Life III -ohjelma, kansanterveysohjelma, nuoriso-ohjelma ja koulutusohjelmat, muun muassa Sokrates, ja monet muut ohjelmat.
Tässä mietinnössä, joka on yksi viidestä mietinnöstä, vahvistetaan sellainen sopimus, joka ei ole vaatimusten tasolla, ja lisäksi tämä tapahtuu vielä parlamentin suoralla myötävaikutuksella, minkä me tuomitsemme. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Noin 15 prosenttia EU:n väestöstä – yli 57 miljoonaa ihmistä – elää lähellä köyhyysrajaa. Yksistään Portugalissa yli kaksi miljoonaa ihmistä – yli 20 prosenttia väestöstä – elää lähellä köyhyysrajaa. Koska mitään ei tehdä tulonjaon räikeän epätasapainon ja laaja-alaisen työttömyyden – josta kärsii yli 14 miljoonaa ihmistä – korjaamiseksi, köyhtymisen ja sosiaalisen syrjäytymisen riski kasvaa, ja se kasvaa entisestään, kun laajentumisen jälkeen mukaan tulee 10 maata, joissa keskimääräinen tulotaso on yhteisön keskimääräistä tulotasoa alhaisempi.
On näin ollen surullista, että syrjäytymistä torjuvia ja ehkäiseviä toimia koskevan yhteisön ohjelman rahoitus on kaudelle 2002–2006 ainoastaan 75 miljoonaa euroa eli vuositasolla keskimäärin 15 miljoonaa euroa nykyistä 15:tä jäsenvaltiota kohti. Vielä surullisempaa on se, että laajentumisen vuoksi tehty mukautus on ainoastaan 10 miljoonaa euroa eli vuositasolla 2 miljoonaa euroa.
On surullista, että parlamentti on osasyyllinen tähän asiaintilaan, koska sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjunnan olisi oltava keskeisiä painopistealueitamme, vaikkakin nykyisen ohjelman tavoitteet ovat rajalliset. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kannatin äänestyksessä käsiteltäväksemme jätettyä komission ehdotuspakettia, jossa kutakin säädöstyyppiä eli -päätöstä, päätöstä ja asetusta ja lisäksi Euratomin kuudennen puiteohjelman rahoitusohjeen muuttamista koskevaa ehdotusta kohden on laadittu yksi ehdotus. Paketin tarkoituksena on yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyttävien meno-ohjelmien rahoitusohjeiden muuttaminen laajentumisen vuoksi.
Tarkistaessaan laajentumisen vuoksi vuosien 2000–2006 rahoitusnäkymiä parlamentin ja neuvoston on vuoden 2004 talousarviomenettelyn loppuun mennessä ja yhteispäätösmenettelyn mukaisesti tarkistettava yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyttävien ohjelmien rahoitusohjeet niiden enimmäismäärien rajoissa, jotka johtuvat edellä mainituista rahoitusnäkyminen mukautuksista ja tarkistamisesta
Mielestäni lisäys, jota ehdotetaan tehtäväksi 26,7 miljoonan euron suuruiseen alkuperäiseen budjettiin – 2,58 miljoonaa euroa – vastaa käynnissä olevasta laajentumisprosessista johtuvia rahoitustarpeita tämän yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyttävän ja vuosien 2004–2006 rahoitusnäkymien otsakkeesta 3 (sisäiset politiikat) rahoitettavan keskeisen ohjelmapaketin osalta. Tulokset ovat olleet joiltakin osin erinomaisia, ja siksi ne ansaitsevat suuren kiitoksen ja siten myös ehdottoman tukemme. 

Queiró (UEN ),
   . Voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti nykyään kun jäsenvaltion virallinen alus seuraa ja ajaa takaa aavalla merellä tai aavalta mereltä käsin toisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta, jonka epäillään harjoittavan laitonta huumausainekauppaa, se ei saa puuttua asiaan ilman lippuvaltion ennakkoon antamaa lupaa. Tämä ennakkolupaa koskeva vaatimus ja sen hankkimiseen tarvittavan ajan pituus johtaa siihen, että monet huumausaineiden laittoman kaupan torjuntaa koskevat toimet aavalla merellä epäonnistuvat.
Espanjan aloitteen keskeistä tavoitetta on tarkasteltava tätä taustaa vasten. Tavoitteena on tehostaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden tullihallintojen välistä yhteistyötä huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittoman kaupan torjunnassa sallimalla erityisen kiireellisissä tapauksissa jäsenvaltion virallisen aluksen kohdistavan välittömiä toimia toisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivaan alukseen ilman toisen jäsenvaltion ennakkolupaa, jos on riittäviä syitä epäillä, että kyseistä alusta käytetään huumausaineiden laittomassa kaupassa.
Koska tämä aloite koskee ainoastaan laittomasta huumekaupasta aavalla merellä johtuvia rikoksia ja kun otetaan huomioon esittelijän ehdottamat tarkistukset – vaikka ne kaikki eivät ole meidän mielestämme toivottuja – äänestin mietinnön puolesta. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Laiton maahanmuutto ja ihmiskauppa ovat viime vuosikymmeninä lisääntyneet voimakkaasti. Tämän vuoksi tarvitaan uusia tapoja tämäntyyppisen rikollisuuden torjumiseksi.
On tärkeää kiinnittää erityisen paljon huomiota tämäntyyppisten rikosten uhriksi joutuvien henkilöiden tilanteeseen. Heitä on suojeltava ja autettava varsinkin, jos he ovat alaikäisiä tai muuten heikommassa asemassa olevia henkilöitä. Rikollisliigat käyttävät hyväkseen näitä maahanmuuttajia, ja koska he ovat saapuneet maahan laittomasti, heidän on hyvin vaikeaa paeta tilannettaan, koska he eivät useinkaan uskalla ottaa yhteyttä viranomaisiin.
Tuen direktiiviä, koska mielestäni sen avulla edistetään toivotusti sekä uhrien auttamista että rikollisten pidättämistä. Lyhytaikaisia oleskelulupia on määrä myöntää niille ihmiskaupan uhreille tai laittomassa maahanmuutossa avustamisen kohteina olleille, jotka tekevät yhteistyötä viranomaisten kanssa.
Yleisesti ottaen ehdotetuilla tarkistuksilla pyritään kohentamaan uhrien tilannetta. On esitetty esimerkiksi harkinta-aikaa, jonka aikana uhrit voivat päättää, ryhtyvätkö he tekemään yhteistyötä vai eivät. Tämä päätös voi olla vaikea, kun otetaan huomioon uhrien mahdolliset ongelmat heidän tilanteensa osalta ja myös ...
Schröder, Ilka (GUE/NGL ),
   . Kannatan ajatusta ihmiskaupan uhrien auttamisesta. Tässä direktiivissä kyse on kuitenkin aivan muusta. Tällä direktiivillä uhrit pakotetaan tekemään yhteistyötä poliisiviranomaisten kanssa siten, että heitä uhataan karkotuksella. Sen sijaan kattava uhrien suojelu edellyttää pysyvän oleskeluluvan myöntämistä, jolloin voidaan taata kaikki terveydenhuollon ja sosiaalihuollon tarjoamat palvelut ilman ennakkoehtoja.
On erotettava selkeästi "ihmiskauppa" maahanmuuttajien salakuljettamisesta. Tässä kauppa tarkoittaa vain sitä, että joku auttaa maahanmuuttajia – joko ansaitsemistarkoituksessa tai hyväntahtoisuuttaan – pääsemään laittomasti linnoitus-Eurooppaan. Kaupan perustana on päätös maahanmuutosta, mutta seurauksena on usein joutuminen kapitalistisiin ja äärettömän riistäviin työsuhteisiin. "Laiton maahanmuutto" on pelkästään ymmärrettävä vastareaktio siihen, että EU pyrkii linnoittautumalla asettumaan maailmanlaajuisesta köyhyydestä, sodista ja kapitalistisesta hyväksikäytöstä johtuvien muuttovirtojen ulottumattomiin. "Laiton maahanmuutto" on tavallisesti ainoa tapa edes yrittää päästä EU:n alueelle.
Jos todella halutaan auttaa kaupan ja hyväksikäytön uhreja, ei pidä lymytä Euroopan lainvalvontaviranomaisten etujen suojissa ja harhauttaa uhreja jakamalla heille lyhyen aikavälin oleskelulupia.
Sen sijaan vapaan pääsyn EU:n alueelle on oltava osa vapaata maailmaa, jossa ihmiset voivat liikkua vapaasti. 

Queiró (UEN ),
   . Komission tiedonannolla, johon mietintö perustuu, pyritään tehostamaan yhteisön lainsäädännön soveltamisen valvontaa siten, että pyritään ennakoimaan laajentumisen myötä luonnollisesti tapahtuva tehtävien lisääntyminen samoin kuin yhteisön säännöstön laajentuminen. Komissio ehdottaa useita eri toimia, joilla voidaan tehostaa yhteisön lainsäädännön soveltamisen valvontaa. Tiedonannossa luetellaan tarkemmin se, mitä komission ja jäsenvaltioiden välisellä tiiviillä ja vastavuoroisella yhteistyöllä toteutettavat ehkäisevät toimet pitävät sisällään. Lisäksi tiedonannossa esitetään, mitä valvonnan tehokas hallinnointi edellyttää, ja miten rikkomistapaukset käsitellään, mikä on laajentumisen jälkeen entistäkin tärkeämpi asia. Tiedonannossa arvioidaan niin ikään sitä, onko valvontakulttuuria mahdollista muuttaa asteittain siten, että siihen sisältyisi myös ennaltaehkäisevä ulottuvuus.
MacCormickin mietintöluonnokseen sisältyy tietenkin sekä myönteisiä että kielteisiä seikkoja. Onnistuneista seikoista mainittakoon johdanto-osan kohta L, jossa todetaan, että "yhteisön lainsäädäntötyön tuloksena syntyvän lainsäädännön heikko laatu voi itsessään heikentää yhteisön lainsäädännön ymmärrettävyyttä ja moitteetonta soveltamista", ja se, että "toiv[otaan] Euroopan parlamentin jäsenten ja jäsenvaltioiden parlamenttien sekä mahdollisten alueellisten tai muiden kansanedustuslaitosten välisen yhteistyön lisäämi[stä]"
Nämä seikat riittivät kohdallani siihen, että äänestin mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten mietinnössä todetaan, tehokkaimpana takeena yhteisön lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta on lainsäädäntötyön laatu. Ainoastaan korkealaatuista lainsäädäntöä voidaan ymmärtää ja soveltaa asianmukaisesti. Tehokas valvonta edellyttää tosiasiallisesti sekä lainsäädännön varsinaisessa soveltamisessa noudatettavien käytäntöjen laadullista arviointia että määrällistä raportointia direktiiveistä, joiden saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä tai täytäntöönpano ei ole toteutunut asetetussa määräajassa tai on ollut muuten puutteellista.
Tämän toimen osalta on tärkeää korostaa komission ja jäsenvaltioiden välisen tiiviin ja vastavuoroisen yhteistyön tärkeyttä. Kuten komission tiedonannossa perustellusti todetaan, ei yksistään riitä, että rikkomisesta rangaistaan, vaan on olennaisen tärkeää, että tällaisia rikkomisia ehkäistään, ennen kuin ne ehtivät tapahtua. Tällaisiin ennalta ehkäiseviin toimiin on sisällytettävä tiivis yhteistyö kansallisten parlamenttien kanssa ja toissijaisuus-, suhteellisuus- ja tarkoituksenmukaisuusperiaatteiden tarkka noudattaminen. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Erityisesti syyskuun 11. päivän terroristi-iskujen jälkeen on keskusteltu EU:n jäsenvaltioihin kohdistuvista biologisista ja kemiallisista iskuista. On laadittu yhteinen ohjelma, jolla pyritään parantamaan jäsenvaltioiden yhteistyötä kemiallisten uhkien, varoitusten ja väliintulon tarpeen arvioinnissa, välineiden varastoinnissa ja tutkimuksessa
On kuitenkin oltava realisteja ja pohdittava järkevästi toimia, joihin päätämme ryhtyä siltä varalta, että tämäntyyppisen iskun uhka osuu kohdallemme. Katson, että talousarviota ja oikeudellisia toimia koskeviin aloitteisiin ryhtymisen lähtökohtana on oltava uhka-analyysi, josta ilmenee selvästi, että Euroopan unionissa tehtävien terroristi-iskujen todennäköisyys on ilmeinen.
Näistä syistä kannatan suositusta, jossa kehotetaan laatimaan realistinen uhka-analyysi, joka muodostaisi perustan EU:n toimille. Toiminnassa on hyödynnettävä Euroopan tasoista jäsenvaltioiden poliisivoimien yhteistyötä Europolin puitteissa ja otettava huomioon tiedustelupalvelujen yhteistyön tulokset terrorismin torjunnassa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tästä kysymyksestä vallitsi valiokunnassa lähes täydellinen yksimielisyys, kun vain kaksi jäsentä äänesti esitystä vastaan.
Mietinnön tarkoituksena on parantaa biologisiin ja kemiallisiin iskuihin valmistautumista ja reagoimista. Mietinnössä todetaan, että järjestelmän, jolla tällaisia iskuja torjutaan tehokkaasti, on perustuttava neljään peruspilariin, jotka ovat tehokas varhaisvaroitusjärjestelmä, tehokas ilmoitusjärjestelmä, hyvin järjestetty julkinen terveydenhuolto ja katastrofisuunnitelma. Tosiasiallisena edellytyksenä on pidettävä nimenomaan tehokasta reagointikehystä katastrofin tapahtuessa, mikä tarkoittaa muutakin kuin pelkkää rokotteiden varastoimista, joka saattaa ensi silmäyksellä vaikuttaa helpolta ratkaisulta, mutta jonka hyödyllisyydestä ei ole takeita.
Näin ollen äänestin esityksen puolesta. Syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen terrorismista on tullut todellinen uhka. Koska terrorismi on luonteeltaan arvaamatonta, sitä on torjuttava ennaltaehkäisemällä. Onnittelen esittelijä Schmidiä hänen laatimastaan mietinnöstä, mutta haluaisin ehdottaa myös hieman toisenlaista näkökulmaa eli sitä, että ryhdytään toimiin, joilla voidaan tosiasiallisesti estää biologiset ja kemialliset iskut. Kansalaiset ovat turvassa kaikenlaisilta terroristi-iskuilta, jos tällaiset iskut voidaan torjua ajoissa. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Käsiteltäväksemme jätetyssä mietinnössä esitetään niin paljon erilaisia kysymyksiä, että on mahdotonta käsitellä niitä kaikkia tässä lyhyessä äänestysselityksessä. Vaikka en kannatakaan eräitä mietintöön sisältyviä oletuksia ja ehdotuksia, mietintö ansaitsee kiitosta siitä, että siinä arvostellaan nykyisiä oikeuksien sekä yksityisyyden ja henkilötietojen suojan loukkauksia, joita joissakin maissa on hyväksytty "terrorismin vastaisen taistelun" varjolla, mikä horjuttaa ihmisten perusoikeuksia ja -vapauksia.
Haluan yhtyä arvosteluun, jota mietinnössä kohdistetaan EU:n ja Yhdysvaltojen välillä tehtyyn sopimukseen Atlantin ylittävien lentojen matkustajatietojen luovuttamisesta, jota mietinnössä pidetään laittomana. Lisäksi mietinnössä arvostellaan komission ja joidenkin jäsenvaltioiden päätöstä "omalta osaltaan syyllisty[ä] lain ja laillisuusperiaatteen rikkomiseen". Tämän seurauksena henkilötietoja siirretään ilmoittamatta asiasta tietojen kohteelle ja ilman tämän suostumusta kolmannelle osapuolelle tai nämä tiedot ovat suoraan ja järjestelmällisesti kolmannen osapuolen käytettävissä. Lisäksi haluan korostaa sitä, että Europolia ja Eurojustia on valvottava tehokkaasti. Huolestuttavaa on myös SIS-järjestelmän vahvistaminen ja suunnitelmat SIS II -järjestelmän kapasiteetin ja valtuuksien laajentamisesta. Näiden ohella levottomuutta herättää niin ikään biotunnistetietojen käytön valmistelu. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vaikka en kaikilta osin tuekaan mietinnön sanamuotoja, katson, että mietintöön sisältyy ehdotuksia, joiden tarkoituksena on todella puolustaa eri EU-maissa vangittuina olevien henkilöiden ihmisarvoa ja parantaa heidän vankilaolosuhteitaan ja auttaa heitä sopeutumaan yhteiskuntaan.
Aluksi mietinnössä hahmotellaan synkkä kuva tilanteesta eri EU-maissa: vankilat ovat täyteen ahdettuja, vankien määrä on lisääntynyt, lopullista tuomiota odottavien vankien määrä on lisääntynyt, huumeriippuvuus on yleistä ja itsemurhia tehdään yhä enemmän.
Mietinnössä annetaan useita yleisiä suosituksia, joihin suhtaudun myönteisesti. Suosituksista mainittakoon vangitun oikeus turvautua valitsemaansa asianajajaan, oikeus terveyspalveluihin ja suojeluun, oikeus kelvollisiin vankilaoloihin, oikeus ammatilliseen ja sosiaaliseen yhteiskuntaan sopeuttamiseen sekä suositus alaikäisten suojelusta ja raskaana olevien naisten ja pienten lasten äitien erityisestä suojelusta ja lisäksi suositus siitä, että vankilan henkilökuntaa on koulutettava ja että sillä on oltava kelvolliset työolosuhteet. Jos nämä suositukset toteutuvat, niillä voidaan osaltaan edistää nykyisten vakavien ongelmien ratkaisemista. 
Roure (PSE ),
   .– Euroopan vankilaolot ovat hälyttävät. Tänään käsittelemässämme mietinnössä mainitaan vankien määrän lisääntyminen, vankiloiden liikakansoitus, ulkomaalaisten vankien määrän lisääntyminen sekä lopullista tuomiota odottavien vankien määrän lisääntyminen.
Euroopan neuvoston selvityksessä mainitaan myös huonon kohtelun jatkuminen sekä sopimattomat ja riittämättömät vankilarakennukset. Lisäksi selvityksessä mainitaan puutteelliset toiminnot ja puutteellinen terveydenhoito sekä huumeriippuvuuden lisääntyminen.
Kannatan sitä, että laaditaan Euroopan vankeinhoidon peruskirja, joka sisältää jäsenvaltioita sitovat säännöt. Kehotamme jäsenvaltioita myöntämään määrärahoja vankiloiden uudistamiseen sekä poliisi- ja vankilahenkilöstön asianmukaiseen kouluttamiseen. Ehdotamme, että vankilatuomioiden asemesta suosittaisiin enemmän vaihtoehtoisia rankaisutapoja. Haluamme lisäksi, että Euroopan parlamentin jäsenillä olisi enemmän tilaisuuksia vierailla vankiloissa.
Kaikki valiokunnassa esittämäni tarkistukset hyväksyttiin. Niillä pyritään vahvistamaan mietintöä monilta osin. Kaikkien vankien on voitava osallistua ohjelmiin, joiden tarkoituksena on edistää heidän sopeutumistaan takaisin yhteiskuntaan, jotta mahdollisimman harvat heistä uusisivat rikoksensa. On olennaisen tärkeää lisätä toimia, joilla ehkäistään vankien välistä väkivaltaa ja itsemurhia Erityistä suojelua tarvitsevat alaikäiset vangit ja naiset, erityisesti raskaana olevat naiset ja pienten lasten äidit. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kannatan tietenkin vankien perusoikeuksia ja olen tietoinen ongelmista, joita ovat esimerkiksi vankiloiden liikakansoitus, korkea kuolleisuus ja itsemurhien määrä, huono kohtelu sekä puutteelliset vankilaolot. Näiden seikkojen vuoksi on harkittava, onko tällä alalla ryhdyttävä tiettyihin toimiin.
Tämä ala kuuluu kuitenkin ehdottomasti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Näin ollen äänestin esitystä vastaan toissijaisuusperiaatteen vuoksi. 

Bastos (PPE-DE ),
   . Neuvosto on käsiteltäväksemme jätetyssä yhteisessä kannassa samoilla linjoilla kuin parlamentti aiemmin hyväksymissään kannoissa. Neuvoston esittämään kantaan sisältyy kuitenkin kaksi kohtaa, joita olisi mielestämme muutettava, jotta Daphne-ohjelman toinen vaihe (2004–2008), joka on jo nyt muutamia kuukausia myöhässä, voisi käynnistyä.
Ensinnäkin neuvoston ehdotuksessa painotetaan liikaa väkivallantekijöitä, jolloin syntyy toinen väkivallan uhrien ryhmän kanssa samantasoinen kohderyhmä. Olemme samaa mieltä siitä, että on perustettava hoito-ohjelmia, joiden kohteena ovat myös väkivallantekijät. Näin ollen pyydämme, että väkivallantekijöihin viitattaisiin ainoastaan siinä kohdassa, jossa käsitellään hoito-ohjelmia, jotka on tarkoitettu sekä uhreille ja riskiryhmille että väkivallantekijöille.
Toinen seikka on se, että on perustettava kansalaisjärjestöille tarkoitettu tukikeskus, jotta ne voivat kehittää hankkeitaan, luoda yhteyksiä muihin toimijoihin ja hyötyä Daphne-säännöstön eduista. Tässä ohjelman toisessa vaiheessa teknisen tuen tarjoaminen on olennaisen tärkeää erityisesti niille kansalaisjärjestöille, jotka osallistuvat ohjelmaan ensimmäistä kertaa eli uusien jäsenvaltioiden järjestöille. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vaikka useimmat parlamentin ehdotukset Daphne-ohjelman jatkamisesta vuoteen 2008 asti on jo hyväksytty ja vaikka rahoitus on nostettu 50 miljoonaan euroon, äänestimme esittelijän kannan puolesta. Meidän on vaadittava komissiolta, että se säilyttää ehdotuksessaan tasapainon uhrien ja väkivallantekijöiden välillä ja ettei heitä aseteta samalle viivalle.
Lisäksi tuemme esittelijän tarkistuksia, joilla varmistetaan, että myös uudet jäsenvaltiot voivat hyödyntää tätä ohjelmaa. Tämä olisi mahdollista toteuttaa luomalla erityinen tukikeskus, jonka tarkoituksena on auttaa kansalaisjärjestöjä suunnittelemaan hankkeitaan ja luomaan yhteyksiä erityisesti niihin, jotka ovat mukana ensimmäistä kertaa.
On kuitenkin olennaisen tärkeää, että jäsenvaltioiden hallitukset kiinnittävät erityistä huomiota tähän ongelmaan, eivätkä jätä väkivallan ehkäisemiseksi toteutettavaa kampanjointia pelkästään kansalaisjärjestöille. Äskettäin ranskalaisella televisiokanavalla esitettiin ohjelma, jossa arvosteltiin sitä, ettei kyseisellä kanavalla ollut käynnistetty tiedotuskampanjaa. Espanjassa tällainen kampanja on käynnissä, mutta Espanjassahan on edellisvuosina saanut surmansa yli 60 naista, ja tänä vuonna sama tahti jatkuu. Portugalissa tilanne on aivan samankaltainen kuin Espanjassa. 
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Parlamentti on jo kauan aikaa tukenut tämän ohjelman toisen vaiheen kehittämistä, jossa tarkoituksena on torjua naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja ihmiskauppaa keskittyen erityisesti naisiin ja lapsiin, jotka voivat joutua hyväksikäytetyiksi.
On suhtauduttava myönteisesti siihen, että neuvosto on antanut tukensa tälle ohjelmalle ja ottanut huomioon joitakin parlamentin esittämiä parannusehdotuksia (esimerkkinä budjetin korotus). Kannatan naisten oikeuksien valiokunnan ehdotusta ja luotan siihen, että hyväksymme täysistunnossa tasapainoisen mietinnön, jolla varmistetaan, että uudet jäsenvaltiot voivat hyötyä täysimääräisesti ja että myös niiden tarpeet otetaan huomioon. 
Stirbois (NI ),
   . – Eilen oli naisten oikeuksien päivä, ja nyt panen tyytyväisenä merkille, että myös Euroopan parlamentille asia on tärkeä. Tänään äänestetään jopa kolmesta asiaa käsittelevästä mietinnöstä.
Valitettavasti mietinnöt sisältävät kuitenkin vain yleistyksiä ja itsestäänselvyyksiä. Lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntaa koskeva mietintö ei ole mikään poikkeus. Tämänkaltaisen väkivallan torjunnassa huomio on kohdistettava väkivallantekijöihin, eikä pelkästään uhreihin. Olennaista on etenkin sen ymmärtäminen, mitkä ovat ne sosiaaliset, perhettä koskevat, taloudelliset tai jopa uskonnolliset syyt, joiden vuoksi yksilöt menettävät itsehillintänsä ja turvautuvat väkivaltaan. Tosiasiassa tässä mietinnössä vain todetaan, että tällaiset väkivallan muodot ovat lisääntyneet räjähdysmäisesti. Mietinnössä ei puututa tällaisen käyttäytymisen todellisiin syihin. Itse asiassa kaikella tällaisella väkivallalla on usein samat syyt.
Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ei voida poistaa puuttumatta niihin seikkoihin, joista naisten alisteinen asema suoraan tai epäsuorasti aiheutuu. Tarkoitan erityisesti naisten asemaa islamissa. Islamin mukaan naiset ovat alempia ja alistettuja olentoja. Naisten oikeudet eivät ole missään nimessä toissijainen kysymys.

Raschhofer (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tekijänoikeusdirektiiviä koskeneessa tämänpäiväisessä äänestyksessä äänestin tarkistusten 101 tai 55 ja 53 puolesta. Tässä kyse on näet vahvemman tekijänoikeussääntelyn ottamisesta käyttöön vaivihkaa ja suurten toimittajien valta-aseman lujittamisesta, minkä seurauksena monet pienet toimittajat eivät pysty menestymään markkinoilla. Tämä taas johtuu siitä, että niillä ei ole varaa pitkiin menettelyihin ja patenttioikeuksiin. Lisäksi tässä on kyse direktiivin soveltamisalasta, johon on tarkoitus sisällyttää tekijänoikeuksien rikkominen. Katson, että näin on toimittava, kun kyse on kaupallisista tavoitteista, joihin kytkeytyy suoraan ja epäsuorasti taloudellisia etuja. Tämän vuoksi äänestin tarkistusta 53 vastaan.
Ei voida rehellisesti väittää, että tällä direktiivillä lisättäisiin oikeusvarmuutta, koska selkeää ja yhdenmukaista määritelmää ei ole. Jos EU haluaa onnistua Lissabonin strategiassaan, se tarvitsee patenttilainsäädäntöä, jolla suojellaan taloudellisesti heikompia tahoja, jotka ovat yleensä pieniä yrityksiä ja keksijöitä, ja kannustetaan siten innovaatioihin. Sen sijaan EU ei tarvitse sellaista patenttilainsäädäntöä, joka johtaa patenttioikeuksien monopolisoitumiseen. 
Berthu (NI ),
   – Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus on ristiriidassa eilisessä keskustelussa mainitsemieni perusperiaatteiden kanssa. Lisäksi asetuksessa rikotaan joitakin perustamissopimuksen menettelymääräyksiä.
Asetus on esimerkiksi ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 202 artiklan kanssa. Tässä artiklassa todetaan, että toimeenpanovalta voidaan antaa komissiolle, mutta ei Euroopan parlamentille. Lisäksi asetus on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan kanssa. Tämän artiklan mukaan "jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, Euroopan parlamentti tekee ratkaisunsa annettujen äänten ehdottomalla enemmistöllä". Asetuksen 5 artiklassa todetaan, että Euroopan parlamentin on tarkistettava rahoituksen myöntämisen edellytysten täyttyminen "parlamentin jäsenten enemmistöllä", vaikka perustamissopimuksen 191 artiklassa sille ei anneta tällaista valtaa. Kaikki nämä seikat osoittavat asetuksen lainvastaisuuden.
Dimitrakopoulosin mietinnössä tämä sääntöjenvastaisuus pyritään oikaisemaan siten, että Euroopan parlamenttia koskevaan asetukseen on jälleen sisällytetty vaatimus äänestämisestä "annettujen äänten enemmistöllä". Tällä kuitenkin vain lisätään sekaannusta ja ristiriitaisuuksia.
Toivomme, että nämä virheellisyydet ovat riittävä peruste sille, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa tämän ei-toivottavan ja huonosti laaditun asetuksen perustamissopimuksen vastaiseksi. 
Butel (EDD ),
    Euroopan poliittiset puolueet tai pikemminkin se taivaan manna, jolla ne olisi rahoitettava, ovat oikea murheen kryyni. Tämä on tulkintani jäsen Voynetin julistuksesta hänen todetessaan, että hän uskoo Eurooppaan, jota eurooppalaisen vihreän puolueen luominen ilmentää. Jäsen Voynet ilmaisi myös huolestumisensa siitä, että kansalaiset eivät ole tarpeeksi innoissaan Euroopasta. En usko, että Euroopan unionin demokratiaa lujitetaan tällaisella tarkoitushakuisuudella, jota osoittavat sekä vihreät että kaikki muutkin poliittiset puolueet niiden kehittäessä omaa asemaansa pönkittäviä rakenteita.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan laatima mietintö on hätäisesti kyhätty kokoon. Se on oikeudellinen hirviö, joka on jatkoa useiden uusintakäsittelyiden jälkeen 4. marraskuuta 2003 annetulle asetukselle N:o 2004/2003. Asetus on tällä hetkellä saatettu yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi kanteella, jonka olemme useiden kollegojeni kanssa nostaneet osoittaaksemme, että EDD-ryhmän valtuuskunta vastustaa edelleen yhtä päättäväisesti kuin ennenkin tätä uutta asetusta. Lisäksi pidämme Euroopan parlamentin puhemiehistölle annettuja uusia poliittisia ja taloudellisia vastuita huolestuttavana asiana. Puhemiehistö valvoo itse itseään. On myös todennäköistä, että erittäin lyhyellä aikavälillä tilintarkastustuomioistuin ja OLAF saavat ylimääräistä työtä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kuten voimme huomata, parlamentille annetaan "uusi tehtävä, joka eroaa EY:n perustamissopimuksessa määritetyistä "klassisista" tehtävistä", joissa "parlamentti harjoittaa "ulkoista" toimivaltaa", eli sille annetaan tehtäväksi "eurooppalaisten poliittisten puolueiden" valvonta. Tätä kautta voitaisiin esimerkiksi luoda menettely, jolla rangaistaisiin sellaista "eurooppalaista poliittista puoluetta", joka ei ole toiminut "Euroopan unionin perusperiaatteiden" mukaisesti.
Vaikka mietinnössä annetaan ymmärtää, että se on luonteeltaan tekninen, katson, että se on päinvastoin poliittisesti äärimmäisen merkittävä. Mietinnössä asetetaan "Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevat säännöt" – ja tämä on tärkeä kohta – joissa eurooppalaiselle poliittiselle puolueelle asetetaan tietty malli ja joissa rahoituksen myöntämistä koskevissa menettelyissä noudatettavat edellytykset ovat syrjiviä.
Asiaan liittyy monia näkökohtia, mutta ennen kaikkea on kummallista, että parlamentti on vastuussa tästä prosessista, sillä se on itse itsensä tuomarina ja soveltaa sellaisia kriteerejä ja menettelyjä, jotka saattavat johtaa syrjintään puhtaasti poliittisin perustein.
Lisäksi haluaisin korostaa sitä, että tässä prosessissa alkuperäisenä tarkoituksena oli vastata tilintarkastustuomioistuimen esittämään arvosteluun, joka koski sitä, että eräät parlamentin ryhmät rahoittivat omia "eurooppalaisia puolueitaan". Tämän ratkaisun ovat sanelleet EU:n vallanpitäjät ilman, että he olisivat saaneet todellista tukea, ja tämän vuoksi äänestimme esitystä vastaan. 
Gollnisch (NI ),
   – Parlamentti näyttää sivuuttavan sen, että useat poliittiset ryhmät ovat nostaneet kolme kannetta tätä menettelyä vastaan. Näissä kanteissa riitautetaan Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettavan asetuksen lainmukaisuus.
Parlamentin olisi muistettava, että näiden puolueiden asema ei ole suinkaan vakiintunut ja että tämä asetus on ristiriidassa monien periaatteiden kanssa. Tällaisia periaatteita ovat muun muassa yhdenvertaisuuden periaate, ajatuksen- ja omantunnonvapauden periaatteet sekä demokratian periaate samaten kuin vallanjaon, poliittisen moniarvoisuuden ja toissijaisuuden periaatteet.
Ensinnäkin uudessa järjestelmässä tällaisten puolueiden rahoitus voidaan evätä sellaisten kriteereiden perusteella, jotka eivät ole objektiivisia vaan tarkoitushakuisia ja poliittisia tavoitteita palvelevia. Edellytettäessä puolueilta sitä, että ne noudattavat "Euroopan unionin perusperiaatteita", ne puolueet, jotka eivät seuraa mitään tiettyä eurooppalaista opinkappaletta, suljetaan kaiken rahoituksen ulkopuolelle. Kaiken lisäksi parlamentti luo tarvittavan valvonnan itse ja myös toteuttaa sitä itse. Parlamentti ei voi olla tuomarina omassa asiassaan. Tämä uusi järjestelmä johtaa myös monenlaiseen syrjintään. Koska eurooppalaisen poliittisen puolueen perustamiselle asetetaan hyvin korkeat vaatimukset, tavoitteena on nimenomaisesti sulkea ulkopuolelle uudet ryhmät. Tässä asetuksessa täysin mielivaltainen menettelytapa on syrjäyttänyt tavanomaisen oikeudellisen menettelytavan. Haluaako parlamentti edustaa demokratiaa? Jos se haluaa, kehotan sitä torjumaan kaikki hyökkäykset poliittista moniarvoisuutta vastaan.
Pasqua (UEN ),
   – Käsiteltäväksemme jätetyssä mietinnössä esitetään ensimmäiset toimet, jotka koskevat Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä kesäkuussa 2003 annetun asetuksen soveltamista. Mietinnössä määritetään, mitkä parlamentaariset elimet ovat toimivaltaisia myöntämään julkisia varoja eurooppalaisille puolueille.
Vaikka aikanaan tuin asetusta, en voi nykyisellään hyväksyä tämän mietinnön sisältöä. Mietinnössä yhteisön varojen osoittaminen ja hallinnointi annetaan Euroopan parlamentin puhemiehistön tehtäväksi sillä perusteella, että puhemiehistö vastaa jo nyt parlamentin sisäistä organisaatiota koskevista taloudellisista kysymyksistä. Tämä argumentti ei ole selvästikään uskottava.
Asetuksen 3 artiklan c kohdassa puolueiden rahoittamista käsitellään yksinomaan poliittisena kysymyksenä. Yhteisön tukien myöntäminen riippuu poliittisesta kuuliaisuudesta. Tällainen tulkinta ei takaa tarpeellista puolueettomuutta, vaan päinvastoin heikentää sitä.
On näin ollen täysin kestämätöntä, että puhemiehistön tehtäväksi annetaan päätöksen tekeminen julkisen rahoituksen myöntämisestä tai epäämisestä. Puhemiehistö on byrokraattinen elin, jossa ovat edustettuina ainoastaan tietyt poliittiset suuntaukset. Koska kysymys on poliittinen, tämä toimivalta olisi annettava puheenjohtajakokoukselle, koska se on avoimesti poliittinen elin. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . Äänestimme Dimitrakopoulosin mietintöä vastaan, koska siinä on menty äärimmäisyyksiin eurooppalaisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevien sääntöjen vahvistamisessa. Toisin sanoen keskeisenä ajatuksena on luoda elimiä ja mekanismeja, joilla "luodaan eurooppalaista tietoisuutta" ja ruokitaan käsitystä yksisuuntaisesta, kapitalistisesta ja kansasta etääntyneestä politiikasta.
Kaikilta opposition edustajilta evätään mahdollisuus saada äänensä kuuluviin. Järjestelmän vastustajat pyritään vaientamaan. Oikeuksia kumotaan, esimerkkinä oikeus mielipiteen ilmaisemiseen ja poliittisten puolueiden perustamiseen. Yhteisön antamien käskyjen ja suuryritysten sanelemien päätösten toteuttajana Euroopan parlamentista tehdään näiden puolueiden "poliittisen moitteettomuuden" tuomari.
Enemmistö päättää siitä, onko vähemmistöillä laillinen oikeus olla olemassa tai ainakin siitä, millä ehdoilla ne voivat ajatuksiaan esittää ja siitä, ansaitsevatko niiden ajamat tavoitteet rahoitusta vai eivät.
Dimitrakopoulosin ehdottamat tarkistukset muokkaavat esitystä konservatiivisempaan suuntaan. Vaikka helpommin valvottavalle Euroopan parlamentin puhemiehistölle myönnetään liikaa toimivaltaa, Euroopan parlamentilla itsellään ei ole muuta oikeutta kuin se, että se voi päättää "annettujen äänten enemmistöllä’ (ei edes jäsenten ehdottomalla enemmistöllä), kunnioittaako jokin puolue EU:n periaatteita vai ei eli soveltuuko puolue suuryritysten sanelemaan muottiin EU:ssa ja sen järjestelmässä.
Äänestämme tätä mietintöä vastaan, koska se muuttaisi Euroopan parlamentin erilaisten ajatusten kohtauspaikasta tuomariksi, joka päättää ajatusten oikeudesta olla olemassa. 
Queiró (UEN ),
   . Haluamme kyseenalaistaa sen kiistanalaisen kohdan, jonka mukaan yksinomaan parlamentilla on toimivalta päättää poliittisten allianssien tai Euroopan tason poliittisten puolueiden perustamisesta samoin kuin avustusten myöntämisestä näille organisaatioille, vaikka ne eivät olekaan parlamentin sisäisiä elimiä. Tämä on erityisen kiistanalainen seikka, koska perusteet ovat epäselvät ja joustavat, jolloin päätös voidaan tehdä pelkästään poliittisin perustein siten, että parlamentin jäsenet ovat itse tuomarina omassa asiassaan. Äänestin mietintöä vastaan sen vuoksi, että toimivalta tehdä tällaisia päätöksiä annetaan puhemiehistölle. Jokainen parlamentissa edustettuna oleva puolue ei suinkaan ole mukana puhemiehistössä, mutta kuitenkin kaikkien poliittisten ryhmien on oltava mukana, kun tehdään tällaisia poliittisesti latautuneita päätöksiä, esimerkkinä sellaisten poliittisten järjestöjen perustaminen, joille voidaan myöntää yhteisön tukea. Muussa tapauksessa näiden päätösten avoimuus vaarantuu. Tämän vuoksi UEN-ryhmä esitti tarkistuksen puhemiehistön korvaamisesta puheenjohtajakokouksella, mikä olisi tasapainottanut edustusta. Koska tämä ehdotus hylättiin, äänestin esitystä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Käsittelemämme mietintö on vastaus siihen, että parlamentin työjärjestystä on tarpeen muuttaa vastaamaan toimivallan lisäystä Euroopan tason poliittisten puolueiden rahoituksen hallinnoinnin ja lainmukaisuuden valvonnan alalla. Ymmärtääkseni tämä horjuttaa perussopimusten määräyksiä.
Puhemiehistö on vastuussa useimmista rahoitusjärjestelmän toimintaan liittyvistä tehtävistä, koska se on parlamentin jäseniä ja parlamentin sisäisiä organisaatioita koskevista taloudellisista ja hallinnollisista asioista vastaava elin.
Toistan vielä – asianmukaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti – että Euroopan tason poliittisia puolueita koskevat säännöt, erityisesti rahoitukseen liittyvät säännöt, on ulotettava koskemaan kaikkia Euroopan tason poliittisia puolueita ja niitä on tosiasiallisesti sovellettava ilman syrjintää ja siitä riippumatta, ovatko puolueet osa eurooppalaisia poliittisia puolueita tai ovatko ne poliittisten puolueiden eurooppalaisia alliansseja.
Samoin kuin jäsen Berthu vähemmistöön jääneessä mielipiteessään, minäkin pelkään, että uusi järjestelmä synnyttää kaikenlaista syrjintää. Olen myös pahoillani UEN-ryhmän esittämän tarkistuksen hylkäämisestä. Tarkistuksessa ehdotettiin toimivallan antamista puheenjohtajakokoukselle puhemiehistön asemesta, koska tällä tavoin moniarvoisuus ja osallisuus voitu taata paremmin.
Äänestin esitystä vastaan. 
Scallon (PPE-DE ),
   . Katson, että eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoitusta ohjaavat eurooppalaisten poliittisten puolueiden säännöt ovat ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Jäsenvaltioiden kansalaisten on voitava päättää, haluavatko he rahoittaa kansallisia poliittisia puolueita tai riippumattomia edustajia.
Se, että EU:n rahoituksen edellytykseksi on asetettu puolueen yleiseurooppalaisuus, sulkee pois pienet kansalliset puolueet ja riippumattomat edustajat ja syrjii heitä. On myös erittäin huolestuttavaa, että päätöksen EU:n rahoituksen myöntämisestä jollekin puolueelle tekee Euroopan unionin toimielin.
Tämä tuskin on demokratian ja toissijaisuuden perusperiaatteiden mukaista. 

Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totesin aiemmin, että kyse on lähinnä siistimisestä, mutta kiinnitin kuitenkin huomiota siihen, että työjärjestyksen 180 artiklan 8 kohta koskee nyt koko työjärjestystä. Tämä tarkoittaa sitä, että uudessa työjärjestyksessä, joka julkaistaan ajoissa uutta parlamenttia varten – tai ainakin luultavasti ajoissa toukokuussa aloittavaa laajentunutta parlamenttia varten – luvut muutetaan automaattisesti vastaamaan laajentuneen parlamentin tarpeita. Lukuja on mukautettava samassa suhteessa kuin parlamentti laajenee. Esimerkiksi päätöslauselmaesityksen tai tarkistuksen jättämiseen tarvittavan 32 jäsenen vähimmäismäärää suurennetaan samassa suhteessa.
Äänestyksemme myötä tämä pätee myös uudistettuun 29 artiklaan, joka koskee sitä, kuinka monta jäsentä on vähintään oltava, jotta parlamenttiin voidaan muodostaa poliittinen ryhmä. Uuden version mukaan tämä edellyttää 16:ta jäsentä vähintään viidestä maasta. Määrä on nostettava 19 jäseneen – muukin määrä on mahdollinen – vähintään viidestä maasta.
Koska huomasimme, että tämä vaikuttaisi myös nykyisten ryhmien toimintaan toukokuun istuntojaksolla, otimme mukaan lisäyksen, jonka nojalla nykyiset ryhmät voivat jatkaa nykyisessä muodossaan vaaleihin asti työjärjestykseen tehdyistä muutoksista huolimatta. Tämä tarkoittaa sitä, että minkään nykyisen ryhmän ei tarvitse pelätä hajottamista ennen vaalikampanjaa. Vaalien jälkeen niiden on vastavalitussa parlamentissa arvioitava tilannettaan kaikkien muiden ryhmien tavoin äänestäjien antamien äänien perusteella. 
Beazley (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, oletan jäsen Frassonin kommentoineen äänestystä tarkistuksesta 4. Eri kohdista äänestettiin kerralla. Hän tarkoitti ymmärtääkseni kai sitä, että väliaikaisilla valiokunnilla ei olisi enää samaa asemaa kuin niillä oli ennen. Parlamentti ei voisi perustaa väliaikaisia valiokuntia. Esittelijä Corbett, olenko oikeassa näin sanoessani? 
Puhemies.
   En haluaisi kannustaa teitä käymään keskusteluja tässä yhteydessä, mutta esittelijä Corbett, voisitteko vastata kysymykseen lyhyesti. 
Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, voin hieman hälventää kollegojen pelkoja: jäsen Frassoni sekoitti keskenään tutkintavaliokunnat ja väliaikaiset valiokunnat. Otan asian esiin hänen kanssaan kahden kesken. 

Schnellhardt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, äänestin Paulsenin mietintöä vastaan. Tämä ei johtunut niinkään sen sisällöstä – vaikka aihe ei ollut minulle täysin tuttu – vaan se oli reaktioni menettelyä kohtaan. Valiokunnassa toimitetun äänestyksen tulos oli sellainen, että asetuksen täytäntöönpano ei olisi ollut mahdollista. Tämä johtuu siitä, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa mielipiteet vaihtelivat laidasta laitaan. Esittelijän pyynnöstä neuvosto jätti äskettäin käsiteltäväksi uuden tekstin ennen parlamentissa toimitettavaa äänestystä, mikä on jokseenkin epätavallista. Esittelijä sopi tästä tekstistä neljän parlamentin ryhmän kanssa ja jätti sen parlamentille mielestäni varsin epäasiallisella tavalla. Lisäksi koko viime viikon englanninkielisestä tekstistä ilmestyi harva se päivä uusi versio. Vasta tänä aamuna kaikki muutokset eli neuvoston tekstiin tehdyt muutokset esitettiin parlamentille.
Tällä hetkellä käsissämme on aivan toisenlainen säädösteksti, josta ei ole etukäteen valiokunnassa keskusteltu. Parlamentilla ei ole ollut minkäänlaista mahdollisuutta ottaa kantaa tähän tekstiin valiokunnassa. Sen sijaan teksti jätettiin välittömästi parlamentille tänään hyväksyttäväksi yksinkertaisella enemmistöllä. Jos tällainen järjestys olisi sääntö, eikä poikkeus, menettelymme olisivat varmasti hyvin nopeita, ja voisimme käsitellä kaikki säädöstekstit neljässä viikossa. Riittäisi, että neuvosto esittää tekstin, neljä parlamentin jäsentä näyttää sille vihreää valoa ja koko parlamentti äänestää siitä, koska tekstin varsinaista sisältöä ei olisi mahdollista käsitellä
Pidän tällaista etenemistapaa tavattoman vaarallisena, koska parlamentille on nimenomaan tunnusomaista, että aiheista keskustellaan ja että mielipiteet vaihtelevat. Parlamentissa ei voi vallita ryhmien muutamien edustajien diktatuuri, jolloin nämä henkilöt selittävät edellisyönä pidetyssä ryhmäkokouksessa tekstin sisällön ilman, että kukaan tietää tarkalleen sen, mistä tosiasiassa on määrä äänestää.
Kehotan teitä pohtimaan asiaa ja sallimaan tulevaisuudessa tällaisen menettelyn ainoastaan poikkeustapauksissa. Ymmärrän hyvin sen, että esittelijä Paulsenilla on kiire saattaa mietintönsä käsittely päätökseen, koska hän ei tule takaisin. Hän olisi kuitenkin voinut saavuttaa sen myös ottamalla asian puheeksi kanssani. Näin ei kuitenkaan tapahtunut. Toivon, että panette tämän seikan merkille ja hylkäätte tulevaisuudessa tällaiset menettelyt. 
Puhemies.
   Tämänpäiväisessä ensimmäiseen käsittelyyn liittyvässä äänestyksessä ei edellytetty muuta kuin yksinkertaista enemmistöä. Merkitystä ei siis ollut sillä, toteutuiko määräenemmistö vai ei. Tällä seikalla on merkitystä menettelyn muussa vaiheessa. Kuten tiedätte – ja kuulin perustelunne – parlamentti on täysivaltainen. Noudatin oikeata menettelyä, esitin kysymyksen parlamentille, noudatin esittelijän neuvoa, kehotin valiokunnan puheenjohtajaa puhumaan, enemmistö asettui kannattamaan menettelyä ja sen jälkeen toimin niin kuin minun täytyi toimia. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Olemme äskettäin saaneet kokea useita elintarvike- ja karjatalouskriisejä, esimerkkinä "hullun lehmän tauti" ja suu- ja sorkkatauti, jotka osoittavat sen, että elintarviketurvallisuutta on parannettava. Lisäksi on luotava sellainen lainsäädäntö, joka kattaa elintarviketuotannon ja -valmistuksen kaikki vaiheet, jolla varmistetaan, että kuluttajat saavat tarvitsemaansa tietoa, ja jolla perustetaan virallinen valvontajärjestelmä, jolla voidaan taata lainsäädännön noudattaminen ja seuraamukset lainsäädäntöä rikkoville.
Elintarvikkeiden ja rehujen on oltava turvallisia ihmisten ja eläinten terveydelle. Turvallisuuden on oltava ensisijainen näkökohta, joka ylittää kaikki kaupalliset tavoitteet, olipa niissä kyse sitten voiton tavoittelusta tai kaupan helpottamisesta. Sisäisten rajojen poistamisen ja kaupan asteittaisen vapauttamisen vanavedessä on syntynyt hillitön sallivuuden ilmapiiri, ja se on puolestaan johtanut siihen, että investoinnit keskeisiin teknisiin voimavaroihin (kuten vertailulaboratorioihin ja tutkimuskeskuksiin) ja inhimillisiin voimavaroihin (kuten ammatilliseen koulutukseen) on laiminlyöty. Tilanne ei saa jatkua tällaisena.
Tämä asetus on elintarviketurvallisuutta käsitelleeseen valkoiseen kirjaan sisältyneiden muiden asetusten kanssa osa strategiaa, jolla luodaan yhteiset elintarviketurvallisuutta koskevat tavoitteet ja yhteiset EU:n tasoiset seuraamukset. Kyse on toisin sanoen siitä, että puututaan seurauksiin kyseenalaistamatta taustalla olevia tuotantomalleja tai kaupan vapauttamista.
Mietintöön sisältyneet ehdotukset jättävät toivomisen varaa, vaikkakin jotkin ehdotukset ovat myönteisiä, kuten se, että sovelletaan samaa ...
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Euroopan unioni on 1990-luvun puolivälin jälkeen antanut yhä enemmän säädöksiä asioissa, jotka liittyvät terveyteen ja elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen, ja tarkoituksena on ollut vastata kuluttajien lisääntyviin huolenaiheisiin. Valvonta ja tarkastukset ovat olleet merkittävä osa näitä toimia.
Taistelua ei ole lähimainkaan voitettu. Kuten esittelijä painottaa, on oltava tiukempia, ja lisäksi tarvitaan kaikkeen viralliseen valvontaan sovellettavaa yhteistä lainsäädäntöjärjestelmää. Tavoitteena on sekä kuluttajien että tuottajien turvallisuuden lisääminen, ja tämä mietintö on edistysaskel elintarviketurvallisuuden ja erityisesti elintarvikkeiden ja rehujen alalla.
Olen tietoinen siitä, että tämä aihe on kauan aikaa ollut painopiste-alue EU:ssa, ja siksi tuen esittelijän esittämiä tarkistuksia. Näistä toimista on merkittävää hyötyä kuluttajille. 

Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, totean Johanna Boogerd-Quaaksin puolesta ja omasta puolestani, että lopullisessa äänestyksessä äänestimme Fourtoun mietintöä vastaan. Tietenkin on tärkeää ryhtyä toimiin laittoman kopioinnin torjumiseksi, mutta tehtyjen tarkistusten jälkeen ehdotuksessa mennään liian pitkälle. Varsinkin se on virhe, että tähän sääntelyyn sisällytetään patentit.
Yhdymme Horst Schnellhardtin esittämään arvosteluun menettelytavoista; onhan tämä arvostelu paikallaan tässäkin asiassa. Ryhmällä oli esimerkiksi erittäin vähän tilaisuuksia keskustella asiasta ennen lopullisen ratkaisun tekemistä. On myös syytä mainita, että yli 50 johtavaa eurooppalaista teollis- ja tekijänoikeuksien asiantuntijaa esitti parlamentille toivomuksensa siitä, että parlamentti perehtyisi asiaan huolellisesti, mutta näinhän emme tehneet.
Myös oikeusperusta voidaan kyseenalaistaa, koska tässä asia koskee menettelyä. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla yhteisössä ei ole tavallisesti hyväksytty tällaisia menettelyjä. Näin ollen totean, että olemme päättäneet sellaisesta sääntelystä, joka saattaa osoittautua pienyrityksille vahingollisiksi ja jonka avulla ei keskitytä laittoman kopioinnin torjumiseen, mikä olisi tärkeää. 
Raschhofer (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en äänestänyt poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskeviin Euroopan parlamentin sääntöihin esitettyjen tarkistusten puolesta. Se ei johdu siitä, etten olisi kannattanut itse asiaa, vaan siitä, että se oli loogista, koska viime kesäkuussahan kollegani ja minä äänestimme Leinenin mietintöä vastaan. Asetuksen täytäntöönpano tällaisessa muodossaan merkitsisi syrjintää, joka kohdistuu parlamentin pieniin poliittisiin ryhmittymiin, joita vaikka ne toimivat aktiivisesti Euroopan tasolla, ei edusta mikään tietty ryhmä. Taloudellista tukea jaetaan suurille puolueryhmittymille, mutta ei pienille, jolloin syntyy valtava demokratiavaje näiden kahden ryhmän välille. Me kaikki tiedämme, että puolueet ja niiden organisaatiot ovat riippuvaisia taloudellisesta tuesta. Tällä tavoin Euroopan tasoisilla puolueilla on epätasapuoliset lähtökohdat, enkä voi äänestää sellaisen puolesta. 
Turmes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin teollis- ja tekijänoikeuksia käsittelevää Fourtoun mietintöä vastaan. Minun mielestäni Euroopan parlamentti on tehnyt eettisessä mielessä vakavan arviointivirheen äänestäessään tänään tämän mietinnön puolesta.
Konservatiivien, sosiaalidemokraattien ja liberaalien äänten turvin enemmistö asettui tukemaan sellaista kantaa teollis- ja tekijänoikeuksiin, jossa annetaan mielestäni liikaa periksi suurten monikansallisten yritysten eduille kansalaisten etujen vastaisesti. Teollis- ja tekijänoikeudet eivät ole yleensäkään helppo pala purtavaksi. Tässä kyse on Euroopan parlamentin uskottavuudesta.
Kuinka aiomme selittää Euroopan kansalaisille, että parlamentin esittelijä eli henkilö, joka on tässä asiassa näkyvimmin esillä, on naimisissa Vivendi Universalin pääjohtajan Fourtoun kanssa? Kuinka parlamentti voi selittää toimiaan tuhansille Euroopan kansalaisille ja erityisesti nuorille, jotka saavat tietoa sähköpostitse tällä alalla tehtävästä eurooppalaisesta politiikasta, samalla, kun epäilys henkilökohtaisesta hyödystä peittoaa tämänkaltaisen tekstin merkityksen? Olen sitä mieltä, että parlamentti on tehnyt tänään erittäin vakavan virheen. 
Puhemies. –
   Kiitoksia, jäsen Turmes.
Kuten tiedätte, jäsen MacCormick on jo ottanut tämän kysymyksen esiin toisella tapaa. Omasta puolestani aion jättää etuja, muun muassa perheen etuja, koskevan kysymyksen puhemiehistömme käsiteltäväksi. Sen jälkeen luotan asiassa sen arvostelukykyyn. Tästä asiasta on todellakin keskusteltu paljon parlamentissamme. En viittaa nimenomaan kyseiseen esittelijään, enkä tämänpäiväiseen mietintöön, vaan periaatteeseen. Se on ongelma, johon on puututtava. 
Lund ja Thorning-Schmidt (PSE ),
    Annoimme äänemme Fourtoun mietinnölle (A5-0468/2003), jossa käsitellään toimenpiteitä ja menettelyjä teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseksi, ja neuvotellulle kompromissipaketille.
Meille oli tärkeää varmistaa kansalaisten ja heidän oikeuksiensa suojelu ja samalla se, että torjutaan lisääntyvää tavaramerkkien väärentämistä, laitonta kopiointia sekä teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomista. Lisäksi direktiivillä varmistetaan teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamiseksi annettujen kansallisten säädösten yhdenmukaistaminen myös jatkossa ja edistetään lainsäädännön noudattamista.
Kompromissi tarkoittaa sitä, että ehdotus rajoittuu koskemaan kaupallisesti merkittäviä tapauksia. Ehdotuksesta on jätetty pois vilpittömässä mielessä toimivien kuluttajien syyllistyminen rikkomiseen, ja ehdotuksessa vahvistetaan kansalaisten oikeutta harjoittaa yksityistä kopiointia tekijänoikeusdirektiivin mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että tuomareiden on otettava huomioon rikkomusten taustalla oleva aikomus, ja samalla varmistetaan tärkeiden tietojen luottamuksellisuus. Lisäksi tämä päätös on niiden maailmanlaajuisten velvoitteiden mukainen, joita EU:lla on suhteessa Maailman henkisen omaisuuden järjestöön. Tämä tarkoittaa myös sitä, että ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen ja että kaupan esteitä ei saa luoda.
Lopuksi todettakoon, että pidämme tärkeänä ehdotuksen hyväksymistä ennen laajentumista. Hyväksyminen laajentumisen jälkeen voisi johtaa siihen, että vireillä olevan lainsäädännön hyväksyminen venyisi useilla vuosilla, mikä johtaisi laittoman toiminnan kasvuun. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Päätimme äänestyksessä hylätä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseen tähtäävän jäsenvaltioiden kompromissin erityisesti 9 artiklaan tehtyjen tarkistusten vuoksi. Jos ehdotukset 9 artiklan tarkistamisesta hyväksytään, seurauksena on ristiriita ruotsalaisen oikeusperinteen kanssa erityisesti vapaata todistusharkintaa koskevan periaatteen osalta. Olemme sitä mieltä, että jos näin suuria muutoksia tehdään lainsäädäntöön ja siten ruotsalaiseen oikeusperinteeseen, muutosten on oltava perusteellisesti harkittuja ja laadittuja, eivätkä ne saa olla hätäisiä, kuten nyt on käynyt. Emme näin ollen vastusta lainsäädännön muuttamista, mutta katsomme, että muutokset eivät ole nykymuodossaan tyydyttäviä. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Tässä mietinnössä käsitelty aihe on vaikea taustojensa ja kauaskantoisten vaikutustensa vuoksi.
Vastustamme omasta puolestamme kiivaasti laitonta kopiointia ja tuoteväärennöksiä ja peräänkuulutamme sääntöjä, joilla edistetään koko ihmiskunnalle kuuluvien keksintöjen ja innovaatioiden käyttöä näinä vapauden ja oikeudenmukaisuuden aikoina. Näin ollen ensimmäinen näkökohta on teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun tarkoitus. Olisiko tekijänoikeuksia, tavaramerkkejä ja patentteja kohdeltava samalla tavoin? Vaikka vastustamme ankarasti inhimillisen tiedon ja ihmiskunnan perinnön väärinkäyttöä ja kaupallistamista, myönnämme, että on vaikeaa löytää tasapaino lainmukaisten omistusoikeuksien ja jonkin tietyn asian sosiaalisten ja kollektiivisten hyötyjen välillä. Tämä on kuitenkin vain teoriaa.
Vaikka näitä oikeuksia suojelevilla mekanismeilla ei pystytä lopettamaan kauppaa ja väärinkäyttöä, ne eivät saa olla niin sallivia, että ne mahdollistavat laittoman valmistamisen ja väärentämisen tai jopa kannustavat niihin. Tästä esimerkkinä mainittakoon portviini ja muutkin tällaiset suojeltavat ja vahvistettavat alkuperänimitykset, jotka edustavat universaalia perintöä ja ovat siten paikallista ja kansallista perintöä. Tämän vuoksi vääränlaisella vapauttamisella voi olla tuhoisia taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia vaikutuksia ja lisäksi niillä voi olla vahingollinen vaikutus terveyteen.
Esittelijä on osoittanut varovaisuutta, ja tässä asiassa onkin paras pelata varman päälle. Päädyimme kuitenkin äänestämään esitystä vastaan sen vuoksi, että hylkäämme eräät erityisesti "liittovaltiohakuiset" tarkistukset, joissa tämä varovaisuus ei mitenkään ilmennyt. 
Zrihen (PSE ),
   .– Taloudelliset toimijat syyllistyvät kaupallisesti merkittävään teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomiseen. Ne harhauttavat kuluttajia tai ne käyttävät hyväkseen muiden yritysten hintavilla investoinneilla hankkimaa imagoa, mainetta tai teknisiä menettelyjä. Näin ollen on perusteltua ryhtyä erityisiin oikeudellisiin toimiin tämän vitsauksen torjumiseksi.
On kuitenkin henkilöitä, jotka haluavat lobbaajien painostuksesta varmistaa, että tätä direktiiviä sovelletaan erityisen joustavasti. Tämä on äärettömän vaarallista, koska se tasoittaa tietä näiden väärentämistä torjuvien toimien väärinkäytölle. Näitä säännöksiä voitaisiin käyttää sellaisia yksityishenkilöitä vastaan, jotka ovat syyllistyneet esimerkiksi musiikin tallentamiseen Internetistä CD-levylle. Myös suuryritykset voisivat käyttää näitä säännöksiä heikompien kilpailijoidensa, esimerkiksi pienten ja keskisuurten yritysten häirintään. Kaiken lisäksi on pelättävissä, että tätä direktiiviä voitaisiin käyttää apuna siinä, että kiertoteitä yritetään saattaa uudelleen käsiteltäväksi asioita, joista parlamentti on jo tehnyt päätöksen, esimerkkinä geneeriset lääkkeet ja ohjelmistojen patentoimattomuus. Tämän vuoksi hylkäsin äänestyksessä direktiiviesityksen, jota parlamentti ei ollut pystynyt korjaamaan tyydyttäväksi. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin tämän päätöslauselman puolesta, koska kannatan luonnollisestikin sellaisten uusien teknisten vaatimusten ja uusien prosessien kehittämistä, joilla aktiivisesti edistetään toimia kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjumiseksi. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on niiden yhteisön vaatimusten vahvistaminen, jotka koskevat uusien raskaiden ajoneuvojen moottoreiden (maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden) saastepäästöjen rajoittamista. Näin ollen kyse on merkittävästä uudesta toimesta, jolla edistetään EU:n peräänkuuluttamaa kestävää kehitystä.
Kun otetaan huomioon tätä prosessia vaikeuttaneet vastoinkäymiset ja viivästykset sekä "vauhti", jolla yritämme hyväksyttää komission ehdotuksiin esitetyt tarkistukset, ei ole toivoakaan sellaisen kehyksen luomisesta, jossa alan toimijat ja ammattilaiset velvoitettaisiin noudattamaan sääntöjä ja jossa niihin kohdistettaisiin asianmukaiset tarkastukset. Sääntöjä ei ole selkiytetty, eikä etenkään tiettyjen valvontamenetelmien toteutettavuutta ole tarkistettu. Meidän on käynnistettävä tiedotuskampanja mahdollisimman pian yhteistyössä näiden ammattilaisten kanssa. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Äänestimme tarkistusta 1 vastaan. Tällä tarkistuksella pyrittiin rajoittamaan puitepäätöksen soveltamisalaa siten, että sitä olisi sovellettu ainoastaan huumekauppaan liittyvään törkeään ja/tai kansainväliseen rikollisuuteen. Tuemme neuvoston päätöstä kokonaisuudessaan ja katsomme, että tällä lisäyksellä rajoitetaan puitepäätöksen soveltamisalaa ja siten heikennetään selkeästi neuvoston ehdotusta.
Haluamme korostaa myös sitä, että EU:n olisi torjuttava kaikin mahdollisin keinoin huumausaineiden käyttöä ja myyntiä. Tulkitsemme neuvoston päätöstä siten, että huumausaineiden kauppa kielletään, ja siksi katsomme, että EU:n alueella ei voida sallia "kannabiskahviloita". 
Bernié (EDD ),
   – On kolme syytä, joiden vuoksi hylkäsimme sen, että ulkorajoja asetettaisiin hallinnoimaan riippumaton virasto, joka olisi oma oikeushenkilönsä.
Ensinnäkin maa-, meri- ja ilmarajojen hallinnointi kuuluu yksinomaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Mahanmuuttovirroilta suojautuminen ja ihmiskaupan torjuminen on jäsenvaltioiden tehtävä. Lisäksi ministerineuvosto on tässä asiassa yksimielinen.
Toiseksi jokaisella jäsenvaltiolla olisi oltava edustaja hallintoneuvostossa. Päätösten on oltava yksimielisiä, eikä enemmistöpäätöksiä. Hämmästykseksemme Ranska on ainoa maa, joka ehdottaa 12-jäsenistä hallintoneuvostoa, mikä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioilta viedään oikeus hallinnoida omia rajojaan.
Lisäksi olemme sitä mieltä, ettei tule kysymykseenkään, että virastolla voisi olla yksinomainen toimivalta esimerkiksi jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten karkottamiseen tai Euroopan rajavartiolaitoksen perustamiseen liittyvissä kysymyksissä.
Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti tekivät oikean päätöksen kieltäytyessään hyväksymästä ulkorajojen valvontaa koskevaa Schengenin säännöstöä. Ranskan hallituksen olisi pitänyt olla yhtä rohkea. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tiedämme huumekaupan uhkaavan kansalaisten terveyttä, turvallisuutta ja elämänlaatua. Vuonna 2001 komissio omaksui huumekaupan torjunnassa EU:n tasoisen strategian ongelman rajat ylittävän luonteen vuoksi.
Lopullisessa esityksessä komission alkuperäiseen ehdotukseen tehtiin huomattavia muutoksia, esimerkkinä uudet seuraamukset, jotka ovat paremmin tätä asiaa koskevien YK:n yleissopimusten mukaisia. Komissiohan oli esittänyt suppeampaa määritelmää. Olemme tyytyväisiä siihen, että käytöstä ei rangaista, vaikka tätä kysymystä ei käsitellä niin perusteellisesti kuin olisimme toivoneet. Vastustamme eurooppalaista pidätysmääräystä, mihin perustuu lopullinen äänestysratkaisumme. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Tällä hetkellä huumausainepolitiikkaa ei ole yhdenmukaistettu EU:ssa, vaan jokainen valtio soveltaa omaa politiikkaansa. Tämä ei kuitenkaan ole esteenä sille, etteikö huumeita voida nostaa keskeiseen asemaan poliittisella asialistalla. Huumeiden väärinkäyttäjät ovat yhä nuorempia, ja yhä useampi nuori ei pidä lainkaan vaarallisena kannabiksen kokeilemista. Jopa niin sanottujen "bilehuumeiden" eli kaikkein vaarallisimpien synteettisten huumeiden käyttö leviää. Vaarana on, että rajattomassa Euroopassa huumeongelma pahenee samalla, kun huumausaineita aletaan laillistaa muuallakin kuin Alankomaissa. Moni näyttää jo luopuneen taistelusta huumeettoman Euroopan luomiseksi.
Toistettakoon vielä, että huumausaineiden kokeilijoiden määrän ja mahdollisten väärinkäyttäjien määrän välillä on olemassa yhteys. Tämän vuoksi on pidettävä voimassa huumausaineiden hallussapitoon ja käyttöön liittyvä rikostunnusmerkistö. Sitä, että kuka tahansa voi ostaa viisi grammaa kannabista niin sanotusta "kannabiskahvilasta", on pidettävä edelleen väärän viestin lähettämisenä Euroopan nuorisolle. Emme saa tyytyä tähän puitepäätökseen, vaan meidän on pyrittävä yhä huumeettomaan Eurooppaan.
Me sanomme ei. Me emme halua laillistaa huumausaineita, emme aio vapauttaa niitä, emmekä ole luopuneet huumausaineiden nollatoleranssin unelmasta. 
Queiró (UEN ),
   . Italian puheenjohtajakaudella pystyimme vihdoin pääsemään sopimukseen yhteisön tasolla harjoitettavassa huumausaineiden torjunnassa sovellettavista vähimmäissäännöksistä. Sekä Euroopan parlamentissa että neuvostossa suurin vastustus tuli Alankomaista, jossa on sallittua käyttää ja myydä pieniä määriä mietoja huumeita. On siten ymmärrettävää, että Oostlanderin mietinnössä ehdotetaan, että neuvoston puiteasetus olisi hyväksyttävä siinä muodossa kuin se esitettiin, koska tämä teksti hyväksyttiin yksimielisesti vuoden neuvottelujen jälkeen. Tämä ei estänyt minua äänestämästä ehdotettujen toimien puolesta. Haluan erityisesti nostaa niistä esiin kaksi: kaikenlaisen huumekaupan sekä oopiumin, kokaiinin ja kannabiksen tuotannon ja myynnin on oltava rangaistavaa toimintaa ja synteettisten huumeiden lähtöaineiden tuotanto, jos niiden tuottamisen tarkoituksena on huumausaineiden tuotanto, on kiellettävä.
Toissijaisuusperiaate antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden käyttää puitepäätöstä henkilökohtaisen käytön tekemiseen rangaistavaksi, mutta se velvoita niitä siihen. Näin otetaan jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat oikeudelliset ja rikosoikeudelliset järjestelmät huomioon. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Neuvostossa vuosien ajan käydyn keskustelun jälkeen viime marraskuussa päästiin sopimukseen yhteisön tasolla harjoitettavassa huumausaineiden torjunnassa sovellettavista vähimmäissäännöksistä, ja tämän sopimuksen tulos on jälleen kerran jätetty Euroopan parlamentin käsiteltäväksi.
Kaikki oopiumin, kokaiinin ja kannabiksen kaupan, viljelyn ja myynnin muodot kielletään, ja synteettisten huumeiden lähtöaineiden tuotanto kielletään, jos niiden tuottamisen tarkoituksena on huumausaineiden tuotanto.
Toisaalta puitepäätöksen soveltamisalan piiriin ei kuulu huumeisiin liittyvien toimintojen harjoittaminen yksinomaan henkilökohtaista käyttöä varten siten kuin se on määritelty kansallisessa lainsäädännössä. Tämä merkitsee sitä, että toissijaisuusperiaatteen nojalla jäsenvaltiot halutessaan tehdä henkilökohtaisesta käytöstä rangaistavaa, mutta puitepäätöksessä ei velvoiteta niitä tekemään niin.
Huumeisiin liittyvistä laittomista toiminnoista voidaan määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia, jotka ovat vähintään yhdestä kolmeen vuotta vankeutta. Rikokseen yllytys, avunanto siihen tai sen yritys ovat myös rangaistavia tekoja. Olen kuitenkin pahoillani (ja kaikki viittaa siihen, että kyseessä on Alankomaiden painostus), että oikeudelliseen yhteistyöhön ja luovuttamiseen ei pyritä ponnekkaammin. Äänestin esityksen puolesta. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Suhtaudumme myönteisesti virastoon, jolla pyritään parantamaan koordinointia ja yhteistyötä ulkorajojen valvonnan alalla. Korostamme kuitenkin rajavalvonnan toteuttamista koskevan kansallisen itsemääräämisoikeuden tärkeyttä. Jäsenvaltioiden toimivaltaa ei voida rajoittaa, ja jäsenvaltioiden vaikutusvalta rajayhteistyön kehittämisen alalla on pidettävä ennallaan. 
Berthu (NI ),
   . Kannatamme erittäin lämpimästi valtioiden välisen yhteistyön tehostamista ulkorajojen valvonnan parantamiseksi ja tätä yhteistyötä edistävän teknisen viraston perustamista. Von Boetticherin tätä asiaa käsittelevä mietintö ansaitsee kuitenkin vain kohtalaisen arvosanan.
Yhtäältä mietinnössä pyritään rajaamaan viraston tehtävät teknisen yhteistyön tekemiseen, ja siinä todetaan, että "kansallisten rajojen valvonta kuuluu edelleen jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan", mikä on erinomainen asia. Toisaalta mietinnössä kuitenkin esitetään uutta järjestelmää, jota ei toteuteta hallitustenvälisessä kehyksessä vaan yhteisökehyksessä komission johtamana ja Euroopan parlamentin poliittisessa valvonnassa, millä raivataan tietä ylikansallisen toimivallan laajentamiselle tulevaisuudessa.
Mietintöä onkin luettava yhdessä perustuslaillisen sopimusehdotuksen kanssa. Ehdotuksesta näet käy ilmi Brysselissä vallitseva ilmapiiri: III-166 artiklassa unionia kehotetaan "ottamaan vaiheittain käyttöön yhdennetty ulkorajojen valvontajärjestelmä", mikä tarkoittaa ylikansallista järjestelmää rajavalvontaviranomaisineen. Vaikka von Boetticherin mietinnössä viraston tehtävät ovat toistaiseksi rajalliset, tähän ei voida kuitenkaan luottaa. Näyttää siltä, että tavoitteena on yhteisön toimivallan laajentaminen, mikä ei ole tässä asiassa suotavaa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tätä mietintöä tarkasteltaessa olisi otettava huomioon myös perustuslaillisessa sopimusehdotuksessa esitetty tavoite: "jotta vaiheittain voidaan kehittää aidosti yhtenäinen ulkorajojen valvontajärjestelmä".
Mietintöön sisältyy joitakin ristiriitaisuuksia ylikansallisen näkökulman vuoksi: Yhtäältä siinä vahvistetaan komission tehtävää viraston toiminnassa. Toisaalta siinä kuitenkin oikeutetusti todetaan, että kansallisten rajojen valvonta kuuluu yksinomaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Myönteistä mietinnössä on se, että siinä arvostellaan ajatusta siitä, että viraston tehtävänä olisi maahanmuuttajien karkottaminen.
Pohjimmiltaan mietinnössä ehdotetaan perustettavaksi virastoa, jolle annettaisiin toistaiseksi jäsenvaltioille kuuluneita tehtäviä. Ehdotuksella tuetaan niin sanottua "linnoitus-Eurooppaa" ja edistetään maahanmuuton tukahduttamista ja maahanmuuttajien karkottamista. Hyväksyn sen, että kansallisten elinten on tehtävä keskenään yhteistyötä maahanmuuttajia hyväksikäyttävien verkostojen ja ihmiskaupan sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja rahanpesun torjumiseksi. Tähän soveltuvia mekanismeja on kuitenkin jo olemassa, eikä sen vuoksi ole tarpeen luoda uusia välineitä, joilla siirretään muualle tehtäviä, jotka kuuluvat yksinomaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan ja jotka ovat täysivaltaisten jäsenvaltioiden vastuulla. Näin ollen asia voidaan kiteyttää siihen, ettei ole tarpeen perustaa uusia virastoja, vaan on muutettava nykyistä politiikkaa. Tämän takia äänestimme mietintöä vastaan. 
Queiró (UEN ),
   . Koska toukokuussa 2004 tapahtuvan laajentumisen myötä valvontaa edellyttävien maa-, meri- ja ilmaulkorajojen määrä lisääntyy, Euroopan unioni tarvitsee tehokasta järjestelmää ulkorajojensa hallintaa varten erityisesti kansainvälisen terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman maahanmuuton sekä ase-, huume ja ihmiskaupan ja merellä tapahtuvan rikollisuuden torjumiseksi. Tämän vuoksi kannatin Euroopan operatiivisen ulkorajayhteistyön hallintaviraston perustamista. Tähän liittyen ehdotin – ja viime marraskuun täysistunnossa tämä ehdotus myös hyväksyttiin – että seuraavista rahoitusnäkymistä neuvoteltaessa olisi perustettava yhteisön ohjelmia puolustusvalmiuden kohentamiseksi ja erityisesti sellainen ohjelma, jonka tarkoituksena olisi yksinomaan valmiuden kehittäminen EU:n ulkorajojen suojelemiseksi. Koska rajavalvonta on kuitenkin luonteeltaan hallitustenvälistä ja koska kullekin jäsenvaltiolle on karttunut kokemusta valvonnan harjoittamisesta, katson, että kunkin jäsenvaltion olisi oltava edustettuna viraston hallintoneuvostossa, jotta varmistetaan, että kaikki voivat hyötyä niistä tiedoista ja taidoista, joita kukin jäsenvaltio on omien ulkorajojensa valvonnasta "kentällä" hankkinut. Koska mietinnössä ei pidetty tarpeellisena tätä näkökulmaa, katsoin, että minun oli äänestettävä esitystä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tammikuun 1. päivänä 2005 toimintansa aloittava Euroopan operatiivisen ulkorajayhteistyön hallintavirasto on määrä perustaa sen vuoksi, että on tavattoman tärkeää parantaa ulkorajavalvonnan hallintaa. Unionin ulkorajoillahan on tällä hetkellä pituutta yhteensä 6 000 kilometriä. Lisäksi on otettava huomioon Euroopan unionin laajentuminen.
Olen esittelijän kanssa eri mieltä siitä, että viraston olisi oltava luonteeltaan "yhteisöllisempi". Sen sijaan yhdyn ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijan esittämään kantaan, jonka mukaan ulkorajavalvonnan on säilyttävä luonteeltaan hallitustenvälisenä. Tämä oli linjauksena myös komission tiedonannossa – tämän kuitenkaan rajoittamatta enemmistöpäätösten tekemistä virastossa (toiminnan sujuvuuden vuoksi). Yhtäältä tämä johtuu yhteisön oikeudellisesta järjestelmästä – ja nykyisestä vallanjaosta – mutta toisaalta nykyisellään tämä on turvallisempi ratkaisu, koska jokainen jäsenvaltio on jo hankkinut kokemusta näiden tehtävien suorittamisesta (ilma-, meri- tai maarajoilla tai kaikilla niistä). Näin ollen lienee järkevää, että hallintoneuvostossa istuu yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta kahden komission edustajan ohella. Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Niin naisten kuin miestenkin on voitava yhdistää perhe-elämä ja työelämä. Tämän vuoksi olemme tyytyväisiä tällä alalla annettavaan puitedirektiiviin, jossa asetetaan tavoitteet esimerkiksi työajan, lastenhoidon saatavuuden ja vanhempainlomien vähimmäismäärien osalta. Sitä vastoin meidän mielestämme EU:n tasolla ei pidä päättää siitä, kuinka hyvinvointipalvelut olisi järjestettävä. Tämän vuoksi äänestimme niitä ehdotuksia vastaan, joissa vaaditaan erityisiä verohuojennuksia tai niin sanottujen palveluseteleiden käyttöä tai joissa jollakin muulla tavalla säännellään yksityiskohtaisesti hyvinvointipolitiikkaa.
Haluamme lisäksi korostaa sitä, että perhe voi käsittää useita erilaisia yhteiselämän muotoja, ja siksi tuemme sellaista sanamuotoa, josta tämä ilmenee. Myös muiden kuin äidistä, isästä ja lapsista koostuvien perheiden asema on tunnustettava ja niille on annettava sama oikeudellinen asema kuin perinteiselle perheelle. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Katsomme, että perhepolitiikassa on noudatettava valinnan vapautta. Kummankin vanhemman on voitava yhdistää työelämä ja vastuu perheestä. Kokoomuksen perhepoliittiseen linjaukseen kuuluu lastenhoidon suuri joustavuus. Voimme periaatteessa tukea useita mietinnössä esitettyjä ehdotuksia.
Panemme merkille sen, että mietinnön perusteluissa todetaan, että perhepolitiikka ei kuulu EU:n toimivaltaan. Me olemme tästä samaa mieltä, ja sen vuoksi päätimme äänestää koko mietintöä vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kuten me kaikki tiedämme, Barcelonan Eurooppa-neuvostossa jäsenvaltiot sitoutuivat poistamaan esteitä naisten osallistumiselta työelämään ja tarjoamaan lastenhoitopalveluja vuoteen 2010 mennessä vähintään 90 prosentille kolmevuotiaista ja sitä vanhemmista alle kouluikäisistä lapsista ja vähintään 33 prosentille alle kolmevuotiaista lapsista. Lisäksi korostettiin sitä, että on myönnettävä rahoitusta laadukkaiden ja kohtuuhintaisten lastenhoitopalveluiden perustamiseen ja/tai tarjoamiseen. Kuinka tämän on sitten sovitettavissa yhteen sosiaalimenojen leikkausten kanssa tai sen kanssa, että unioniin liittyvissä maissa lastenhoitoverkostoja on suurelta osin purettu? Se, että perheille annetaan enemmän tukia, palveluseteleitä tai verohuojennuksia, on turhaa, jos tarvittavaa infrastruktuuria ei ole olemassa. Valitettavasti ehdotuksemme siitä, että lastenhoito laajennettaisiin vuoteen 2010 mennessä kattamaan kaikki lapset siihen asti, kunnes he siirtyvät oppivelvollisuuden piiriin, hylättiin myös.
On korostettava myös sitä, että tarvitaan rakenteita tukemaan vanhuksia ja huollettavia ja että on pyrittävä parantamaan kaupungistunutta elämänrytmiä (muun muassa palvelujen ja kauppojen aukioloaikoja sekä joukkoliikenteen aikatauluja) sekä integroitua ja inhimillistä asumista ja kaupunkisuunnittelua. Lisäksi mietinnössä kehotetaan lyhentämään työaikaa ja muuttamaan ajattelutapaa perhevelvoitteiden tasapuolisempaa jakamista suosivaksi ja ...
Queiró (UEN ),
   . Neuvosto on 90-luvun jälkeen ryhtynyt useisiin toimiin työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi, minkä vuoksi aihe on erittäin ajankohtainen, ja vuosi 2004 onkin julistettu kansainväliseksi perheen vuodeksi.
Bastosin mietinnössä todetaan, että jokaisen olisi voitava valita, käykö työssä vai jääkö kotiin, ja valitessaan kodin ulkopuolisen työn jokaisen olisi voitava sovittaa yhteen työelämä ja perheen tarpeet, olipa kyse sitten lastenhoidosta tai yhä useammin perheeseen kuuluvien vanhusten hoitamisesta.
En voisi enempää kannattaa tätä periaatetta, ja suhtaudun sen vuoksi myönteisesti esittelijä Bastosin vaatimukseen siitä, että Euroopan komission olisi arvioitava toimia, joilla pyritään sovittamaan yhteen perhe-elämä, työelämä ja yksityiselämä sekä nykyisissä jäsenvaltioissa että ehdokasvaltioissa. Kannatan myös esittelijän korostamia toimia perheiden tukemiseksi, joita ovat muun muassa lastenhoidon ja koulutuksen tukeminen taloudellisesti, palveluseteleiden myöntäminen kotiavun palkkaamista varten perheille, joilla on vammaisia lapsia, ja palvelusetelit, joilla tuetaan pienituloisia perheitä, joissa on vähintään kolme lasta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tätä asiaa käsittelevässä valiokunnassa esittämäni ehdotuksen mukaisesti suhtaudun myönteisesti erityisesti siihen, että mukaan on otettu "perheet huomioon ottavan politiikan" puitekäsite sekä suuntaviivat, joiden mukaan julkisten palvelujen alalla on harjoitettava sellaisia veropoliittisia ja veroluonteisia toimia sekä hinnoittelutoimia, joissa otetaan huomioon sekä perhe että perheyksiköiden koko siten, että perheitä ja suurperheitä ei syrjitä. Tärkeää on myös, että mietinnössä tunnustetaan se sosiaalinen ja taloudellinen merkitys, joka on perheellä ja kotityöllä, jota usein ylenkatsotaan ja vähätellään joko syvälle iskostuneiden ennakkoluulojen tai pelkän piittaamattomuuden vuoksi, mikä johtaa yksilöihin kohdistuviin ennakkoluuloihin ja todelliseen epätasa-arvoiseen kohteluun.
Olen tyytyväinen myös perhekäsitteen muuttamista vastustavan tarkistukseni hyväksymiseen. Tämän käsitteen tarkistaminen olisi sekä epäviisasta että myös parlamentin toimivallan ulkopuolella. Perhettä, joka on maallisluonteinen sosiologinen ja antropologinen realiteetti ja kiistatta syvään juurtunut ilmiö, ei saa sekoittaa yksilöllisiin valintoihin, jotka johtavat poikkeaviin tilanteisiin, jotka eivät kuulu perhekäsitteen piiriin. Haluaisin myös ottaa esiin sen, että oli oikein mainita, että suurperheille, vammaisten lasten perheille sekä monikkoperheille on tarjottava erityisiä avustusmuotoja. Lisäksi pidän hyvänä ajatuksena sitä, että jäsenvaltioiden on kehitettävä yhteistyömuotoja ja hyvien käytäntöjen vaihdantaverkostoja. Onnittelen esittelijä Bastosia vielä kerran erinomaisesta työstä ja siitä valtavasta edistysaskeleesta, jota tämä mietintö merkitsee. Tämä mietintö antaa suuntaa Euroopan parlamentin perhepolitiikalle. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Olen aktiivisesti kannattanut sitä, että Euroopan parlamentti asettuu kohdassa 3 tukemaan kristillisdemokraattista ajatusta, jonka mukaan "perhepolitiikalla on luotava vanhemmille edellytyksiä viettää enemmän aikaa lastensa kanssa". Samassa kohdassa korostetaan myös sen merkitystä, että tämä "vaikutta[a] myönteisesti perheen perustamiseen ja perhe-elämän vakauteen". Tämän lisäksi "sen väestötieteellisen ongelman ratkaiseminen, joka jäsenvaltioiden enemmistöllä on edessään", on tärkeää, kuten kohdassa 2 todetaan.
Oman yhteiskunnallisen näkemyksemme mukaisesti mietinnön johdanto-osan kohdassa K todetaan, että "lapsen oikeuksien on oltava perhepolitiikassa tärkeimmällä sijalla".
PPE-ryhmä onnistui siinä, että äänestyksessä johdanto-osan kohta G kumottiin (321 ääntä vastaan, 169 puolesta ja 21 tyhjää), ja tätä kautta torjuttiin myös yritys luoda uusi ja epäselvä perheen määritelmä, minkä laatiminen ei ole missään nimessä EU:n tehtävä.
PPE-ryhmä katsoo, että perheen käsitteessä olennaista on lapsen oikeus äitiin ja isään sekä vanhempien vastuu lapsistaan. Lasten on aina oltava perusta, jonka varaan yhteiskuntamme rakentuu, ja samalla tavoin perhe on yhteiskunnan tärkein ja olennaisin rakennusosa. Tämän vuoksi äänestin kokonaisuutena mietinnön puolesta (kun äänestyksen tulos oli 424 ääntä puolesta, 51 vastaan ja 37 tyhjää). 
Stirbois (NI ),
   . Karu tosiasia on, että naiset muodostavat ainoastaan 46 prosenttia työväestöstä. Työssä käyviä naisia on 12 miljoonaa, ja he ansaitsevat keskimäärin 20 prosenttia vähemmän kuin miehet. Heitä kohdellaan epätasa-arvoisesti ensinnäkin työhön pääsyn osalta: heidän työttömyytensä on kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin miesten työttömyys, ja Ranskassa 80 prosenttia aikuisista, joiden ansiot ovat indeksiin sidottua minimipalkkaa (SMIC) alhaisemmat, on naisia.
Ratkaisuja on monenlaisia. On selvää, että naisille on tarjottava todellinen mahdollisuus valita, haluavatko olla mukana työelämässä, eli heille on annettava halutessaan mahdollisuus jäädä kotiin huolehtimaan lapsista esimerkiksi siten, että korotetaan perheavustuksia.
Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen on kuitenkin vihdoin tehtävä mahdolliseksi. Tätä nykyä yksinhuoltajaperheitä on keskimäärin 14 prosenttia kaikista lapsiperheistä ja 90 prosenttia yksinhuoltajista on naisia. Nämä suuntaukset on otettava huomioon ja mukautettava työaika, lastenhoitojärjestelmät ja lastenhoitoavustukset, perheavustukset sekä vanhempainavustukset (joko äitiys- tai isyysavustukset) tätä vastaavaksi. Jo naisten ja miesten tasa-arvo edellyttää tätä. On kuitenkin muistettava varoa kiintiöjärjestelmiä, jollaisia on jo kehitetty politiikan alalla.

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämä on myönteinen mietintö, jossa esittelijä jakaa vähemmistöryhmiin kuuluvat naiset seuraavasti: vammaiset naiset, maahanmuuttajanaiset ja romaninaiset. Vammaisten naisten osalta mietinnössä vaaditaan, että yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annettu direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja että on huolehdittava heidän pääsystään koulutukseen ja työelämään sekä ammatilliseen koulutukseen tavanomaisessa ympäristössä. Mietinnössä vaaditaan myös, että näiden naisten itsenäistymistä ja heidän osallistumistaan poliittiseen elämään ja päätöksentekoon edistetään.
Maahanmuuttajanaisten osalta mietinnössä korostetaan, että tasa-arvoulottuvuus olisi sisällytettävä niihin politiikkoihin, ohjelmiin ja toimiin, joiden tarkoituksena on rasismin, syrjinnän ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta. Mietinnössä jäsenvaltioita kehotetaan varmistamaan Yhdistyneiden kansakuntien kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen tehokas täytäntöönpano. Lisäksi siinä todetaan nimenomaisesti, että maahanmuuttajanaisten olisi voitava osallistua poliittiseen elämään ja päätöksentekoon.
Romaninaisten osalta mietinnössä kiinnitetään komission ja asianomaisten hallitusten huomio siihen, että on varmistettava niiden yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla toteutettavien toimien tehokas soveltaminen, jotka ovat omiaan parantamaan romaninaisten taloudellista, sosiaalista ja poliittista tilannetta.
Viimeinen esittämistäni seikoista on tärkein laajentumisen vuoksi. Mietinnön loppuosassa tarjoillaan käytännössä uudelleen aiemmat ehdotukset ja päätökset. Edelleen tarvitaan ...
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Esittelijä on laatinut mietinnön naisvähemmistöistä, joita ovat erityisesti vammaiset naiset, maahanmuuttajanaiset ja romaninaiset. Tämä on mielenkiintoinen näkökulma, joka ansaitsee kaikkien huomion. Olen tietoinen näistä ongelmista ja haluaisin todella löytää niihin ratkaisun. Tämän vuoksi haluan kertoa olevani erityisen huolestunut kaikenlaisesta vammaisiin naisiin kohdistuvasta väkivallasta (enkä pelkästään kotiväkivallasta) ja siitä, että maahanmuuttajanaisten yksilöllisiä oikeuksia ei kunnioiteta.
Koska kannatan suurin piirtein Martinez-Orozcon mietinnön sisältöä, äänestin sen puolesta. Minun on kuitenkin korostettava, että mainitsemani ongelmat eivät rajoitu yksinomaan naisiin. Tällaisia tilanteita osuu kaikkien, myös miesten kohdalle. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Kun Ruotsissa pidettiin vuonna 1994 kansanäänestys EU:hun liittymisestä, eräät EU-jäsenyyttä kannattaneet puolueet vakuuttivat, että yhteiselämän muodot, avioliittolainsäädäntö ja aborttikysymykset eivät kuulu EU:n toimivaltaan. Puolueet lupasivat huolehtia siitä, että nämä kysymykset myös pysyvät vain ja ainoastaan kansallisen lainsäädännön piirissä EU:n sekaantumatta niihin. Pidämme tiukasti kiinni tästä ruotsalaisille äänestäjille annetusta lupauksesta. Katsomme, että tällä alalla kansallinen lainsäädäntö on paljon parempi kuin yhteinen EU:n lainsäädäntö.
Voimme vain todeta muiden ruotsalaisten puolueiden pyörtäneen tämän lupauksen, koska ne ovat valmiita saattamaan nämä kysymykset EU:n tasolla ratkaistaviksi. Jos näin käy, tästä koituu vahinkoa Ruotsin kansalaisille ja saattaa syntyä ristiriitoja ruotsalaisten tapojen ja perinteiden kanssa. Koordinoinnille ei ole mitään suoranaista tarvetta, ja kaikkein tarkoituksenmukaisin lainsäädäntö syntyy siten, että EU:n kansalliset parlamentit saavat itse laatia tätä alaa koskevan lainsäädäntönsä.
Lisäksi EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan on oltava yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä noudattavaa. Aborttioikeudesta olemme samaa mieltä kuin ruotsalaiset yleensä, mutta kunnioituksesta kolmansia maita kohtaan äänestimme Junkerin mietintöä vastaan siltä osin kuin siinä vaaditaan vapaata aborttioikeutta. Yleisesti ottaen mietinnössä painotetaan asianmukaisesti vakavia terveysongelmia kehitysmaissa, joissa EU:n kehitysyhteistyöpolitiikalla on merkittävä asema. 
Caullery (UEN ),
   . Junkerin mietinnön oli määrä keskittyä 10 vuotta sitten Kairossa laaditun Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaohjelman tärkeimpiin kohtiin. Tämän vuoksi saatoimme perustellusti odottaa, että mietinnössä olisi arvioitu asianmukaisesti taloudellista kasvua, maahanmuuttoa, kaupungistumispolitiikkaa tai ympäristöä. Nämä kaikki ovat Kairon konferenssissa esiin otettuja ja siellä painotettuja kysymyksiä.
Näin ollen on hyvin hämmästyttävää tutustua tekstiin, jossa kaikki nämä kysymykset sivuutetaan kokonaan ja jossa käsitellään pakkomielteenomaisesti tavan takaa esiin nostettavaa seksuaali- ja lisääntymisterveyttä, jota käsitellään peräti 20:ssä mietinnön 27 kohdasta. Jopa niin keskeinen kysymys kuin koulutus mainitaan ainoastaan siltä osin kuin sillä on tämän asian kannalta merkitystä.
Esittelijä katsoo kehitysmaiden väestökysymyksen olevan kiteytettävissä naisten oikeuteen päättää omasta ruumiistaan. Meidän mielestämme ongelman laajemmasta sekä paremmin monitahoista todellisuutta vastaavasta käsittelystä olisi ollut enemmän hyötyä, ja tällainen käsittely olisi ilmentänyt suurempaa kunnioitusta niitä erilaisia näkökantoja kohtaan, joita unionissa vallitsee abortin kaltaisesta arkaluonteisesta aiheesta. 
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Karin Junkerin oma-aloitteisessa mietinnössä pyritään vastaamaan yhteen maailman vaikeimmista haasteista eli hyödyntämään niin hyvin kuin mahdollista vuonna 1994 pidetyn YK:n kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin tuloksia. Mietintöön on koottu paljonpuhuvia tilastotietoja, joista ilmenee selvästi se, että toimia on lisättävä. Maailmassa kuolee joka minuutti yksi nainen raskauteen liittyvistä syistä, noin 200 000 äitiä kuolee vuosittain ehkäisypalvelujen puutteen tai heikkouden vuoksi, vähintään 75 miljoonaa 175 miljoonasta vuosittaisesta raskaudesta on ei-toivottuja, ja raiskaukset ja muu seksuaalinen väkivalta lisääntyy, myös Euroopassa.
Nämä ja lukuisat muut mietintöön sisältyneet seikat osoittavat selvästi sen, että kehittyneiden maiden on lisättävä toimiaan ja apuaan köyhyyden torjumiseksi ja taloudellisen kasvun edistämiseksi, mihin liittyy myös opiskelumahdollisuuksien lisääminen, sillä eräissä maissa nämä ovat erityisen puutteellisia naisten ja tyttöjen osalta. Tuoreimpien tilastotietojen valossa Kairon konferenssin tavoiteindikaattorit osoittavat edelleen, että maailman köyhien ja rikkaiden maiden ja alueiden välillä vallitsee järkyttävä epätasapaino. EU:n hallitukset voivat ja niiden pitääkin ryhtyä eturivissä korjaamaan tilannetta. 
Queiró (UEN ),
   . Junkerin mietintöä on tarkasteltava tutkimalla, mitä siinä suoraan väitetään, sekä myös, mitä on luettavissa rivien välistä. Toisin sanoen sen lisäksi, että mietinnössä kiinnitetään huomiota äitien ja lasten terveyteen raskauden aikana ja sen jälkeen tai Aids-viruksen leviämistä ehkäiseviin perusvarotoimiin, siinä ilmaistaan – erityisesti valiokunnassa esitettyjen tarkistusten jälkeen – selkeä näkemys naisten vapaudesta ja oikeuksista ja erityisesti siitä, että naisilla on oltava käytössään kaikki keinot "omaehtoista perhesuunnittelua" varten. Mietinnössä suositetaan sellaisten toimien toteuttamista, joiden tavoitteena on ehkäisymenetelmien saatavuuden lisääminen sekä abortin saamisen helpottaminen parantamalla käytännön edellytyksiä.
Tekstissä on kaksi seikkaa, jotka antavat aihetta arvosteluun. Ensinnäkin syntyvyyden vähentämisen tai synnytysten terveydellisten olosuhteiden parantamisen osalta mietinnön tarkoituksena ei ole torjua ehkäisymenetelmien käyttöä, saatikka sitten tarjota vaihtoehtoja niiden käytölle, joka nähdään perusoikeutena. Toiseksi mietinnössä abortti on suorastaan sisällytetty niiden toimien joukkoon, joita on määrä rahoittaa ja joihin EU:lta pyydetään osarahoitusta ilman, että vaivauduttaisiin ottamaan selvää siitä, millaista politiikkaa ainakin eräissä jäsenvaltioissa tällä alalla harjoitetaan. Näiden syiden vuoksi äänestin mietintöä vastaan. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Kairon konferenssista on kulunut lähes 10 vuotta, ja ajoitus on oikea tälle oma-aloitteiselle tilannetta arvioivalle mietinnölle, ja esittelijä korostaa tätä kehottamalla pitämään keskustelun 8. maaliskuuta, jolloin on kansainvälinen naisten päivä. Näin erityisesti sen vuoksi, että mietinnön pääaiheena on naisten lisääntymisterveys.
Mielestämme tämä mietintö on jopa vielä ajankohtaisempi kahdesta syystä. Ensimmäinen syy on se, että äskettäin päättyneessä seitsemännessä AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa pidimme erityisen merkityksellisenä sitä, että mainitussa kokouksessa hyväksyttyyn köyhyyteen liittyviä sairauksia käsitelleeseen raporttiin sisällytettäisiin johdanto-osan perustelukappale ei-toivottujen raskauksien keskeyttämisestä ja siitä, että keskeytysten on tapahduttava turvallisissa oloissa. Toinen syistä on se, että Portugalin kansalaisena olen seurannut kotimaassani aiheesta parhaillaan käytävää kiihkeää keskustelua, jossa oikeistoenemmistö vaikeuttaa keskustelua ja vakavien ja inhimillisten päätösten tekemistä tukeutuen väitteisiin ja keinoihin, jotka ovat todella häpeällisiä, jopa rikollisia.
Vaikka on selvää, että tämä ei ole ainoa mietinnön teema, emme voi jättää mainitsematta tässä äänestysselityksessä sitä esittelijän toteamusta, että "raskaudenkeskeytystä ei voida pitää syntyvyyden säännöstelyn keinona", emmekä toisaalta hänen vaatimustaan siitä, että on oltava mahdollista turvautua "lääketieteellisesti turvalliseen operaatioon". Ne, jotka väittävät päinvastaista, huomaavat jäävänsä yhä enemmän yksin seuranaan vain presidentti Bush ja hänen "Mexico Cityn" politiikkansa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten tavaksi on parlamentissa muotoutunut, tätä mietintöä, kuten kaikkia muitakin mietintöjä, joissa käsitellään lisääntymisterveyttä kehitysmaissa, on tarkasteltava tutkimalla, mitä siinä väitetään suoraan, ja mitä on luettavissa rivien välistä. Olen pahoillani siitä, ettei parlamentti hyväksynyt ehdotuksiamme, joiden tarkoituksena oli selkiyttää "seksuaali- ja lisääntymisterveyden" käsitettä, eikä myöskään tätä asiaa koskevia suuntaviivojamme tai käsityksiämme siitä, kuinka sukupuoliteitse tarttuvia tauteja, kuten HIV:ta/Aidsia, olisi torjuttava ja kuinka voitaisiin taata naisten tarvitsemat turvalliset raskaudenajan, synnytyksen ja synnytyksen jälkeisen ajan olosuhteet eli kuinka voidaan suojella äitien ja lasten terveyttä raskauden aikana ja sen jälkeen. Päinvastoin tämän alan toimille leimallinen sekaannus herättää meissä vain epäluottamusta.
Olen pahoillani myös siitä, että huomaan pyrkimyksenä olevan sitouttaa EU edistämään aborttia kansainvälisissä yhteyksissä. Tätä osoittaa sekin, että erästä toista esittämäämme tarkistusta ei hyväksytty.
Lopuksi haluan vielä sanoutua irti, kuten myös keskustelussa totesin, tällaisesta vinoutuneesta mietinnöstä, jossa sivuutetaan monet Kairon kansainvälisen konferenssin päätavoitteet, joita olivat taloudellinen kasvu, kaupunkisuunnittelu, työllisyys ja se, että myös isät kantavat vastuun naisten seksuaaliterveydestä ja koulutuksesta sekä yleensä että erityisesti seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevasta koulutuksesta. Äänestin esitystä vastaan. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin yhdessä PPE-DE-ryhmän kanssa koko mietintöä vastaan. Mietintö kuitenkin hyväksyttiin (äänin 287 puolesta, 196 vastaan 13 jäsenen äänestäessä tyhjää).
Haluamme, että väestö- ja kehitysyhteistyöpolitiikassa ponnistelu demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta toteutuu siten, että jokaisessa maassa demokraattisesti laadittua lainsäädäntöä, tässä tapauksessa perhe- ja terveyspolitiikan aloilla laadittua lainsäädäntöä, kunnioitetaan.
Mietinnöstä ei ilmene tällaista pyrkimystä tai tällaista lähtökohtaa. Esimerkkinä tästä on kohta 20, jossa vaaditaan, että "mahdollistetaan lääketieteellisesti turvalliset raskaudenkeskeytykset". Vaadimme tähän kohtaan selvennystä esittämällämme tarkistusehdotuksella 20, johon sisältyi lisäys "niissä maissa, joissa abortti on lainmukainen". Myös tarkistusehdotuksilla 21 ja 30, joita kannatin, pyrittiin lisäämään toisten maiden lainsäädännön kunnioittamista.
Äänestyksessä nämä pyrkimykset kuitenkin hylättiin (tarkistusehdotuksen 20 osalta äänin 281 vastaan, 207 puolesta 18 jäsenen äänestäessä tyhjää), koska parlamentin enemmistön käsityksenä oli, että EU:n ja YK:n ei tarvitse noudattaa kehitysyhteistyöhankkeissaan kehitysmaan kansallista lainsäädäntöä, jonka nojalla syntymättömän lapsen oikeus elämään on turvattu heti ensimmäisistä raskausviikoista lähtien, vaan päinvastoin tällaista lainsäädäntöä on vastustettava ja aktiivisesti horjutettava.
EU ja YK osoittavat näin ollen piittaamattomuutta muiden maiden lainsäädäntöä kohtaan. Tämä horjuttaa kehitysyhteistyötä kohtaan tunnettua luottamusta sekä synnyttää konflikteja ja aiheuttaa kulttuuriin, uskontoon ja arvostuksiin liittyviä ristiriitatilanteita ja jättää jälkeensä ikävän tunteen siitä, että eurooppalaiset toimivat ylimielisesti. 
Sanders-ten Holte (ELDR ),
   .– Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni, että kannatan Junkerin alkuperäistä mietintöä. Valitettavasti PPE-ryhmä esitti listan tarkistuksia, joita ryhmäni ei voinut hyväksyä. Euroopassa on itsestään selvä asia, että naisilla on oikeus hyvään seksuaali- ja lisääntymisterveyteen, ja minun on mahdotonta ymmärtää, miksi PPE-ryhmä ei halua, että kehitysmaiden ihmisillä olisi samat oikeudet. Lisäksi presidentti Bushin konservatiivihallinto, joka on ottanut jälleen käyttöön Mexico Cityn politiikkansa ja esittää jatkuvasti vääriä syytöksiä siitä, että abortti olisi UNFPA:n (Yhdistyneiden Kansakuntien väestörahasto) päätavoite, vain hankaloittaa seksuaali- ja lisääntymisterveyden alalla tehtävää työtä, ja tällainen toiminta olisi ehdottomasti tuomittava. Lisäksi kyseenalaistan voimakkaasti PPE-ryhmän näkemyksen siitä, että perhe ansaitsee kaiken suojelun. Entä nuoret tytöt ja naiset, jotka on raiskattu sotatilanteessa tai muutoin? Entä ne naiset ja tytöt, jotka heidän ympäristönsä ja erityisesti heidän perheenjäsenensä pakottavat suostumaan siihen, että heidän sukupuolielimensä silvotaan? Olisiko meidän jätettävä heidät pelkästään oman onnensa nojaan? Oma ryhmäni ei ajattele näin, ja sen vuoksi äänestimme kaikkia näitä tarkistuksia vastaan. 
Scallon (PPE-DE ),
   . Äänestin tänään Junkerin mietintöä vastaan. Siinä Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita kehotetaan sisällyttämään seksuaali- ja lisääntymisterveys ja siihen liittyvät oikeudet osaksi kunkin maan kehitysyhteistyöpolitiikkaa.
Kairon konferenssissa Maailman terveysjärjestö määritteli termin "lisääntymisterveydenhoito" siten, että siihen kuuluu "syntyvyyden säännöstely", johon puolestaan sisältyy "ei-toivottujen raskauksien keskeyttäminen" eli abortti. Koska aborttisäännökset eivät kuulu EU:n toimivaltaan ja koska toissijaisuusperiaate on vahvistettu perussopimuksissa, minulla ei ole muuta mahdollisuutta kuin hylätä tämä mietintö. Olen sitä mieltä, että aidosti naislähtöisessä kehitysyhteistyössä naisia tuetaan siten, että heille tarjotaan turvallisia gynekologisia ja obstetrisia palveluja sekä äitiys- ja neuvolapalveluja.
Elintarvikkeet, puhdas vesi ja terveydenhuolto ovat perusedellytyksiä koulutukselle, ja koulutuksella yhdistyneenä riittävään energiahuoltoon ja oikeudenmukaiseen kauppaan edistetään sekä yksilön että yhteiskunnan kannalta kestävää pitkän aikavälin kehitystä. 

Bernié (EDD ),
   . Kaksi tälle päätöslauselmalle tyypillistä kohtaa riittävät osoittamaan, että yksinkertaistamisen ja parantamisen tavoite näyttää olevan saavuttamattomissa.
Entäpä kolmannen mietinnön anti. Johdanto-osan kohdassa A todetaan seuraavaa: "ottaa huomioon, että yhteisön lainsäädännön laatu ja selkeys vaikuttavat suoraan yhteisön kansalaisten ja yritysten hyvinvointiin ja vaurauteen." Sen sijaan kohdassa 6 todetaan: "korostaa parlamentin oikeutta estää itsesäätelyn käyttö."
Näin ollen emme voi taaskaan tukea tällaista päätöslauselmaa. Komission ehdotukset ovat edelleen perustaltaan huonoja. Parlamentti on ollut haluton tai kykenemätön puuttumaan asiaan. Parlamentti on jäänyt järjestelmän ja yhteisöslangin vangiksi. 
Pasqua (UEN ),
   . On totta, että säädösten laatu ja ymmärrettävyys vaikuttaa suoraan yhteisön yritysten hyvinvointiin ja menestykseen. Tietenkin lainsäädännön yksinkertaistaminen tarkoittaa sitä, että on arvioitava huolellisesti, onko Euroopan laajuinen standardointi todella tarpeen. On sanomattakin selvää, että toimielinten on pyrittävä lisäämään määritelmien ja oikeudellisten käsitteiden selkeyttä. Tämä on totta, mutta jos, kuten esittelijä painottaa, komission tiedonanto on kiitettävä osoitus hyvistä aikomuksista, samaa voidaan sanoa tästä mietinnöstä.
Mietinnössä lainsäädännön yksinkertaistaminen toimii ainoastaan välikappaleena, jolla parlamentti tosiasiassa vain pyrkii esittämään tavanomaiset vaatimuksensa. Tästä osoituksena on vastustus kaikkia niitä pyrkimyksiä kohtaan, joissa tarkoituksena on lainsäädännön laadun parantaminen siten, että tehtäisiin tosiasiallisia muutoksia lainsäädäntömenettelyihin ja toimielinten välisten valtuuksien tasapainoon. Tämä sama pätee myös parlamentin vaatimukseen, jonka mukaan on valvottava, että komission ehdottama oikeudellinen väline valitaan oikein ja että sitä käytetään oikein.
Kyltymättömälle ja vallanhimoiselle parlamentille mikään ei ole vierasta, ikään kuin sen osallisuus olisi jonkinlainen tae viisaudesta tai lainsäädännöllisestä maltista. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pääasiallisena tarkoituksena tässä mietinnössä säädösten laadun parantaminen, eikä tätä tavoitetta voida korostaa liikaa tai viedä liian pitkälle. Esittelijä katsoo, että on mentävä pitemmälle kuin toimielintenvälisessä sopimuksessa "Eurooppalainen hallintotapa: Lainsäädännön parantaminen", koska Euroopan parlamentin kaikki pyrkimykset eivät siinä toteutuneet. Tarvitsemme selkeitä, täsmällisiä, yksinkertaisia ja tehokkaita yhteisön säädöksiä, ja se on tämän sopimuksen olemassaolon perusta. Älkäämme kuitenkaan unohtako, että Euroopan parlamentilla on suora demokraattinen legitiimiys, koska sen jäsenet ovat suoraan Euroopan kansalaisten valitsemia, ja heihin yhteisön päätökset vaikuttavat eniten.
Lainsäätöinnostus, jota olemme todistaneet varsinkin kuluneella vuosikymmenellä, vahvistaa vaatimuksia parlamentin aseman nostamisesta lainsäädäntökehyksessä. Tämän vuoksi tuen esittelijän ajatusta siitä, että on lisättävä Euroopan parlamentin osallistumista itsesääntelyyn ja yhteissääntelyyn. Lisäksi tämä kolmas mietintö hyväksyttiin yksimielisesti valiokunnassa.
Tällä mietinnöllä kuitenkin vähennetään sitä joustavuutta ja läheisyyttä, jotka toimielintenvälisellä sopimuksella pyritään saavuttamaan ottamalla käyttöön keinoja, joita näiden toimien toteuttaminen edellyttää. En voi tukea ennakko- ja jälkikäteisvalvontaa, joiden lisäämistä mietinnössä esitetään, ja siksi äänestin tyhjää. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.


Puhemies.
   Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa? 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, eiliseen pöytäkirjaan ei ole rekisteröity läsnäoloani. Olen pahoillani, mutta voidaanko asia korjata? 
Puhemies.
   Asia korjataan.(1)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Andreasenin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0107/2004), johon sisältyy ehdotus Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle Guantánamon vankien oikeudesta puolueettomaan oikeudenkäyntiin (2003/2229(INI)). 
Andreasen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on aina pitänyt ihmisoikeuksien puolustamista ensisijaisen tärkeänä asiana. Pidämme erittäin tärkeänä, että kaikille ihmisille taataan sekä perusvapaudet että -oikeudet. Tästä syystä minulle on suuri kunnia toimia esittelijänä tässä mietinnössä, joka sisältää ehdotuksen Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle Guantánamon vankien oikeudesta puolueettomaan oikeudenkäyntiin.
Kaikki parlamentin jäsenet ovat samaa mieltä siitä, että kansainvälisen terrorismin torjuminen on välttämätöntä. Tästä syystä tällä mietinnöllä ei ole tarkoitus kyseenalaistaa terrorismin torjunnan tarvetta. Sen tarkoituksena on korostaa sitä, että jopa silloin, kun kyse on hyvän asian puolustamisesta, on olemassa joitakin perussääntöjä, joita on noudatettava, ja erityisesti YK:n ihmisoikeussopimuksessa ja Geneven yleissopimuksissa vahvistettuja yksilön oikeuksia on kunnioitettava . Tässä tapauksessa, kuten on korostettu, kyse on nimenomaan oikeudesta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja kansainvälisen oikeuden mukaiseen kohteluun.
Tammikuusta 2002 alkaen noin 660:tä ihmistä 38:sta eri valtiosta on pidetty vangittuna Kuubassa sijaitsevassa Yhdysvaltain laivastotukikohdassa Guantánamo Bayssä. Tiedämme varmasti, että heistä 87, ehkä jopa useampi, on nyttemmin vapautettu, mutta selvää valtaosaa pidetään edelleen vangittuna. He eivät tiedä, mistä heitä syytetään, heitä ei ole kuultu tuomioistuimessa eikä yksikään heistä tiedä, kuullaanko heitä tuomioistuimessa, ja jos näin tapahtuu, koska kuuleminen järjestetään. Pidätetyt ovat oikeudellisessa tyhjiössä. Heitä pidetään joko tavallisina rikollisina tai sotarikollisina. Jos he ovat tavallisia rikollisia, Yhdysvaltain lakien pitäisi suojata heitä, mutta Washingtonissa toimivan vetoomustuomioistuimen mukaan laivastotukikohta ei kuulu Yhdysvaltojen tuomioistuinten toimivaltaan, koska se ei varsinaisesti kuulu Yhdysvaltojen suvereeniin alueeseen. Toinen, San Franciscossa sijaitseva vetoomustuomioistuin ei hyväksynyt tätä perustetta, mutta Yhdysvaltojen korkein oikeus useimmin kumoaa nimenomaan San Franciscon vetoomustuomioistuimen päätökset, joten on epävarmaa, onko sen lausunnolla mitään vaikutusta. Yhdysvaltojen korkein oikeus on omasta aloitteestaan päättänyt tutkia, voidaanko Yhdysvaltojen tuomioistuinten toimivaltaa soveltaa myös Guantánamon laivastotukikohtaan, ja vastausta tähän kysymykseen odotetaan viimeistään tämän vuoden kesäkuussa.
Yhdysvaltojen viranomaisten mukaan laivastotukikohdassa olevat vangit eivät myöskään ole sotavankeja, eivätkä Geneven yleissopimuksetkaan näin ollen suojaa heitä . Pidätetyt eivät kuuluneet vakinaiseen armeijaan, kun heidät pidätettiin. Heillä ei ollut sotilasarvoja eikä univormuja eivätkä he kantaneet avoimesti aseita. Yhdysvaltojen viranomaiset pitävät heitä sen sijaan laittomina taistelijoina, jotka eivät kuulu minkään oikeusjärjestelmän piiriin ja joita voidaan pitää pidätettyinä määräämätön aika nostamatta heitä vastaan syytettä ja antamatta heille oikeutta tavata asianajajaa.
Tämä on vankien tilanne. He eivät tiedä, mistä heitä syytetään, eivätkä sitä, saavatko he oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin ja jos saavat, niin koska. Tällä loukataan selkeästi ihmisoikeuksia ja rikotaan kansainvälisiä yleissopimuksia, ja tästä syystä mietinnössä vaaditaan Yhdysvaltoja täyttämään pidätettyjä koskeva oikeudellinen tyhjiö sekä takaamaan heille välittömästi oikeus oikeusapuun. Tämä selkeyttäisi kunkin pidätetyn oikeudellista asemaa. On tärkeää korostaa, että tältä osin mietintöä ei sovelleta pelkästään eurooppalaisiin vankeihin vaan kaikkiin vankeihin ja heidän ihmisoikeuksiinsa. Mietinnössä tuetaan neuvoston kantaa, jonka mukaan vuonna 1949 tehtyä kolmatta Geneven yleissopimusta sotavankien kohtelusta on tulkittava niin, että epävarmoissa tapauksissa Guantánamon laivastotukikohdassa pidätettyinä olevia on kohdeltava sotavankeina ellei toisin päätetä. Sen jälkeen, heihin sovelletaan tilanteen mukaan joko kolmatta Geneven yleissopimusta, jota sovelletaan laillisiin taistelijoihin ja jolla heille myönnetään sotavangin asema ja suojelu, taikka neljättä Geneven yleissopimusta, jota sovelletaan siviileihin.
Mietinnössä pyydämme Yhdysvaltojen hallitusta myös vahvistamaan, että marraskuussa 2001 perustetut tilapäiset sotilaskomissiot noudattavat kaikkia kansainvälisiä lakeja. Lisäksi pyydämme Yhdysvaltojen viranomaisia antamaan asianomaisten valtioiden ja kansainvälisten organisaatioiden edustajille, vankien sukulaisille sekä puolueettomille tarkkailijoille luvan vierailla vankien luona.
EU ja Yhdysvallat ovat aina olleet liittolaisia. Meillä on aina ollut, meillä on nyt ja pidämme tulevaisuudessakin hyvät suhteet Yhdysvaltoihin. Mietinnössä todetaan, että transatlanttinen suhde on erittäin arvokas ja korvaamaton ja se voi olla erinomainen voimavara hyvän edistämiseksi maailmassa, mutta vain jos perustavia ihmisoikeuksia – kuten oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja mielivaltaisen vapaudenriiston kieltämistä – kunnioitetaan ja jos ne ovat jatkossakin Yhdysvaltojen ja EU:n yhteisiä perusarvoja.
Tästä syystä vetoamme Yhdysvaltoihin, että se noudattaisi täysimääräisesti itselleen asettamiaan kansainvälistä oikeutta ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta koskevia velvoitteita. Mietinnössä kehotetaan neuvostoa ottamaan esiin kesäkuussa 2004 pidettävässä EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa kysymyksen Guantánamon vankien oloista. Haluamme terrorismin torjuntaa koskevan yhteisen toimintasuunnitelman – jossa yhdistyvät päättäväinen toiminta terrorismin torjumiseksi ja kansainvälisten humanitaaristen normien täysimääräinen noudattaminen.
Haluan kiittää kollegojani heidän esittämistään monista tähän työhön liittyvistä myönteisistä ehdotuksista ja siitä, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta on lähes yksimielisesti hyväksynyt ehdotuksen suositukseksi. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla arvoisaa jäsentä hänen mietinnöstään. Mietinnössä käsitellään asiaa, joka on Euroopan unionin keskeinen huolenaihe, nimittäin perusihmisoikeuksien suojelua. Kukaan tässä parlamentissa ei aseta kyseenalaiseksi terrorismin torjunnan erittäin tärkeää merkitystä. Kukaan meistä ei myöskään unohda eikä saa koskaan unohtaa järkyttävää tragediaa, jonka näimme televisioruuduiltamme, kun lentokoneet iskeytyivät New Yorkin kaksoistorneihin 11. syyskuuta 2001. Ymmärrämme toki kaikki, että tätä pahaa on erittäin tärkeää torjua siten, että vapautta ja ihmisoikeuksia vahvistetaan. Terroristit voittavat, jos emme pidä tätä asiaa mielessä.
Kuten arvoisa jäsen korosti, Yhdysvallat pidätti useita satoja ihmisiä Afganistanin taisteluiden aikana ja niiden jälkeen, ja jotkut heistä ovat olleet pidätettyinä jo kaksi vuotta tai vähän pidempään. Jotkut heistä ovat EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, mutta oli heidän kansalaisuutensa mikä tahansa, heitä on kohdeltava oikeudenmukaisesti ja inhimillisesti, kuten mietinnössä todetaan. Olemme tyytyväisiä siihen, että viime aikoina monia pidätettyjä on vapautettu, ja toivomme, että pidätettyjä vapautetaan vielä lisää.
Euroopan unioni on ollut kansainvälisen terrorismin vastaisen koalition uskollinen ja sitoutunut jäsen. On kuitenkin välttämätöntä, että terrorismia torjuessamme vaalimme liittolaistemme kanssa kansainvälisten ihmisoikeuksien ja kansainvälisen oikeuden arvoja, kuten Euroopan unioni on toistuvasti korostanut sekä YK:n ihmisoikeuskomissiossa että YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa. YK:n ihmisoikeuskomission tuleva istunto on uusi tilaisuus käsitellä ihmisoikeuksia ja terrorismia sekä hyödyntää se, että kolmas komitea on hyväksynyt ehdotuksen, jonka mukaan YK:n ihmisoikeusvaltuutetun pitäisi tutkia, toteutuuko ihmisoikeuksien suojelu terrorismia torjuttaessa.
Minun on tehtävä selväksi – ja teen sen vihjailematta millään lailla, ettei komissiota kiinnostaisi tämä kysymys, joka aivan perustellusti huolestuttaa monia tämän parlamentin jäseniä – ettei Euroopan komissiolla ole toimivaltaa monilla mietinnössä esiin tuoduilla aloilla. Koska yhteinen kanta tästä asiasta puuttuu, kunkin yksittäisen jäsenvaltion on edustettava diplomaattisesti kansalaisiaan tässä asiassa. Niin ikään kysymys EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksen asialistasta on puheenjohtajavaltion ja Yhdysvaltojen välinen asia. Olen kuitenkin varma siitä, että neuvosto panee merkille tämän mietinnön ja ottaa huomioon voimakkaat tunteet, joita tämä asia on monien arvoisien jäsenten mielissä herättänyt.
Parlamentti on erittäin halukas saamaan vastaukset moniin kysymyksiin. Aiotaanko nämä miehet asettaa syytteeseen ja jos aiotaan, niin mistä rikoksista ja minkä tuomiovallan nojalla? Aiotaanko jotkut heistä luovuttaa heidän kotimaansa tuomioistuimille, ja jos näin on, pyydetäänkö ja saadaanko näiltä mailta takeita heidän inhimillisestä kohtelustaan? On myös monia muita kysymyksiä, joita tämä tapaus on tuonut esiin ja joita mietinnössä käsitellään.
Haluan tehdä yhden asian selväksi: näiden kysymysten esittäminen ei tarkoita sitä, että kyseenalaistaisin edes hetkeksi vahvan kumppanuutemme yhdysvaltalaisten ystäviemme ja kumppaneidemme kanssa terrorismin torjunnassa – terrorismin, jolla on maailmanlaajuinen ulottuvuus. Yksi vahvimmista aseistamme tämän pahan vastaisessa taistelussa on kuitenkin horjumaton sitoumuksemme oikeuteen perustuvan vapauden periaatteiseen.
Eurooppalaisina meidän on vältettävä se vaara, että nostamme nämä asiat esiin konfliktihakuisella tavalla, jossa ei oteta huomioon Yhdysvaltojen kansan kokemaa traumaa. Tästä syystä olen tyytyväinen siihen, että arvoisa jäsen on niin huolellisesti ja harkitusti ottanut huomioon tämän asian mietinnössään, ja olen tyytyväinen siihen, että minulla on tilaisuus vastata hänelle tänään.
On ensisijaisen tärkeää, että yritämme aina pitää mielessä, kuinka terrorismin torjunta ja ihmisoikeuksien edistäminen sekä suojelu vaikuttavat toisiinsa. Korostamme yhtenään, että terrorismin torjunnan ennakkoehtona on oltava ihmisoikeuksien kunnioittamisen jatkuminen, ei toisin päin. Haluaisin jopa mennä askeleen pidemmälle. Mielestäni ihmisoikeuksien vaalimisesta pitäisi tulla terrorismin torjunnan olennainen osa. Vain silloin voimme haaveilla niiden sosiaalisten jännitteiden laukeamisesta, jotka ruokkivat terrorismia.
Haluan jälleen kerran onnitella arvoisaa jäsentä hänen mietinnöstään. Siinä otetaan esiin erittäin tärkeitä kysymyksiä. Siinä otetaan esiin sellaisia kysymyksiä, joita olen joutunut käsittelemään muissa olosuhteissa, esimerkiksi Pohjois-Irlannin poliisi- ja turvallisuusjoukkojen uudelleenorganisoinnissa, joka perustui siihen keskeiseen näkemykseen, että laista ja järjestyksestä vastaavat joukot ovat olemassa ihmisoikeuksien suojelemiseksi ja ylläpitämiseksi eikä niiden pitäisi olla missään tekemisissä ihmisoikeuksien heikentämisen kanssa.
Olemme kaikki vankasti mukana terrorismin muodostavan pahan sekä terrorismin ja teknologian välisen tappavan yhdistelmän vastaisessa taistelussa. Uskoakseni seisomme kaikki kuitenkin myös vankasti oman uskomuksemme takana, jonka mukaan paras tapa torjua terrorismia on ihmisoikeuksien asianmukainen kunnioittaminen.
Ludford (ELDR ),
   . Arvoisa puhemies, American National Council of Churches -järjestön puheenjohtaja on äskettäin tuominnut ihmisoikeuksien rikkomukset Guantánamo Bayssä synniksi Jumalaa vastaan. En ota uskonnollista näkökantaa, mutta on selvää, etteivät pelkästään eurooppalaiset ole vahvasti sitä mieltä, että Guantánamo Bayn tilanne on vastoin yleistä oikeudentajua. Eräs Yhdistyneen kuningaskunnan kokenut tuomari, lordi Steyn, tuomitsi ehdotetut sotilastuomioistuimet Guantánamo Bayssä Yhdysvaltojen oikeusjärjestyksen tahraksi, ja hänen mielestään ne tuovat mieleen epämuodollisen, spontaanisti muodostetun tuomioistuimen . Yhdistyneen kuningaskunnan vetoomustuomioistuin on tuominnut vankien pitämisen Guantánamo Bayssä oikeuden mustaksi aukoksi.
Bushin hallinto on väittänyt, että Geneven yleissopimukset ovat vanhentuneita, kun kyse on terroristeista, ja päättänyt olla soveltamatta sen paremmin näitä tavanomaisia sodankäynnin lakeja kuin rikosoikeutta, jossa olisi sovellettava ihmisoikeusnormeja (kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimus ja Yhdysvaltojen perustuslaki). Se on yrittänyt olla sitoutumatta kumpaankaan keksimällä uuden ylimääräisen luokituksen, "laittomat taistelijat" mahdollisesti päättymättömässä "sodassa terroria vastaan". Metaforisesta käsitteestä "sota terroria vastaan" on tässä tehty kirjaimellinen. Tällaista statusta ei kansainvälinen oikeus kuitenkaan tunne.
Yhdysvaltain tuomioistuimet ovat, surullista kyllä, tukeneet sitä, että vangeilta on viety oikeus päästä normaaleihin siviilituomioistuimiin ja saada perustuslain suoja, sillä perusteella, että vaikka Yhdysvallat tosiasiassa hallitsee Guantánamo Bayn tukikohtaa, se ei kuulu Yhdysvaltain suvereeniin alueeseen. On myönteistä, että korkein oikeus on nyt sanonut, että se aikoo tehdä päätöksen siitä, onko Yhdysvaltain tuomioistuimilla asiassa toimivalta.
Haluan lopettaa toteamalla olevani pahoillani siitä, ettei neuvosto ole osallistunut keskusteluun, koska kuten komission jäsen Patten on korostanut, komissiolla ei ole toimivaltaa, ja neuvoston epäonnistuminen yhteisen kannan vahvistamisessa ja strategian laatimisessa, jotta oikeusvaltion periaatteita noudatettaisiin Guantánamo Bayssä, on paha laiminlyönti. 
Bremmer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä on tärkeää aihetta käsittelevä tärkeä mietintö, ja olen onnellinen saadessani puhua siitä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän puolesta. Arvostan tapaa, jolla esittelijä on käsitellyt aihetta. Pidän myönteisenä, että hän on ryhmäni lähestymistavan mukaisesti vahvistanut mietinnön perustaa. Jaan hänen arvionsa hyvästä työsuhteesta.
Tämä aihe koskee sitä, mikä meidän mielestämme on koko oikeusvaltion ydin ja perusta. Yli kaksi vuotta sen jälkeen, kun Yhdysvallat kuljetti noin 660 ulkomaalaista vankia Guantánamo Bayhin talibanien ja al-Qaidan vastaisen taistelun yhteydessä, epätietoisuutta ilmenee valitettavasti vieläkin: epätietoisuutta syytteestä, epätietoisuutta vankeuden kestosta, epätietoisuutta mahdollisesta oikeudenkäynnistä, epätietoisuutta oikeusavusta ja epätietoisuutta yhteydenpidosta alkuperämaahan. Lyhyesti sanottuna, kyse on oikeudellisesta tyhjiöstä. Yhdysvaltojen korkein oikeus tutkii, ovatko Yhdysvaltojen tuomioistuimet toimivaltaisia ratkaisemaan, mikä on pidätettyjen oikeudellinen asema.
Vaikka liittolaismaahamme Yhdysvaltoihin 11. syyskuuta tehtyjen kauhistuttavien terrorihyökkäysten laajat seuraukset puhuvat puolestaan, jo vuosia on kulunut eikä Kuubassa sijaitsevassa tukikohdassa olevilla vangeilla ole vieläkään mahdollisuutta päästä tuomioistuimen kuultavaksi. Tämä tilanne ei voi eikä sen saa antaa jatkua näin. Juuri sen takia, että transatlanttinen vuoropuhelu on niin tärkeä ja korvaamaton, on tärkeää pitää auki keskusteluyhteydet amerikkalaisten ystäviemme kanssa. Liittolaiset voivat esittää toisilleen kiireisiä pyyntöjä. Katson, ettei vuonna 1949 tehty Geneven yleissopimus enää täysin vastaa uusia uhkia kuten terrorismia. Kansainvälistä oikeutta on tärkeää kehittää niin, että uusia turvallisuuskysymyksiä varten on olemassa oikeusperusta. Jopa pahimmalla terroristilla on oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Tämä on kansainvälisen lain tukema perusperiaate. Esimerkkinä voin mainita sekä -periaatteen että tarpeen turvata asianmukaisesti oikeushallinto ja muun muassa sellaiset tärkeät yleissopimukset kuin ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehty Euroopan yleissopimus, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus ja Geneven yleissopimus, johon esittelijä jo viittasikin. Kaikkiin edellä mainittuihin yleissopimuksiin kuuluu vankien inhimillisen kohtelun takaaminen sekä oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Loppujen lopuksi kyse on inhimillisyydestä; kaikki ihmiset ovat tärkeitä. Allekirjoitan mielelläni sen, mitä esittelijä tästä asiasta toi esiin.
Lopuksi kehotan neuvostoa tulevaisuudessakin puhumaan Guantánamo Bayn vankien tilanteesta Yhdysvaltojen viranomaisille. Tämä tapaus ansaitsee tämän ja vielä enemmän. 
Poos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Guantánamo Bayn pitäisi kiinnostaa kaikkia ihmisoikeuksista kiinnostuneita. Tässä Kuuban alueella sijaitsevassa keskitysleirissä kansainvälinen oikeus ja Yhdysvaltain oikeus on sivuutettu samalla kun muu maailma näyttää suhtautuvan siihen täysin välinpitämättömästi. Koko maailma näkee tämän paikan, jossa ei ole oikeutta, tämän mustan aukon, kuten Amnesty International kutsuu sitä, mutta maailma ei tee mitään. Yksilön oikeudet, jotka saavutettiin vuosisatoja kestäneen vaikean taistelun jälkeen, on kumottu Guantánamo Bayn rannalla.
Syyskuun 11. päivän uhrina Yhdysvalloilla on täysi oikeus pidättää, syyttää ja kuulustella kaikkia näihin hyökkäyksiin osallistumisesta epäiltyjä. Sillä ei kuitenkaan ollut pienintäkään syytä toimia laittomasti eikä lukita 660:tä vankia eläinten häkkeihin, joita valaistaan valonheittimillä yötä päivää. Villin lännen oikeudenjakajien aika on ohi. Nykyään kenenkään ei pitäisi pystyä nimittämään itsensä samanaikaisesti syyttäjäksi, puolustajaksi, tuomariksi ja teloittajaksi – tai kiduttajaksi, jos sellaista sanaa haluatte käyttää.
Tällainen on kuitenkin presidentti Bushin hyväksymä makaaberi käsikirjoitus Guantánamo Bayn "offshore"-oikeudessa. Koska liittoutuneiden maiden hallitukset vaikenivat pelkurimaisesti, Euroopan parlamentin oli aika toimia uskottavalla ja kuuluvalla tavalla. Jäsen Andreasenin mietintö Guantánamon vankien oikeudesta puolueettomaan oikeudenkäyntiin on tästä syystä aivan oikea-aikainen, ja onnittelen ryhmäni puolesta esittelijää.
Päätöslauselma, josta äänestämme huomenna, on laadittu neuvostoa varten, ja siinä kehotetaan neuvostoa vahvistamaan yhteinen kanta tähän oikeuden perusperiaatteiden vakavaan rikkomiseen. Kuten komission jäsen Patten aivan oikein korosti, tarvitsemme kipeästi tällaista yhteistä kantaa. Tämä vetoomus jää kuitenkin epäilemättä kuolleeksi kirjaimeksi niin kauan kuin meillä on voimassa tämä älytön yksimielisyyttä edellyttävä päätöksentekojärjestelmä, joka antaa mahdollisuuden siihen, että yksi eriävä mielipide vaientaa Euroopan äänen ulkopolitiikan ja ihmisoikeuksien alalla. 
Eriksson (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella Iso-Britanniaa, joka toivottaa tänään tervetulleeksi kotiin viisi Guantánamo Bayn laivastotukikohdassa vangittuna ollutta kansalaistaan. Ruotsin tiedotusvälineiden mukaan heidät pidätetään ja heitä kuulustellaan, kun he laskeutuvat Iso-Britannian kamaralle tänä iltana.
Neljää muuta Guantánamo Bayssä edelleen pidätettynä olevaa brittiä ei vapauteta, ei ainakaan vielä. Ruotsalainen pidätetty Mehdi Ghezali on myös edelleen pidätettynä, eikä hän vapauttamisestaan ole välittömiä toiveita. Tältä tilanne on näyttänyt yli kaksi vuotta.
Ruotsin hallitus ilmoitti alussa, että Ruotsin kansalaista koskevaa kysymystä pitäisi käsitellä yhdessä Euroopan unionin neuvoston muiden jäsenten kanssa. Täällä me olemme tänään, yli kaksi vuotta myöhemmin, emmekä ole päässeet tämän pidemmälle.
Kuten moni muu näistä pidätetyistä myös Mehdi Ghezali on nuori. Kyseessä olevat henkilöt ovat nuoria, ja joitakin heistä voidaan jopa pitää lapsina. Mehdi Ghezalin perhe ei ole kuullut hänestä mitään 13 kuukauteen. Ruotsin ulkoasiainministeriön virkamiehet, jotka ovat saaneet vierailla Mehdi Ghezalin luona, eivät ole saaneet kertoa hänen perheelleen, kuinka hän voi. Hänen asianajajansakaan ei ole saanut tavata häntä.
Komission jäsen Patten sanoi, että meillä on oltava hyvät suhteet Yhdysvaltioihin. Kyllä, meillä on oltava hyvät suhteet, mutta meillä on oltava hyvät suhteet myös kaikkiin muihin kansoihin. Mielestäni vanha sanonta "tangoon tarvitaan aina kaksi" sopii hyvin tähän tapaukseen. Yhdysvaltojen käytös tässä kysymyksessä ei valitettavasti juurikaan herätä luottamusta. Muistamme luonnollisesti syyskuun 11. päivän, mutta muistan myös kuvat, jotka kaikesta huolimatta julkaistiin Guantánamo Bayn tukikohdasta ja joissa näkyy häkeissä olevia nuoria ihmisiä käsiraudoissa.
Olemme sitoutuneet noudattamaan ihmisoikeuksia. Emme voi tyytyä keskustelemaan säännöllisin väliajoin ihmisoikeuksista. Ihmisoikeuksien on myös tarkoitettava jotakin, ja tästä syystä haluan vilpittömästi kiittää jäsen Andreasenia erinomaisesta mietinnöstä. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, myös minä tahdon onnitella esittelijää. Tämä on erittäin tärkeä aloite, ja tämä on sopiva aika viedä sitä eteenpäin. Sitä, että Guantánamo Bayssä on leirejä, joihin ihmisiä internoidaan ilman oikeudenkäyntiä, ei kukaan sivistyneessä maailmassa elävä voi hyväksyä. Kaikkia Afganistanin miehityksen yhteydessä pidätettyjä olisi pitänyt kohdella kansainvälisen oikeuden mukaisesti ja ainakin heidät olisi luokiteltava sotavangeiksi. Heillä on oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Heillä pitäisi myös oikeus tulla kohdelluksi syyttöminä, kunnes heidät todetaan syyllisiksi sotaoikeudessa. Heillä pitäisi olla oikeus oikeusapuun sekä oikeus tulla joko syytetyksi tai vapautetuksi.
Puheenjohtajavaltio Irlannin pitäisi tehdä kaikki voitavansa varmistaakseen, ettei näiltä ihmisiltä kiellettäisi heidän perusoikeuksia enää minuuttiakaan. Olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen Ludford sanoi puheenjohtajavaltio Irlannin poissaolosta tänään. Poissaolo antaa järkyttävän kuvan Euroopan yhteisölle ja jopa koko maailmalle. Kuten komission jäsen Patten sanoi, tämän kysymyksen esiin ottaminen Yhdysvaltojen kanssa on neuvoston tehtävä, ja EU:n neuvosto on joka kerta epäonnistunut siinä järkyttävästi. Haluan myös kysyä, miksi puheenjohtajavaltio Irlanti ei ole täällä tänään. Johtuuko se siitä, että puheenjohtajavaltio pelkää loukkaavansa Yhdysvaltoja sanomalla jotain sellaista, jota Yhdysvallat voisi pitää loukkaavana? Puheenjohtajavaltio Irlanti pettää myös Irlannin kansan, joka pitää tätä asiaa täysin skandaalimaisena. 
Camre (UEN ).
    Arvoisa puhemies, minusta on outoa, että Euroopan parlamentilla on tällainen kiire toteuttaa demokratian vihollisten etujen mukaisia toimenpiteitä. Pidätetyt eivät ole partiopoikia, jotka ovat eksyneet retkellään. Kaikki todisteet viittaavat siihen, että pidätettyjä on kohdeltu inhimillisesti. Laivastotukikohdassa otetuissa kuvissa näkyy sellejä, jotka ovat huomattavasti parempia kuin monien EU-maiden vankiloiden sellit.
Vain harvojen EU:n jäsenvaltioiden sotajoukot osallistuvat aktiivisesti taisteluun taantumuksellisia joukkoja vastaan, jotka haluavat käyttää terrorismia muuttaakseen suunnan, johon maailma on kulkemassa. Tämän taistelun me jätämme Yhdysvalloille ja sen todellisille liittolaisille. Joitakin ammattimaisesti Yhdysvaltoja vihaavia ihmisiä kuunnellessa voisi kuvitella, että heidän mielestään talibanit ja al-Qaidan kannattajat ovat jonkinlaisia vapaustaistelijoita, jotka haluavat auttaa köyhiä ja sorrettuja. Totuus on aivan päinvastainen. Terroristit on pelästytettävä niin, että he luopuvat rikollisten tekojen jatkamisesta. Vain murskaamalla heidän verkkonsa voidaan vapautta ja demokratiaa edistää maailmassa.
Guantánamon laivastotukikohdan vangit eivät ole järjestäytyneen armeijan sotilaita. He eivät muodosta maanalaista liikettä miehitetyssä maassa. He ovat terroristeja, jotka vastustavat fanaattisesti ihmisoikeuksia, joihin heillä pitäisi olla oikeus joidenkin mielestä täällä parlamentissa. Jotkut vangeista ovat saaneet EU-maiden kansalaisuuden. Kun he tämän jälkeen osallistuvat näkyvin asein tai ilman näkyviä aseita aseelliseen taisteluun, jossa jotkin sotilaistamme kuolevat, he ovat pettureita ja pettureina heitä on kohdeltava. Olen varma siitä, että Euroopassa on valtioita, joilla ei olisi ollut Yhdysvaltojen osoittamaa kärsivällisyyttä vaan jotka olisivat ampuneet heidät heti paikalla. On sopimatonta kuvitella, että meidän, jotka emme käy sotaa Afganistanissa ja jotka emme ole kokeneet todellista terroristihyökkäystä maissamme, pitäisi kertoa Yhdysvalloille, mitä sen pitäisi tehdä.
Haluan kiittää komission jäsentä Pattenia sen selventämisestä, ettei komissiolla ei ole toimivaltaa tällä alalla, ja lisätä, ettei neuvostollakaan ole tällä alalla toimivaltaa. Haluan suositella parlamentille, että se äänestäisi mietintöä vastaan. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän iskut New Yorkin kaksoistorneihin kirjoittivat uuden kappaleen sodankäynnin historiaan – epäsymmetrisistä ja laaja-alaisista iskuista vastasi nimittäin al-Qaidaan yhteydessä oleva hyvin järjestäytynyt, hyvin varustautunut, fanaattinen ja kansainvälinen islamilainen ryhmä. Kyseinen ryhmä ei noudata tuntemiamme perinteisiä sodankäynnin sääntöjä ja tapoja, ja sitä on erittäin vaikea luokitella vuonna 1949 tehtyjen kolmannen ja neljännen Geneven yleissopimuksen nojalla. Tästä syystä kaikki tässä päätöslauselmassa esitetyt vaatimukset vankien kohtelemiseksi joko Yhdysvaltojen ristitulessa Afganistanissa kiinni jääneinä viattomina sivullisina tai tavallisina rikollisina, joita odottaa asianmukainen oikeudenkäynti, eivät ole oikeudellisesti järkeviä eivätkä välttämättä toivottaviakaan – erityisesti jos meidän on suojeltava Euroopan turvallisuutta ja Euroopan kansalaisia tulevilta hyökkäyksiltä. Lisäksi valtion tärkein velvollisuus on aina suojella viattomia kansalaisiaan kaikkien tällaisten terroristiryhmien tulevilta hyökkäyksiltä.
Yhdysvallat ei kuluttaisi arvokkaita julkisia resurssejaan sellaisten ihmisten pidättämiseen, joista ei aiheudu turvallisuusriskiä. Kattavien tutkimusten jälkeen nimittäin monet pidätetyistä on palautettu kotimaahansa, myös kolme teini-ikäistä – yksi, joka haastattelussa Ison-Britannian lehdistössä todisti kaappaajiensa olleen inhimillisiä ja kiitti virallisesta englannin kielen opetuksesta tukikohdassa. Loput – myös pidätettynä olevat EU:n kansalaiset – ovat epäilemättä vaarallisia tai sitten heiltä saa hyödyllisiä tiedustelutietoja. Nämä ihmiset olisi joko asetettava syytteeseen sotarikoksista, mikäli mahdollista kansainvälisten sääntöjen kanssa yhteensopivia standardeja noudattaen, taikka heitä on pidettävä sotarikollisina inhimillisissä oloissa sodan keston ajan. Heillä on oltava oikeus tavata Punaisen Ristin edustajia ja oman maansa konsulaatin edustajia, kunnes Osama bin Laden on saatu kiinni ja kunnes hän on virallisesti luopunut terroristiverkostaan sekä lännelle julistamastaan sodasta.
En hyväksy sitä, että habeas corpus -periaatetta sovelletaan hätätilanteissa kuten sotatilassa ja kansallisessa hätätilanteessa, joten siitä puhuminen on täysin epäasianmukaista. Ei yhdelläkään sotavangilla ollut toisen maailmansodan aikana oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin – kaikki tietävät, että sotavankeja pidettiin vangittuina koko sodan ajan. Lisäksi historiallisesti kaikissa valtioissa – ja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa – sellaisia kansalaisia vastaan, jotka sota-aikana matkustivat ulkomaille ja taistelivat oman maansa armeijaa tai oman maansa liittolaisia vastaan, voitiin nostaa syyte maanpetoksesta, joka historiallisesti on ollut pahin mahdollinen rikos ja on vielä tänäänkin erittäin vakava rikos. Tästä syystä en tue edessämme olevaa liberaalien ehdotusta, sillä sen tärkein tavoite on solvata Amerikan yhdysvaltoja sen maailmanlaajuisesta terrorismin vastaisesta sodasta. 
Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en vastaa suoraan jäsen Tannockille, vaan aloitan esittämällä kiihkottomasti, että kaikki parlamentin ryhmät pitävät ihmisoikeuksia, joihin sisältyy myös oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, ensisijaisen tärkeänä asiana.
Terrorismi ja terroristiryhmät ovat voittaneet, kun laillisuusperiaate siirretään syrjään. Jäsen Camre, laillisuusperiaate ei ole vihollinen vaan sivistyneen yhteiskunnan peruste. Kun te hylkäätte sen, hylkäätte omat sivistyneeseen yhteiskuntaan kuuluvat oikeutenne. Täytyy tutkia syytteitä, joita näitä henkilöitä vastaan on esitetty. Jos syytteitä on esitetty, syytetyillä pitäisi olla oikeus ja tilaisuus puolustaa itseään, mutta syytteitä ei ole esitetty. Kolme vaalipiirini asukasta on niiden henkilöiden joukossa, jotka on tarkoitus vapauttaa. Entä heidän perheensä? Millaisia ovat heidän huolenaiheensa? Mitkä ovat heidän ihmisoikeutensa? Lähden siitä, kuten uskoakseni myös kaikki muut täällä parlamentissa, että ihmiset ovat syyttömiä, kunnes heidät todistetaan syylliseksi. Kaksi edellistä puhujaa tuntuvat hyväksyneen aivan päinvastaisen olettamuksen.
Parlamentissa esitetyt väitteet eivät ole Yhdysvaltojen vastaisia. Olemme nimittäin pyytäneet Yhdysvaltoja vaalimaan vapaan maailman oikeuksia, jotka ovat sen oman perustuslain perusta. Tulemme nyt asian ytimeen, eli väitteeseen, jonka mukaan jollain tavalla nämä ihmiset ovat Yhdysvaltojen tuomiovallan ulkopuolella. Eivät he ole, ja tällä perusteella kantajat korkeimmassa oikeudessa vetosivat vankien vapauttamisen puolesta, mitä onkin tapahtunut viime aikoina.
Heihin pitäisi soveltaa joko Yhdysvaltojen lakia tai kansainvälisen oikeuden säännöksiä. Näissä vahvistetaan asianajajan apu, oikeudenmukainen oikeudenkäynti ja muutoksenhakuoikeus. Juuri poikkeuksellisissa olosuhteissa tavanomaisia ja rationaalisia oikeuden periaatteita tarvitaan kaikkein eniten. Jäsen Camre, en voi olla samaa mieltä kanssanne. Olette arvostellut ankarasti näitä ihmisiä ettekä edes te halua antaa heille oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä. Emme saa koskaan unohtaa, että syyskuun 11. päivän tapahtumat jättivät ikuisen jäljen amerikkalaisten mieliin. Tästä syystä on toteutettu toimenpiteitä. Parlamentti on tästä syystä valinnut jalon tien: se ei tuomitse eikä hylkää niitä, jotka ovat pidätettyinä – ehkä todella huonoissa oloissa – vaan pyytää yksinkertaisesti, että kansallisen tai kansainvälisen oikeuden sääntöjä noudatetaan ja kunnioitetaan täysimääräisesti. Minä, PSE-ryhmä, ELDR-ryhmä ja muut ryhmät puolustamme näitä periaatteita. Surullinen on se päivä, jolloin kaikki tämän parlamentin jäsenet eivät niin tee.
Wuori (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Guantánamo ei ole sotaa vaan paluuta suvereenin hallitsijan mielivaltaan, jota nyt edustaa ainoan hegemonisen supervallan ajama pysyvän poikkeustilan logiikka. Oikeusvaltion laillisuusperiaatteeseen näin kohdistuva paine voi asteittain murtaa koko vaivoin saavutetun oikeudellisen perinteemme. Tämä on historiallinen haaste.
Onneksi tuomioistuimet niin Yhdysvalloissa kuin viimeksi Saksassa Mounir El-Motassadeqin ja Abdelghani Mzoudin tapauksissa ovat nousseet puolustamaan kaikkein perustavimpia ihmisoikeusperiaatteita, joihin kuuluu oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Laiton vapaudenriisto ei turvaa Yhdysvaltojen etuja vaan ainoastaan vaikeuttaa legitiimiä taistelua terrorismia vastaan. Se voi onnistua vain yhteistyössä ja laillisin menettelytavoin, joiden syrjäyttäminen on todellakin antautumista terrorismille. Se on joka suhteessa väärä signaali. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, emme missään nimessä voi hyväksyä sitä, että 600:aa ihmistä, joiden joukossa on myös lapsia, on pidetty lähes kaksi vuotta Guantánamo Bayssa ilman syytettä ja oikeudenkäyntiä oloissa, joita yksikään demokraattinen valtio ei voisi laillisesti hyväksyä. Nämä olot ruokkivat vihaa, ne eivät edesauta pelottavan terrorismin voittamista.
Tämä on keskustelu demokratian ja oikeusvaltion puolustamisesta sekä vetoomus Yhdysvaltojen kansan järkeen ja demokraattisiin vaistoihin oloissa, joissa sekä järkeä että demokraattisia vaistoja tarvitaan kipeästi. On oikein ja asianmukaista tuomita nyt ja tulevaisuudessakin 11. syyskuuta 2001 tehdyt kauheudet ja kaikki muut terroristien suunnittelemat kauheudet, oli kyse sitten Yhdysvalloista tai Euroopasta, Espanjasta, Irlannista taikka Israelista tai palestiinalaisalueista.
Terrorismi pyrkii tietoisesti tuhoamaan vapauden: sen tavoitteena on vapauden tuhoaminen. Jos pyrimme heikentämään terroristeja käyttämällä keinoja, jotka tuhoavat vapauden, heikennämme oman yhteiskuntamme perustaa. Jos menemme siihen suuntaan, että kiellämme perusihmisoikeudet ja keskeiset demokraattiset oikeudet niiltä, joita epäilemme terrorismista, annamme heille voiton ja luomme yhteiskunnan, joka pitkällä aikavälillä ei parhaiten edistä niiden maailmamme ihmisten etuja, jotka haluavat elää kestävässä rauhantilassa. Vetoan puheenjohtajavaltio Irlantiin, että se ottaa asian tämän vuoden kesäkuussa pidettävän EU:n ja Yhdysvaltojen välisen huippukokouksen asialistalle. 
Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, yksi mielenkiintoisimmista asioista tässä Guantánamo Baytä koskevassa keskustelussa on uudet sodan määritelmät, joita olemme alkaneet kuulla ja joilla ei ole mitään oikeudellista perustaa missään kansainvälisessä oikeudenkäytössä.
Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten vapauttaminen on jo mainittu, ja olen luonnollisesti tyytyväinen siihen, mutta olen myös kiinnostunut siitä, kuka puolustaa niiden yhä vangittuna olevien ihmisten etuja, joiden hallituksilla ei kenties ole erityissuhdetta Yhdysvaltoihin. Olen tyytyväinen mietintöön, koska on mielestäni erittäin tärkeää jatkaa koko asian käsittelyä kansainvälisesti.
Kuten muut ovat todenneet, olemme nähneet täällä tahallisesti luodun oikeudellisen tyhjiön, jolla on annettu lupa toimia samalla tavalla myös muille hallituksille, erityisesti Kiinalle, Jemenille, Uzbekistanille, Saudi-Arabialle ja muille tunnetuille demokratioille, jotka harjoittavat niin kutsuttujen fundamentalistien internointipolitiikkaa. Olemme nähneet Yhdistyneen kuningaskunnan rikkovan Euroopan ihmisoikeussopimuksen artikloja legitimoidakseen Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten internoimisen Belmarshiin. On tärkeää noudattaa kansainvälisen humanitaarisen oikeuden sääntöjä myös silloin, kun siitä on hallituksille haittaa. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yllätyin kuullessani muutama minuutti sitten, että Guantánamo Bay on englannin kielen koulutuskeskus. Tämä on melko ihmeellistä, sillä vankien pitäminen Guantánamo Bayssä on ihmisoikeuksien vastaista. Vangeilla ei ole mahdollisuutta tavata riippumatonta asianajajaa, emmekä me tarkkaan tiedä, ketä siellä pidetään vankina tai mistä heitä tarkasti ottaen syytetään. Näissä oloissa on syytä huolestua vankien henkisestä terveydestä.
Ellei vangeille anneta mahdollisuutta tavata riippumatonta asianajajaa, on ilmeinen riski, että sopimusneuvotteluja käydään syytteiden lieventämiseksi. Jos näin tapahtuu, pidätetyillä on mahdollisuus myöntää syyllisyytensä välttääkseen kuolemantuomion, vaikka he eivät syyllisiä olisikaan. On selvää, että presidentti Bush ja Yhdysvaltojen johto haluaa näyttää oikeudenkäyntejä ja tunnustuksia, koska tänä vuonna pidetään presidentinvaalit.
Tästä syystä Euroopan parlamentin on omaksuttava tinkimätön kanta niin terrorismiin kuin kansainvälisen oikeuden noudattamiseenkin. Emme voi hyväksyä sitä, että joku tuomitaan ennen oikeuden päätöstä. Näin on tapahtumassa, joskus jopa täällä parlamentissa. Tästä syystä meidän on kaikkien tuomittava tämä oikeudellinen musta aukko, jossa pidätetyt ovat.
Muistamme kaikki tapahtuman kauheuden, mutta emme halua terrorismin voittavan, ja meidän on vaadittava oikeudenmukaista kohtelua kaikille ja näytettävä, että puolustamme oikeutta edistäviä arvoja. Hyvät kollegat, tämä on paras tapa torjua barbarismia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuravana Lagendijkin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0112/2004) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Eurooppa-kumppanuuksien solmimisesta osana vakautus- ja assosiaatioprosessia (KOM(2003)684 – C5-0574/2003 – 2003/0267(CNS)). 
Verheugen,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää vilpittömästi jäsen Lagendijkia siitä, että hän on laatinut luonnoksen Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmaksi komission ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Eurooppa-kumppanuuksien solmimisesta osana vakautus- ja assosiaatioprosessia.
Ehdotetut tarkistukset koskevat joitakin unionin ja Länsi-Balkanin maiden välisten suhteiden keskeisiä kohtia. Olemme panneet merkille kaikki ehdotukset ja tutkineet niitä tarkoin. Komissio ja neuvosto tarvitsevat parlamentin täyden tuen ja sitoumuksen toimilleen näiden maiden auttamiseksi uudistuksissaan ja niiden tuomiseksi lähemmäksi Euroopan unionia.
Haluan lyhyesti kuvailla Eurooppa-kumppanuuksien solmimista koskevan neuvoston asetusehdotuksen taustaa. Ehdotus juontaa juurensa Thessalonikissa kesäkuussa 2003 pidettyyn Eurooppa-neuvoston kokoukseen, jossa valtioiden ja hallitusten päämiehet toistivat olevansa vakaasti päättäneet tukea täysimääräisesti ja tehokkaasti Länsi-Balkanin maiden Eurooppaan suuntautunutta politiikkaa. Vakautus- ja assosiaatioprosessia on nyt lujitettu ja täydennetty useilla elementeillä, jotka on otettu käyttöön käynnissä olevan laajentumisprosessin aikana. Eurooppa-kumppanuuksien luominen on yksi tärkeimmistä ehdotuksista, joilla tavoite on tarkoitus saavuttaa. Komissiota pyydettiin esittelemään ensimmäinen Eurooppa-kumppanuus hyväksyttäväksi tämän kuun lopussa yhdessä seuraavien vakautus- ja assosiaatioprosessin vuosikertomusten kanssa. Ehdokasmaita koskevien liittymiskumppanuuksien tapaan Eurooppa-kumppanuuksissa yksilöidään lyhyen ja pitkän aikavälin ensisijaiset tavoitteet, jotka kyseisten maiden on saavutettava, jotta ne voisivat lähentyä Euroopan unionia. Tavoitteita mukautetaan asianomaisten maiden erityistarpeiden ja valmiustason sekä vakautus- ja assosiaatioprosessin erityispiirteiden mukaan, ja tavoitteissa otetaan huomioon myös alueellinen yhteistyö. Saavutetun kehityksen mukaisesti Eurooppa-kumppanuuksia suunnataan yhä enenevässä määrin kohti yhteisön säännöstön hyväksymistä. Komissio tarkkailee kehitystä, jota arvioidaan myös vuosikertomuksissa. Yksittäisten Eurooppa-kumppanuuksien teksti toimitetaan Euroopan parlamentille, ja aivan kuten liittymissopimuksissa Euroopan parlamentti pidetään myös nyt asianmukaisesti ajan tasalla asianomaisten maiden edistymisestä.
Komissio on pannut merkille esittelijän huomautukset taloudellisesta avusta alueen maille. Haluan vielä kerran korostaa, ettei ehdotuksella ole minkäänlaisia taloudellisia vaikutuksia. Eurooppa-kumppanuuden ensisijaiset tavoitteet muodostavat jatkossakin perustan Cards-ohjelmasta myönnettävälle tuelle. Haluan kuitenkin korostaa, että kumppanuuksilla on omat ensisijaiset tavoitteensa, joiden saavuttamiseen ei liity minkäänlaisia taloudellisia vaikutuksia ja joista yksi on säännösten hyväksyminen.
Ymmärrän täysin parlamentin huolet yhteisön tuen ehdollisuudesta. Demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden sekä ihmisoikeuksien, vähemmistöjen oikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen on ennakkoehto yhteisön tuen myöntämiselle. Jos nämä yleiset ehdot eivät täyty, neuvosto voi päättää taloudellisen tuen keskeyttämisestä. Komissio on suostunut siihen, että tämä asia mainitaan nimenomaisesti yksittäisten kumppanuuksien ensisijaisia tavoitteita koskevassa neuvoston päätösluonnoksessa. Eurooppa-kumppanuuksien ensisijaiset tavoitteet ovat EU:n ensisijaisia tavoitteita yhtä lailla kuin liittymiskumppanuuksien ensisijaiset tavoitteet olivat unioniin liittyvien maiden ensisijaisia tavoitteita. Asianomaisten maiden hallituksia luonnollisesti kuullaan epävirallisesti Eurooppa-kumppanuuksista. Niiden antama hyväksyntä ei tule yllätyksenä. Komissio hyväksyy parlamentin ehdotuksen, jonka mukaan kansallisten hallitusten kuulemista koskeva kohta on lisättävä asetukseen.
Vakautus- ja assosiaatioprosessilla tätä tarkoitusta varten käyttöön otettujen mekanismien avulla meillä on säännölliset yhteydet näihin maihin. Oletamme, että nämä maat laativat suunnitelmia, joissa asetetaan aikataulu niiden vaatimusten täyttämiselle, joita läheisempi yhdentyminen Euroopan unioniin edellyttää. Tällä työllä on tarkoitus lisätä näiden maiden vastuuntuntoa ja parantaa niiden ymmärrystä prosessista. Eurooppa-kumppanuuksien ensisijaisten tavoitteiden saavuttaminen edellyttää sitoutumista, poliittista tahtoa ja tarkoituksenmukaisen rahoituksen myöntämistä. Kumppanuuksilla luodaan vankka perusta Länsi-Balkanin maiden uudistusten ohjaamiseksi siihen suuntaan, että maat voisivat lähentyä Euroopan unionia. 
Lagendijk (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, ennen kuin käsittelen komission ehdotusta, haluan kysyä, pitäisikö meidän kiinnittää yhtään poliittista huomiota siihen seikkaan, että komission jäsen Patten on poistunut salista ja että hänen tilalleen on saapunut komission jäsen Verheugen, koska sikäli kuin tiedän, komission jäsen Verheugen on yhä vastuussa ehdokasmaita ja liittyviä maita koskevista asioista. Onko tämä komission tapa osoittaa, että vaikka Länsi-Balkanin maat eivät virallisesti ole jäsenvaltioehdokkaita, ne on yhtäkkiä lisätty näiden maiden luetteloon? Haluan välttää väärinkäsityksiä ja todeta, että olisin tyytyväinen, jos näin olisi. Joka tapauksessa asia herättää kuitenkin huomiota.
Itse ehdotusten osalta komission jäsen on jo viitannut niiden lähteeseen, eli viime vuonna pidettyyn Thessalonikin huippukokoukseen. Kyseisessä huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto halusi, puheenjohtajavaltio Kreikan merkittävän painostuksen alaisena, lähettää Länsi-Balkanin maiden suuntaan viestin, ja merkittävin poliittinen viesti oli, että nämä maat ovat lopullisesti kääntyneet Eurooppaan johtavalle tielle ja että EU haluaa auttaa niitä tällä polulla tarjoamalla niille ylimääräisen välineen Eurooppa-kumppanuuksien muodossa. Syy tähän aloitteeseen oli, ettei kukaan epäile – ei edes parlamentissa – etteikö kyseisistä valtioista tule vielä jonakin päivänä EU:n jäsenvaltioita. Kysymys on vain milloin ja millä ehdoilla. Lukiessani komission ehdotuksen, jolla Thessalonikin hieno päätös pannaan täytäntöön, aloin rehellisesti sanottuna kuitenkin kovasti epäillä, oliko päätös sittenkään niin viisas. Mikä on – ja tämä on samalla mietintöni keskeinen kysymys – se lisäarvo, jonka saamme ottamalla juuri nyt käyttöön uuden välineen, nimittäin Eurooppa-kumppanuuden? Me Euroopan unionissa – tiedätte tämän paremmin kuin me – olemme mukana erittäin monimutkaisessa prosessissa vakautus- ja assosiaatiosopimusten tekemiseksi kaikkien alueen maiden kanssa, tai ainakin se on tavoite, johon pyrimme. Onnistuimme siinä Kroatian ja Makedonian kanssa, ja neuvottelemme vielä kolmen muun maan kanssa. Tämä prosessi etenee nytkähdellen. Se ei ole helppo prosessi. Kolmessa maassa viidestä on yhä pahoja ongelmia, ja töitä on vielä paljon jäljellä.
Nyt yhtäkkiä kesken tämän prosessin otetaan käyttöön uusi väline, Eurooppa-kumppanuus. Eurooppa-kumppanuudet eivät noudata vakautus- ja assosiaatiosopimuksia vaan laiminlyövät ne täysin. Arvoisa komissio, minun on todellakin sanottava, etten ymmärrä tätä; minusta tuntuu, että neuvoston toimintaohjeet sitovat komissiota, aivan kuin parlamenttiakin, vaikka se ei meidän tapaan voikaan sanoa sitä ääneen. Pelkään, että tämä uusi perustettu väline on väline, jota kukaan ei tarvitse ja jota kukaan ei odota. Se luo epävarmuutta alueelle ja meidän on mielestäni oltava erittäin varovaisia, ettemme ojenna näille maille tyhjää kuorta, samalla kun itse olemme epävarmoja siitä, mitä me tältä aloitteelta haluamme. Tässä asiassa politiikkaa tehdään symboleilla, ja meidän on edettävä erittäin varovasti.
Jos kuitenkin pidämme kiinni tästä aloitteesta, haluan esittää kaksi huomautusta. Ensinnäkin haluan ottaa esiin rahoitusasiat, jotka tavallisesti kuuluvat sellaisenaan erottamattomasti yhteen tällaisten kumppanuuksien, nimittäin ehdokasvaltioiden asemaa edeltävien kumppanuuksien, kanssa – riittää, kun katsoo näiden Eurooppa-kumppanuuksien antamaa hyvää esimerkkiä. Jos kuitenkin luomme uuden välineen, miksi emme samalla laittaisi sivuun hieman uusia varoja? Kolleganne, komission jäsen Patten, on toistuvasti kertonut parlamentille, ettei häntä häiritse käyttää hänen käytössään olevia varoja ja että hän haluaisi saada enemmän rahaa parlamentilta näiden maiden auttamiseksi. Tästä syystä voin hyväksyä Eurooppa-kumppanuudet sillä ehdolla, että olemme varmoja siitä, kuinka paljon rahaa haluamme siihen käyttää. Jos tätä varten ei panna sivuun enemmän varoja kuin siihen on tällä hetkellä käytettävissä, koko aloite on pelkkä tyhjä kuori.
Vielä tärkeämpiä ovat ehdot. Uusilla välineillä ei pitäisi määrätä pakolliseksi jälleen yhtä uutta säännöstöä. Olemme asettaneet näille maille myönnettävälle EU:n tuelle erittäin tiukat ehdot: pakolaisten paluu, korruption torjunta sekä yhteistyö Haagin kansainvälisen tuomioistuimen kanssa. Kehotan teitä olemaan muuttamatta ehtoja. Vaikka olen tyytyväinen komission sanottua tässä yhteydessä, ettei voimassa olevia ehtoja muuteta, tämä olisi sanottava riittävän selvästi. Uusiin välineisiin ei pitäisi sisältyä uusia ehtoja. Kannatan kuitenkin voimakkaasti sitä, että Euroopan unioni noudattaa voimassa olevia ehtoja kirjaimellisesti, koska olen toisinaan havainnut, että neuvostolla on taipumusta tutkia ne huolettomasti ja olla noudattamatta näitä aiemmin vahvistettuja kriteerejä. Tämä on kuitenkin välttämätöntä. Tämä perusteellinen lähestymistapa on hyväksyttävä, koska ongelmat alueella ovat suuria, ja jos annamme vaikutelman, että asianomaisista maista tulee jossain vaiheessa automaattisesti EU:n jäsenvaltioita, asiat menevät vikasuuntaan. Haluan tehdä asian selväksi: kannatan lämpimästi, että annamme jatkossakin uudistuksille ja uudistusten toteuttajille tukemme. Euroopan unionilla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tukea näitä maita ja niitä uranuurtajia, jotka panevat nämä uudistukset täytäntöön. Jos tarvitsemme uusia välineitä tavoitteen saavuttamiseksi, ne on otettava käyttöön, mutta jos voimme edistyä merkittävästi nykyisten välineiden avulla, samalla kun uudet välineet synnyttävät vain epävarmuutta, en hyväksy uusia välineitä. 
Pack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Balkanin maita koskeva ulkopolitiikkamme on väistämätön seuraus valtavista erehdyksistä, joita teimme 1990-luvun alussa; siihen aikaan meillä ei ollut tätä aluetta koskevaa yhteistä politiikkaa, mutta tänään meillä on.
Vakautussopimus on oikea vastaus alueen ongelmiin. Vakautus- ja assosiaatioprosessia koskevat neuvottelut, taloudellinen tuki, kuten Cards-ohjelmasta myönnettävä tuki, ja edistymistä koskevat vuosikertomukset edesauttavat kehitystä kohti jo useasti mainittua tavoitetta, joka on näiden maiden liittyminen lopulta Euroopan unioniin. Joten tämä on oikea suunta. Mikä sitten on tämä uusi klisee Eurooppa-kumppanuuksista? Vakautus- ja assosiaatiosopimukset ovat laukaisualusta kumppanuudelle, ja jos kaikki kriteerit täyttyvät, jäsenyyshakemus on seuraava askel. Onko mitään tarvetta uudelle iskulauseelle, johon ei sisälly uutta taloudellista tukea? Tämä neuvoston ehdotus on turha, ja komissio tietää sen, muttei voi sanoa sitä suoraan. Sen sijaan me voimme sanoa, mitä ajattelemme!
Arvoisa komission jäsen, komissio ja neuvosto voisivat osoittaa, kuinka vakavissaan ne ovat tämän paljon mainostetun kumppanuuden kanssa ottamalla Kroatian esimerkiksi. Kroatia on ollut oikealla tiellä vuosia. Yhteistyö toimii hyvin kaikilla aloilla. Yhteistyön laajuus Haagin tuomioistuimen kanssa on niin ikään myönteinen asia. Haagiin luovutettiin aivan äskettäin kaksi kenraalia lisää. Meidän ei pitäisi asettaa yhä korkeampia standardeja vain sen takia, että yksi kenraali, jolla on Ranskan passi, on yhä vapaalla jalalla eikä häntä löydy mistään. Meidän on muistettava, mitä olemme jo saavuttaneet.
Tämä myönteinen käsitys Kroatiasta antaisi merkin ja vauhdittaisi mukautumista Euroopan unionin kriteereihin kaikkialla tällä alueella, jota varten Eurooppa-kumppanuudet on suunniteltu – ja tiedän, mistä puhun. Olen pahoillani, mutta Kaakkois-Eurooppaa koskevaa yhteistä ulkopolitiikkamme koetellaan paraikaa, ja kovaa koetellaankin. Eurooppa-kumppanuutta koskeva ehdotus, johon ei sisälly mitään merkittävää lisäarvoa verrattuna vakautus- ja assosiaatiosopimukseen ja jolla ei lisätä taloudellista tukea, ei paranna uskottavuuttamme. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikki, mitä jäsen Lagendijk ja jäsen Pack ovat sanoneet, puhuu itse asiassa Lagendijkin mietinnön hyväksymistä vastaan. Henkilökohtaisesti en äänestä sen puolesta; en sen takia, että pitäisin jäsen Lagendijkin mietintöä huonona vaan seuraavasta syystä: minkälainen on parlamentti, joka hyökkää neuvoston ja komission ehdotuksia vastaan ja sitten sanoo, että "Hyvä on sitten, mutta koska olemme parlamentti, äänestämme niiden puolesta"? Itse en äänestä mietinnön puolesta, ja sanon sen, koska uskon, että vaikka jäsen Packin ja jäsen Lagendijkin esittämät perustelut ovat päteviä, parlamentissa keksityllä välineellä ei ole todellista perustaa.
Voin hyvin kuvitella, että Eurooppa-kumppanuudesta voisi tulla jotain, mutta selkeät tavoitteet ja kriteerit on asetettava. Nykyinen ehdotus ei kuitenkaan sisällä mitään niiden suuntaistakaan. Toivon, että komission jäsen Verheugen vaatii niitä, sillä oletan, että hänellä on keskeinen asema uudessa komissiossa – sen hän ilman muuta ansaitsee – ja oletan, että hänellä on myös vastaava vaikutusvalta sen varmistamiseksi, että Eurooppa-kumppanuuksista tulee selkeisiin kriteereihin perustuva väline. Suositukseni, jota valiokunta ei hyväksynyt, oli, että vakautus- ja assosiaatiosopimuksia pitäisi panna onnistuneesti täytäntöön tulevien vuosien aikana. Huomatkaa, että sanoin "onnistuneesti", en "miten tahansa"!
Vierailu Kosovossa jäsen Packin johtaman valtuuskunnan jäsenenä teki minuun voimakkaan vaikutuksen. Sain sellaisen käsityksen, ettei albanialaisia eikä serbialaisia ole tarpeeksi painostettu tekemään välttämättömiä toimenpiteitä – eli tekemään yhteistyötä Kosovon tulevaisuuden puolesta. Tämän käsityksen sain myös useissa muissa maissa. Kroatia on kuitenkin poikkeus – se oli sitä edellisen hallinnon aikana ja se on sitä nykyisen hallituksen aikana – koska kroatialaiset ovat ymmärtäneet, millaisesta haasteesta on kyse, ja he haluavat myös toimia haasteen vaatimalla tavalla.
Komissio ja me täällä parlamentissa olemme osasyyllisiä tähän tilanteeseen, ja meidän pitäisi pyrkiä varmistamaan, että Euroopan ääni kuuluu nykyistä selvemmin.
Tapaamisemme presidentti Rugovan kanssa symboloi tätä pyrkimystä. Arvostan häntä suuresti ja olen tuntenut hänet pitkään, vaikken tunnekaan häntä yhtä hyvin kuin jäsen Pack, mutta minulla on hyvät suhteet häneen. Kun vierailin hänen virka-asunnossaan – ja tiedän, että puhumme Kosovosta emmekä vielä itsenäisestä valtiosta – Albanian, Kosovon ja Yhdysvaltojen liput liehuivat mutta Euroopan lippu ei, eikä kukaan tuntunut kiinnittävän asiaan mitään huomiota. Mitähän tämä mahtaa kertoa Euroopan äänestä? Viemme hänelle Euroopan lipun ja toivomme, että lipulle löytyy paikka hänen virka-asunnossaan.
Hän ei ole kuitenkaan ainoa, joka toimii näin, eikä tämä ole millään lailla tarkoitettu henkilökohtaiseksi kritiikiksi. Mielestäni juuri siksi, ettei Euroopan lippu liehu muiden lippujen joukossa presidentin virka-asunnossa, Euroopan näkökantoja ei monissa osissa Balkania tunneta tai ainakaan niitä ei tunneta tarpeeksi hyvin. Neuvoston, komission ja parlamentin on tehtävä yhteistyötä, jotta äänemme kuuluisi laajemmin.
Komission jäsen Verheugen, jos keskustelemme tästä asiasta vuoden päästä ja voitte vakuuttaa minut siitä, että Eurooppa-kumppanuudella on saatu näin paljon aikaan tai ainakin sen avulla on edistytty siihen suuntaan, tuen Lagendijkin mietintöä jälkikäteen, mutta en äänestä sen puolesta huomenna. 
Verheugen,
    Pyydän, etteivät parlamentin jäsenet tekisi lopullisia päätelmiä siitä, että edustan täällä tänään komission jäsentä Pattenia, mutta tämä järjestely on toiminut melko hyvin, koska pystyn ehkä hieman häntä paremmin vastaamaan teidän huomautuksiinne. Mistä sitten on kyse tässä asiassa? Kyse on siitä, että Thessalonikin Eurooppa-neuvosto pyysi meitä tekemään joitakin päätelmiä laajentumisprosessin edistymisestä, jotta Länsi-Balkanin maita voidaan lähentää Euroopan unioniin entistä tehokkaammin.
Kysymys oli yksinkertainen: olemmeko oppineet mitään ja onko laajentumisprosessissa käytetty hyödyllisiä välineitä, joita voisimme soveltaa mukautettuina myös näihin maihin ? Vastaus tähän kysymykseen on "kyllä". Liittyvien valtioiden osalta Eurooppa-sopimukset ovat oikeusperusta. Eurooppa-sopimukset vastaavat Länsi-Balkanin maiden kanssa tehtyjä vakautus- ja assosiaatiosopimuksia. Loimme liittymiskumppanuuden välineeksi, jolla Eurooppa-sopimuksia pannaan täytäntöön, ja kerron teille kohta, miksi se on hyvä asia. Vastaava väline vakautus- ja assosiaatioprosessissa on Eurooppa-kumppanuus, koska emme oikein voi puhua liittymiskumppanuuksista.
Tämän välineen suuri etu on se, että se on erittäin joustava, erittäin tarkka ja helposti valvottavissa ja että kehitystä voidaan arvioida erittäin tarkasti. Komission tarkoituksena on valmistella näitä kumppanuuksia noudattaen täsmälleen samaa kaavaa kuin liittymiskumppanuuksissa. Tämä edellyttää täsmällistä kuvausta siitä, mitä ensimmäisen vuoden aikana on tapahduttava, toisin sanoen jonkinlaista kuvausta lyhyen aikavälin ensisijaisista tavoitteista kaikilla aloilla – poliittinen hallinto, taloushallinto, yhteisön säännöstön omaksuminen. Tämän jälkeen kuvataan keskipitkän aikavälin ensisijaisia tavoitteita, joiden osalta annamme itsellemme aikaa kaksi tai kolme vuotta, ja lopuksi pitkän aikavälin ensisijaisia tavoitteita. Tämän merkittävänä etuna on se, että kuvaus voidaan tarkistaa ja sitä voidaan hienosäätää koska tahansa, ja että muita käytössämme olevia välineitä – esimerkiksi teknistä tukivälinettä, jota meidän on tarkoitus käyttää tulevaisuudessa – voidaan tämän jälkeen mukauttaa, jotta ne olisivat näiden kumppanuuksien tavoitteiden mukaisia. Tarkoitan myös välineitä, jotka jo ovat käytössämme, sekä muita saatavilla olevia välineitä.
Voin kertoa laajentumisprosessista saamieni kokemusten perusteella, että tästä välineestä on vielä hyötyä, että se on erittäin helppohoitoinen väline ja että saimme laajentumisen yhteydessä siitä erittäin hyviä kokemuksia. Tästä syystä kehotan teitä vähintäänkin antamaan tälle välineelle mahdollisuuden. Pyydän ystävältäni jäsen Swobodalta, voisiko hän kenties antaa välineelle kaksi mahdollisuutta, ja vuoden päästä voimme tyytyväisinä laatia yhteisen arvion siitä, onko välineen avulla saavutettu mitään. Olen kuitenkin melko vakuuttunut siitä, että väline auttaa Länsi-Balkanin maita, sillä nämä pystyvät helposti hallinnoimaan sitä. Väline ohjaa myös suuntaan, johon koko prosessin pitäisi entistä selvemmin ja uskottavammin edetä. Tästä syystä aion todellakin tukea välinettä täydestä sydämestäni. 
Puhemies.
   Kiitoksia, komission jäsen Verheugen. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, komission jäsen on saanut minut puolelleen. Äänestän mietinnön puolesta. Luotan, että hän toimii oikein, ja toivon, että hän tekee niin. 
Puhemies.
   Epäilinkin, ettei kyse olisi työjärjestyspuheenvuorosta. Tunnen jo teidät, mutta sillä ei ole merkitystä. Tänään minulla on hyvä päivä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kolmesta kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn:
- suositus toiseen käsittelyyn (A5-0075/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksestä yhteisön toimintaohjelmasta nuorisoalalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (15327/1/2003 – C5-0021/2004 – 2003/0113(COD)) (Esittelijä: Prets),
- suositus toiseen käsittelyyn (A5-0076/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksestä yhteisön toimintaohjelman perustamisesta Euroopan laajuisesti toimivien koulutusalan organisaatioiden sekä alan yksittäistoimien tukemiseksi (15334/1/2003 – C5-0022/2004 – 2003/0114(COD)) (Esittelijä: Pack),
- suositus toiseen käsittelyyn (A5-0077/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksestä yhteisön toimintaohjelmasta kulttuurialalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (15331/1/2003 – C5-0023/2004 – 2003/0115(COD)) (Esittelijä: Iivari).
Prets (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen tyytyväinen siihen, että olemme nyt aloittamassa lyhyen mutta intensiivisen prosessin viimeistä vaihetta. Pystymme saamaan ohjelman päätökseen ja näin takaamaan, että nuoret ja nuorisojärjestöt voivat panna ohjelmansa täytäntöön. Tämä on ollut erittäin intensiivinen vaihe, ja meillä oli jälleen kiire. Haluan, että tämä asia hoituisi toisella tavalla tulevien ohjelmien osalta, jotta meillä olisi hieman enemmän aikaa selventää yksittäisiä kantoja ja paremmat mahdollisuudet neuvotella.
Tässä on ensinnäkin kyse nuorisoryhmien tukemisesta, johon meidän on erityisesti kiinnitettävä huomiota, jos haluamme parantaa luottamusta Eurooppaa tai Euroopan unionia kohtaan, koska nuoret ymmärtävät parhaiten Eurooppaa ja nuorten on helpointa luopua ennakkoluuloistaan. Koska tämän suuntaisia toimia on tuettava, nuoret on myös saatava paremmin mukaan Euroopan rakentamiseen, mikä voidaan tehdä monella tavalla. Yksi keskeisistä tähän soveltuvista virastoista on nuorisofoorumi, jolla on yhteyksiä moniin maihin ja joka tekee monia vaikeita, tärkeitä ja hyödyllisiä asioita yhdessä nuorten kanssa sekä antaa näin nuorille mahdollisuuden osallistua demokraattiseen järjestöelämään Euroopassa ja Euroopan ulkopuolella.
Keskustelemme tänään kolmesta mietinnöstä; vaikka tämä on yhteiskeskustelu, niitä ei voida käsitellä samalla tavalla, koska niiden sisällöt liittyvät eri vastuualueisiin, mikä on otettava asianmukaisesti huomioon. On ehdotettu, että toimintaohjelmat yhdenmukaistetaan pitkään kiistellyn yhteisrahoitusosuuden, avustuksen asteittaisen vähenemisen periaatteen ja tuen keston osalta. On epäilemättä erittäin vaikeaa käytännössä turvata niiden jatkuminen vuoteen 2008 asti.
Meillä on ollut pitkiä keskusteluja yhtäläisestä 20 prosentin suuruisesta yhteisrahoitusosuudesta, joka ei oikein toimi, sillä useat järjestöt, erityisesti koulutusalalla, saavat niin pientä tukea, että lisäleikkaukset tarkoittaisivat käytännössä tuen lakkaamista kokonaan. Nuorisojärjestöjen osalta 20 prosentin osuus on hädin tuskin hyväksyttävissä, sillä sponsorien löytäminen on jatkuva ongelma. Yritykset eivät tässä taloudellisessa tilanteessa kykene omistautumaan nuorten asioihin. Monilla muilla toiminta-aloilla toimivien järjestöjen on huomattavasti helpompaa löytää sponsoreita kuin nuorisoasioiden kanssa toimivien järjestöjen, ja tästä syystä nämä viimeksi mainitut erityisesti tarvitsevatkin tukeamme.
Haluaisin myös, että tuen asteittainen vähentäminen, joka tarkoittaa sitä, että kolmannesta vuodesta alkaen on vähennettävä 2,5 prosenttia edellisvuoden tuesta, koskisi myös ryhmiä ja nuorisojärjestöjä, joita tuet eivät kyseiseen päivään mennessä koske. Tämä on erityisen tärkeää laajentumisen jälkimainingeissa. Toukokuun 1. päivän jälkeen ulottuvillamme on nykyistä enemmän nuoria. Meidän on investoitava nykyistä enemmän ja tuettava heitä voimakkaasti.
Ne nuorisojärjestöt, joiden tavoitteena on nuorten välisen kansainvälisen vuoropuhelun edistäminen sekä tiedottaminen tärkeistä asioista mahdollisimman monille nuorille, toimivat myös Euroopan unionin näkökantojen välittäjinä. Tärkeää ei ole pelkästään nuorten etujen ajaminen vaan myös nuoria kiinnostavan materiaalin välittäminen. Samalla kun meidän on otettava nuorten intressit huomioon, nuorten pitäisi myös itse olla aktiivisia, minkä pitäisi näkyä Euroopan politiikan eri aloilla kaikessa laajuudessaan. Euroopan unionin tulevaisuus on nuorten käsissä, emmekä saa unohtaa sitä. 
Pack (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän päivän keskustelu näistä kolmesta erittäin tarpeellisesta ohjelmasta on saanut meidät etsimään yhteistä oikeusperustaa kulttuuri-, koulutus- ja nuorisoalan ohjelmille. Olemme soveltaneet neuvottelumenettelyä – olen kiitollinen arvokkaasta tuesta, jota saimme budjettivaliokunnalta tässä asiassa – ja nyt meillä on käytössämme melko suuret määrärahat. Enemmällekin olisi luonnollisesti käyttöä – nämä ovat kuitenkin aloja, jotka koskevat kansalaisia ja erityisesti nuoria – mutta voimme olla tyytyväisiä siihen, mitä meillä on. Oman alani osalta voin kertoa teille, että 77 miljoonaa euroa koulutuslaitoksia koskevaan toimintaohjelmaan ei ole mitätön summa, mutta kuten sanoin, enemmällekin olisi käyttöä.
Näillä kaikilla kolmella alalla on laitoksia ja yhdistyksiä, jotka ovat sanan laajassa merkityksessä Euroopan koulutus- ja kulttuuriasioiden lähettiläitä ja jotka edistävät tietämystä Euroopan yhteisestä kulttuuriperinnöstä. Nämä järjestöt ovat jo vuosia tehneet työtään, usein tämän parlamentin avulla. Ilman niitä Euroopan sielu surkastuisi vielä enemmän kuin, mitä se tällä hetkellä näyttää hitaasti tekevän. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että jäsen Iivari on saanut hyväksytyksi ajatuksen siitä, että kulttuurilaitosten pitäisi saada pitää tukensa, ainakin kahden vuoden pituisen siirtymäkauden ajan. Muiden asioiden ohessa tässä on kyse näiden järjestöjen työn tunnustamisesta. Näin ne voivat valmistautua laatimaan tarjouksia, joita niiden on tehtävä tuleviin tarjouskilpailuihin vastaamiseksi.
Tässä kohtaa haluan korostaa, että me parlamentin jäsenet olemme luonnollisesti lähempänä kansalaisia kuin Brysselissä työskentelevät komission jäsenet, joten on selvä, että olemme paremmin tietoisia kansalaisten tarpeista.
Haluan esittää kolme kommenttia. Ensinnäkin haluan hyödyntää tätä tilaisuutta ja selventää hieman varainhoitoasetusta. Missään olosuhteissa lakimiesten sääntelyvimman ei saa antaa estää meidän toimiamme kentällä tehtävän poliittisen työn avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi, ja tiedän, että komissio kärsii siitä aivan yhtä paljon kuin parlamentti. Neuvosto, jota tällaiset asiat eivät tippaakaan kiinnosta, ei asiasta kärsi, mutta ongelma on, että meidän tehtävämme on puolustaa näitä asioita kentällä, ja se on todella hankalaa. Tähän liittyen haluan sanoa, että tämä varainhoitoasetus ja komissio ovat nyt – yhden esimerkin ottaakseni – romuttaneet Eurooppa-talojen verkon, joka on ollut olemassa 50 vuotta. Tälle asialle on paikkansa tässä keskustelussa. Haluan myös korostaa, ettei komissio ole vuonna 2003 eikä vuonna 2004 kyennyt maksamaan verkolle määrärahoja, jotka tämä parlamentti osoitti sille. Se kieltäytyy tekemästä sitä. Jäsen Redingiä ei pidä asiasta syyttää vaan aivan muita; on yksinkertaisesti todettava, että syy oli komission.
Voi olla, että nykyinen varainhoitoasetus oli välttämätön. Ainoa ongelma on, ettei se voi jäädä sellaiseksi kuin se on. Meidän on tunnustettava, että varainhoitoasetuksen kurinalainen etten sanoisi äärimmäisyyksiin menevä tulkitseminen lisää byrokratiaa, joka etäännyttää kansalaisia EU:sta vielä entisestään. Miten kansalaisten odotetaan jättävän hakemuksia, jos he tarvitsevat konsultteja täyttämään ne heidän puolestaan? On vaikea uskoa, että kaikista näistä asioista on tullut niin monimutkaisia. Emme voi jättäytyä eräänlaisen budjetti-imperialismin panttivangiksi. Meidän on todella yritettävä muuttaa jotakin, ja uutta parlamentaarista termiä käyttääkseni, meidän on yhdistettävä voimamme budjettivaliokunnan kanssa ja pyrittävä löytämään uusi lähestymistapa.
Emme ole hallintoneuvosto emmekä johtokunta, joka pyrkii mahdollisimman tehokkaaseen byrokratiaan. Olemme poliittinen elin pikemminkin kuin kumpikaan edellä mainituista, ja meidän tärkein tehtävämme on vastata Euroopan kansalaisten toiveisiin ja tarpeisiin. Tästä syystä uskon, että meidän on otettava asiaksemme sen varmistaminen, että rahat käytetään asianmukaisesti, mutta emme saa sitoa itseämme pakkopaitaan, jota kenenkään ei ole helppo riisua.
Toinen kommenttini on, että haluamme Euroopan sielulta enemmän, ja näin ollen tulevissa talousarvioissa koulutus ja kulttuuri on otettava paremmin huomioon.
Arvoisa komission jäsen, kolmas kommenttini koskee koulutus- ja kulttuuriohjelmien uutta sukupolvea, josta haluatte tänään puhua. Odotan tältä uudelta ohjelmasukupolvelta, että niihin sisältyy helposti hallinnoitavia välineitä, joilla tarkoitan sellaista toimintaa yhteisön tasolla, joka voidaan käytännön tasolla panna täytäntöön ja jonka operatiiviset ja taloudelliset resurssit vastaavat kansan toiveita. Kaikessa siinä mitä teemme, on keskityttävä kansaan, ja haluan vielä kerran korostaa, ettei kansalaisia saa käyttää puolustuksena byrokraattiselle koneistolle. 
Iivari (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on huojentavaa, että käsiteltävänämme on nyt yhteinen kanta eurooppalaisten kulttuurialan järjestöjen ja verkostojen rahoittamisesta. Päätös asiasta on todella tehtävä nyt, jotta rahoitukseen oikeutetut organisaatiot saavat avustuksensa tältä vuodelta. Haluan sydämellisesti kiittää kaikkia niitä, joiden myötävaikutuksella sovittelussa onnistuttiin viime vuoden lopulla. Budjettivaliokunnan puheenjohtaja Terence Wynn ja monet muut kollegat olivat suureksi avuksi. Oma yhteistyöni komission ja neuvoston kanssa on sujunut prosessin eri vaiheissa hyvin.
Komission ehdotus yhteisön toimintaohjelmasta kulttuurialalla toimivien järjestöjen tukemiseksi tuli välttämättömäksi siirryttäessä toimintoperusteiseen budjettiin. Aiemmin hallintomenoja tarkoittavasta A-kohdasta rahoitetut eurooppalaiset kulttuurijärjestöt tarvitsevat oikeusperustan, jotta rahoitusta voidaan jatkaa. Sovittelun tuloksena syntyneen kompromissin myötä rahoitusperustasta tulee kolmivuotinen. Kahden ensimmäisen vuoden aikana noudatetaan budjettivaliokunnan viime syksynä tekemää päätöstä edunsaajista, eli korvamerkintää, kolmantena vuonna siirrytään avoimeen hakumenettelyyn. Syntyvän oikeusperustan pohjalta rahoitetaan myös Euroopan vähemmistökielten toimiston ja Mercator-verkoston toimintaa sekä keskitysleirimuistomerkkejä. Ohjelman kokonaisbudjetti on 19 miljoonaa euroa.
Komission esitystä käsiteltäessä kävi ilmi, muun muassa kaikkien instituutioiden oikeuspalvelujen kannanotoissa, ettei aiempi menettely, jossa parlamentti nimeää tuettavat järjestöt nimeltä, ole uuden varainhoitoasetuksen mukainen. Itse kannatan avointa hakumenettelyä myös periaatteellisista syistä. Parlamentti on lakia säätävä elin, yksittäisten edunsaajien nimeäminen ei kuulu tehtäviimme. Se ei vastaa avoimuuden ja hyvän hallintokäytännön vaatimuksia. Parlamentti asettaa suuntaviivat sekä arvioi selvitysten pohjalta komission tekemiä päätöksiä.
Tehtyäni lähes viiden vuoden ajan tiivistä yhteistyötä eurooppalaisten kulttuuriverkostojen kanssa olen vakuuttunut niiden tuottamasta eurooppalaisesta lisäarvosta. On tavattoman tärkeää, että museoalan, kulttuurihallinnon, taidekorkeakoulun, koulujen, teatterin ja musiikin asiantuntijat ja tekijät saavat mahdollisuuden yhteistyöhön. Uskon, että kulttuuriverkostoilla on annettavanaan tärkeä panos EU:n laajenemisen onnistumisessa. Ne ovat sekä yhteisen eurooppalaisen kulttuuriperintömme ja kulttuurimme monimuotoisuuden tärkeitä sanansaattajia että uusien ideoiden synnyttäjiä. Uskon, että nyt, kun saamme rahoitusta koskevan oikeusperustan kuntoon kolmeksi vuodeksi, pääsemme hyvään alkuun Euroopan laajuisten kulttuuriverkostojen toiminnan turvaamisessa. Olen hyvin iloinen siitä, että komission ehdotuksessa uusiksi rahoituskehyksiksi painotetaan eurooppalaisen kulttuuri- ja koulutusyhteistyön merkitystä Euroopan tulevaisuutta rakennettaessa. Siitä lämpimät kiitokset ja onnittelut komission jäsenelle Redingille. 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuonna 2002 hyväksytystä varainhoitoasetuksesta johtuvat uudet velvoitteet ovat syy tämänpäiväiseen keskusteluun. Tämä uusi varainhoitoasetus tarjoaa selkeän oikeuskehyksen tuille, joita myönnämme monille johtaville kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusalan järjestöille Euroopassa.
Tarvitsemme nyt oikeusperustan kaikille rahoituspäätöksille. Tämä on luonnollisesti askel eteenpäin, johon olen tyytyväinen, mutta totean kuitenkin samalla, kuten jäsen Pack jo sanoi, että sillä on myös joitakin kielteisiä vaikutuksia, ja toivon todella, että löydämme ratkaisut keskusteluissa tämän parlamentin budjettiyksiköiden kanssa.
Tehdyt muutokset saivat komission esittämään keväällä 2003 ehdotuksia uudeksi oikeusperustaksi. Nämä ehdotukset koskivat erityisesti kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusalaa. Niillä pyrittiin varmistamaan sulava siirtyminen vanhasta järjestelmästä uuteen, ja olemme pyrkineet varmistamaan tarvittavan jatkuvuuden ja samalla käyttämään julkisia varoja nuhteettomasti.
Olen tänään kiitollinen Euroopan parlamentille sekä Michel Rocardille ja hänen valiokunnalleen erityisesti asian kiireellisyyden myöntämisestä ja sen mahdollistamisesta, että komission ehdotukset voidaan tutkia nopeasti. Minusta tuntuu, että tärkeimmät asiat on nyt ratkaistu, ja tästä syystä olen tyytyväinen siihen, että olemme etenemässä kohti kompromissia, mikä on osoitus unionin toimielinten päättäväisyydestä löytää tarvittaessa mahdollisimman nopeasti ratkaisu.
Oikeusperustan puuttuessa olemme olleet poliittisessa tyhjiössä 1. tammikuuta 2004 alkaen niiden järjestöjen osalta, jotka tunnetaan hyvin niiden taitotiedosta ja luovuudesta ja joita kansalaiset tarvitsevat, jotta he todella voisivat toimia eurooppalaisella tavalla. Näiden elinten rooli on korvaamaton: ne auttavat tekemään Euroopasta rakastetun ja antavat Euroopalle sielun, kuten jotkut jäsenet perustellusti ovatkin jo sanoneet.
Tästä syystä olemme kaikki osoittanet tervettä järkeä pyrkiessämme löytämään ratkaisuja, joilla pääsemme eroon epävarmuudesta. Mielestäni kaikki elementit ovat nyt koossa tämän asian saattamiseksi päätökseen, ja haluan korostaa sitä, että puheenjohtajavaltio on lähettänyt kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtajalle kolme kirjettä, joissa se ilmoittaa, että neuvosto on toisessa käsittelyssä valmis tekemään mainitulla tavalla tarkistettuihin yhteisiin kantoihin perustuvan sopimuksen.
Komission kanta eri suosituksissa esitettyihin tarkistuksiin on seuraavanlainen: siltä osin kuin on kyse koulutusalan ehdotuksesta komissio voi hyväksyä kulttuurivaliokunnan toisessa käsittelyssä hyväksymät kolme tarkistusta, koska tarkistuksilla parannetaan merkittävästi ohjelman täytäntöönpanotapaa. Kulttuuriasioiden osalta viisi tarkistusta, joilla pyritään yhdenmukaistamaan tekstiä varainhoitoasetuksen kanssa ja ottamaan huomioon myös budjettikokouksen päätökset, saavat myös komission hyväksynnän. Nuorisoasioiden osalta ehdotettu tarkistus, jolla oikeusperustaan sisällytetään siirtymälauseke tukikelpoisuuskauden pidentämiseksi 1 päivään tammikuuta 2004 asti niiden menojen huomioon ottamiseksi, jotka ovat aiheutuneet aikana, jolloin oikeusperustaa ei ollut, saa myös komission hyväksynnän.
Arvoisa puhemies, tästä syystä komissio tukee täysimääräisesti parlamentin tarkistuksia. Kuten näette, asiasta ei enää ole epäselvyyttä, ja lopetan näin ollen puheeni kiittämällä esittelijöitä, jäsen Iivaria, jäsen Packia ja jäsen Pretsiä laadukkaasta työstä ja ennen kaikkea hengestä, jolla he työhön ryhtyivät. Hyvät rouvat, teidän ansiostanne voimme jatkaa erittäin tärkeää työtämme niiden eurooppalaisten järjestöjen kanssa, jotka elävöittävät ajatusta Euroopan kansalaisuudesta. 

Beazley (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuunneltuani lyhyesti komission jäsentä Redingiä olen sanaton, koska minusta tuntuu, että tämä asia on erittäin tärkeä. Vaikka joku olisi koulutettu opettaja, mitä hän voi tehdä ilman resursseja, ilman rahaa, erityisesti Euroopan tasolla? Ministerineuvosto osoittaa välillä suurta anteliaisuutta eurooppalaisia hankkeita kohtaan, mutta sen on vaikea tehdä niin, koska, kuten tiedämme, toissijaisuusperiaatteen nojalla koulutus kuuluu yleensä kansalliseen toimivaltaan.
Oli asia miten tahansa, jos puhun omasta puolestani enkä Euroopan parlamentin jäsenenä, jos puhun entisenä historian opettajana, myönnän, että vaikka raha on koulutuksessa todella tärkeää, on jotain vielä tärkeämpää. Kuten komission jäsen Reding sanoisi, koulutus sisältää opetuksen ja mielen koulutuksen. Kaikki paikalla olijat, myös yleisölehterillä olijat, ovat joskus olleet lapsia ja käyneet koulua, ja voimme kaikki muistaa hyviä opettajia. Unohdamme huonot opettajat ja muistamme hyvät. Millainen on hyvä opettaja? Hyvä opettaja on sellainen, joka rakastaa opettamaansa asiaa ja oppilaitaan ja pakostakin myös oppilaiden perheitä.
Esittelijöiden Packin, Pretsin ja Iivarin laatima mietintö on erittäin tärkeä, ja kunnioitan heidän työtään. Tarina ei kuitenkaan pääty tähän. Tarina voisi päättyä niin, että meidän jälkeemme tulevat sukupolvet voisivat kenties saavuttaa jotain suurempaa, kuin mitä alueelliset ja kansalliset järjestelmämme voivat tarjota. Meidän Euroopan parlamentin jäsenten, EU:n toimielimen jäsenten näkökulmasta katsottuna Euroopassa on tilaa kulttuurille ja koulutukselle. Toivon, että ministerineuvosto suhtautuu mietintöön myönteisesti ja että opettajat ja oppilaat voivat täten laajentaa näkökantojaan. Kulttuuri ja koulutus eivät ole pelkästään alueellisia, kansallisia tai eurooppalaisia asioita, vaan ne ovat kaikkea niitä samanaikaisesti. 
Gröner (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pitäisikö minun puhua nyt englanniksi tulkkien saattamiseksi vieläkin pahemmin hämilleen?

 Hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan mitä lämpimimmin kiittää esittelijöitä siitä, että he tekivät näin hyvää työtä näin nopeasti. Mielestäni mietinnöllä annetaan kulttuuri- ja koulutusalan järjestöille ja nuorisojärjestöille tärkeä viesti: heidän asiallaan on täällä parlamentissa voimakkaita puolestapuhujia. Puhuakseni alasta, jonka käsittelyyn olen voimakkaasti osallistunut muun muassa nuorisopolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan sekä uuden ja vanhan nuorisoalan ohjelman yhteydessä, minun on sanottava, että äskettäisen neuvotteluprosessin aikana lisääntyneen yhteydenpidon ansiosta nuorisojärjestöt ja Euroopan nuorisofoorumi ovat asettaneet suuria odotuksia. Mielestäni nuoret ovat erittäin tyytyväisiä hyvään oikeusperustaan, jonka nojalla rahoitetaan yli 80:tä nuorisojärjestöä.
Verrattuna muihin aloihin – vaikkapa kulttuuri- tai koulutuspolitiikkaan – nuoriso-ohjelmalla on niin vaatimattomat resurssit, että loppujen lopuksi tälle alalle on myönnetty alle prosentti EU:n kokonaisbudjetista. Hyvät kollegat, sitä ei voi hyväksyä pitkällä aikavälillä. Kansalaiset haluavat nähdä Euroopan unionin toimivan aloilla, jotka heitä itseään kiinnostavat. Tämä on ala, jota meidän on elvytettävä.
Tästä syystä maantieteellinen ulottuvuus, joka meidän on aina pidettävä mielessämme tukiessamme nuorisojärjestöjä, kattaa muutakin kuin laajenneen EU:n. Meidän on ymmärrettävä, että nuorisoasioiden kattojärjestönä Euroopan nuorisofoorumi tekee yhteistyötä myös Euroopan neuvostoon kuuluvien maiden kanssa, ja Euroopan neuvostossa sillä on tärkeä asema poliittisena välittäjänä. Haluan todeta, että nuorisojärjestöt ovat aina hieman muita järjestöjä edellä. Nuoret ajattelevat pidemmälle; heillä on ehkä selvempi kuva omasta tulevaisuudestaan kuin meidän kaltaisilla ihmisillä, jotka olemme uppoutuneet päivittäiseen elämäämme ja politiikkaan.
Tämä selittää yhteistyön IVY-maiden kanssa, eikä ohjelman merkitystä rauhanomaisen poliittisen kehityksen edistämisessä Välimeren alueella pidä myöskään aliarvioida. Ensi kesäkuun 10.–13. päivänä pidettävistä vaaleista voin vain todeta, että meidän on saatava nuoret vakuuttuneiksi siitä, että Eurooppa on oikea paikka nuorten poliittisten ajatusten eteenpäin viemiseen. Tänään on näin ollen hyvä päivä hyväksyä nämä kolme ohjelmaa, minkä jälkeen meillä on hieman enemmän vaikutusvaltaa budjettineuvotteluissa ja voimme tulevien nuoriso-ohjelmien osalta katsoa kauemmas tulevaisuuteen. 
Virrankoski (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva lakipaketti tähtää lakipohjan luomiseen eräille kulttuurin, koulutuksen ja nuorisoalan toimintaohjelmille. Näillä on tarkoitus antaa taloudellista tukea alan laitoksille ja organisaatioille. Euroopan parlamentin budjetista on tuettu niin sanottujen A-30 -momenttien mukaisesti tiettyjä laitoksia ja erityisesti vapaaehtoisia kansalaisjärjestöjä, jotka ovat edistäneet eurooppalaista toimintaa ja vahvistaneet eurooppalaista identiteettiä. Ajan mittaan järjestöjen avustus on vakiintunut siinä määrin, että sen kohdentumista on pidetty itsestään selvänä entisille tuensaajille. Järjestöjen ja laitosten valikoituminen tuen saajiksi näyttää olleen huomattavassa määrin sattumanvaraista. Uusien toimijoiden mukaan ottaminen on ollut erittäin vaikeaa, koska valintakriteerit ovat olleet epämääräiset. Järjestöjen valintaan on näyttänyt vaikuttaneen enemmän se, että niillä on ollut hyviä puolestapuhujia parlamentin asianomaisissa valiokunnissa, kuin niiden toiminnan muita järjestöjä parempi laatu. Tähän yksityiskohtaan kiinnitettiin huomiota varainhoitoasetuksen uudistamisen yhteydessä, jolloin päädyttiin budjettikohtien korvamerkintöjen karsimiseen ja poistamiseen.
Nyt käsittelyssä oleva lakipaketti luo laillisuuspohjan koulutuksen, kulttuurin ja nuorisotyön alalla toimivien järjestöjen avustamiseen. Tavoitteena tulee olla, että Euroopan unionin avustusmuotojen pitää olla läpinäkyviä ja perusteltuja. Tämä edellyttää, että itsestään selviä, toistuvia avustuskohteita on vähän tai ei ollenkaan. Järjestöjen ja laitosten on omalla toiminnallaan osoitettava olevansa erinomaisia ja parempia kuin muut alan toimijat. Rahoituksen tulee perustua hakemuksiin, joita arvioidaan puolueettomasti ja tasapuolisesti. Rahoituksen suuntaamisessa on selkeästi määriteltävä ne tavoitteet, joihin tähtäävää toimintaa EU tukee, ja avustuksen saajan on esitettävä luotettava selvitys varojen käytöstä. Haluan kiittää esittelijöitä Ulpu Iivaria, Doris Packia ja Christa Pretsiä erittäin hyvistä mietinnöistä. 
Perry (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä kaikkia kolmea esittelijää heidän mietinnöistään, joita tuen täysin.
Niiden kymmenen vuoden aikana, joina olen ollut parlamentin jäsen, olen toiminut kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan talousarvioasioiden esittelijänä tai varjoesittelijänä ja olen usein työskennellyt erittäin läheisesti jäsen Iivarin kanssa. Keskityn pääasiassa kulttuuriasioita koskevaan mietintöön. Jäsen Iivari ja minä olemme pitkälti samaa mieltä periaatteista. Olemme kenties jonkin verran eri mieltä siinä mielessä, että olen aina pitänyt parlamentaarista menettelyä toiminnan tukemiseksi erittäin avoimena ja läpinäkyvänä.
Osallistuin myös juuri ennen joulua pidettyyn budjettikokoukseen, jossa saimme luotua uuden oikeusperustan. Haluan esittää kiitokseni sekä komission jäsenelle että komission henkilökunnalle heidän tuestaan sekä myös budjettivaliokunnan puheenjohtajalle, joka oli erittäin suurena tukena.
Haluan esittää kolme tärkeää kommenttia. Rahan käyttäminen kulttuuritoimintoihin on tärkeää. Olen täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa: Euroopan on oltava ja se onkin muutakin kuin taloutta ja kauppaa. Euroopan unionin nuoriso-orkesterin (Swinging Europe) ja European Forum for the Arts and Heritage -järjestön – ja voisin mainita monia muitakin – kaltaisten järjestöjen toiminta auttaa kansalaisia ymmärtämään ei pelkästään kulttuuria vaan myös Euroopan kulttuurista ulottuvuutta ja tämän kautta koko Euroopan unionia.
Tiedämme kaikki, että Kulttuuri 2000 -ohjelman määrärahat ovat täysin riittämättömät. Sen toiminta on jo itsessään rajoittunutta, ja monet järjestöt, jotka tarvitsevat tukea Euroopan tasolla ja jotka ovat kääntyneet parlamentin puoleen, voivat hyödyntää tätä uutta oikeusperustaa. Emme voi olettaa, että jäsenvaltiot rahoittavat Euroopan laajuisia kulttuuritoimintoja, vaan ne keskittyvät kansallisiin kulttuuritoimintoihin.
Kulttuurille myönnetään liian vähän rahoitusta – tämä on todettu jo aiemmin. Lähes 50 prosenttia varoistamme menee maatalouteen – ja laskelmieni mukaan alle 0,5 prosenttia kulttuuriin. Kulttuuri on kuitenkin merkittävä hyvinvoinnin luoja: 17 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan BKT:sta on peräisin luovasta teollisuudesta.
Lisäksi meidän varmistettava, että rahoitustukea saaville järjestöille tiedotetaan tuesta ajoissa, jotta määrärahat voidaan käyttää vaikuttavasti ja tehokkaasti. 
Wyn (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olen erityisen iloinen siitä, että näiden ohjelmien avulla taataan muun muassa sellaisten järjestöjen taloudellinen vakaus kuin Euroopan nuorisofoorumi, Jeunesse, Euroopan vähemmistökielten toimisto sekä tieto- ja asiakirjaverkko Mercator vain muutamia mainitakseni.
Euroopan nuorisofoorumi- ja Jeunesse-järjestöillä on tärkeä rooli nuorten aseman vahvistamisessa ja nuorten toimivallan lisäämisessä kansalaisyhteiskunnassa, mikä on todella tärkeää. Ne tarjoavat nuorille myös ympäristön, jossa voi oppia demokraattista päätöksentekoa ja kulttuurien välistä ymmärrystä sekä harjoittaa itseohjautuvaa oppimista. Myös Euroopan vähemmistökielten toimistolla ja Mercatorilla on ollut ja on jatkossakin tärkeä tehtävä Euroopan unionin vähemmistökielten suojelemisessa ja tukemisessa. Näitä järjestöjä ja niiden tekemää työtä tarvitaan erityisesti nyt, kun kymmenen uutta maata liittyy unioniin, mikä lisää entisestään vähemmistökielten määrää. Vähemmistökielten puhujia on nyt 40 miljoonaa, ja kohta heitä liittyy EU:hun 6 miljoonaa lisää.
On erittäin tärkeää, että näiden kielten puhujilla on samat oikeudet ja mahdollisuudet kuin kaikilla muillakin. Olen tyytyväinen myös toimenpiteisiin, joilla lisätään tukien myöntämisestä järjestöille tehtyjen päätösten avoimuutta sekä tukihakemusprosessin käyttäjäystävällisyyttä, sillä prosessi on tällä hetkellä on aivan liian hankala. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että nuorten parissa työskenteleville kansalaisjärjestöille myönnettävien avustusten asteittaisen vähentämisen periaate mainitaan yhä yhteisessä kannassa, mikä tarkoittaa sitä, että niille myönnettävien määrärahojen vähentäminen kolmannesta vuodesta alkaen vaikeuttaa melkoisesti niiden tilannetta. Säännöllisten määrärahojen takaaminen näille kansalaisjärjestöille olisi paras mahdollinen tapa tukea ja tehostaa niiden toimintaa tulevaisuudessa. Toivon todella, että nämä erinomaiset mietinnöt hyväksytään merkittävällä enemmistöllä parlamentissa. 
Zabell (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat esittelijät, edellisten puhujien tapaan pidän erittäin tärkeänä, että meillä on sellainen oikeusperusta, joka mahdollistaa säännöllisesti myönnettävät määrärahat eurooppalaisille nuoriso-, kulttuuri- ja koulutusalan ohjelmille.
Näillä ohjelmilla, joihin Euroopan komission, parlamentin ja neuvoston on luonnollisesti osallistuttava, on ensinnäkin oltava asianmukainen oikeusperusta, ja tässä asiassa olemme etenemässä oikeaan suuntaan. Toiseksi niillä on oltava asianmukaiset määrärahat. Tähän meidän on Euroopan toimielimissä seuraavaksi pyrittävä Euroopan nuoriso-, koulutus- ja kulttuurialan ohjelmien osalta.
Olen usein sanonut täällä parlamentissa, enkä väsy toistamaan sitä, ja tänään aion sanoa sen jälleen, että Euroopan tulevaisuus on Euroopan nuorisossa. Näin se vain on. Euroopan tulevaisuus riippuu erittäin paljon näiden nuorten saamasta koulutuksesta. Vaikka toissijaisuusperiaatteen nojalla koulutusasiat eivät kuulukaan toimivaltaamme, voimme tehokkaasti edesauttaa nykyistä yhtenäisemmän, paremmin asioista selvillä olevan, kulttuurisemman ja koulutetumman Euroopan luomisessa; tätä me kaikki haluamme. Loppujen lopuksi tämä koituu kaikkien eurooppalaisten eduksi.
Tästä syystä haluaisin pyytää, että kun olemme saaneet päätökseen kamppailun oikeusperustasta, aloittaisimme yhdessä kamppailun nuoriso-, kulttuuri- ja koulutusalan ohjelmien määrärahojen korottamiseksi, kunnes niille myönnetään sellaiset määrärahat, jotka ne todella ansaitsevat, koska se hyödyttää meitä kaikkia. 
Puhemies.
   Kiitos paljon, jäsen Zabell.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission tiedonanto, jonka aiheena ovat koulutusalaa koskevat uuden sukupolven ohjelmat 2007–2013 ja "Aktiivinen kansalaisuus". 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, lupasin hahmotella vuoden 2004 ensimmäisellä puoliskolla vastuullani olevien eurooppalaisten ohjelmien tulevaisuudennäkymiä, ja niin olen myös tehnyt. Komissio on juuri näyttänyt vihreää valoa tiedonannolle, joka koskee näitä uusia ohjelmia.
Tänään hyväksytyt kaksi tiedonantoa koskettavat kaikkia eurooppalaisia niin koulutuksen kuin kansalaisena elämisenkin suhteen. Tämä on tärkeää, sillä Euroopassa ei ole kyse ainoastaan taloudesta, raha-asioista ja kaupankäynnistä. Euroopalla on sielu. Eurooppa muodostuu miehistä ja naisista sekä heidän kulttuurisesta monimuotoisuudestaan, joka on unionin todellinen rikkaus. Uusien ohjelmien tarkoituksena on kuunnella ihmisiä: ohjelmat on suunniteltu vastaaman ihmisten toiveisiin ja auttamaan heitä luomaan todellinen Euroopan kansalaisuus. Koulutus ja kansalaisuus kuuluvat todellakin tulevan vuosikymmenen tärkeimpiin kysymyksiin. Unionissa, jossa arvellaan olevan vuonna 2007 lähes 500 miljoonaa ihmistä, kulttuurisen yhteenkuuluvuuden tunteen ja monimuotoisen yhteisön ainutlaatuisen kansalaisuuden vahvistaminen edellyttävät väistämättä, että hyödynnämme kaikkia käytettävissämme olevia välineitä ja ohjelmia. Tänään hyväksytyissä tiedonannoissa käsiteltävät ohjelmat ovatkin osa uutta yleistä lähestymistapaa – siltojen rakentamista kulttuurien ja yksilöiden välille.
Arvoisa puhemies, tulevaisuutemme on näissä ohjelmissa, sillä niiden tärkein vaikutin on auttaa nuoria ihmisiä tiedostamaan eurooppalaisuutensa sekä koulutuksessa että kansalaisuuden laajalla alalla. Tiedän, että näillä ohjelmilla vastataan moniin odotuksiin. Niitä ei ole vetäisty esiin tyhjästä, vaan niistä on neuvoteltu julkisesti tuhansien asiantuntijoiden ja tuhansien kulttuurin ja koulutuksen alalla työskentelevien ihmisten kanssa. Toimimme yhteisymmärryksessä parlamentin kanssa: parlamentti on nimenomaan kehottanut meitä etenemään toimissamme. Rehellisyyden nimissä on kuitenkin todettava, että aikataulusta tulee tiukka, sillä meidän on käytettävä vuosi 2006 näiden ohjelmien valmisteluun ja sen varmistamiseen, että nykyisistä ohjelmista voidaan siirtyä kitkattomasti uusiin ohjelmiin.
Haluan myös kertoa, että komissio on käyttänyt tilannetta hyväkseen ja ehdottanut huomattavaa yksinkertaistamista. Yksinkertaistaminen on luonnollisesti rajoitettua, sillä oikeusperustat, asiakkaat – sallinette minun käyttää tätä ilmaisua – ja toimet poikkeavat toisistaan. Olemme kuitenkin onnistuneet vähentämään oikeusperustojen määrän 13:sta kuuteen ja budjettikohtien määrän 26:sta seitsemään. Myös varainhoitoasetusta on kaavailtu tarkistettavaksi vuonna 2005. Toivon todella, että onnistumme tekemään näiden ohjelmien hyödyntämisestä kansalaisten kannalta helpompaa lisäämällä avoimuutta ja tehokkuutta ja vähentämällä byrokratiaa.
Kaikki nämä ohjelmat ovat eurooppalaisia ohjelmia, joissa korostetaan eurooppalaista lisäarvoa, ja siksi ne suunniteltiin ja kehitettiin Euroopan tasolla. Niiden täytäntöönpano kuitenkin hajautetaan kansallisille toimistoille, jotka ovat lähempänä kansalaisia. Nämä toimistot ovat vastuussa ohjelmien täytäntöönpanosta käytännössä, sillä asianosainen väestö tunnetaan niissä jo valmiiksi. Voin kertoa, että määrärahojen hyödyntämiskyky on tässä suhteessa valtava, sillä talousarviomme toteuttamisaste on jo nykyään käytännössä 100 prosenttia. Koulutukseen ja kulttuuriin – laajassa merkityksessä – liittyviin hankkeisiin anotaan määrärahoja ainakin 50 prosenttia enemmän kuin voimme myöntää. Kapasiteetissa on todellakin parantamisen varaa, sillä meillä on tyydytettävänämme hyvin suuri julkinen tarve.
Miksi esittelemme nämä uudet ohjelmat teille vasta tänään? Yksinkertaisena syynä tähän on, että minun oli odotettava rahoitusnäkymiä voidakseni edetä asiassa. Kuten puheenjohtaja Prodi uskoakseni totesi jo parlamentille, komissio pitää koulutusta ja kansalaisuutta erittäin tärkeinä näkökohtina Euroopan tulevassa politiikassa. Siksi meille on tarjottu rahoitusnäkymissä huomattavasti aiempaa suurempaa talousarviota. On kuitenkin huomattava, että vaikka kyseinen talousarvio on neljä kertaa suurempi kuin nykyinen, se on edelleen kaikkea muuta kuin riittävä. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä johtuu siitä, että ohjelmien osuus yhteisön talousarviosta on tällä hetkellä edelleen vain 0,8 prosenttia. Vaikka mainittuja menoja lisätäänkin tuntuvasti kansalaisuuden ja eurooppalaisten miesten ja naisten hyväksi, ne muodostavat tämän jälkeenkin vain hyvin pienen osan unionin kokonaistalousarviosta. Lisäksi voin kertoa, että meillä on edessämme vielä paljon poliittista työtä ja paljon suostuttelua, jotta voimme saada käyttöömme edes tuon pienen osuuden.
Totesin, että ohjelmia on kaksi. Ensimmäinen niistä koskee kolutusta ja on nimeltään "Koulutusalaa koskevat uuden sukupolven ohjelmat". Sen kantavana teemana on elinikäinen oppiminen, jonka on alettava jo hyvin varhaisessa iässä lasten oppiessa oppimaan, ja sen on jatkuttava siihen saakka, kun kansalaiset siirtyvät pois työelämästä. Siksi otamme käyttöön yhden ainoan integroidun ohjelman, jonka tavoitteena on varmistaa, että laaja-alaisina tekijöinä pidetyt kielet, uudet tekniikat ja erityisesti työmme tulosten levittäminen koskevat kaikkia koulutuksen muotoja.
Kuten nykyään, vastaisuudessakin on olemassa erilaisia koulutuksen tasoja: kouluopetus, ammatillinen koulutus, korkea-asteen koulutus ja aikuiskoulutus. Eurooppalainen lisäarvo näkyy kaikilla näillä tasoilla: kyse on liikkuvuudesta – liikkuvuuden korostaminenhan on meidän vastuullamme – koululuokkien ja koulutusorganisaatioiden välisistä kumppanuussuhteista sekä rajatylittävistä hankkeista, joiden myötä kasvatustieteilijämme kehittävät uusia kehityksen huipputasoa edustavia ohjelmia. Esitän muutamia lukuja, jotka havainnollistavat ehdotustamme. Haluamme, että ainakin 10 prosenttia koululaisista hyötyy todelliseen tai virtuaaliseen liikkuvuuteen liittyvistä hankkeista: nykyään luku on vain 1,5 prosenttia vuodessa. Haluamme kolminkertaistaa Erasmus-opiskelijoiden määrän: nykyinen määrä on 120 000 opiskelijaa vuodessa. Haluamme, että ammatillista koulutusta edistävään Leonardo-ohjelmaan osallistuvien ihmisten määrä nousee nykyisestä 45 000:sta ainakin 150 000:een vuodessa. Haluamme aikuiskoulutukseen todellista liikkuvuutta: melkein häpeän sanoa, että vuosittain liikkuvuushankkeissa on tällä hetkellä mukana 2 000 ihmistä. Tämän määrän on noustava 50 000 ihmiseen vuodessa. Tässä yhteydessä puhun liikkuvuudesta Euroopan unionin sisällä, mutta maailmaa on toki unionin ulkopuolellakin. Meillä on uusia naapureita, jotka meidän on otettava mukaan Euroopan rakentamiseen.
Arvoisa puhemies, edellä mainitun vuoksi haluamme kehittää Tempus-ohjelmaa ja tehdä siitä Tempus Plus -ohjelman. Uudessa ohjelmassa ei keskitytä enää pelkästään korkea-asteen koulutukseen, vaan siinä vaan myös tarjotaan kunkin maan tarpeisiin ja mahdollisuuksiin räätälöityä tukea kaikille koulutuspolitiikan aloille, myös kouluopetukseen ja ammatilliseen koulutukseen. Lisäksi käytössä ovat Jean Monnet -oppituolit, joita on nykyään 50 maassa. Mielestämme kehitys on erittäin tärkeää myös tällä tasolla. Arvoisa puhemies, on vielä toinen näkökohta, joka kiinnostaa varmasti parlamentin jäseniä, jotka puhuivat joitakin minuutteja sitten rahoituksesta. Kyse on Brüggen, Firenzen ja Maastrichtin kaltaisten instituuttien integroimisesta ohjelmiimme niin, että oikeusperusta voidaan vahvistaa lopullisesti. Tässä kaikki, mitä minulla on sanottavaa uudesta laajasta integroidusta koulutusalan ohjelmasta.
Toinen laaja integroitu ohjelma on nimeltään "Aktiivinen kansalaisuus". Tässä uudessa ohjelmassa yhdistyy useita nykyisiä ohjelmia, jotka jatkuvat tähänastiseen tapaan mutta yhteisen katto-ohjelman suojissa. Kansalaisten aktiivisuutta edistävien toimien ytimen muodostavat kolme alaa: nuoriso, kulttuuri ja tiedotusvälineet.
Ensimmäisenä painopisteenä on nuoriso-ohjelma. Tiedän, että jotkut teistä ovat erityisen kiinnostuneita tästä ohjelmasta, jota kehitetään vielä monilta osin. Ohjelman ensimmäisessä osassa, Nuorten Euroopassa, yhdistetään liikkuvuus, osallistuminen ja nuorisovaihdot. Toisen merkittävän osan muodostaa Euroopan nuorten vapaaehtoispalvelu. Laajentamalla tätä palvelua koskemaan yksilöiden lisäksi myös ryhmiä haluamme tehdä nuorten vapaaehtoisuudesta todella vahvan ja näkyvän toimintalinjan ja laajentaa sitä myös Euroopan ulkopuolelle. Haluamme perustaa eräänlaisen Nuorten maailma -ohjelman, jonka tarkoituksena on edistää vastavuoroista ymmärrystä avarakatseisen lähestymistavan ja nuorten aktiivisen osallistumisen avulla. Mielessäni ovat erityisesti uudet jäsenvaltiot sekä yhteistyön tehostaminen ehdokasvaltioiden, Balkanin maiden, EFTA-maiden ja myös muiden yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. Emme saa unohtaa myöskään sosiaalipedagogiikan alan ohjaajien ja tukijärjestelmien toimintaa nuorten työntekijöiden kouluttamiseksi emmekä poliittisen yhteistyön tukemista.
Toisena painopisteenä on kulttuuri. Tältä osin meillä on kolme tavoitetta, jotka tuovat mukanaan eurooppalaista lisäarvoa: kulttuurialan ammattilaisten liikkuvuus, taideteosten kansainvälinen levitys ja kulttuurien välinen vuoropuhelu. Nämä ovat kolme tavoitetta, jotka otetaan huomioon kaikissa kulttuuritoimissamme. Nykyisen kaltaisen jyrkän aluejaon tilalle tulevat juuri nämä painopistealueet sekä kolmenlaiset toimet, jotka jo tunnemmekin: yksityisten toimijoiden ja yritysten kanssa tehtävä monivuotinen yhteistyö, jossa myös kulttuurialan yritykset ovat nykyisin mukana, tähänastisen kaltaiset vuotuiset innovatiiviset hankkeet sekä – palatakseni juuri ratkaistuihin ongelmiin – tuki eurooppalaisille kulttuurielimille. Hyvät parlamentin jäsenet, tälläkin alalla pyritään laajamittaiseen yksinkertaistamiseen, ja nykyisten viiden budjettikohdan tilalle tulee yksi ainoa budjettikohta.
Viimeisenä painopisteenä on audiovisuaalinen ala. Tälläkin alalla meillä on kolme pääasiallista tavoitetta: kulttuurisen monimuotoisuuden ja kulttuuriperinnön säilyttäminen ja edistäminen, teosten levitys unionissa ja sen ulkopuolella sekä audiovisuaalisen teollisuuden kilpailukyvyn parantaminen. On ymmärrettävä, että olemme säilyttämässä asioiden nykyisen järjestyksen. Tänäänkin sanomme, että investoinnit elokuvatuotantoon ovat kansallisia, alueellisia ja yksityisiä investointeja – tai miksi niitä sitten halutaankaan nimittää – mutta eivät eurooppalaisia investointeja. Emme ole puuttumassa tähän, mutta aiomme antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden jatkaa näitä investointeja ja elokuvateollisuudelle annettavaa julkista tukea. Näin tehdessämme aiomme puuttua sekä ylöspäisiin että alaspäisiin toimintalinjoihin. Ylöspäisten linjojen osalta tämä merkitsee ammattitaidon kehittämistä. Elokuva-alan oppilaitostemme on verkostoiduttava. Miksipä emme voisi kuvitella Erasmus-vaihtoa myös elokuva-alan oppilaitosten välille? Se olisi hyvin hieno asia. Saadakseen nimensä lopputeksteihin on opittava elokuvan teon salat ja hallittava liiketoimintasuunnitelmat. Emme halua kouluttaa omituisuuksia vaan ihmisiä, jotka pystyvät tekemään hyviä elokuvia – elokuvia, jotka kaiken lisäksi menestyvät.
Alaspäisillä toimintalinjoilla tarkoitan jakelua koskevaa ongelmaa. Tehän tiedätte, ettei eurooppalaisten elokuvien vienti suju kaikista toimistamme huolimatta erityisen hyvin. Törmäämme aina tilanteeseen, jossa ihmiset kyllä menevät katsomaan kansallista elokuvaa sen kotimaassa mutta jossa vaikeudet alkavat heti, kun elokuva viedään rajan yli. Meidän on korjattava tilanne ja tehtävä kaikki voitavamme paitsi elokuvamarkkinoiden laajentamiseksi myös sellaisten kulttuuriseen monimuotoisuuteen liittyvien näkökohtien edistämiseksi, joita minun ei tarvinne selittää. Aiomme tehostaa levitykseen liittyvää valikoivaa automaattista tukijärjestelmää ja lisätä jälkiäänitykseen ja tekstitykseen – monikielisyyteen – myöntämäämme tukea, jottei elokuvien vienti olisi liian kallista. Ajattelen tässä yhteydessä erityisesti uusia tekniikoita, sillä DVD-tallenteiden osuus elokuvien tuotosta on jo 40 prosenttia. DVD-tallenteista voidaan jo tehdä monikielisiä. Meidän onkin sitouduttava lujasti tämän alan kehittämiseksi.
Meidän on otettava huomioon myös kysymys myynninedistämisen tehostamisesta paitsi tietenkin Euroopassa myös Euroopan ulkopuolella. Mielessäni ovat esimerkiksi eri kielille käännetyt eurooppalaiset elokuvat, joita voitaisiin näyttää elokuvajuhlilla New Yorkissa tai New Delhissä eurooppalaisten tähtien osallistuessa tilaisuuksiin. Näin tilaisuuksista saataisiin irti kaikki hyöty ja julkisuus.
Hyvät parlamentin jäsenet, varautuaksemme tulevaisuuteen jätämme joustovaraa kokeiluhankkeille, sillä ne johtavat väistämättä merkittäviin edistysaskeliin kehitettäessä uusia tekniikoita. Siksi meidän on oltava valmiita tukemaan kehitystä tarvittavalla tavalla.
Hyvät parlamentin jäsenet, tässä on lyhyesti sanottuna se, mistä tänään on päätetty. Kyseessä on luonnollisesti kehys. Se on vain rakenne, mutta uskoakseni se osoittaa, että komissio ottaa hyvin vakavasti Euroopan arvokkaimman kilpailuvaltin ja suurimman rikkauden eli kansalaiset ja heidän kulttuurisen monimuotoisuutensa. 
Pack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minulla on teille kolme kysymystä. Ensinnäkin haluaisin tietää, onko Tempus-ohjelman laajentaminen Tempus Plus -ohjelmaksi vastaus Thessalonikissa esitettyyn kysymykseen siitä, ollaanko koulutusalan ohjelmia laajentamassa Balkanin maihin. Nähdäkseni tässä suhteessa ei mennä riittävän pitkälle; haluaisin, että laajentaisimme koko Sokrates-ohjelmaa eikä ainoastaan uutta Tempus-ohjelmaa.
Toiseksi: eikö budjettikohtien vähentäminen johda siihen, että meillä on parlamentissa ja kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa entistäkin vähemmän mahdollisuuksia vaikuttaa siihen, kenelle tukia jaetaan? Vai miten on?
Kolmanneksi: häviävätkö ohjelmien nimet? Ovatko nimet Erasmus, Sokrates, Comenius hävinneet, vai säilytetäänkö ne jossakin? Tämä ei mielestäni käy ilmi tekstistä. Toivon saavani vastauksen tähän kysymykseen, vaikken olekaan enää kuulemassa sitä. Joudun nimittäin lähtemään yhtä toista kokousta edeltävään selontekoon. Olen pahoillani tästä. 
Prets (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän aluksi siitä, että olette pysyneet aikataulussa. On ilahduttavaa, että uusi ohjelma on toimintavalmiina jo nyt. Haluan kuitenkin esittää teille kolme lyhyttä kysymystä. Haluatte lisätä ja laajentaa kaikkea: esimerkiksi Leonardo-ohjelmaa laajennetaan 45 000 osallistujasta 150 000:een, koululaisia halutaan mukaan 1,5 prosentin sijasta 10 prosenttia ja aikuiskoulutuksessa halutaan päästä 2 000:sta 50 000:een, ja luettelo jatkuu. Miten suurta lisäystä voimme odottaa talousarvioon? Tähän asti olemme saaneet 0,8 prosenttia. Jos haluamme parantaa suorituskykyä ja laatua, siitä on maksettava jollakin tavalla. Kysyn myös, minkälaisessa aikataulussa tämä tavoite on tarkoitus saavuttaa. Miten voidaan ehdottaa, että se saavutetaan vuoteen 2012 tai 2010 mennessä, ja kuka huolehtii lisäkustannuksista, jos – kuten olen ymmärtänyt – monet maat eivät ole enää valmiita maksamaan Euroopan talousarvioon yli yhtä prosenttia? 
Rocard (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen Reding, haluan aluksi kiittää teitä. Parlamentti ei kovinkaan usein vavahtele innostuksesta hallitustenvälisen konferenssin jälkeisen synkkyyden aikana. Olette antanut meille mahdollisuuden tähän, mikä on ilahduttavaa. Mielessäni on monia kysymyksiä, mutta esitän teille niistä neljä. Kolme niistä liittyy äskeiseen puheenvuoroonne, ja vaikka neljäs kysymys hieman poikkeaakin käsittelemästänne aiheesta, se liittyy edessämme oleviin ongelmiin.
Ensimmäiseksi kysyn, voisitteko selvittää hieman tarkemmin, mitä tarkoitatte talousarvion nelinkertaistamisella, josta vain ohimennen mainitsitte. Minkä ajan kuluessa ja millä perusteella se tapahtuisi? Onko kyse koko kulttuuria, nuorisoa ja tiedonvälitystä koskevasta talousarviosta? Mikä uutinen se olisikaan! Lähtökohtana on niin pieni summa. Haluaisimme kuitenkin kuulla asiasta lisää.
Toinen kysymykseni koskee kieliä. Arvoisa komission jäsen Reding, tunnemme toisemme hyvin, ja ihailen sitä innostusta ja rohkeutta, jolla puolustatte kieliin liittyviä aloiteohjelmia ja vähemmistökieliä. Tässä tapauksessa viivyttelijänä on neuvosto. Onko komission jäsen juuri kuvaamiaan ohjelmia tukiessaan valmis palaamaan ajatukseen, jonka mukaan neuvoston on painostettava jäsenvaltioita tekemään vähintään kahden nykykielen opettaminen pakolliseksi? Kielitieteilijöiden mukaan olisi lisäksi suositeltavaa, että toinen näistä kielistä kuuluisi eri kieliperheeseen kuin henkilön äidinkieli. Näin Euroopasta tulisi monikielinen eikä se olisi riippuvainen kapulakielestämme, joka muistuttaa englantia.
Kolmas kysymykseni liittyy elokuvateollisuuteen. Arvoisa komission jäsen Reding, tässä kohden teitä oli ilo kuunnella. Käsitellessänne kulttuurisen monimuotoisuuden edistämistä ja puolustamista elokuva-alalla ette kuitenkaan maininnut epäonnistunutta tekstiä, jonka luullakseni sisämarkkinoiden pääosasto on laatinut. Kilpailun suojaamisen nimissä sen tarkoituksena väitetään olevan niiden rakenteiden yhdenmukaistaminen, joiden avulla tuemme elokuvateollisuutta, mutta itse asiassa se johtaa rakenteiden poistamiseen tai täydelliseen muuttamiseen. Tämä huolestuttaa meitä kaikkia. Mielestämme tämä perustelu oli typerä, mutta haluaisimme kuulla tämän teidän suustanne.
Neljäs kysymykseni liittyy täytäntöönpanoon ja siihen, mitä totesitte eurooppalaisesta korkeakulttuurista. Mainitsitte Brüggen ja Firenzen. Kuulin hiljattain, että kun Firenzen instituutin talousarvion tarkistamista koskeva kansainvälinen sopimus oli solmittu, komission pääsihteeri lähetti instituutille tiedonannon, jossa määritelty summa oli 20 prosenttia pienempi kuin se, josta parlamentti – joka on täysivaltainen Euroopan unionin toimielin – pääsi sopimukseen ja jonka se hyväksyi. 
Gröner (PSE ).
   – Kiitoksia, arvoisa puhemies. Onnittelen arvoisaa komission jäsentä, joka on saanut aikaan erittäin kunnianhimoisia koulutusalan ohjelmia. Toivon, että pystymme yhdessä komission kanssa myös rahoittamaan ne. Muistutan teitä siitä, että Erasmus-ohjelmassa tavoitteena oli saada mukaan 10 prosenttia opiskelijoista. Toivon mukaan tässä onnistutaan.
Siirryn nyt käsittelemään toista ohjelmaa. Asialistallamme todetaan vain, että tämän keskustelun aiheena ovat koulutus- ja kulttuuriohjelmat. Pelkään, että jos nuorten huolenaiheet ahdetaan samaan pakettiin kaikkien muiden kanssa, nuoret joutuvat lopulta maksamaan myös laskun. Mielestäni meidän on varmistettava – ja teidän on todettava tämä konkreettisesti ehdotuksessanne – että nuoriso-ohjelmat rahoitetaan asianmukaisesti ja että epävirallisen koulutuksen järjestelmä säilyttää arvonsa, jota tarvitaan tulevaisuudessa, jotta ihmisiä voidaan valmentaa aktiiviseen kansalaisuuteen. Mikäli kaikki nämä tekijät – nuoriso, kulttuuri, audiovisuaaliala, tiedotusvälineet ja elokuvat – päätyvät samaan pakettiin, pelkään nuorten joutuvan häviäjiksi ja laskun maksajiksi.
Tätä ei voida sallia. 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, pyrin vastaamaan mahdollisimman lyhyesti pääasiassa siksi, että olen ensi maanantaina kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan kuultavana. Tuolloin kaikki ne, joiden näen olevan nyt pelkkänä kysymysmerkkinä, voivat esittää kysymyksensä. 

 Täällä näyttää olevan vallalla pelko siitä, että Sokrates-ohjelman eri osia ollaan hävittämässä. Voin kertoa jäsen Packille, että tilanne on aivan päinvastainen: laajennamme Tempus Plus -ohjelman koskemaan kaikkia koulutusmuotoja eli niin kouluja, ammatillista koulutusta, aikuiskoulutusta kuin korkea-asteen koulutustakin. Jäsen Pack kysyi, hylätäänkö vanhat nimet. Vastaukseni on sekä myöntävä että kieltävä. Meillä on nyt yksi yhteinen otsikko koulutusalan ohjelmille, joten Sokrates häviää nimityksenä. Comenius, Erasmus, Leonardo ja Grundtvig kuitenkin säilytetään kouluja, korkea-asteen koulutusta, ammatillista koulutusta ja aikuiskoulutusta varten.
Jäsen Prets kysyi kantaani talousarviosta. Kantani on yksinkertainen: kun ei ole enää mitään jaettavaa, emme saa mitään. Komission lähestymistapa on hieman erilainen, sillä se haluaisi, että jotakin jäisi vielä jaettavaksi. Siksi komissiolta ei heru myötätuntoa maille, jotka haluavat maksaa ainoastaan yhden prosentin. Tarvitsemme enemmän, jotta voimme panostaa kansalaisuuteen, kansalaisiin ja nuorisoomme. Se, että komission kaavailema talousarvio on nykyistä suurempi, merkitsee, että komissio on varannut lisää määrärahoja koulutukseen ja kansalaisuuteen.
Yritin tarkoituksella olla sekaantumatta tähän keskusteluun, sillä nähdäkseni on – myös poliittisessa mielessä – erittäin tärkeää selvittää ensin, mitä haluamme Euroopalta, minne haluamme sen viedä ja mitä tavoitteidemme saavuttamiseksi tarvitaan. Vasta tämän jälkeen on tarkasteltava, paljonko tarvitsemme rahaa kaiken toteuttamiseen. Olisi väärin lähestyä asiaa päinvastaisesta suunnasta. 

 Jäsen Rocardille haluan todeta, että talousarvion nelinkertaistaminen on yhdenmukaista komission esittämien rahoitusnäkymien kanssa. Hyvä jäsen Rocard, teillä on varmasti suuri ilo neuvotella ja taistella asiasta neuvoston kanssa, sillä se haluaa epäilemättä myöntää käyttöömme vähemmän varoja kuin komissio ehdottaa. Silloin on välttämätöntä yksilöidä alat, joilla leikkauksia tehdään. Haluammeko vuosittain 120 000 vai 360 000 Erasmus-opiskelijaa? Meidän on ilmaistava itsemme hyvin selkeästi. Jos emme myönnä itsellemme riittävästi varoja rahoittaaksemme 360 000:ta Erasmus-opiskelijaa tai 10:tä prosenttia kouluista, jotka voivat hyötyä koulutusalan liikkuvuutta edistävästä ohjelmasta, tavoitetta ei saavuteta. Tämä on selvää.
Arvoisa puhemies, kielet ovat yhteinen aihe kaikissa koulutusta ja kansalaisuutta koskevissa ohjelmissamme. On selvää, ettei Eurooppaa voida rakentaa ilman kielellistä monimuotoisuutta. Minulla on kaikesta huolimatta ilo mainita, että jäsenvaltioissamme on jo saavutettu pientä edistystä. En myöskään jätä koskaan käyttämättä tilaisuutta taivutella jäsenvaltioita jatkamaan toimiaan määrätietoisesti.
Arvoisa puhemies, elokuvateollisuuden ja sitä koskevien tukien osalta uskon todenneeni, että meidän on oltava johdonmukaisia. Ellemme halua investoida elokuvatuotantoon Euroopan unionin nimissä, meidän on annettava jäsenvaltioille mahdollisuus tähän.
Hyvä jäsen Rocard, teidän on odotettava ensi viikkoon. Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtajana kuulette silloin vastauksen, joka tyydyttää sekä teitä että uskoakseni myös kaikkia eurooppalaisia elokuvantekijöitä ja elokuvan ystäviä. 

Jäsen Gröner lausui julki pelkonsa, jonka mukaan olisi nuorten kannalta vahingollista ahtaa nuoriso, kulttuuri ja tiedotusvälineet yhteen ja samaan pakettiin. Voin kertoa hänen voivan luottaa siihen, etten salli näin käyvän. Kun esittelemme varsinaiset ohjelmat kesäkuussa, voitte todeta, ettei nuoria ole unohdettu. Sanomme aina, että nuorissa on Eurooppamme tulevaisuus, ja näin asia myös on. Tekojemme vain on vastattava sanojamme. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0066/2004).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.

Seuraavana on 
Onko komissio tietoinen, että Skotlannissa ollaan syvästi huolestuneita siitä, että Norjan valtion on havaittu käyttävän hyväksi määräävää markkina-asemaansa kalanviljelyalalla? Voiko komissio tässä suhteessa ilmoittaa, mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä ja on jo ryhtynyt estääkseen sen, että Norjan valtio ja muut edunvalvojat sekä alankomaalainen Nutreco Group (jonka vesiviljelyn kehittämistä koskevat politiikat uskotaan päätettävän Stavangerissa) käyttävät asemaansa väärin etenkin ruokinta-aineiden alalla?
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, annan kysymykseen hyvin suoran vastauksen. Komissio on valmis tekemään perusteellisen tutkimuksen määräävän markkina-aseman oletetusta väärinkäytöstä Euroopan unionin kalantuotantoalalla, jos ja kun väärinkäytöstä saadaan todisteita. Norjalaisten, skotlantilaisten ja irlantilaisten lohenkasvattajien muodostama hintakartelli kiellettiin jo vuonna 1992 antamallamme päätöksellä. Tarkastelemme kysymyksessä mainittujen markkinoiden tilannetta säännöllisesti norjalaisten viranomaisten kanssa. Kuten sanoin, olen valmis tutkimaan tarkoin saatavilla olevat tiedot ja tarvittaessa aloittamaan muita tutkimuksia asiasta. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Lämpimät kiitokset komission jäsenelle Fischlerille hyvin suorasta vastauksesta. Väite markkina-aseman väärinkäytöstä on todellakin tutkittava.
Erityisen huolestuttavaa on se, että kalojen poikasten eli smolttien kasvatusta harrastetaan pääasiassa Skotlannissa ja Irlannissa, ja kasvattajat ovat täysin riippuvaisia myynnistä jatkokasvatuksen harjoittajille. Nämä puolestaan ovat riippuvaisia ruokinta-aineiden tuottajista. Ruokinta-aineiden tuottajat ja jatkokasvatusta harjoittavat konsernit ovat suurelta osin norjalaisten hallussa, ja siitä juontaa juurensa markkina-aseman väärinkäyttö. Tämä on erityisen vaarallista, kun otetaan huomioon, että EU-maiden omistuksessa olevien lohenkasvattajien erityisvalttina on tällä hetkellä geneettinen tieto ja siitoskanta, jonka genotyypit on määritelty. Komission jäsen varmasti ymmärtää, kuinka merkittävää tämä on. Kiinnittääkö komission jäsen erityistä huomiota tähän näkökohtaan lisätutkimuksissaan, joihin osallistun ilomielin niin paljon kuin mahdollista? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, voin vain pyytää hyvää jäsentä toimittamaan meille kaikki saamansa tiedot, sillä haluamme tarkastella näitä asioita asianmukaisesti. Muilta osin voin vain yhtyä siihen, mitä sanoitte. 
Purvis (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, yhdyn jäsen MacCormickiin ja kiitän teitä suorasta vastauksestanne. Olemme kumpikin toimittaneet teille ja kollegoillenne viikkojen ajan tietoja, mutta olemme todenneet, että teidän, kalastuksesta vastaavan komission jäsenen, ja kilpailuasioista vastaavan komission jäsenen Montin sekä kauppapolitiikasta vastaavan komission jäsenen Lamyn välillä vallitsee välttelevä ilmapiiri, mikä tekee elämästä todella vaikeaa. Voinko pyytää, että te kolme yhdistätte voimanne ja teette yhteistyötä, jotta tätä erityisongelmaa käsiteltäisiin mahdollisimman pian? Skotlantilaiset äänestäjämme ovat joutumassa ahdinkoon.
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tehdä yhden asian selväksi. Maatalous- ja kalastusasiat todellakin poikkeavat tässä kohden toisistaan. Itse asiassa olen vastuussa myös maatalousasioiden kansainvälisistä näkökohdista. Sen lisäksi minulla on valtuudet neuvotella maatalousasioista esimerkiksi WTO:ssa. Tilanne ei ole sama kalastusalalla. Kalastusalan kansainvälisistä näkökohdista vastaa kollegani komission jäsen Lamy.
Otan ehdotuksenne kuitenkin ilolla vastaan, ja seuraavan kerran kahden- tai kolmenvälisissä tapaamisissamme – voin vakuuttaa teille, että niitä järjestetään – varmistamme ilman muuta, että kaikki ne, jotka ovat jollakin tavoin vastuullisia tässä asiassa, saavat tiedot riittävän ajoissa. 
Puhemies.
   Kysymys nro 28 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on 
Rikoksesta epäillyn oikeuksia on kunnioitettava unionissa yhdenvertaisesti, jotta EU:n pidätysmääräys ja ehdotettu EU:n todisteiden luovuttamismääräys toimisivat asianmukaisesti.
Milloin komissio esittää virallisen ehdotuksen rikoksesta epäiltyjä koskevien menettelyjen takaamiseksi koko EU:ta sitovalla sopimuksella? Milloin se siis ehdottaa lakimiesten ja tulkkien yhdenvertaista saatavuutta ja poliisin koskemattomuuden torjumista ja varmistaa, että ihmisoikeuksia, kuten oikeutta vapauteen, oikeutta tasapuoliseen oikeudenkäyntiin ja oikeutta pysyä vaiti, tulkitaan samalla tavoin? 
Vitorino,
   . Komissio antaa piakkoin ehdotuksen puitepäätökseksi tietyistä rikoksesta epäiltyjen oikeuksista rikosoikeudenkäyntimenettelyissä Euroopan unionin alueella. Säädöksen valmistelu on edennyt komission sisäisen käsittelyn viimeiseen vaiheeseen. Kun teksti saadaan valmiiksi ja käännettyä, se toimitetaan parlamentille ja neuvostolle. Puitepäätösluonnos kattaa viisi perusoikeutta: oikeudellisen neuvonnan saatavuuden, ilmaisen tulkkaus- ja käännöspalvelun saatavuuden, takuun erityishuomiosta henkilöille, jotka eivät kykene ymmärtämään tai seuraamaan oikeudenkäyntimenettelyä, ulkomaalaisten rikoksista epäiltyjen oikeuden neuvotella konsuliviranomaistensa kanssa sekä epäillyille annettavan kirjallisen ilmoituksen heidän oikeuksistaan.
Vaikenemisoikeuden osalta komissio on pyytänyt Englannin ja Walesin asianajajayhdistystä tutkimaan todisteiden keräämis- ja käsittelymenetelmiä kaikissa jäsenvaltioissa sekä sitä, kuinka vaikenemisoikeutta tulkitaan jäsenvaltioissa ja jäsenyyteen valmistautuvissa maissa. Saatuaan tutkimusraportin komissio arvioi, onko asiasta annettava ehdotus.
Poliisien koskemattomuus ei kuulu Euroopan unionin toimivaltaan, sillä Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa ei selvästikään määrätä yleisen järjestyksen ylläpitämisestä ja sisäisen turvallisuuden suojaamisesta. 
Newton Dunn (ELDR ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitos rohkaisevasta vastauksestanne. Tiedän, että ehdotuksesta tulee kamala miinakenttä. Ajatellaanpa esimerkiksi pidätysmääräystä, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet mutta vain kahdeksan on sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöönsä. Ehdotuksen hyväksyminen on varmasti todella vaikeaa, mutta teillä on valiokuntamme tuki.
Edessänne on kaksi suurta estettä. Yhden ongelman muodostaa valinta vastavuoroisen tunnustamisen ja yhdenmukaistamisen välillä. Yhdenmukaistaminen olisi parempi ratkaisu, mutta vastavuoroinen tunnustaminen on helpompi vaihtoehto. Kuinka aiotte toteuttaa sen ja varmistaa sen toimivuuden, kun on olemassa Euroopan ihmisoikeussopimus ja kun jokainen järkevä asianajaja kieltää välittömästi muiden tuomitsemiskyvyn ja ilmoittaa valittavansa asiasta Strasbourgiin? Miten saatte tämän toimimaan käytännössä? Se tulee olemaan todella vaikeaa, ja odotan innolla vakuuttelujanne. 
Vitorino,
   .  Myönnän, että hyväksyminen on todella vaikeaa, sillä lähes puolet jäsenvaltioista on sitä mieltä, ettei näiden asioiden käsittelemiselle ole Euroopan unionissa oikeusperustaa. Komissio ei yhdy tähän.
Komission mielestä vastavuoroinen tunnustaminen, joka on rikosoikeudellisen yhteistyön kulmakivi, edellyttää jäsenvaltioiden välistä vastavuoroista luottamusta. Vastavuoroisen luottamuksen synnyttämiseksi tarvitaan vähimmäismääräistä yhdenmukaistamista tai edes rikoslakien lähentämistä ja menettelyllisiä oikeusturvatakuita.
Työtä ei tarvitse aloittaa tyhjältä pöydältä; Euroopan ihmisoikeussopimuksessa on asetettu joitakin normeja. Katsomme, että yhteisössä olisi mentävä pidemmälle ja määriteltävä tarkemmin, kuinka Euroopan ihmisoikeussopimuksessa jo määrättyjä menettelyllisiä oikeusturvatakuita on sovellettava. Annamme ehdotuksemme melko pian ja yritämme saada sille neuvoston hyväksynnän. Se ei ole helppoa, mutta toimin päättäväisesti sen toteuttamiseksi. 
MacCormick (Verts/ALE ).
   Arvoisa komission jäsen, suonette minulle anteeksi, etten pidä tilannetta hyväksyttävänä, kuten ette varmasti tekään. Kun eurooppalainen pidätysmääräys otettiin käyttöön, meille vakuutettiin, että pian sen jälkeen esiteltäisiin tehokkaat yhteiset vähimmäisnormit. Nyt huomaamme, ettei niitä esitellä. Ne, jotka kannattivat eurooppalaisen -periaatteen liittämistä pidätysmääräykseen, ovat yhä vakuuttuneempia siitä, että se olisi ollut viisasta. Arvoisa komission jäsen, voitteko päättäväisestä vastustuksestanne huolimatta myöntää, että jos uusi perustuslaillinen sopimus tulee voimaan, jäsenvaltioiden on tulevaisuudessa noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjaa eurooppalaisia pidätysmääräyksiä antaessaan ja että kyseessä on sitova laki, sillä eurooppalaisia pidätysmääräyksiä antaessaan pantaisiin täytäntöön eurooppalaista lakia? 
Vitorino,
   .  Hyvä jäsen MacCormick, olen kanssanne yhtä mieltä tilanteen epätyydyttävyydestä, mutta kuten totesin, pöytä ei ole tyhjä. Ensinnäkin meillä on Euroopan ihmisoikeussopimus, jossa määrätään oikeudenkäyntien oikeudenmukaisuussäännöistä, ja kaikki jäsenvaltiot ja jäsenyyteen valmistautuvat maat ovat allekirjoittaneet sen. Toiseksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä annettuun puitepäätökseen sisältyy säännöksiä tietyistä menettelyihin liittyvistä säännöistä. Kolmanneksi annan täyden tuen sille ajatukselle, että perusoikeuskirjasta tehtäisiin perustuslain myötä oikeudellisesti sitova. Olen varma, että se tulee voimaan heti kun saamme ratkaistua vähäiset äänten painottamiseen liittyvät kysymykset. 
Puhemies.
   Kysymys nro 30 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla.

Seuraavana on 
Mikä on komission kanta Galician kalatalousalan edustajien komission jäsen Fischlerille tämän työvierailun aikana Vigossa esittämiin ehdotuksiin, jotka liittyivät siihen lähtökohtaan, että kyseisen viraston tehtäviin kuuluvat myös tutkimus ja kalakantojen tilaa koskevien tieteellisten lausuntojen parantaminen sekä arviointi mahdollisesta yhteisön kalatalousalan yritysten välisen kiintiökaupan käyttöönotosta? Kalastuksenvalvontavirasto olisi siten Galician kalatalousalan ehdotusten mukaisten tehtäviensä perusteella rinnastettavissa muihin erillisvirastoihin, kuten sisämarkkinoiden toimivuudesta ja sosiaalisen vuoropuhelun edistämisestä vastaaviin virastoihin. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Eurooppa-neuvosto näytti 13. joulukuuta 2003 vihreää valoa yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamiselle. Komissio antaa tämän kuun lopulla ehdotuksen, jossa vahvistetaan uuden viraston tehtävät. Tärkein tehtävä on koordinoida jäsenvaltioiden valvontapalveluiden yhteiskäyttöä. Tarkistuksia tekevät muun muassa monikansalliset tarkastusryhmät. He noudattavat määrättyjä tarkastusstrategioita, kuten komission asettamia viitearvoja ja yhteisiä ensisijaisia tavoitteita. Viraston perustamiseen osallistuu myös jäsenvaltioiden asiantuntijoita, ja kuulemme erilaisia sidosryhmiä. Viraston toimintaa koskeva tutkimus julkaistaan oletettavasti syyskuussa, ja neuvosto keskustelee sen tuloksista päätöksenteon yhteydessä. Viimeisimmällä Vigon-vierailullani Galician kalatalousalan edustajat ehdottivat mahdollisia sijoituspaikkoja virastolle. Tutustun ehdotuksiin tietenkin tarkasti, ja niitä käsitellään myös mainitsemissani tutkimuksissa. Jos neuvosto hyväksyy ehdotuksemme, virastolle voidaan nimittää hallintoneuvosto ja pääjohtaja, ja tämän jälkeen virasto voi itse asiassa aloittaa toimintansa. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa komission jäsen, kuten olettaa saattaa, tiesin, että vierailette syntymäkaupungissani Vigossa. Tiedän myös, että kaupungin kalastusyhteisö, joka on yksi Galician, Espanjan ja Euroopan suurimmista, on juuri toimittanut ehdotuksensa kalastuksenvalvontaviraston velvollisuuksista ja toimivaltuuksista. Mielestäni teidän on annettava ehdotuksiin konkreettinen vastaus. Lisäksi katson, että teidän olisi edistettävä avointa vuoropuhelua alan toimijoiden kanssa ennen kuin viraston säännöistä päätetään. Virasto saattaisi myös toimia kaivattuna linkkinä kalastusalan toimijoiden ja tieteellisten laitosten välillä. Oli miten oli, haluan varta vasten kysyä teiltä, onko komissio jo saanut Espanjan ehdotuksen siitä, että viraston pääkonttori sijoitetaan Vigoon ja milloin arvioisitte sijoittamisen tapahtuvan. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, emme ole vielä saaneet virallista ehdotusta viraston lopullisesta sijoituspaikasta, mutta kuten totesin, siitä ehditään vielä päättää, sillä sitä ennen on päätettävä viraston oikeusperustasta. Ehdotus annetaan mitä pikimmin, mutta sitä on vielä sen jälkeen käsiteltävä lainsäädäntömenettelyssä. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kysymykseni on selkeä: todetun perusteella on selvää, että neuvosto päätti viraston perustamisesta Espanjaan, että päätös hyväksyttiin ja että demokraattisin vaalein valittu Espanjan pääministeri Aznar hyväksyi viraston sijoittamisen Vigoon. Mielestäni komissio on jo hyväksynyt tämän, sillä komission jäsen oli itse paikalla. Siksi katson, ettei asiassa ole mitään epäselvää.
Kalastusalalla ollaan nyt luonnollisesti huolestuneita siitä, milloin virasto aloittaa toimintansa. Mielestäni parlamentin on annettava lausuntonsa komission ehdotuksesta. Uusi parlamentti muodostetaan heinäkuussa – tätä haluaisin kysyä komission jäseneltä – ja katsoisin, että parlamentti on toimintavalmiudessa syyskuussa – kuten komission jäsen totesi.
Mikäli parlamentti antaa asiasta syksyllä – syys- tai lokakuussa – puoltavan lausunnon, tarkoittaako se sitä, että virasto voisi aloittaa toimintansa vuonna 2005 vai että kaikki sen toiminnan aloittamiseen liittyvät menettelyt saadaan päätökseen, jos kaikki menettelyt toteutetaan parlamentin uudella kokoonpanolla? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, väärinymmärrysten välttämiseksi haluan tehdä selväksi, ettei virasto voi aloittaa toimintaansa ennen kuin sille on annettu oikeusperusta. Kuten olen todennut, komissio – joka toimii asiassa nopeasti – antaa tämän kuun aikana ehdotuksen oikeusperustasta, ja sen jälkeen sekä kalastusasioiden neuvoston että parlamentin on annettava lausuntonsa ja tehtävä päätös.
Tällä hetkellä näyttää siltä, että parlamentilta voidaan odottaa lausuntoa vasta parlamentin vaalien jälkeen. Tämä tarkoittaa sitä, ettei neuvostokaan voi tehdä päätöstä kuin vasta tämän vuoden lopulla. Palvelukseenottomenettelyt ja henkilöstön valinta voidaan aloittaa vasta, kun neuvosto on tehnyt päätöksensä. Näihin menettelyihin kuluu jonkin verran aikaa ensi vuonna. Olen harmissani siitä, ettemme lainsäädännöllisistä ja teknisistä syistä voi edetä nopeammin. Emme myöskään voi turvautua rahastoihin ennen kuin oikeusperusta on voimassa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Ennakoiden Azorien vesialueille pääsyn vapauttamista, minkä on määrä tulla voimaan 1. elokuuta 2004, kymmenet yhteisön alukset, joita ei ole rekisteröity Azoreilla, ovat tulleet Azorien vesialueille vedoten kolmansien jäsenvaltioiden antamiin valtuutuksiin.
Portugalin viranomaiset ovat osoittautuneet kykenemättömiksi valvomaan kyseisten alusten käyttämiä pyydyksiä, saaliiden määriä sekä kalastuksen kohteena olevia lajeja. Azorien alueviranomaiset pelkäävät, että kalavaroja ollaan tuhoamassa jo etukäteen, vaikka kalastusta on suunniteltu harjoitettavan vasta sitten, kun asetuksen (EY) 1954/2003(1) mukaiset säännökset tulevat voimaan.
Milloin komissio aikoo EY:n perustamissopimuksen puolustamiseen liittyviä velvollisuuksiaan noudattaen ryhtyä sopimuksessa saamiensa valtuuksien nojalla hätätoimenpiteisiin estääkseen välittömästi edellä mainitun toiminnan jatkumisen?
Milloin komissio aikoo tarkistaa neuvoston kannan hyväksyvää kantaansa, sillä on olemassa yhä enemmän näyttöä siitä, että edellä mainittu asetus on perustamissopimuksessa määriteltyjen kansoja ja ympäristöä koskevien perusperiaatteiden vastainen? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on toki tietoinen espanjalaisten kalastusalusten läsnäolosta Azorien vesialueilla, mutta Portugalin viranomaisilla näyttää olevan hieman väärä käsitys asetuksen (EY) 1954/2003 soveltamisesta. Asetuksen 5 artiklassa, jossa säädetään Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten vesialueilla tapahtuvan kalastuksen edellytyksistä, todetaan, että jäsenvaltiot voivat rajoittaa kalastuksen koskemaan paikallisia kalastusaluksia 110 meripeninkulman alueella rantaviivasta lukien. Tämä on ollut sääntönä siitä lähtien, kun säädös tuli voimaan 14. marraskuuta 2003. Jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, että säädöksiä noudatetaan. Tämän perusteella espanjalaisten alusten läsnäolo Azorien läheisyydessä 100 meripeninkulman raja-alueen ulkopuolella ei edellytä jäsen Casacan ehdottamia hätätoimenpiteitä, sillä alukset noudattavat vesille pääsyä koskevia sääntöjä.
Tässä yhteydessä muistuttaisin teitä komission lausunnosta, jonka se antoi neuvoston hyväksyessä asetusta (EY) 1954/2003. Tällöin myös kielsimme troolaamisen Azorien rannikolla, ja tarkoituksena oli estää merenpohjan herkkien ekosysteemien vahingoittuminen. Annoimme neuvostolle kuluvan vuoden helmikuun 3. päivänä asiaa koskevan asetusehdotuksen. Lisäksi komissio on jatkuvasti yhteydessä kyseisiin jäsenvaltioihin varmistaakseen, että uusista säännöistä aiheutuisi mahdollisimman vähän hankaluuksia. 
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen varma että jätitte epähuomiossa mainitsematta asetuksen 15 artiklan, jossa hyvin selvästi kumotaan nykyinen järjestelmä, jolla suojellaan Azorien vesialueita. Päivämääräksi on asetettu 1. elokuuta tai vaihtoehtoisesti pyyntiponnistuksia koskevien asetusten täytäntöönpanosäännösten voimaantulopäivä. Nämä säännökset eivät ole vielä tulleet voimaan.
Kukaan ei voi kumota tätä artiklaa hetken mielijohteesta. Tähän mennessä neuvosto on ainoa toimivaltainen elin, joka on antanut asiasta lausunnon. Neuvoston 19. helmikuuta pidetyn kokouksen pöytäkirjassa todetaan neuvoston olevan yksimielisesti sitä mieltä, että päivämäärää on noudatettava. Arvoisa komission jäsen, kysynkin teiltä, millä oikeudella luulette kumoavanne artiklan, jota ei voida tulkita millään muulla tavoin ja jolla suojellaan Azorien aluevesiä 31. heinäkuuta asti? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, aluksi voin vakuuttaa jäsen Casacalle, että olemme kuulleet asiassa oikeudellisia yksiköitämme, ja heidän kantansa näihin asioihin on juuri se, jonka teille esittelin.
Olemme siis periaatteellisesti päättäneet yhtäältä asettaa uuden 100 meripeninkulman raja-alueen ja toisaalta laajentaa kalastusten suojavyöhykettä lisäämällä sen soveltamisalaan uusia kalalajeja, jotta suojelun kohteena ei olisi ainoastaan tonnikala, kuten oli aikaisemmin. Vaikka siis turvautuisitte 15 artiklaan, en voi olla avuksenne. Espanja toimi mainitsemassanne tapauksessa aivan oikein. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Uudistettaessa oliivialan YMJ:tä vuonna 1998 määriteltiin siirtymäaika, jonka kuluessa saataisiin oliiviöljyalaa koskevia luotettavia tietoja, joilla vastattaisiin kansallisen kiintiön epäsuhtaa koskeviin Espanjasta tuleviin valituksiin. Kyseisten tietojen ja voimassa olevan YMJ:n mukaisesti on voitu vahvistaa kiintiön riittämättömyys ja tapahtunut syrjintä verrattaessa Espanjan todellista tuotantoa muihin jäsenvaltioihin. Espanjan ja Andalusian oliivintuottajat saavat itse asiassa keskimäärin vähiten tukea. Heidän koko tältä ajalta kärsimänsä rangaistus on keskimäärin 33 prosenttia.
Tähän haitalliseen tilanteeseen täytynee löytyä ratkaisu tulevaisuudessa. Oliiviöljyn uuden YMJ:n yhteydessä komissiolle tarjoutuu tilaisuus mukauttaa Espanjan tuotantomäärä todelliseen oliivintuotantoon ja välttää se, että muodostuu syrjivä tilanne, josta aiheutuisi huomattava budjettitappio oliiviöljyä tuottaville alueille, joiden talouden kannalta kyseinen tuotanto on ensisijaisen tärkeätä.
Aikooko komissio toteuttaa tarkistuksen ja muuttaa Espanjaa koskevan rahoitusselvityksen maan todellista tuotantoa vastaavaksi? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, haluan aluksi huomauttaa, että edellisissä kysymyksissä esille tulleita asioita käsitellään tämäniltaisessa keskustelussa oliiviöljy-, tupakka-, puuvilla- ja humala-alan uudistamisesta.
Siirryn käsittelemään itse kysymystä. Viime kesäkuussa tehdyn yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen taustalla oli yleinen periaate, että kullekin maalle myönnettävät määrärahat olisi suhteutettava avun keskiarvoiseen määrään viiteajankohtana. Ei ole mitään syytä kohdella oliiviöljyalaa jotenkin toisin. Ministerineuvosto on jo päättänyt toimia tässä asiassa kesäkuun uudistuksen mukaisesti. Kansallisten kiintiöiden tarkistaminen olisi nyt ristiriidassa sen ajatuksen kanssa, joka sai meidät asettamaan kiintiöt vuonna 1998, ja jäsenvaltiot ovat täten vastuussa siitä, että tuotantomäärät pysyvät kurissa. Jälkikäteen tehdyissä tutkimuksissa on vahvistettu, että tuolloin asetetut kansalliset kiintiöt vastasivat alan silloista rakenteellista kokoa yksittäisissä tuottajajäsenvaltioissa. Kuten varmasti tiedätte, Espanjan osuus tuen enimmäismäärästä on 43 prosenttia, mikä on enemmän kuin sen osuus viljellyistä oliivipuista – 39 prosenttia – ja vähemmän kuin sen osuus oliivin viljelypinta-alasta, joka oli 44 prosenttia vuonna 1998. Tältä kannalta katsottuna käsittelemämme ehdotus on todella reilu. 
Izquierdo Rojo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedätte, että uudistuksen perustana käytettiin Espanjan osalta vanhentuneita kiintiöitä. Tiedätte, että Espanja on tässä asiassa erityistapaus ja että tutkimuksissa ja kaikissa kartoituksissa on todistettu, että Espanjan tuotantomäärä on käytännössä suurempi kuin yleisesti on myönnetty.
Espanjaa on rankaistu tuotantokiintiöillä, ja tämä on selvää. Tämä on myönnettävä, sillä Espanja ei ole ainoa jäsenvaltio, jota asia koskee.
On muistettava, että uudella YMP:n uudistuksella itse asiassa yritetään ratkaista edellistä vaihetta – ja ratkaisuun käytetään totuudenmukaisia laskelmia eikä vanhentuneita laskelmia – ja että koko tämän vaiheen ajan, jota nyt pyrimme ratkaisemaan, Espanjaa on suhteellisesti rangaistu, sillä sen todellisia tuotantomääriä on vääristelty. Tämä on selvästi todistettavissa. Muistutan teitä myös siitä, että Espanjan oliivinviljelijät toivottivat teidät aina tervetulleeksi siinä toivossa, että ymmärtäisitte heidän todellisen tilanteensa sekä kykynsä terveyden ja ympäristön suojelussa, ja siksi haluankin kysyä teiltä, arvoisa komission jäsen, onko teistä mahdollista, että todellinen tuotantomäärämme otettaisiin huomioon kansallisissa määrärahoissamme? Vaadimme avoimuutta ja mukautettuja kiintiöitä. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, suoraan sanoen en ole samaa mieltä jäsen Izquierdo Rojon kanssa Espanjan rankaisemisesta, sillä vuonna 1998 toteutettiin uudistus, ja sen yhteydessä asetetuista ehdottomista enimmäismääristä sovittiin myös Espanjan kanssa. Tämän vuoksi ei voida sanoa, että Espanjaa olisi rangaistu.
Hyvä jäsen Izquierdo Rojo, huomauttaisin myös, että ehdotuksenne johtaisi lopulta siihen, että Espanjalle annettaisiin kaikkien muiden kustannuksella jopa yli sata miljoonaa ylimääräistä euroa alan tukemiseen. Ongelmana on se, etten voi noudattaa vaatimusta, jonka mukaan toimet eivät saisi vaikuttaa talousarvioon, ja samanaikaisesti hankkia teille jostakin vaatimaanne ylimääräistä sataa miljoonaa euroa. Tällaisia varoja ei yksinkertaisesti ole olemassa. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vuonna 1998 toteutetusta uudistuksesta aiheutui vaikeita ongelmia sekä Espanjalle että Kreikalle. Erityisen ongelmallinen oli 419 000 tonnin kiintiö, sillä maatalousministeriöiden hallintoviranomaisten tietojen perusteella Kreikan tuotantomäärä oli yhteensä 600 000 tonnia ja ylikin. Oliivien pientuottajat joutuivat ahdinkoon 419 000 tonnin kiintiön vuoksi, kun maatalousministeri yritti ratkaista asian vähentämällä tuotantoa. Kuten tiedätte, Kreikassa järjestettiin toistuvasti mielenosoituksia, sillä tämä pikkuriikkinen kiintiö oli epäoikeudenmukainen oliivintuottajien kannalta.
Arvoisan espanjalaisen ystäväni esittämän vaatimuksen osalta totean, että mielestäni tilanne on Kreikassa yhtä epäoikeudenmukainen. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi kiintiöitä on muutettava. 
Fischler,
   .  Hyvä jäsen Patakis, minun on valitettavasti hieman korjattava sitä, mitä sanoitte. Tilanne Kreikassa ei todellakaan ole sama kuin Espanjassa. Kreikkaa edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä teidän ei ole kovin järkevää esittää tällaisia perusteluja, sillä kun näistä asioista sovittiin vuonna 1998, Kreikalle taattu kiintiö oli – aivan kuten sanoitte – 419,5 tuhatta tonnia, mikä on 23,6 prosenttia koko EU:n osuudesta. Jos tätä lukua verrataan oliivipuidenne määrään, joka on vain 20 prosenttia koko EU:n puumäärästä, ja hehtaaripinta-alaan, joka yltää ainoastaan 18,8 prosenttiin EU:n hehtaaripinta-alasta, olisi oikeastaan oikeutetumpaa siirtää osa Kreikalle taatusta summasta Espanjalle kuin teidän vaatimallenne taholle. 
Puhemies.
   Kuten komission jäsen totesi ja kuten tiedätte, tänä iltana keskustellaan tärkeästä maatalouteen liittyvästä asiasta, jolloin teillä on mahdollisuus ilmaista mielipiteenne.
Kysymys nro 34 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on 
Komissio hyväksyi 23. helmikuuta 2004 asetukseen (EY) 753/2002(1) useita muutoksia, joilla sallitaan tiettyjen viinin perinteisten nimitysten käyttö kolmansissa maissa. Näiden nimitysten joukossa ovat portviinille ominaiset "tawny", "ruby", "vintage" ja "late bottled", sekä madeiraan ja muihin Portugalin alueellisiin tuotteisiin tyypillisesti kuuluvat nimitykset. Komission hyväksymät muutokset vaikuttavat varmasti kielteisesti kaikkien näiden viinien tuotantoon ja kaupan pitämiseen, mutta erityisen pahoja niiden vaikutukset ovat portviinille, mikä johtuu sekä portviinin suuresta taloudellisesta merkityksestä Douron alueella, jossa on noin 33 tuhatta viininviljelijää, että siitä saatavista suurista tuloista, jotka edustavat kahta kolmasosaa viinin ja yhtä viidesosaa kaikkien elintarvikkeiden viennistä saatavista tuloista. Toisaalta näiden ainoastaan portviiniin, sen merkitykseen ja laatuun liittyvien nimitysten vesittäminen voi vaarantaa sen kansainvälisen maineen.
Aikooko komissio tunnustaa virheensä ja muuttaa päätöstään? Miten komissio voi taata, että portviinin aitouteen, merkitykseen ja tunnistettavuuteen perustuva maine maailman kuluttajien keskuudessa ei tärvelly? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, teille ovat ehkä tuttuja englantilaiset nimitykset "ruby", "vintage", "tawny" ja "late bottled", jotka ovat yhteisössä käytettyjä Portugalissa tuotettujen väkevien laatuviinien suojattuja nimityksiä. Toisin sanoen näitä perinteisiä nimityksiä voidaan vapaasti käyttää muissa laatuviineissä.
Portugalissa perinteisesti käytettyjen nimitysten käyttöoikeuden saamiseksi yhteisön ulkopuolisten maiden on kuitenkin noudatettava tiettyjä vaatimuksia ja täytettävä seuraavat ehdot.
Ensiksi kyseessä on oltava erityisnimitys, eli kyseessä on oltava tunnustettu laadun merkki.
Toiseksi nimityksen on oltava kuvaava tai sen täytyy olla jossain määrin tunnettu, eli keskivertokuluttajan on tunnistettava se viinejä toisistaan erottavaksi nimitykseksi.
Kolmanneksi nimityksen on oltava perinteinen nimitys kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa.
Neljänneksi yhteisön ulkopuolisen maan säännöt eivät saa olla sellaisia, että niillä johdetaan harhaan eurooppalaisia kuluttajia, kun yhteisön ulkopuolisten maiden viinejä tuodaan Euroopan yhteisön markkinoille.
Viidentenä ehtona on, että yhteisön ulkopuolisen maan virallisen kielen on oltava englanti. Tämän ehdon täyttävät Etelä-Afrikka, Australia ja Yhdysvallat. Jos englanti ei ole kyseisen maan virallinen kieli, nimityksen käytöstä on säädettävä maan lainsäädännössä ja perinteisen nimityksen on täytynyt olla käytössä englanninkielisenä vähintään 25 vuotta keskeytyksettä. Koska englanti ei ole Argentiinan, Chilen tai Brasilian kaltaisten yhteisön ulkopuolisten maiden virallinen kieli eikä näiden maiden lainsäädännössä ole mainintaa nimityksestä, maat eivät saa käyttää Euroopan yhteisöjen markkinoilla käytettyjä perinteisiä nimityksiä.
Jotta yhteisön ulkopuoliselle maalle voidaan myöntää lupa käyttää Euroopan yhteisössä käytettyä perinteistä nimitystä, maan on toimitettava todistusasiakirjat komissiolle, joka myöntää käytölle luvan ainoastaan, jos luettelemani ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden kuulemiseksi menettelyyn osallistuu myös hallintokomitea.
Merkintöjä koskevan asetuksen muuttaminen ei hankaloita kauppaa, sillä väkevien viinien perinteisiä nimityksiä on rajoitettu määrä ja yhteisön ulkopuolisten maiden vientiviinit ovat yleensä tavallisia tai väkevöimättömiä viinejä. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitos selvityksistä. Vaikuttaa siltä, että teidän mielestänne luksusnimitykset eivät ole vain mielivaltaisesti pulloihin laitettavia merkintöjä vaan taitoon, tieteeseen ja sääoloihin perustuvia maineen osoituksia. Totesitte kuitenkin juuri, että kyseiset nimitykset ovat nyt yhteisön ulkopuolisten maiden käytettävissä, mikäli maat täyttävät joukon edellytyksiä. Nämä vaatimukset te juuri luettelitte meille.
Vaikutatte myös uskovan, että näiden vaatimusten ansiosta vältymme huijauksilta, väärennöksiltä ja petoksilta. Arvoisa komission jäsen, en usko näin olevan! Tämä koituisi tulevaisuudessa hyvin laajan rajatun alueen vahingoksi. Alue on maailman suurin portviinialue, ja sen tuotteet muodostavat yksistään viidenneksen Portugalin maatalousviennistä. Arvoisa komission jäsen, en valitettavasti voi yhtyä mielipiteeseenne, mutta olen varma, että näillä asetukseen sisällyttämillänne vaatimuksilla ja takuilla todellakin varmistetaan laatu, joka näihin perinteisiin nimityksiin liittyy. 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, sallinette minun vielä selventää tätä asiaa. Olen täysin samaa mieltä jäsen Lagen kanssa siitä, että nämä nimitykset ilmentävät luksusta ja että niillä on rahallinen arvonsa viinejä markkinoitaessa. Tämä kaikki on päivänselvää. Toisaalta tiettyjä sääntöjä on kuitenkin noudatettava, sillä jos niin ei tehdä, asia saatetaan viedä WTO:n käsiteltäväksi. Jos häviämme, tämä suojelujärjestelmä romuttuu. Mielestäni asettamamme säännöt takaavat joka tapauksessa riittävän suojan.
Mainitsemanne väärinkäyttöjen ja väärennösten vaara onkin toinen juttu. Uudet säännökset eivät millään tavoin vaikuta väärennysriskiin: se on aina olemassa, sillä nämä arvovaltaiset nimitykset ovat aina houkuttelevia. Vaikuttaaksemme tähän riskiin meidän on varmistettava, että on olemassa asianmukaiset valvontakeinot ja että tämän kaltaisia nimityksiä eivät käytä tahot, joilla ei ole niihin oikeuksia, kuten aikaisemmin usein tapahtui. Tärkeintä on saada aikaan toimivaa yhteistyötä maahantuontiviranomaisten kanssa, sillä näitä tuontitavaroita ei voida vain tuoda rajan ylitse, vaan ne on tullattava. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio otti jokin aika sitten kantaa sokerin markkinajärjestelyjen väliarviointiin. Mikä on komission vastaus vähiten kehittyneiden Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ehdotukseen, että niiden Eurooppaan tuotavan sokerin vientikiintiö säilytettäisiin nykyisellä tai lähestulkoon nykyisellä hintatasolla? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Howitt, hyvät parlamentin jäsenet, viime vuoden syyskuun 29. päivänä annetussa komission tiedonannossa esitettiin kolme mahdollista vaihtoehtoa, ja yksi niistä perustui kiintiöjärjestelmään. Koska laajan vaikutusten arvioinnin tuloksena on selvinnyt, että "kaikki paitsi aseet" -ohjelman täytäntöönpano toimitusoikeuksia koskevan järjestelmän mukaisesti tuottaisi saman tuloksen kuin nykyinen järjestelmä, päätimme harkita nykyisen järjestelmän tilalle kiinteiden kiintiöiden vaihtoehtoa. Kaikista vaihtoehdoista siis vielä keskustellaan.
Haluan myös muistuttaa teitä siitä, että "kaikki paitsi aseet" -aloite on osa Euroopan yhteisön yleistä etuusjärjestelmää, jonka tavoitteena on saada sokerin tuonti vähiten kehittyneistä maista täysin vapautettua vuoteen 2009 mennessä. Siihen asti sokerikauppaa jatkettaisiin normaalisti saman järjestelmän mukaan kuin muidenkin maataloustuotteiden kauppaa. Vähiten kehittyneiden maiden mainitsema määrien joustavuus ja sovitut kiintiörajoitukset saattaisivat olla WTO:n sääntöjen vastaisia, jos niitä pidettäisiin jonkinlaisina vapaaehtoisina viennin rajoitteina. Sanomani perusteella lienee selvää, ettemme todellakaan sivuuta neuvotteluissamme vähiten kehittyneiden maiden tilannetta vaan suhtaudumme siihen erittäin vakavasti.
Vähiten kehittyneiden maiden edustajat ja ministerit esittelivät 3. maaliskuuta uuden ehdotuksen säännöistämme näiden maiden sokerille myönnettävästä etuuskohteluun perustuvasta tullittomasta pääsystä yhteisön markkinoille, ja keskustelin ehdotuksesta heidän kanssaan. Ehdotusta tutkitaan erittäin huolellisesti, kuten kaikkia asiakirjoja, joita käsittelemme valmistellessamme sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta. Ehdotuksella pyritään pitkällä aikavälillä lisäämään sokerin markkinoille pääsyä, joka on nykyään rajallista. Valmistellessamme näitä ehdotuksia kesän esittelyä varten otamme asianmukaisesti huomioon kaikki meille esitetyt asiakirjat. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, olen kiitollinen vastauksestanne. Erityisen iloinen olen siitä, että olette kuunnelleet vähiten kehittyneiden maiden edustajien mielipiteitä ja että kaikki ovet ovat edelleen avoinna.
Haluaisin teidän kommentoivan tarkemmin maiden esittämää väitettä siitä, että kahteen kolmesta komission esittämästä vaihtoehdosta liittyvä hintojen lasku tekisi "kaikki paitsi aseet" -aloitteesta merkityksettömän sokerin kannalta. Komissio näyttää pitävän parempana vaihtoehtona sitä, että vähiten kehittyneiden maiden vapaa pääsy markkinoille säilytetään ja hinnat pidetään niiden kilpailukykyä haittaavalla tasolla, kuin sitä, että vähiten kehittyneiden maiden kanssa sovittaisiin vakaista markkinoista, jolloin hintataso parantaisi niiden kilpailukykyä ja edistäisi kehitystä. Arvoisa komission jäsen, ettekö huomaa yhteyttä niihin perusteluihin, joita etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan sokerijuurikkaiden viljelijät ovat esittäneet vakaita markkinoita koskeville vaatimuksille? Heidän mukaansa Eurooppaan on luotava hintataso, jolla taataan sekä yhteisön sisäisten maiden että kehitysmaiden toimijoille mahdollisuus investoida kestävään tulevaisuuteen?
Perusteluja ovat esittäneet sekä kehitysmaat että eurooppalaiset kehittyneet maat, joten eikö pysyvä hintataso, jota alennetaan hallitusti, olisi parempi vaihtoehto. Arvoisa komission jäsen, voisitteko kommentoida tätä seikkaa? 
Fischler,
   .  Hyvä jäsen Howitt, periaatteessa olette oikeassa siinä, että Euroopan korkeampi hintataso tekee Eurooppaan suuntautuvan viennin houkuttelevammaksi köyhemmille valtioille. Olette kuitenkin varmasti tietoinen myös niistä lukuisista syistä, joiden vuoksi nykyinen hintataso on yksinkertaisesti kestämätön. Omien sokerijuurikkaiden viljelijöidemme ja kehitysmaiden sokerinviejien osalta meidän ei todellakaan pitäisi elätellä turhia toiveita. Sokerin hinta on nyt sisämarkkinoillamme noin kolminkertainen kansainvälisiin markkinoihin verrattuna, ja mitä ikinä tapahtuukin, tällä WTO-kierroksella meidät pakotetaan vähentämään sokerille asettamaamme ulkosuojaa. Jo tämä alentaa hintoja sisämarkkinoilla, eikä asiaa voida ratkaista muulla tavoin. Juuri tämä on ongelmamme.
Meidän on otettava huomioon muitakin seikkoja, kuten se, miten onnistumme tasaamaan tuonnin lisääntymisen vähiten kehittyneistä maista vain vähentämällä omaa tuotantoamme, sillä sokerinkulutus Euroopassa ei lisäänny. Meidän ei myöskään pidä unohtaa sitä, että sokeri käy entistä kovempaa kilpailua muiden makeutusaineiden kanssa. Coca Colassa ei ole nykyään lainkaan sokeria vaan ainoastaan isoglukoosia. Myös nämä makeutusaineet ovat sokerin välittömiä kilpailijoita. Jos teemme kuten Yhdysvallat teki jo kauan sitten ja vapautamme makeutusainemarkkinat, makeutusaineiden määrä lisääntyy sen mukaisesti. Loppujen lopuksi tämä johtaa siihen, ettei tuotanto vähene samalla tavalla kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Päinvastoin tilanne on se, että joissakin jäsenvaltioissa sokerintuotanto yksinkertaisesti ei ole enää tuottavaa, joten viljelijät lopettavat sokerijuurikkaan viljelyn. Meidän on varauduttava tähän. Mielestäni ei ole järkevää herättää toiveita, joita emme voi koskaan täyttää.
Ongelmallista on myös se, kuinka voimme auttaa perinteisiä sokerintoimittajamaitamme – esimerkiksi Mauritiusta – jos ne eivät pidä Eurooppaa yhtä houkuttelevana sokerin vientikohteena kuin ennen. 
Schierhuber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedotusvälineiden mukaan maailman köyhimmät maat ovat pyytäneet, että niille asetettaisiin omat kiintiöt sokerin tuonnille. Aikooko komissio sisällyttää tällaisia asioita kesällä esitettäviin lainsäädäntöehdotuksiin? Toiseksi kysyisin, mihin aikaan kesästä parlamentin jäsenet voivat odottaa saavansa komission ehdotukset käsiteltäväkseen? 
Fischler,
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Schierhuber kysyi, milloin ehdotukset ovat saatavilla. Olemme alun alkaen sanoneet, että aiomme esitellä ehdotukset ennen kesää, ja tämä on yhä aikomuksemme. En vielä maininnut, että ainoa asia, josta saattaa aiheutua ongelmia, on se, että Euroopan unionia kuullaan niin kutsutuista C-kiintiöistä Genevessä kokoontuvassa paneelissa, ja meidän on varauduttava sen tuloksiin. Tästä syystä meidän on otettava huomioon myös Geneven viranomaisten aikataulu.
Käsittelen seuraavaksi jäsen Schierhuberin toista kysymystä. Eurooppa on tietenkin houkutteleva markkina-alue, ja monet valtiot suuntaisivat vientinsä varmasti mielellään sinne, mutta tässä asiassa on asetettava selkeät prioriteetit. Loppujen lopuksi siis ainoastaan vähiten kehittyneillä mailla pitäisi olla vapaa pääsy Euroopan markkinoille. Kuten tiedätte, olemme asettaneet erityissääntöjä myös Balkanin maille. AKT-maille myönnetään rajattu ensisijainen pääsy markkinoille selkein tullietuuksin, kuten muillekin maille, jos olemme tehneet niiden kanssa sopimuksen. Jos antaisimme kaikkien suunnata sokerin vientinsä Eurooppaan, emme tarvitsisi järjestettyjä sokerimarkkinoita, mutta niiden täydellinen vapauttaminen tarkoittaisi kuitenkin sitä, että Euroopan sokerintuotannosta olisi lopetettava kaksi kolmasosaa. 
Puhemies.
   Komission jäsenelle Fischlerille osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 37 ja nro 38 vastataan kirjallisesti(2).
Seuraavana on 
WHO:n syyskuussa 2000 julkaisemassa tutkimuksessa arvioidaan, että ilmakehän saastuminen olisi syynä pelkästään Ranskassa vuosittain 31 700 kuolemantapaukseen, 500 000 astmakohtaukseen sekä 25 000 keuhkoputkentulehdukseen. Se alentaa BKT:ta 1,7 prosentilla.
Saastuminen aiheuttaa epävarmuutta laajentuvassa 27 jäsenvaltion EU:ssa. Terveydentilan ja elinajanodotuksen tulisi panna komissio liikkeelle kiirehtimään epidemiologista selvitystä, jotta voitaisiin perinpohjaisesti arvioida eri saasteiden hengenvaaralliset vaikutukset (sairaudet ja elinikä) sekä niiden taloudelliset vaikutukset ennen kaikkea yhdessä ilmaston lämpenemisen aiheuttamien vaikutusten kanssa.
Eivätkö näinkin merkittävät vahingot laajentuvassa EU:ssa aseta ensisijaista velvoitetta tehdä epidemiologinen tutkimus, julkistaa sen tulokset kaikessa haasteellisuudessaan sekä tiedostaa tulokset ja sisällyttää ne kaikkeen yhteisön politiikkaan? 
Wallström,
   .  Kiitän jäsen Isler Béguinia tästä hyvin tärkeätä aihetta koskevasta kysymyksestä. Ihmisten terveyden ja ympäristön laadun välinen yhteys on tietenkin ensisijaisen tärkeä asia, ja nykyisten toimintaperiaatteiden tehokkuuden arviointi ja ongelman asianmukainen käsittely edellyttää, että ymmärrämme tuon yhteyden paremmin.
Ympäristön ja terveyden välistä yhteyttä tarkastellaan laajalti komission viime vuonna antamassa Euroopan ympäristöterveysstrategiassa. Tiedonannossa ilmoitimme Euroopan ympäristöterveyden seuranta- ja reagointijärjestelmän perustamisesta terveysvaikutuksiin, ympäristön epäpuhtauksiin ja epäpuhtauksia aiheuttaviin päästöihin liittyvien tietojen keräämistä varten.
Euroopan eri alueilla on erilaisia ongelmia. Siksi ympäristöterveysstrategiaa laaditaan laajentuneelle unionille, ja uudet jäsenvaltiot on alun pitäen huomioitu kaikin tavoin. Komissio aikoo seuraavaksi esitellä toimintasuunnitelman ohjelman ensimmäisen vaiheen käynnistämiseksi, ja Budapestissa 23.–25. kesäkuuta järjestettävässä ympäristö- ja terveysasioita käsittelevässä ministeritason konferenssissa keskitytään tiettyihin ensisijaisiksi katsottuihin tauteihin ja saasteisiin.
Seuraamme myös tiedeyhteisön epidemiologisia tutkimuksia, ja erityisesti pyrimme tekemään yhteistyötä Maailman terveysjärjestön ja muiden asiantuntijoiden kanssa, jotta ymmärtäisimme tutkimustuloksia ja voisimme tukea jatko-toimia. Tutkimuksen viidenteen puiteohjelmaan kuuluu esimerkiksi elämänlaatua ja luonnonvarojen hoitamista käsittelevä ohjelma, jonka ympäristöä ja terveyttä koskevasta avaintoiminnosta tuettiin 16:ta monialaista kansainvälistä ilman epäpuhtauksiin keskittynyttä tutkimushanketta.
Tällaiset tutkimukset auttavat suojatoimenpiteiden kehittämisessä ja edistävät päästöjen sääntelyprosessia, sillä niiden avulla saadaan selville epäpuhtauksien ja terveysvaikutusten välisiä syy-seuraussuhteita ja kehitetään altistumisen ja vaikutusten mittaamiseen tarvittavia välineitä. Komission yhteinen tutkimuskeskus pyrkii myös monin erilaisin tavoin saamaan lisää tietoa ympäristön ja terveyden välisestä yhteydestä.
Ilman epäpuhtauksia puolestaan tutkitaan ilman epäpuhtauksia koskevan teemakohtaisen strategian mukaisesti. Strategia on tarkoitus hyväksyä ensi vuonna, ja sitä valmistellaan parhaillaan komission Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelmassa – CAFE-ohjelmassa. Ohjelmassa tutkitaan hyvin laajalti ilman epäpuhtauksien terveysvaikutuksia, ilmanlaadun odotettua kehitystä vuoteen 2020 saakka, nykyisen politiikan tehokkuutta sekä mahdollisia kannattavia lisätoimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Haluan kiittää komission jäsen Wallströmiä hänen vastauksestaan. Olen varma, että hän käyttää kaikkia mahdollisia keinoja tämän vitsauksen torjumiseksi. Tästä huolimatta on todettava, että tilanne on todella vakava sekä Euroopan unionissa – tulevassa laajentuneessa Euroopassa – että koko maailmassa. Meidän on myös muistettava, että terveyden ja ympäristön välinen yhteys oli vaikea pala nieltäväksi, ja tätä on usein käytetty tekosyynä sille, ettei asian hyväksi tehdä mitään.
Minusta vaikuttaa siltä, että jäsenet ja asiasta vastaavat poliitikot keksivät edelleenkin tekosyitä, jotta toimiin ei tarvitsisi ryhtyä, ja käyttävät tekosyynä sitä, että ympäristöön investointi aiheuttaa liikaa kustannuksia. Tämä huolestuttaa minua todella paljon. Arvoisa komission jäsen, olen huolestunut, sillä minusta tuntuu, ettemme ole oikein perillä laajentuneen Euroopan terveystilanteesta.
Oletteko onnistuneet ottamaan itäisten maiden terveystilanteen ja nykyisten maiden terveystilanteen huomioon Euroopan unionin politiikoissa? Nykyään ei enää tarvitse todistella terveyden ja ympäristön eikä myöskään heikon terveyden ja kehnon ympäristön välistä yhteyttä. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, olen todella tyytyväinen tähän kysymykseen. Sen ansiosta voin kertoa hieman tarkemmin ympäristöä ja terveyttä koskevasta tiedonannostamme. Komission jäsenenä tämä on minulle yksi tärkeimmistä asioista. Myönnän myös, että kyseessä on yksi vaikeimmista asioista, sillä sitä käsiteltäessä rikotaan erilaisia aihealueiden ja vastuualueiden jakoja, joihin komissiossa ja jäsenvaltioissa on totuttu. Rajojen rikkominen on välttämätöntä, jotta syyn ja seurauksen välille voidaan luoda yhteys, eikä tämä ole helppoa.
Ympäristösaasteista johtuville terveysongelmille ei ole myöskään helppo laskea kustannuksia. Mielestäni Maailman terveysjärjestö on tehnyt hyvin tärkeää työtä juuri tällä alalla ja osoittanut, että sekä saasteet että terveysongelmat käyvät yhteiskunnalle todella kalliiksi.
Meidän on tietenkin käsiteltävä asiaa uusien jäsenvaltioiden kanssa. Monet toimintasuunnitelmamme valmistelukokouksista on järjestetty uusissa jäsenvaltioissa. Näiden maiden asiantuntijoita otetaan mukaan toimintaan, jotta asiaa varmasti käsiteltäisiin koko Euroopan laajuisesti. Suhtaudumme näihin asioihin erittäin vakavasti ja olemme yhä sitä mieltä, että kustannussäästöt ovat niin suuret, että sekä yritysten että yhteiskunnan kannattaa sijoittaa ympäristötoimenpiteisiin, jotka vähentävät myös terveysongelmiamme. 
Kauppi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn rouva Isler Béguinin huoleen. Ilman pilaantuminen on todella ihmisten terveyden kannalta keskeinen kysymys, ja tällainen epidemiologinen tutkimus olisi varmaan tarpeen. Tämä tukisi hyvin myös tieteen kuudennen puiteohjelman painotusta, ympäristötutkimuksen tason, laadun ja kattavuuden parantamista. Te mainitsitte vastauksessanne ohjelman Clean Air for Europe, CAFE-ohjelman. Keskittyykö tämä CAFE-ohjelma ainoastaan ulkoilman laatuun ja epäpuhtauksiin, vai voitaisiinko tässä yhteydessä tutkia myöskin sisäilman laatua ja erityisesti passiivista tupakointia? Olen hyvin huolestunut siitä, että tutkimus rajautuu ainoastaan ulkoilman laatuun ja hiukan kapea-alaisesti tähän ilman pilaantumiseen. Voitaisiinko ajatella, että tämä koskisi puhdasta ilmaa sen kaikissa olomuodoissa eli myöskin sisätiloissa? Voisiko erityisesti passiivinen tupakointi kuulua tutkimuksen alaan tässä ohjelmassa? 
Wallström,
   .  Tämä on ehdottomasti otettu huomioon lähestymistavassamme. Kaikilla ehdottamillamme toimilla tai toimenpiteillä on oltava vankka tieteellinen pohja. Teemme yhteistyötä Maailman terveysjärjestön kanssa varmistaaksemme, että saamme kaiken tarvittavan tiedon ja että toimillamme on tieteellinen perusta.
Minun on myös syytä selventää, että ympäristöä ja terveyttä koskevasta strategiasta käytetään termiä Scale, joka muodostuu sanoista Science, Children, Awareness-raising, Legislation ja Evaluation. Ehdotettu toimi perustuu siis tieteellisiin tuloksiin, ja siinä keskitytään lapsiin. Käytämme myös lainsäädäntövälineitä sekä muita välineitä. Teemme tarvittaessa uusia epidemiologisia tutkimuksia ja teemme kaikkemme varmistaaksemme, että toimemme ovat vankalla pohjalla ja että meillä on kaikki tarvittavat tiedot, joita asianmukaiset toimet edellyttävät. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio katsoo, että hanketta, joka koskee Redesin luonnonpuiston ja biosfäärialueen kautta kulkevaa sähkölinjaa (Lada–Velilla), ei toteuteta nykyisessä tilanteessa. Velvoittaako komissio, että Natura 2000 -verkostoon kuuluvien luonnonsuojelualueiden kautta kulkevaa kyseistä linjaa koskevat suunnitelmat tutkitaan kokonaisuudessaan ja että karhujen asuinalueita sekä yhteisön lainsäädäntöä kunnioitetaan?
Onko komissio saanut jo ympäristövaikutusten arvioinnista tehdyn selvityksen, jonka Espanjan viranomaiset lupasivat 4. joulukuuta 2003 pidetyssä kokouksessa toimittaa tammikuun loppuun mennessä?
Jos komissio ei ole saanut selvitystä, eikö se katso jo tarpeelliseksi viedä asiaa EU:n tuomioistuimeen (perusteltu lausunto annettiin huhtikuussa 2003), jotta Espanjan keskushallinto sekä Kastilian ja Leónin hallinto, jotka myös riitelevät asiasta Espanjan tuomioistuimissa, sopivat asian löytääkseen ympäristöä kunnioittavan linjausvaihtoehdon? 
Wallström,
   .  Hyvän jäsenen mainitsema Ladan ja Velillan välille rakennettava sähkölinja kulkisi Asturian ja Kastilia-Leónin autonomisten hallintoalueiden suojeltujen alueiden lävitse.
Elokuussa 2000 tehdyn kantelun perusteella komissio aloitti vuonna 2001 jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla . Menettelyn perusteena oli luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettu direktiivi 79/409/ETY ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annettu direktiivi 92/43/ETY. Huhtikuuhun 2003 mennessä menettelyssä oli annettu lausunto perusteluineen, mikä on viimeinen vaihe ennen kuin asia saatetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tällä hetkellä menettelyssä käsitellään Kastilia-Leónin autonomista hallintoaluetta koskevan toteutumattoman osuuden muuttamista.
Komission annettua perustellun lausuntonsa Espanjan viranomaiset ryhtyivät tutkimaan vaihtoehtoja toteuttamatta olevalle hankkeen osalle – Puerto de Tarnan ja Velillan väliselle osuudelle – ja vahvistivat helmikuussa 2004, että direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdan noudattamista edellyttävät tutkimukset aloitetaan pian. Tutkimuksissa arvioidaan täysimittaisia ympäristövaikutuksia selvittämällä hankkeen todelliset vaikutukset siitä kärsivän alueen suojeluarvoihin. Mikäli vaikutuksia pidetään merkittävinä, on harkittava muita vaihtoehtoja. Mikäli alueen kannalta suotuisia vaihtoehtoja ei löydetä, hanketta voidaan jatkaa vain, jos sitä voidaan perustella erittäin tärkeällä yleisellä edulla ja jos riittävistä korvaustoimenpiteistä huolehditaan.
Mikäli hankkeen vaikutukset direktiivissä mainittuihin ensisijaisesti suojeltuihin lajeihin, kuten maakarhuun, ovat merkittävät, komissiolta saatetaan tarvita 6 artiklan 4 kohdan mukainen lausunto.
Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, ettei tarvittavia ympäristöarviointeja saada valmiiksi vielä kymmeneen kuukauteen ja että niiden perusteella muutetusta hankkeesta tehdään täysimittainen vaikutusten arviointi tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY mukaisesti. Viranomaiset toimittivat komissiolle tiedoksi joukon asiakirjoja ja tutkimuksia alkuperäisestä hankkeesta sekä sen mahdollisista vaikutuksista luonnonarvoihin. Komissio tarkastelee näiden Espanjalta saatujen tietojen yksityiskohtia parhaillaan ja päättää tarkastelun perusteella, millaisia toimia sen on toteutettava tässä asiassa.
Kysymyksenne viimeisen osan osalta todettakoon, että komissio olisi tyytyväinen, jos asianomaiset osapuolet aloittaisivat hedelmällisen vuoropuhelun ratkaisun aikaansaamiseksi. Komissio on valmis tukemaan vuoropuhelua, mutta se ei voi puuttua eri hallintoviranomaisten perustuslaillisiin toimivaltuuksiin. 
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kansalaiset ovat huolissaan siitä, ettei Espanjan hallitus toimi riittävän avoimesti ja myös siitä, ettei komissio, joka sanoo yhtä, toteuttaa uudistuksia ja tekee sitten toista, anna kansalaisille luotettavia tietoja. Minulla on vain kolme kysymystä: aikooko komissio jatkaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä sen sijaan että se saattaisi asian käsittelyn päätökseen, kuten Espanjan viranomaiset toivovat komission tekevän sillä perusteella, että viranomaiset ovat luvanneet muuttaa suunnitellusta 90 km:stä vain 30 km:n osuuden, jolloin kyseessä on heidän mielestään uusi hanke? Komissio antoi perustellun lausuntonsa vuosi sitten, eikä sen jälkeen ole tullut ilmi uusia asioita. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa asiaa on tutkittu neljä vuotta. Aikooko komissio siis kuulla Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta viipymättä seuraavassa rikkomistapauksia käsittelevässä kokouksessa? Jos Asturian ja Kastilia-Leónin alueet esittävät komissiolle uuden hankkeen, jossa otetaan huomioon kaikki luonnonalueet ja noudatetaan yhteisön säännöstöä, olisiko komissio valmis osallistumaan hankkeen rahoittamiseen estääkseen Asturian alueelle mahdollisesti aiheutuvat taloudelliset menetykset nykyisten sähkötolppien poistamisesta? 
Wallström,
   .  Kyse on hankkeen osasta, jota ei nyt toteuteta. Se korvataan uudella hankkeella, kun vaikutukset ja vaihtoehtoiset ratkaisut on saatu täydellisesti tutkittua. Tämä tarkoittaa, että kyse olisi joka tapauksessa uudesta hankkeesta ja että vanha menettely on mahdollisesti keskeytettävä. Jos komissio tällöin katsoo, ettei uusi hanke ole Euroopan yhteisön säännösten mukainen, aloitetaan uusi menettely. Espanjan viranomaiset toimittivat tietoja asioiden etenemisestä helmikuussa 2004. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen koskee vain sitä osaa hankkeesta, jota ei ole toteutettu. Emme voi siirtää asiaa nykyisellään tuomioistuimen käsiteltäväksi. 
Puhemies.
   Kysymys nro 41 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on 
Tietääkö komissio, onko mikään muu jäsenvaltio kuin Irlanti päättänyt keskeyttää komission virallisten ilmoitusten tai perusteltujen lausuntojen antamisen yleiseen jakeluun? Aikooko komissio tämän päätöksen vuoksi itse jakaa pyydettäessä näitä asiakirjoja? Jos ei aio, miksi ei? Ja jos aikoo vain tietyissä olosuhteissa, millaisissa?
Ympäristöryhmien erityisen huomion kohteena Irlannissa ovat monet tapaukset, joista komissio on perustellussa lausunnossaan todennut, että direktiivejä on rikottu, mutta joiden vuoksi se ei ole myöhemmin ryhtynyt oikeudellisiin toimiin. Rikkomusten yksityiskohdat eivät näissä tapauksissa ole enää osa mahdollista oikeusprosessia, minkä vuoksi niitä ei tarvitse käsitellä luottamuksellisesti. Antamalla perusteltuja lausuntoja julkisuuteen erityisesti silloin, kun laillisiin toimenpiteisiin ei myöhemmin ryhdytä, komissio varmistaisi, että kansalaiset tietävät, että yhteisön lainsäädäntöä on rikottu, mikä puolestaan auttaisi vähentämään rikkomuksia tulevaisuudessa. 
Wallström,
   .  Vaikuttaa siltä, että monet jäsenvaltiot kieltäytyvät antamasta komission virallisia ilmoituksia ja perusteltuja lausuntoja yleisön tutustuttavaksi. Vielä vähän aikaa sitten Irlannin viranomaiset suostuivat pyynnöstä antamaan jäljennöksiä perustelluista lausunnoista, mutta komission käsityksen mukaan he eivät enää suostu tekemään niin.
Haluaisin huomauttaa, että komissio pyrkii toimimaan mahdollisimman avoimesti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevissa menettelyissä. Komissio antaakin menettelyistä säännöllisesti lehdistötiedotteita, jotta kansalaiset saavat tietoa tärkeimmistä menettelyihin liittyvistä asioista.
Varsinaisten virallisten ilmoitusten ja perusteltujen lausuntojen saattamisessa yleisön tutustuttavaksi on noudatettava tiettyjä neuvoston ja parlamentin hyväksymiä sääntöjä. Niistä säädetään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) No 1049/2001.
Yhdessä näistä säännöistä todetaan, etteivät toimielimet anna tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa, jollei ylivoimainen yleinen etu edellytä ilmaisemista. Asiassa Petrie antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on todellakin todennut, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn osalta aito yhteistyö ja keskinäisen luottamuksen ilmapiiri komission ja kyseisen jäsenvaltion välillä ovat välttämättömiä, jotta nämä kaksi osapuolta voisivat osallistua neuvotteluprosessiin siten, että riita saadaan selvitetyksi. Yksityiskohtaisiin perusteluihin ja lausuntoihin tutustuminen voidaan evätä tämän tavoitteen perusteella. Siksi komissiokaan ei yleensä voi saattaa virallisia ilmoituksiaan ja perusteltuja lausuntojaan yleisön tutustuttavaksi, jos jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely on kesken. Kun kyseessä ei ole yksikään poikkeus, jota asetukseen sovelletaan, komissio voi kuitenkin saattaa tutustuttavaksi jäljennöksiä virallisista ilmoituksista ja perustelluista lausunnoista. Näin voidaan tehdä erityisesti silloin, kun rikkomismenettely on saatettu päätökseen, eikä ole mahdollista, että jäljennösten toimittamisesta aiheutuisi vahinkoa tutkintatoimille. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Sain komission jäsenen vastauksesta sellaisen käsityksen, että periaatteessa, jos viralliset ilmoitukset on lähetetty eikä sen jälkeen ole aloitettu oikeustoimia, Irlannin kansalaiset voivat itse asiassa saada niistä halutessaan jäljennöksen. Arvoisa komission jäsen, näin minä tulkitsen vastauksenne.
Meneillään olevien oikeustoimien osalta en ymmärrä, ketä komissio yrittää suojella. Jos komissio haastaa jäsenvaltioita oikeuteen, komissio näyttää asettavan etusijalle jäsenvaltioiden edut tai jäsenvaltioiden suojelun. Tämä johtaa lopulta siihen, että kansalaiset eri puolilla Euroopan unionia syyttävät komissiota laajasta salailusta ja jäsenvaltioiden etujen suojelusta. Jos haastatte jäsenvaltion oikeuteen, eikö teidän olisi oltava huolissanne ainoastaan sellaisista tiedoista, jotka vaikuttaisivat haitallisesti jäsenvaltiota vastaan aloittamiinne oikeustoimiin?
Esitätte asetuksesta äärimmäisen suppean tulkinnan asiakirjojen saatavuuden osalta. Eikö yleinen etu olisi useissa tällaisissa tapauksissa tärkeämpää? En ymmärrä, miksi komissio pelaa jäsenvaltioiden pussiin. Näin tehdessään komissio edistää salailukäytäntöä, ja sen vuoksi jäsenvaltiot eivät tarjoa tietoja. Käytäntö laajenee itsestään jopa Ruotsin kaltaisiin maihin, joissa avoimuus on perinteisesti paljon laajempaa. 
Wallström,
   .  Haluan tehdä äärimmäisen selväksi, että komission olisi lähetettävä yhdessä parlamentin ja neuvoston kanssa kaikille laajentuneen yhteisön kansalaisille viesti, jonka mukaan puolustamme avoimuutta aktiivisesti ja haluamme avoimuuden toteutuvan siten, että kansalaiset saavat kaiken tiedon. Kyseisten sääntöjen yhteydessä on myös sovittu ongelmien ratkaisemisessa käytettävistä päätöksentekoprosesseista, joiden ansiosta tapauksia voidaan käsitellä siten, että molemmat osapuolet voivat säilyttää arvokkuutensa.
Komissio voi antaa tutustuttavaksi virallisten ilmoitusten ja uusien lausuntojensa jäljennöksiä, jos kyse ei ole yhdestäkään mainitsemastani asetukseen sovellettavasta poikkeustapauksesta, eli esimerkiksi silloin, jos jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely on saatettu päätökseen eikä tutkinnalle voi enää missään tapauksessa aiheutua vahinkoa. Komissio ja jäsenvaltiot toimittavat toisilleen monia yksityiskohtaisia tietoja, mutta jos tiedot saatettaisiin yleisön saataville, niitä saatettaisiin hyödyntää tai käyttää sillä tavalla väärin, että koko menettely saattaisi vaarantua.
Yleisesti olen samaa mieltä siitä, että näissä menettelyissä olisi toimittava mahdollisimman avoimesti. Se on helpompaa, jos jäsenvaltiot ja komissio pääsevät sopimukseen asiasta. Aloittaessaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn komissio myös pyrkii tarjoamaan tai esittämään syyn sille, miksi se on aloittanut menettelyn jäsenvaltiota vastaan. Emme halua paljastaa kaikkia asiaan liittyviä yksityiskohtia vaan antaa yleisölle käsityksen siitä, mistä asiassa on kyse. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Minun on myönnettävä, etten edelleenkään oikein ymmärrä, miten asiakirjojen paljastamisella voitaisiin tässä tapauksessa todella hankaloittaa asioiden käsittelyä. Lisäkysymykseni koskee kuitenkin sitä, mitkä jäsenvaltiot antavat tosiasiassa edelleen tietoja virallisista ilmoituksista ja mitkä eivät. Irlannin käytäntö oli aiemmin avoimempi kuin nykyään. Arvoisa komission jäsen, voisitteko selvittää, mikä on tilanne muissa jäsenvaltioissa? 
Wallström,
   .  Toivoisin voivani antaa teille heti täydellisen luettelon. Käsityksemme kuitenkin on, että skandinaaviset maat ja Alankomaat toimisivat näin ja suurin osa muista maista ei. Tämä on tilanne tällä hetkellä, mutta saatoin unohtaa muutaman jäsenvaltion. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
YK:n viime joulukuun 11. päivänä julkaisemassa raportissa, jonka aiheena on ilmastonmuutos ja ihmisten terveys, kerrotaan, että ilmastonmuutos vaikuttaa ihmisten terveyteen ja että se on syynä 2,4 prosenttiin maailman ripulitapauksista. Vuonna 2000 se aiheutti 2 prosenttia malariatapauksista ja maailmanlaajuisesti yhteensä 150 000 kuolemantapausta. YK:n tutkimuksessa kerrotaan lisäksi, että ilmastonmuutoksella on vaikutusta sääoloihin ja ilman saastumiseen ja että se aiheuttaa veden ja ruoan saastumista.
Miten komissio aikoo reagoida suuntaviivoihin, jotka YK on antanut näiden vakavien ongelmien ratkaisemiseksi? 
Wallström,
   .  Arvostan sitä, että Maailman terveysjärjestö pyrkii nyt Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman avulla ja Maailman ilmatieteen järjestön kanssa lisäämään tietoisuutta ilmastonmuutoksen vaikutuksista ihmisten terveyteen. Komissio antaa tukensa ilmastonmuutosta ja ihmisten terveyttä koskevassa Maailman terveysjärjestön kertomuksessa esitetyille suosituksille ja päätelmille, sillä kertomuksessa painotetaan esimerkiksi ennalta varautumisen periaatetta ja kestävää kehitystä. Komissio ottaa kertomuksen tarkasti huomioon, kun se laatii omia politiikkojaan.
Ihmisten terveyden kannalta ilmastopolitiikasta on suurinta hyötyä otsoni- ja hiukkaspitoisuuksien vähentämisessä. Ilmastopolitiikalla pyritään yleensä vähentämään fossiilisten polttoaineiden käyttöä, joten se edistää myös fossiilisten polttoaineiden käytöstä aiheutuvien hiukkaspäästöjen vähentämistä. Lisäksi terveydelle on hyötyä kaupunkien NO2- ja SO2-pitoisuuksien mahdollisesta vähenemisestä. Näin ollen päästöjenrajoitusstrategioilla, jotka kohdistetaan samanaikaisesti ilman epäpuhtauksiin ja kasvihuonekaasuihin, tehostetaan luonnonvarojen käyttöä joka suhteessa, ja lisäksi niissä huomioidaan ihmisten terveyteen liittyvät huolenaiheet.
Maailman terveysjärjestön kertomuksessa vahvistetaan aikaisemmat väitteet, joiden mukaan meillä on yhä liian vähän tietoa mahdollisista ilmastollisista ympäristömuutoksista sekä fyysisten, ekologisten ja yhteiskunnallisten kokonaisuuksien sopeutuvuudesta tällaisiin ilmastonmuutoksiin. Tarvitsemme siis tarkempia tietoja voidaksemme täsmentää saasteiden ja terveysvaikutusten välistä yhteyttä ja siten parantaa ilmastonmuutos- ja terveysstrategioitamme.
Laadimme parhaillaan ympäristöterveysstrategiaan perustuvaa toimintasuunnitelmaa, johon on tarkoitus sisällyttää nämä tiedot. Toimintasuunnitelman ensimmäisessä vaiheessa keskitytään tiettyihin altistuksiin ja tauteihin, mutta seuraavissa vaiheissa voidaan käsitellä laajempia aiheita, kuten ilmastonmuutoksen terveysvaikutuksia. Komissio keskustelee parhaillaan väliaikaisesta tiedonannosta, joka koskee kesäkuussa 2005 hyväksyttävää kaupunkiympäristön teemakohtaista strategiaa. Sen avulla on tarkoitus auttaa paikallisviranomaisia ja jäsenvaltioita parantamaan ympäristönsuojelun tasoa kaupungeissa. Näin saataisiin vähennettyä kasvihuonekaasuja ja parannettua elinympäristöä kaupungeissa.
Harkitsemme myös käynnistävämme joitakin hankkeita kuudennessa tutkimuksen puiteohjelmassa. Toimissa, joilla annetaan tieteellistä tukea kuudenteen tutkimuksen puiteohjelmaan kuuluville politiikoille, rahoitetaan myös ilman epäpuhtauksien fysikaalisia ja kemiallisia prosesseja koskevia tutkimuksia ja erityisesti tutkimuksia, jotka koskevat hiukkasten määrää kaupungeissa tai alueellisella tasolla. Tutkimuksissa pyritään selvittämään hiukkasten vaikutuksia ihmisten terveyteen. Edellisestä tutkimuksen puiteohjelmasta rahoitettiin Cash-hanketta – Climate Change and Adaptation Strategies for Human Health in Europe – ja siinä arvioitiin ilmastonmuutoksen terveysvaikutuksia. 
Fitzsimons (UEN ).
    Kiitän komission jäsentä Wallströmiä hänen yksityiskohtaisesta ja valaisevasta vastauksestaan ja haluan vakuuttaa tietäväni, kuinka vakavasti hän on aina suhtautunut tähän asiaan. Hän mainitsi vastauksessaan toimintasuunnitelman, ilmastostrategian ja kuudennen puiteohjelman. Haluan onnitella häntä koko asiaa kohtaan tuntemastaan kiinnostuksesta. Toivottavasti tilannetta seurataan jatkossakin ja toivottavasti tilanne muuttuu entistä paremmaksi. Aiheesta ollaan kansainvälisesti laajalti huolissaan, mutta tiedän, ettei kukaan muu olisi parempi käsittelemään aihetta kuin komission jäsen. 
Puhemies.
   Muistuttaisin hyviä jäseniä siitä, että parlamentin jäsenten on määrä kysyä kysymyksiä. Komission jäsenten työtä ei ole tarpeen tällä tavoin kehua. Tämä on kyselytunti.
Seuraavana on 
Uskoisin, että eurooppalaiset metsästäjät ovat kuluneiden viiden vuoden aikana ampuneet kymmeniä tuhansia uhanalaisia elämiä ja tuoneet niitä EU:n alueelle. Aikooko komissio ehdottaa lainsäädäntöä CITES-luetteloon kuuluvien lajien tuonnin kieltämiseksi EU:n alueelle? 
Wallström,
   .  Euroopan yhteisössä säännellään metsästysmuistojen tuontia luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 338/97 ja tätä asetusta koskevalla komission asetuksella (EY) N:o 1808/2001, jossa säädetään yksityiskohtaisemmista säännöistä.
Asetusten tarkoituksena on luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelu ja niiden säilymisen takaaminen sääntelemällä niillä käytävää kauppaa. Tämän tavoitteen mukaisesti asetuksissa asetetaan tiukat kriteerit metsästysmuistojen tuonnin hyväksymiselle. Ensinnäkin kaikkien neuvoston asetuksen liitteessä A mainittujen lajien tuonnille tarvitaan tuontilupa. Liitteessä on lueteltu kaikki CITES-sopimuksen – villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus – liitteessä 1 mainitut lajit, kuten leopardi, gepardi ja norsu, sekä lukuisia muita suosittuja metsästysmuistolajeja, kuten maakarhu, ilves ja susi.
Ennen kuin asianomainen jäsenvaltio voi antaa tällaisen tuontiluvan sen on saatava tieteelliset todisteet siitä, että metsästysmuistojen hallinta perustuu vankkaan biologiseen tietoon, että eläinten määrä on kestävällä tasolla ja että laitonta toimintaa valvotaan.
Tämän lisäksi on vielä yksi vaatimus, johon haluan erityisesti kiinnittää huomionne. Lajien metsästyksestä metsästysmuistoiksi on koiduttava merkittävää ja todellista hyötyä lajien suojelulle ja paikallisille asukkaille, jotka asuvat samoilla alueilla kuin eläimet tai kärsivät kyseisistä lajeista. Nämä vaatimukset täyttävillä metsästysmuistoja koskevilla ohjelmilla voi olla suuri merkitys harvinaisten lajien suojelussa etenkin kehitysmaissa. Lisäksi ne saattavat merkittävällä tavalla kannustaa paikallisyhteisöjä suhtautumaan lajeihin siten, että ne ovat voimavara, jota on suojeltava muilta haitallisemmilta käytöiltä.
Tiedän, että monissa maissa, kuten Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Botswanassa ja Tansaniassa, tarkoin hallittu metsästys metsästysmuistoja varten on tärkeä osa melko onnistunutta suojelutoimintaa.
Monien mielestä ajatus metsästysmuistoista on vastenmielinen kaikissa olosuhteissa, mutta komissio katsoo, ettei kaikkien CITES-sopimuksessa lueteltujen eläinten tuonnin kieltäminen olisi paras tapa edistää lajien suojelua ja luonnonvarojen kestävää käyttöä. Komissio on kuitenkin aina toteuttanut ja toteuttaa jatkossakin asianmukaiset toimenpiteet kaupan lakkauttamiseksi, jos metsästysmuistojen hyväksymisen perusteet eivät täyty. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Olen huolissani komission päätelmistä, sillä mainitsemaani metsästysmuistojen tuontia ei todellakaan näytetä harrastettavan suojelutarkoituksessa. Kirjauduin iltapäivällä Internet-sivustolle, jolta minulle olisi tarjoutunut mahdollisuus matkustaa Tansaniaan. Siellä tarjotaan vaativille urheilijoille äärimmäisiä metsästyskokemuksia: puhveleita, leijonia, vesiantilooppeja, erittäin harvinaisia itäafrikkalaisia suoantilooppeja, leopardeja, antilooppeja ja niin edelleen.
Tietojeni mukaan viimeisten kuuden vuoden aikana britit ovat ampuneet ulkomailla vähintään 40 afrikkalaista norsua, 32 leopardia, 18 jääkarhua ja kuusi virtahepoa – voisin vielä jatkaa luetteloa. Maailmanlaajuisesti kyse on noin yli 3 800 afrikkalaisesta norsusta, yli 2 600 harvinaisesta leopardista ja 9 000 karhusta. Näitä eläimiä ei tapeta suojelutarkoituksessa tai millään tavoin niiden säilymisen takaamiseksi alueilla. Kyse on metsästysmuistojen tuonnista: ihmiset lähtevät matkalle, ampuvat arvostettuja eläimiä ja palaavat ylpeinä kotiin harvinaisen eläimen pää kuvottavana metsästysmuistonaan.
Voisiko komission jäsen harkita asiaa uudelleen ja suostuisiko hän tapaamaan minut, jotta voisimme käydä läpi joitakin näistä tilastotiedoista ja tarkastella näitä todisteita sekä asettaa CITES-sopimuksessa luetelluille eläimille tuontikiellon Euroopan unioniin? 
Wallström,
   .  Kuinka voisin kieltäytyä tapaamisesta Euroopan parlamentin jäsenen kanssa? Tapaan teidät mielelläni; voisimme tarkastella vastaustani, komission kantaa asiasta ja teille mainitsemiani perusteita.
Emme hyväksy kaikenlaisten metsästysmuistojen tuontia emmekä varsinkaan näiden muistojen myymistä myöhemmin. Meidän on todellakin tavattava ja tarkasteltava nykytilannetta.
Asianmukaisesti toteutettuna tällä toiminnalla voi todellakin olla suuri merkitys joidenkin näiden maiden suojelutoimien kannalta. Nämä maat saattavat hyötyä toiminnasta sillä tavoin, että ne pystyvät paremmin hallinnoimaan luonnonvaroja ja villieläimiä – meillä on tästä myös muutamia hyviä esimerkkejä. Olen täysin tietoinen saamistamme raporteista ja joistakin hyvin huolestuttavista kehityssuuntauksista, joten olen enemmän kuin iloinen voidessani tavata teidät. Otan myös mielelläni vastaan parlamentin jäsenten myönteisiä kommentteja. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Tuntuu mahdottomalta, että 2000-luvun niin sanotussa sivistyneessä yhteiskunnassa harrastetaan edelleen metsästysmuistojen tuontia. Tämä on järkyttävää! Tämä tarkoittaa paluuta siirtomaa-aikaan, jolloin britit ripustivat metsästysmuistonsa seinälle palatessaan siirtomaista. Tästä vaiheesta olisi jo pitänyt päästä ohitse. Se on naurettavaa.
Olen samaa mieltä jäsen Evansin kanssa CITES-sopimuksessa luetelluista lajeista. Niiden tuonti pitäisi kieltää. Tuontia ei voida hyväksyä. Tämän lisäksi on selvää, että metsästysmuistoja tuodaan laittomasti Euroopan unioniin. Tämän estämiseksi on varmastikin olemassa jokin keino. Euroopan unioni käyttää valtavasti voimavaroja ja tekee paljon työtä pitääkseen poissa niin kutsutut laittomat maahanmuuttajat mutta ei pysty estämään metsästysmuistojen laitonta tuontia. Meidän olisi saatava asiat tärkeysjärjestykseen. Päästetään ihmiset läpi mutta ei metsästysmuistoja. 
Wallström,
   .  Myönnän ensimmäisten joukossa, että kyse on vain toimien toteuttamisesta ja siitä, ettei meidän pitäisi hyväksyä laitonta toimintaa. Syylliset on saatava kiinni ja olemassa olevat säännöt on pantava täytäntöön.
Kuten sanoin, kaikkien neuvoston asetuksen liitteessä lueteltujen lajien tuonnille vaaditaan lupa. Asetuksessa on lueteltu samat lajit kuin CITES-sopimuksessa. Meidän on varmistettava, että tätä varten on olemassa oikeudelliset menettelyt ja että laittomat maahantuonnit estetään. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Komission jäsen Wallström tietää aivan hyvin, että metsästys on tunteita nostattava aihe Ranskassa, mutta en halua yllättää häntä. Haluaisin esittää lisäkysymyksen tulevien itäisten jäsenvaltioiden nykyisistä metsästyskäytännöistä.
Tiesittekö, että lukuisat viidentoista läntisen jäsenvaltion metsästäjät metsästävät näissä maissa, koska niiden eläimistö on vielä hyvin kiehtovaa ja niistä voi tuoda kotiin merkittäviä metsästysmuistoja, kuten karhuja ja susia? Eikö teidän mielestänne yhteisön säännöstön ja Natura 200 -ohjelman toteuttamisen nojalla voida sanoa, että läntisten maiden metsästäjät tuhoavat näiden maiden villieläimistöä ennen aikojaan metsästysmuistojen toivossa? 
Wallström,
     Sääntöjen mukaan uusien jäsenvaltioiden on täytynyt panna täytäntöön luonnonsuojelua koskevat direktiivit jo ennen liittymistään Euroopan unioniin. Siksi on äärimmäisen tärkeää seurata asioiden kehittymistä ja varmistaa, että näin tehdään. Näin estetään metsästys, jolla rikotaan luonnonvaraisten lintujen, eläinten ja monien muiden luontokappaleiden suojelemiseksi annettuja direktiivejä. 
Puhemies.
   Kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 45–66 vastataan kirjallisesti(3).
Komissiolle osoitettujen kysymysten kyselytunti päättyi.


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Kronbergerin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0047/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä (KOM(2003) 423 – C5-0331/2003 – 2003/0164(COD)).
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, ilman pilaantuminen on Euroopassa edelleen vakava ongelma. Tästä kertoo tällä istuntojaksolla käsiteltäväksi jätetty suullinen kysymys, johon vastasin ennen illallistaukoa ja jossa viitataan Maailman terveysjärjestön tutkimukseen ilman pilaantumisen aiheuttamien ennenaikaisten kuolemantapausten ja vakavien sairaustapausten määrästä.
Vaikka rikkidioksidin ja lyijyn kaltaisten epäpuhtauksien pitoisuuksien vähentämisessä on edistytty huomattavasti, muut epäpuhtaudet ovat edelleen vaaratekijä. Tämän vuoksi komissio jatkaa määrätietoista toimintaa ilman pilaantumisen torjumiseksi. Meneillään on mittava Puhdasta ilmaa Eurooppaan -niminen ohjelma, jonka tavoitteena on valmistella ensi vuonna hyväksyttävää ilman pilaantumisen torjunnan teemakohtaista strategiaa. Ohjelmassa päähuomio kohdistetaan muutamiin laajimpiin ongelmiin, kuten hiukkasiin ja alailmakehän otsoniin.
Tutkimme myös pilaantumisen muita muotoja, joiden vaikutukset ihmisten terveyteen ovat niin ikään merkittäviä. Näihin kuuluvat tänään keskustelun kohteena olevan ehdotetun direktiivin kattamat epäpuhtaudet, raskasmetallit arseeni, kadmium ja nikkeli sekä polyaromaattiset hiilivedyt ja elohopea. Kyseessä ovat itse asiassa viimeiset vuonna 1996 annetussa ilman laatua koskevassa puitedirektiivissä mainitut, erityistoimenpiteitä vaativat epäpuhtaudet. Tähän mennessä direktiivin vaatimusten mukaisesti on annettu kolme johdannaisdirektiiviä, jotka kattavat kaikki muut luettelossa mainitut epäpuhtaudet. Tänään keskusteltavanamme oleva direktiivi on näin ollen viimeinen puitedirektiivin mukaisesti annettava säädös.
Seuranta on ehdotetun direktiivin tärkeä näkökohta. Tällä hetkellä ei ole riittävästi tietoja siitä, miten yleisiä nämä epäpuhtaudet ovat, ja tietoa tarvitaan kipeästi lisää. Olemme päättäneet olla ehdottamatta raskasmetalleille raja-arvoja ja tavoitearvoja, koska ongelmia ilmenee pääasiassa tiettyjen teollisuuslaitosten välittömässä läheisyydessä, ja muualla helposti saavutettaviin arvoihin ei voitaisi näillä alueilla päästä ilman kohtuuttomia toimenpiteitä, jotka saattaisivat johtaa jopa laitosten sulkemisiin.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei pilaantumisen vähentämiseksi voitaisi tehdä mitään tai ettei mitään myöskään tehtäisi. Näihin laitoksiin sovelletaan IPPC-direktiiviä, ja paras tekniikka päästöjen vähentämiseksi on näin ollen otettava niissä käyttöön vuoteen 2007 mennessä. Direktiivillä varmistetaan pitoisuuksien asianmukainen seuranta näiden päästölähteiden lähellä ja tulosten asettaminen kansalaisten saataville sekä autetaan näin varmistamaan, että laitosten toiminnanharjoittajat ryhtyvät asianmukaisiin toimiin päästöjen rajoittamiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle.
Polyaromaattisten hiilivetyjen osalta ongelma ulottuu laajemmalle kuin vain harvoihin päästölähteisiin, joten olemme ehdottaneet tavoitearvoa, joka velvoittaisi jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet vaaditun tason saavuttamiseksi, kunhan niistä ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia.
Olen tietoinen siitä, että jotkut olisivat toivoneet pitemmälle meneviä toimenpiteitä eli sitovien raja-arvojen asettamista joillekin näistä epäpuhtauksista. Ymmärrän täysin toiveen taustalla olevan halun suojella ihmisten terveyttä. Toisaalta ei ole lainkaan varmaa, että saisimme mitään todellista hyötyä aikaan asettamalla sitovia raja-arvoja, joita olisi yksinkertaisesti mahdotonta noudattaa ja joihin olisi tämän vuoksi sovellettava poikkeuksia tai vapautuksia nimenomaan niissä kohteissa, joita ongelma koskee.
Tältä kannalta olen tyytyväinen päätökseen, jonka mukaan äänestystä aiheesta lykätään vaihtoehtoisten ratkaisujen tutkimiseksi. Ehdotetulla direktiivillä varmistetaan joka tapauksessa korkea seurannan taso pahimmin kuormittuvilla alueilla ja asetetaan hajalähteistä peräisin oleville polyaromaattisille hiilivedyille tavoitearvo, ja näin sillä torjutaan merkittävällä tavalla tämänkaltaista pilaantumista, lisätään kansalaisten tietoisuutta ja tehdään Euroopan ilmasta turvallisempaa hengittää. 
Kronberger (NI ),
   Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tarkasteltavanamme on ilman laadusta annetun puitedirektiivin neljäs johdannaisdirektiivi. Puitedirektiivin vaatimusten perusteella on annettu jo kolme johdannaisdirektiiviä, ensimmäinen rikkidioksidista, typen oksideista, hiukkasista ja lyijystä, toinen bentseenistä ja hiilimonoksidista sekä kolmas otsonista. Ensimmäisessä kahdessa tapauksessa epäpuhtauksille määriteltiin raja-arvot ja ne sisällytettiin asianmukaisesti direktiiveihin. Niin kutsutussa puitedirektiivissä eli kattavassa puitelainsäädännössä vaaditaan asettamaan raja-arvot myös arseenille, kadmiumille, nikkelille, elohopealle ja polysyklisille aromaattisille hiilivedyille. Tämä on perusvaatimus. Otsonille puitedirektiivissä vaaditaan ainoastaan tavoitearvoa, joka on asetettu johdannaisdirektiivissä.
Nyt käytävässä keskustelussa tästä neljännestä johdannaisdirektiivissä on esitetty kolme näkemystä: komission näkemyksen mukaan seuranta riittää, ja se ehdottaa bentsopyreeneille tavoitearvoa. Nähdäkseni tämä on ristiriidassa puitedirektiivin vaatimusten kanssa, ja olen tietoinen komission aiemmista luonnoksista, joissa niille asetettiin raja-arvot. Komissio on siis jo ottanut kantaa tähän asiaan. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta äänesti raja-arvojen puolesta niukalla 26 äänen enemmistöllä 24:ää vastaan. Nämä raja-arvot eivät ole lähtöisin minulta, koska koulussa en ollut mikään haka kemiassa, vaan komission asiantuntijoilta, kansainvälisiltä asiantuntijoilta ja pätevien tutkijoiden muodostamalta komitealta. Lyhyesti sanottuna komissio pitää näitä raja-arvoja toteuttamiskelpoisina, ja tässä tapauksessa me kannatamme niitä.
Myös teollisuuden piirissä näkyy varsin monia merkkejä siitä, että näitä tavoite- ja raja-arvoja voidaan noudattaa. Lisäksi äänestimme ympäristöasioiden valiokunnassa sen puolesta, että alkuperäinen vaatimus määräajasta poistetaan niiltä teollisuusalueilta, joilla näitä arvoja on vaikeaa saavuttaa. Toisin sanoen otimme varsin hyvin huomioon teollisuuden tarpeet ja ilmoitimme sille, ettei sen tarvitse saavuttaa tavoitearvoja hyvin lyhyessä ajassa, jos ympäristö on vahingoittunut aiemmin eli alueella on historiallisia jäämiä. Lisäksi ympäristöasioiden valiokunta tilasi Euroopan ympäristöpoliittiselta instituutilta tutkimuksen. Raja-arvojen toteuttamiskelpoisuus vahvistetaan myös tässä tutkimuksessa.
Kolmantena on neuvoston näkemys. Olemme käyneet sen kanssa jo alustavia neuvotteluja, pitäneet siihen yhteyttä ja käyneet vuoropuhelua. Niin ikään neuvoston tai neuvoston mahdollisen enemmistön näkemyksen mukaan tavoitearvot ovat ajateltavissa. Epäilemättä tämä kysymys muodostuu keskeiseksi myös tulevissa keskusteluissa.
Meidän on toki oltava täysin selvillä näiden raskasmetallien merkityksestä. Ne ovat ihmisille syöpää aiheuttavia genotoksisia aineita, jotka pieninäkin annoksina saavat aikaan muutoksia DNA:ssa – ihmisten perimässä. On toden totta tarpeen ymmärtää kunnolla, mistä tässä on kyse.
Komission asiakirjassa esitetty järkeily, jonka mukaan kaikki voidaan ratkaista kustannus–hyöty-analyysilla ja punnitsemalla suodattimien ja teknisten toimenpiteiden kustannuksia sitä vasten, miten monta ihmishenkeä voidaan pelastaa syöpäkuolemalta, on nähdäkseni osoitus äärimmäisestä julkeudesta. Toista askelta, eli sairaustapausten vähenemisestä saatavan toissijaisen hyödyn arviointia, ei ole otettu lainkaan, koska tämän hyödyn määrällinen arviointi on vaikeaa. Tällaista kyynistä järkeilyä Euroopan kansalaiset eivät suostu hyväksymään.
Olemme lykänneet huomista äänestystä, koska haluamme päästä sopuun neuvoston kanssa ennen tämän vaalikauden päättymistä. Ilokseni voin havaita komission jäsenen olevan kanssani samaa mieltä siitä, että ehkä voisimme näinä jäljellä olevina viikkoina koettaa löytää kompromissin, jonka ansiosta voisimme loppujen lopuksi katsoa toisiamme suoraan silmiin. 
Jackson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä mietintö osoittaa, että parlamentin on pyrittävä vaikutustenarvioinnissa järjestelmällisyyteen. Tässä tapauksessa esittelijä Kronberger ehdottaa, että arseenille, kadmiumille, nikkelille ja bentsopyreenille asetetaan ei-sitovien tavoitearvojen sijasta sitovat raja-arvot, ja tämä ehdotus on saanut valiokunnassa taakseen niukan kahden äänen enemmistön, kuten hän totesi.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta teetti kustannus–hyöty-analyysin epävirallisesti – ja ensimmäistä kertaa. Parlamentilla ei ole vielä mekanismia tätä varten. Ongelmana on, että analyysi jää käytettävissämme olevan niukan ajan vuoksi väistämättä puutteelliseksi. Jäsen Kronbergerin mieliksi analyysissa todetaan, että jotkin ehdotetuista raja-arvoista ovat saavutettavissa – hänen sanojensa mukaan "toteuttamiskelpoisia". Tämä on tekninen arvio. Kun tutkimuksessa siirrytään tarkastelemaan tavoitteeseen pyrkimisestä aiheutuvia kustannuksia, kuva ei ole enää yhtä ruusuinen, kuten komission jäsen sanoi. Parlamentille tehdyssä tutkimuksessa raja-arvojen noudattamisesta – mitä jäsen Kronberger haluaa – aiheutuvia täsmällisiä kustannuksia ei analysoida millään järjestelmällisellä tavalla. Itse tutkimuksessakin todetaan, että jotkin laitokset saattaisivat pystyä noudattamaan arseenin raja-arvoja, jotkin eivät ja että tarvitaan nähtävästi yksityiskohtaisempi selvitys syistä, joiden vuoksi muut laitokset eivät kykene noudattamaan raja-arvoja. Tämän mahdottoman tehtävän edessä esittelijä on katsonut paremmaksi jättää tämän jyrkän tuomion huomiotta.
Kadmiumin raja-arvojen soveltamisen osalta tutkimuksessa kiinnitetään sen sijaan huomiota siihen, ettei jäsen Kronbergerin ehdotusten vaikutuksista ole saatavilla yksityiskohtaisia tietoja. Nikkelin raja-arvojen osalta tutkimuksessa huomautetaan, että investoinnit parhaaseenkaan saatavilla olevaan tekniikkaan eivät mahdollistaisi raja-arvojen soveltamista jäsen Kronbergerin esittämällä tavalla.
Nyt jäsen Kronbergerin on osoitettava, miten suurelta osin komission ehdotukset muodostavat toteen näytetyn vaaran ihmisten terveydelle, miten tätä vaaraa käsitellään epäasianmukaisesti suhteessa IPPC-direktiivin säännöksiin ja miksi hänen ajatustaan pakollisista raja-arvoista kustannuksista piittaamatta pitäisi viedä eteenpäin. Nähdäkseni tätä hän ei ole onnistunut osoittamaan alkuunkaan, ja ainoana näyttönä on mietinnön perusteluihin sisältyvä koruton toteamus, jonka mukaan "ei voida vahvistaa raja-arvoa, jonka alittuessa näistä aineista ei ole haittaa ihmisten terveydelle". Hän ei katso voivansa mitenkään hyväksyä komission ehdottamaa linjaa.
Jos parlamentti on niin tyhmä, että se ensimmäisessä kompromissikäsittelyssä tai toisessa käsittelyssä – joka saattaa olla kaukana edessä – asettuu kannattamaan jäsen Kronbergerin toiveita, se saa syyttää vain itseään, jos neuvosto tai ehkä komissio toteuttaa todellisen ja kattavan kustannus–hyöty-analyysin, jollaista jäsen Kronbergerilla ei ole. Se, että esityslistallamme on kustannus–hyöty-analyysi, ei ole merkki mistään jarrutuksesta, vaan merkki siitä, että parlamentti vihdoinkin lakkaa pitämästä itseään ympäristöalan painostusryhmänä ja kehittyy vastuulliseksi lainsäädäntäprosessin toimijaksi. Kronbergerin mietinnöstä tähän pisteeseen on kuitenkin vielä ilmiselvästi pitkä matka.
Jäsen Kronberger ja komissio ovat pitäneet mahdollisena sopimusta ensimmäisessä käsittelyssä. En ymmärrä, miten jäsen Kronbergerin ja käsittääkseni neuvoston kannattama lähestymistapa voitaisiin sovittaa ensimmäisessä käsittelyssä yhteen. Olisi mukava ajatella, että sopimus ensimmäisessä käsittelyssä olisi mahdollinen, mutta jonkun tässä on nyt muutettava kantaansa, ja toivon, että se on parlamentti. 
Lange (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikki me toki tiedämme, ettemme kellu tyhjiössä ja että yksi tavoitteistamme on turvata mahdollisimman vahva neuvotteluasema. On sanomattakin selvää, että määrittelemällä neuvotteluasemansa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ottaa samalla myös kantaa, kuten arvoisa kollegani Jackson oman poliittisen kokemuksensa perusteella tietää. Haluamme, että tavoittelemamme päämäärät määritellään selkeämmin, ja syystäkin. Arvoisa komission jäsen, vaikka kuinka yleensä arvostankin työtänne, tältä osin en ole aivan tyytyväinen ehdotukseen, koska se ei tarjoa käytännössä mitään muuta kuin järjestelmän, joka johtaa uusiin mittauksiin – ja sivumennen sanoisin jäsen Jacksonille, joka yleensä pitää kustannusnäkökohtia erittäin tärkeinä, että nämä mittaukset tulevat kalliiksi ja aiheuttavat kustannuksia paikallisille viranomaisille, alueille ja jäsenvaltioiden hallituksille, joiden on rahoitettava näiden mittausasemien toiminta.
Olemme kuitenkin tietoisia näiden raskasmetallien vaarallisuudesta. Tässä suhteessa pelkkä toteamus, että aiomme suorittaa mittauksia, ei ole oikea eikä myöskään kustannustehokkain lähestymistapa. Meidän on osoitettava selkeästi, mihin suuntaan aiomme edetä. Kuten sanoin, ottamalla kantaa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta määrittelee samalla ilmiselvästi myös neuvotteluasemansa. Kun neuvottelemme neuvoston kanssa, näkemykset tietenkin muuttuvat. Tämä on täysin selvää, ja juuri tästä syystä kannatin äänestyksen lykkäämistä – nimenomaan siksi, että saisimme aikaa neuvotteluihin.
Tavoitteena on siis ilmaista selkeästi, miten me aiomme ilmanlaatupolitiikassamme edetä. En ole niin ahdaskatseinen, että vaatisin ehdottomasti sellaisia erityisiä tavoitearvoja, joista ei voida neuvotella, mutta jos aiomme torjua vaarallisten aineiden päästöt ympäristöön – ilmaan, jota hengitämme – meidän on annettava selkeät lausunnot lopullisesta päämäärästämme.
Jos tarkastellaan sitä, miten useimmat näistä vaarallisista aineista, kuten kadmium, kromi tai nikkeli, joutuvat ilmaan, huomataan, että niiden päästöt tapahtuvat yleensä alueilla, joilla väestöntiheys on suuri. Olen vastaanottanut useilta paikallisilta viranomaisilta kirjeitä, joissa meitä pyydetään asettamaan sitovat raja-arvot, jotta nämä viranomaiset pystyisivät paremmin hoitamaan tilannetta paikan päällä. Minusta tämä ei kuitenkaan ole mikään ratkaisu. Meidän on käytettävä täysimääräisesti hyödyksi kaikki tekniikan kehityksen tarjoamat mahdollisuudet päästöjen vähentämiseen. Tästä syystä tarvitsemme tavoitearvoja, joihin liitetään selkeät selostukset siitä, miten ja milloin tavoitearvoihin voidaan päästä. Hyvä jäsen Jackson, tältä osin olen vakuuttunut siitä, että voimme päästä sopimukseen neuvotteluissamme neuvoston kanssa ensimmäisessä käsittelyssä – sopimukseen, josta käy selkeästi ilmi se, että haluamme välttää näiden raskasmetallien päästöjä ylipäätään aina, kun se vain on mahdollista. 
Breyer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voin antaa tukeni sille, mitä edellinen puhuja sanoi. Mielestäni toimimme epärehellisesti, jos keskustelemme täällä yksinomaan keskustelun vuoksi ja jos uusia mittauksia tehdään ainoastaan hankkeen viivästyttämiseksi. Nyt on käynyt kiistatta ilmi, että tarvitsemme nimenomaan sitovia arvoja. Mikä tahansa muu ratkaisu on ristiriidassa ennalta varautumisen periaatteen kanssa, jota olemme kaikissa muissa tapauksissa vaatineet yhä uudelleen, ja myös ristiriidassa ihmisten terveyden suojelua koskevien toistuvien vaatimustemme kanssa.
Jäsen Kronberger totesi jälleen kerran painokkaasti, että kyseiset aineet ovat genotoksisia ja aiheuttavat syöpää. Meillä on kiistattomia todisteita siitä, että ne aiheuttavat syöpää ja vaikuttavat heikentävästi munuaisten toimintaan, keskushermostoon, hengityselimiin ja immuunijärjestelmään. Itse asiassa tarvitsemme nyt aikaa neuvotteluihin emmekä aikaa asian lykkäämiseen tai hyllyttämiseen emmekä siihen, että se jätetään pölyttymään, mitä monet parlamentin jäsenet valitettavasti toivovat. Se, mitä tarvitsemme – ja tämä viesti kuullaan tulevan vaalikampanjan aikana myös poliitikkojen suusta – ovat paikallisille ja alueellisille viranomaisille tarkoitetut selkeät ja sitovat tavoitteet, joilla tähdätään yksinomaan parempaan ihmisten elämän laatuun. 
Blokland (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, hyvä esittelijä, hyvät kollegat, jo monia vuosia on ollut tiedossa, että niin sanotut raskasmetallit ja PAH-yhdisteet (polysykliset aromaattiset hiilivedyt) ovat enemmän tai vähemmän haitallisia ympäristölle ja kansanterveydelle. Näitä aineita ei pitäisi olla ilmassa. Nähdäkseni tässä tapauksessa vaikutustenarvioinneista ei ole juurikaan hyötyä. Nämä tutkimukset ovat varsin kalliita, ja ne antavat meille poliitikoille vain epävarmaa tietoa. Mielestäni meidän olisi pyrittävä kaikin keinoin poistamaan nämä haitalliset aineet ilmasta mahdollisimman pitkälti. Komissio on päättänyt vain seurata pilaantumista. Mielestäni tämä on liian vähäistä, ja olen perustavalla tavalla tätä lähestymistapaa vastaan. Ilman laatua ei voida parantaa vain laatimalla selvityksiä pilaantumisesta. Muihin johdannaisdirektiiveihin sitovia raja-arvoja, joten en voi ymmärtää, miksi tässä tapauksessa ei toimittu samoin.
Ymmärrän toki, että jalat on pidettävä maassa. Saattaa olla, että aiempien johdannaisdirektiivien raja-arvot ovat olleet liian ankaria. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että nyt meidän pitäisi ottaa käyttöön ei-sitovat tavoitearvot. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa tuin esittelijä Kronbergerin lähestymistapaa. Hän neuvottelee parhaillaan neuvoston kanssa sopimuksesta ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä on mielestäni hieno tavoite. Näiden neuvotteluiden tulos ei ole vielä selvillä, joten en voi ottaa tähän kantaa. Jäsen Kronbergerille haluaisin kuitenkin sanoa, että meidän ei tietenkään pidä määrätä sellaisia sitovia raja-arvoja, jotka alittavat taustapitoisuustasot.
Vaadin nimenomaan realistisia raja-arvoja. Esimerkiksi päästöjen tiedetään aiheutuvan suurelta osin talojen lämmityksen ja liikenteen kaltaisista hajalähteistä, joita on äärimmäisen vaikeaa hallita. Tuloksia voidaan kuitenkin saavuttaa monilla teollisuudenaloilla, ja mieleen tulevat metalliteollisuus, voimalat, jätteenpolttolaitokset ja jätteidenkierrätys. Jätteenpoltossa ilmaan pääsee huomattavia määriä raskasmetalleja. Tarkka määrä ei ole tiedossa, koska päästömittausvelvoitteet ovat kovin alkeelliset. Sitovat raja-arvot ja päästömäärien mittausvelvollisuus olisi siis otettava käyttöön myös useiden teollisuudenalojen etujen tähden. Toivon, että pääsemme asiasta neuvoston kanssa sopuun. 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ilman laadun puitedirektiivi vuodelta 1996 on nyt käsittelyssä olevan ja kolmen aiemman säädöksen perusta. Puitedirektiivissä luetellaan ne ilman epäpuhtaudet, joille on vahvistettava raja-arvot, tavoitearvot ja tarvittaessa varoituskynnykset.
Ympäristövaliokunnassa hyväksyttiin 60 tarkistusta komission ehdotukseen ja saatettiin näin muun muassa komission ehdotus vastaamaan paremmin kolmea aiemmin säädettyä ilman laatua koskevaa direktiiviä.
Arvoisa puhemies, tämä nyt valmistumassa oleva integroitu ilman laadun paketti ehkäisee ilman saastumista EU:ssa tehokkaasti, lukuun ottamatta yhtä tärkeää osa-aluetta: pienhiukkasia. Tällä hetkellä kaikkein pienimpien hiukkasten mittaaminen on vaikeaa ja siksi käytännössä olematonta. Kuitenkin ihmiskeho on juuri pienimpien hiukkasten suhteen kaikkein suojattomin. Kun suuremmat hiukkaset pysähtyvät eri kohtiin hengityselimissämme, pääsevät pienimmät suoraan keuhkoihimme ja myös jäävät sinne. Terveysriski on ilmeinen.
Komission tekniset työryhmät ovat mielestäni oikea paikka arvioida pienhiukkasten riskiä sekä mahdollisuutta niiden mittaamiseen. Näiden työryhmien eri tahoja edustavien asiantuntijajäsenten tulisi laatia nykyisen tietämyksen pohjalta kannanottoja yksittäisistä epäpuhtauksista ja esittää siten tietopohja direktiiviehdotuksille. Kun ilman laadun neljän direktiivin paketti on nyt valmistumassa, tulisi työryhmille antaa käsiteltäväksi pienhiukkasiin liittyvät ongelmat pyrkimyksenä yhteisten menetelmien ja arviointiperusteiden synnyttäminen jäsenvaltioihin. Tämä täydentäisi olennaisella tavalla yhteisön pyrkimyksiä parantaa ilman laatua ja edistää kansanterveyttä jäsenmaissa. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Kronberger tietää jo mielipiteeni tästä mietinnöstä, koska toin sen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa melko voimakkaasti esiin. Tänä iltana minun on ehkä kuitenkin ilmaistava näkemykseni maltillisemmin.
Esittelijä saattaa ilmaista mielipiteensä kiihkeästi, mutta suoraan sanottuna niillä on väärät perusteet. Hänen päätelmillään saattaa olla vilpitön perusta, mutta suoraan sanottuna ne ovat virheellisiä. Jos hän haluaa säännellä keskustelumme kohteena olevia teollisuuslaitosten päästöjä, hänen on nyt kohdattava tosiasiat, koska päästöraja-arvojen asettaminen ei vain toimi. Kyseiset laitokset eivät kestä vaikutuksia, joita tällaisten vaatimusten asettaminen aiheuttaa.
Haluaisin kuitenkin sanoa jotakin hänen mietinnöstään. Siinä on hyviäkin puolia, aivan kuin englantilaisen sanalaskun apupapin kananmunassa. Esimerkiksi elohopealle ja arseenille voitaisiin pyrkiä asettamaan päästöraja-arvot, mutta ei todellakaan muille aineille. Ajatellaan esimerkiksi nikkeliä. Nikkeli on yksi tärkeimmistä ruostumattoman teräksen valmistuksessa käytettävistä aineista. Tavallinen ruostumaton teräs sisältää 18 prosenttia nikkeliä, mutta sitä voi olla 30 prosenttia. Järjetöntä tässä ehdotuksessa on oletus siitä, että nikkelin kaasumaisten päästöjen torjuntatoimia voidaan soveltaa terästehtaisiin, joissa hienojakoista nikkelipölyä pääsee ympäristöön tuotantoprosessin aikana. Todellisuudessa tuotantoalueen suurissa pölypäästöissä on vain erittäin vähän nikkeliä, ja terästehtaiden päästöt ovat melko vähäisiä. Päästöraja-arvojen noudattaminen näissä tilanteissa olisi kuitenkin mahdotonta.
Samoin polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen tapauksessa jäsen Kronbergerin ehdottamat toimenpiteet johtavat väistämättä hiilivoimaloiden sulkemiseen tai käytön lopettamiseen ja hiilenpolton lopettamiseen, työpaikkojen menetyksiin ja siihen, että koko unioni tulee entistäkin riippuvaisemmaksi muualta tuodusta maakaasusta ja muista energiavaroista.
Ehdotuksilla tarkoitetaan hyvää, mutta ne ovat epärealistisia ja huonosti harkittuja, ja ne vahingoittaisivat Euroopan mainetta vastuuntuntoisen lähestymistavan kannattajana. Kehottaisin esittelijää harkitsemaan uudemman kerran. 
De Roo (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Kronbergerin mietintö saa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varauksettoman tuen. Esimerkiksi arseenille tarvitaan raja-arvoja. Arseenipäästöt ovat kotimaassani todellinen ongelma. Coevordenin kaupungissa lähellä Saksan rajaa on tehty päätös polttaa käytännössä kaikki Euroopan vanhat ratapölkyt, mikä aiheuttaa arseenipäästöjä ilmaan. Tämä on täysin väärin, ja tämän vuoksi tarvitsemme tiukat raja-arvot. On valitettavaa, jos näitä raja-arvoja ei voida poliittisen enemmistön puuttumisen takia ottaa heti käyttöön, mutta nämä raskasmetallit aiheuttavat syöpää ja niiden käyttöä on vähennettävä. Jos tämä on lyhyellä aikavälillä tehtävä tavoitearvoilla, voin kannattaa tavoitearvoja, mutta vastahakoisesti. Pitemmällä aikavälillä raja-arvot on kuitenkin otettava ehdottomasti käyttöön, jos aineet aiheuttavat yhdenkin syöpätapauksen miljoonaa ihmistä kohden. Aivan sama ohjaava periaate hyväksyttiin juomavesidirektiivissä, jonka periaatetta ehdottanut komissio sekä neuvosto ja parlamentti hyväksyivät. Miksei arseenin, kadmiumin, elohopean ja nikkelin tapauksessa tehdä samoin? Tämä olisi yksi keino päästä lähemmäksi kompromissia. 
Myller (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minusta tämä on niin tärkeä direktiivi, että tässä on syytä olla hyvin intohimoinen, koska kyseessä on, niin kuin täällä on jo monta kertaa sanottu, syöpää aiheuttavat raskasmetallit ja PAH-yhdisteet, joista monet vaurioittavat solujen perimää jo pieninä annoksina. Tavoitteena on ehkäistä ja vähentää ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvia ilman epäpuhtauksien haitallisia vaikutuksia. Sekin on täällä jo todettu, että esillä oleva direktiivi poikkeaa aiemmista tytärdirektiiveistä siinä, että siinä ei ole esitetty sitovia raja-arvoja. Tätä on perusteltu sillä, että ei ole mahdollista lyhyellä aikavälillä löytää kustannustehokkaita toimenpiteitä.
Voisi myös ajatella niin, että jos sitovat raja-arvot asetetaan, niiden kautta sitten pakotettaisiin löytämään kustannustehokkaita keinoja. Meillä on paljon esimerkkejä siitä, että kun on asetettu selkeät tavoitteet ja niille on riittävä yllyke olemassa, niin silloin myös teknisiä ratkaisuja on löytynyt. Seuranta ja mittaaminen on tärkeä osa tätä direktiiviä, ja entistä enemmän on kiinnitettävä huomioita mittaustekniikan ja -tulosten vertailtavuuteen niin kansallisesti kuin yhteisötasolla. Tehokkaan seurannan kautta voidaan asettaa uusia sitovia raja-arvoja sitä mukaa kuin uusia teknisiä sovellutuksia saadaan aikaan. Mittaukset täytyy kuitenkin toteuttaa kustannustehokkaasti niin, että erilaiset olosuhteet otetaan huomioon. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, kuten jo totesin, ymmärrän täysin halukkuuden varmistaa kansanterveyden täysimääräinen suoja. Tämä halukkuus tuodaan esiin tarkistuksissa, joiden tavoitteena on asettaa sitovat raja-arvot arseenille, kadmiumille, nikkelille ja polyaromaattisille hiilivedyille. Valitettavasti en usko, että ehdotetut tarkistukset vaikuttaisivat toivotulla tavalla. Käytännössä raja-arvoja olisi täydennettävä tiettyihin alueisiin sovellettavilla poikkeuksilla tai säännöksillä, joiden nojalla jäsenvaltiot voisivat hakea vapautuksia tapauksissa, joissa raja-arvoja ei ole mahdollista noudattaa. Ehdotetuissa tarkistuksissa esitettiin jälkimmäistä ratkaisua, mutta valittiinpa kumpi tahansa, voimme olla varmoja siitä, että vapautuksia myönnetään nimenomaan niillä alueilla, joilla ongelmia ilmenee. En näe, miten tämä voisi johtaa kansanterveyden suojelun paranemiseen. Samoin on melko hyödytöntä asettaa pitkän aikavälin tavoitteita, ellei ole selkeää käsitystä siitä, miten nämä tavoitteet voidaan saavuttaa. Näistä syistä komissio ei tässä vaiheessa voi hyväksyä yhtäkään niistä tarkistuksista, joissa pyritään asettamaan sitovat raja-arvot.
Sen sijaan komissio voisi hyväksyä sen, että käyttöön otetaan jälleen ylemmän ja alemman arviointikynnyksen käsite, joka mainitaan puitedirektiivissä ja joka on kuuden esitetyn tarkistuksen aiheena. Vaikka tämä käsite yleensä kytkeytyykin raja-arvoihin, siitä on tiettyä hyötyä, vaikkei raja-arvoja asetettaisikaan: sillä perustetaan joustava järjestelmä, jossa seurantavaatimuksen aste määräytyy havaittujen pitoisuustasojen mukaan.
Kuten totesin aiemmin, olen iloinen siitä, että äänestystä on lykätty, jotta saadaan aikaa muiden vaihtoehtojen tutkimiseen. Toivon kovasti, että tämän ansiosta pääsisimme nopeasti sopuun tästä tärkeästä aiheesta. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Wallström.
Kuten tiedätte, äänestystä on lykätty myöhäisempään istuntoon.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdesta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöstä:
- Daulin laatima mietintö A5-0123/2004 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta;
- Lavarran laatima mietintö A5-0106/2004 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien yhteisestä markkinajärjestelystä ja asetuksen (ETY) N:o 827/68 muuttamisesta. 
Fischler,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan kiittää esittelijöitä Daulia ja Lavarraa sekä yhteisesittelijöitä Rodríguez Ramosia, Berlatoa ja Mayeria heidän mietinnöistään sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä heidän panoksestaan.
Viime vuoden heinäkuussa maatalousministerien neuvosto pyysi komissiota valmistelemaan uudistusehdotuksia uusille tuoteryhmille samojen periaatteiden mukaisesti, joihin aiemmat uudistukset olivat perustuneet. Tämän seurauksena komissio laati puuvillaa, tupakkaa, oliiviöljyä ja humalaa koskevat ehdotukset, ja nämä ehdotukset ovat nyt tämän päivän keskustelun aiheena.
Tavoitteet ovat pysyneet samoina: haluamme tehdä näistä aloista entistä kilpailukykyisempiä ja kestävämpiä, yksinkertaistaa hallintoa, luoda paremmin WTO-sitoumusten kanssa yhteensopivan järjestelmän ja edistää maaseudun kehittämistä. Talousarviovaikutusten osalta neuvosto päätti, että komission oli määrä esittää ehdotus, jolla ei olisi nettovaikutuksia talousarvioon. Ehdotuksemme täyttävät kaikki nämä tavoitteet ja ehdot.
Aiempien uudistusten tapaan keskeinen piirre näissä ehdotuksissa on tuen irrottaminen tuotannosta eli tuotantomäärien ja suoran tuottajatuen välisen yhteyden katkaiseminen. Joissakin tapauksissa komissio on tosin ehdottanut tuen irrottamista tuotannosta vain osittain, jotta erityiset ympäristöolosuhteet ja sosiaaliset erityispiirteet voidaan ottaa huomioon parhaalla mahdollisella tavalla. Kuten aiemmissakin uudistuksissa, täyden tuen maksamisen edellytyksenä on, että viljelijä täyttää täydentäviin ympäristöehtoihin ja hyvään maatalouskäytäntöön liittyvät vaatimukset. Ehdotuksissa säädetään myös varojen siirtämisestä maaseudun kehittämiseen. Näiden keskustelun kohteena olevien alojen radikaali uudistaminen antaa myös mahdollisuuden päästä lopultakin eroon joistakin aiempien markkinajärjestelyjen piirteistä, jotka ovat nykyään vanhentuneita, kuten oliiviöljyn vientituista.
Olen hyvin tietoinen tänään keskustelun kohteena olevien viljelykasvien sosiaalis-taloudellisesta merkityksestä ja ympäristömerkityksestä. Kahden ja puolen miljoonan viljelijän tuottamalla oliiviöljyllä on huomattava asema Välimeren alueen maataloudessa. Puuvillanviljelyllä on keskeinen rooli joissakin osissa Kreikkaa ja Espanjaa. Humala on erikoiskasvi, jolla on pääasiassa alueellista merkitystä, kun taas tupakka, vaikka onkin tärkeä osa monien alueiden maatalous- ja työllisyysrakennetta, kamppailee talouskriisissä ja toisaalta se liitetään epäterveellisiin elämäntapoihin.
Mielestäni nyt käsiteltävänä olevat ehdotukset vastaavat kokonaisuudessaan yhteisön tarpeisiin, ja tästä syystä vastustan Daulin mietinnössä ehdotettuja poikkeamia alkuperäisestä tekstistä. Kaikkien neljän kasviryhmän osalta ehdotus on syntynyt huolellisen harkinnan tuloksena ja on sopusoinnussa viime kesäkuussa hyväksytyn YMP:n uudistuspaketin kanssa. Se antaa viljelijöille joustavuutta ja vapauden viljellä maataan niin kuin parhaaksi näkevät sekä mahdollisuuden hyödyntää markkinamahdollisuuksia, ja samalla siinä otetaan huomioon ympäristönäkökohdat ja sosiaaliset näkökohdat.
Haluan myös huomauttaa, että meidän on tärkeää tehdä tarvittavat päätökset, koska ellei tästä paketista – tupakka mukaan lukien – saada aikaan päätöstä, on olemassa vaara, ettemme pysty antamaan minkäänlaista taloudellista tukea tupakantuottajille ensi vuonna, koska nykyisen järjestelyn voimassaoloaika päättyy tämän vuoden lopussa. En usko, että sellainen olisi kenenkään edun mukaista. Tästä syystä voin vain kehottaa parlamenttia tekemään tarvittavat päätökset. 
Puhemies.
   Kiitos, arvoisa komission jäsen Fischler.
Onpa hyvä, että epäterveellisiä elämäntapoja koskevat kommenttinne eivät ulottuneet humalaan. 
Daul (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät kollegat, aivan ensiksi haluan sanoa, että keskityn käsittelemään vain yleisiä kysymyksiä, koska meillä on esittelijät kullekin tuotteelle erikseen, ja he kertovat kukin tarkemmin omasta aiheestaan. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta teki 19. helmikuuta 2004 kompromissipäätöksen, joka sisältyi tupakkaan, oliiviöljyyn, puuvillaan ja humalaan sovellettavan yhteisen maatalouspolitiikan uudistamishankkeeseen.
Emme suinkaan ole unohtaneet, että tässä ollaan hyväksymässä yhtä yksittäistä Euroopan komission asetusta, jolla muutetaan tulotukijärjestelmän periaatetta. On saatava aikaan kaikenkattava sopimus eikä erillisiä sopimuksia kullekin alalle. Kaikki neuvotteluprosessin osat ovat riippuvaisia toisistaan. Komissiolla ja neuvostolla on kunnianhimoisena tavoitteena kokonaisratkaisun aikaansaaminen hyvinkin pian. Kuten komission jäsen Fischler totesi, meille ei saa jäädä oikeudellista tyhjiötä, etenkään tupakka-alalla.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta katsoi, että komission ehdottamaa tuen irrottamista koskevaa periaatetta voidaan soveltaa vain, jos samalla otetaan huomioon useita ulkoisia tekijöitä, erityisesti maataloustuotteiden maailmanmarkkinahintojen vaihtelu ja kehitys sekä sisäisten ja ulkoisten hintojen välinen hyvin jyrkkä ero.
Välimeren alueen tuotteisiin sovellettavassa maatalouspolitiikassa on siirryttävä tukemaan pienviljelijöitä ja perheviljelmiä sekä turvaamaan maaseudun sadat tuhannet työpaikat. Mahdollisessa uudistussuunnitelmassa on esitettävä kaikki mahdolliset vaihtoehdot viljelijöiden ja asianomaisten alueiden tulevaisuuden turvaamiseksi. Siinä on myös otettava huomioon sosiaaliset näkökohdat ja eri jäsenvaltioiden erilaiset tuotanto-olosuhteet. Tämän parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenet ovat osoittaneet kannattavansa maatalouteen tarkoitettujen varojen suuntaamista entistä enemmän maaseudun kehittämistoimenpiteisiin, joilla pyritään parantamaan erityisesti ympäristöä ja tuotannon laatua.
Jos oletetaan, että huomattava joukko viljelijöitä päättää luopua tuotannosta ja vastaanottaa tukia, se, että maataloustukea myönnetään tuotannosta riippumatta, ei saisi missään tapauksessa lisätä alueellisia ongelmia tai synnyttää epätasapainoa tuotannonalojen välille. Päinvastoin tuen osittaisen irrottamisen periaatteen pitäisi mahdollistaa korvausten maksaminen tasapuolisemmin kaikille viljelijöille ja kaikelle tuotannolle monimuotoisuuden periaatteen mukaisesti. Tuen osittaisen irrottamisen tuotannosta on määrä tukea hallittua kehitystä Välimeren alueella suurten mullistusten sijaan.
Eurooppalaista maatalousmallia on tuettava. Eurooppa tarvitsee viljelijöitään ja sen on tuettava maaseutualueidensa väestöä. Meidän on suojeltava viljelijöidemme etuja Maailman kauppajärjestössä. Kuten Yhdysvaltojen viimeisimmät talousarviot osoittavat, Yhdysvaltojen maatalous hyötyy jälleen merkittävistä korotuksista. Arvoisa komission jäsen, seuratkaa heidän esimerkkiään! Lisäisin vielä, että tällaista merkittävää korotusta odotetaan jo.
Tiedämme, ettei työnne komissiossa ole helppoa, mutta tiedämme teidän myös olevan järkevä ja käytännöllinen luonteeltanne, joten pyydämme teitä hyväksymään maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan teille esittämän varsin hyvän kompromissiehdotuksen. 
Berlato (UEN ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, olin yhteisesittelijänä tämän tärkeän mietinnön tupakkaa koskevassa osassa, jossa käsiteltiin tiettyjen Välimeren alueen tuotteiden yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamista. Kuten tiedätte, Euroopan komission tavoitteena, jonka se on tuonut selkeästi esiin, on lopettaa tupakan tuotanto Euroopassa. Tämä on ensimmäinen kerta, kun tuotannosta yritetään väkisin poistaa tuotetta, jolla on pitkä historia maanosassamme ja jolle on kysyntää markkinoilla.
Haluan tässä yhteydessä tuoda esiin tärkeimmät ja ilmeisimmät vaikutukset, joita komission ehdotuksen hyväksymisestä seuraa. Tupakkatuotteiden kulutus ei laskisi eikä se edistäisi tupakoinnin vastaista työtä, jota me kaikki kannatamme. Ehdotuksen hyväksyminen myös pienentäisi jäsenvaltioiden verokertymää, joka on Euroopan unionissa yhteensä 15–65 miljoonaa euroa vuodessa pelkästään tupakkatuotteiden loppukulutukseen kohdistuvien verojen osalta. Euroopan unionin kauppatase heikentyisi merkittävästi, kun tuonti lisääntyisi ja vienti vähentyisi. Seurauksena olisi yli 800 miljoonan euron alijäämä vuodessa, mikä vastaa rahasummaa, jonka yhteisö tällä hetkellä käyttää tupakantuottajien tukemiseen. Lisäksi 490 000 ihmistä menettäisi työpaikkansa; tähän lukuun on laskettu teollisuustyöntekijät sekä ne 10 000 viljelijää, jotka menettäisivät joka tapauksessa työpaikkansa – jos nyt ei oteta huomioon heidän väliaikaisesti saamaansa tuotannosta irrotettua tulotukea – sillä on moneen kertaan osoitettu, että tupakantuotantoalueilla muita taloudellisesti kannattavia viljelyvaihtoehtoja ei ole. Se synnyttäisi joukoittain uusia työttömiä Euroopan alueille, joilla jo nyt on unionin nykyisten 15 jäsenvaltion korkein työttömyysaste. Sama tapahtuisi kymmenen uuden jäsenvaltion tupakantuotantoalueilla; lisäksi on syytä muistaa, että yli 50 prosenttia eurooppalaisen jalostusteollisuuden työntekijöistä on naisia. Edelleen seurauksena olisi, että sadat eurooppalaiset jalostusteollisuuden ja erityisteollisuuden yritykset, joiden olemassaolo perustuu raaka-aineen paikalliseen saatavuuteen, joutuisivat lopettamaan toimintansa, minkä seurauksena yritysten ja niiden työntekijöiden maksamat verot vähenisivät jyrkästi ja sosiaaliturvamaksuihin syntyisi vieläkin suurempi vaje. Laajat maaseutualueet Euroopan köyhimmillä seuduilla autioituisivat, kun muistetaan, että 80 prosenttia eurooppalaisesta tupakantuotannosta sijaitsee tavoite 1 -alueilla. Se köyhdyttäisi yleisesti paikallisjärjestelmiä alueilla, joille tupakan tuotanto ja jalostus on voimakkaasti keskittynyt; monissa tapauksissa tupakan tuotanto ja jalostus muodostavat selkärangan, jolle monimutkainen taloudellinen ja sosiaalinen järjestelmä perustuu ja joka tällä hetkellä tarjoaa väestölle kunnolliset elinolosuhteet.
Näiden lyhyesti esittämieni syiden ja perustelujen nojalla on selvää, että komission ehdotuksen hyväksyminen olisi ennen muuta vastoin YMP:n tavoitteita sellaisina kuin ne on lueteltu perustamissopimuksen 33 artiklassa, jota ei tarkoituksella ole mainittu ehdotetun uudistuksen oikeusperustaksi.
Päätän puheenvuoroni vetoamalla kaikkiin kollegoihini, erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopan alueiden edustajiin, sillä kuten tiedämme, tupakkaa tuotetaan vain tietyillä Etelä-Euroopan alueilla. Sadattuhannet eurooppalaiset perheet, joiden tulevaisuus riippuu ...
Cercas (PSE )
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat neuvoston edustajat, käytän alkuosan minulle varatusta ajasta puhumalla jäsen Rodríguez Ramosin puolesta, joka ei päässyt tänään paikalle, niin kuin oli suunniteltu, puolustamaan puuvillaa käsittelevää mietintöään. Hän halusi minun kuitenkin korostavan, että poikkeuksetta kaikissa Euroopassa tehdyissä YMP:n uudistuksissa on jätetty toimenpiteiden kohteena oleville aloille yli kymmenen vuotta aikaa sopeutua asteittain muutoksiin, joita siirtyminen hintatukipolitiikasta tuottajatukijärjestelmään tuo mukanaan. Näin on tapahtunut kaikissa YMP:n muutoksissa aina McSharryn raportista Agenda 2000 -asiakirjaan asti.
Arvoisa komission jäsen, nyt käynnissä oleva puuvillantuotannon uudistus alkoi vuonna 2001. Nyt ehdotatte lisäuudistusten käynnistämistä ilman minkäänlaisia ympäristövaikutusten ennakkoarviointeja. Palaan tähän myöhemmin. Ette myöskään myöntänyt, että suunnitelmanne olisi vastoin Kreikan, Espanjan ja Portugalin liittymissopimusten lisäpöytäkirjoissa määriteltyjä ehtoja. Muistuttaisin teille, että puuvillantuotannon tukeminen nykyisillä tuotantoalueilla oli yksi näiden pöytäkirjojen sisältämistä tavoitteista. Teidän lopullisena tavoitteenanne on tuen täydellinen irrottaminen tuotannosta. Meidän mielestämme ehdotuksenne johtaa siihen, että puuvillantuotanto loppuu kokonaan. Komissio näyttää olevan täysin tietoinen tästä. Lisäksi toimiin on ryhdytty, vaikkei alasta ole vielä tehty kunnollista arviointia.
Komission täytyy olla tietoinen siitä, että puuvillantuotanto on keskittynyt taloudellisesti jälkeenjääneille alueille. Se ymmärtänee myös, että vakavia vaikutuksia kohdistuisi todennäköisesti myös siementenpoistoyrityksiin ja muuhun puuvillantuotantoon liittyvään toimintaan. Arvoisa komission jäsen, haluan tehdä seuraavan asian täysin selväksi teille. Ei ole olemassa sellaisia vaihtoehtoisia viljelykasveja, joita asianomaiset viljelijät voisivat ryhtyä tuottamaan. Asetus (EY) N:o 1783/1999 estää heitä kasvattamasta hedelmiä tai vihanneksia. Arvoisa komission jäsen, ette kai odota noiden viljelijöiden alkavan kasvattaa maissia, jolloin muut maissin tai juurikkaiden tuottajat joutuisivat kärsimään kiintiöjärjestelmän vuoksi? Ja mitä alan teollisuudelle sitten tapahtuisi?
Esittelijän kompromissiehdotuksessa sen sijaan otetaan huomioon kaikki nämä seikat. Ehdotus on myös yhdenmukainen YMP:n uudistuksen suuntaviivojen ja WTO:n kanssa tehtyjen sopimusten kanssa. Se merkitsisi sitä, että kaikki puuvillalle maksettava tuki voitaisiin ottaa ns. keltaisesta laatikosta. Siksi toivonkin, että voimme luottaa tukeenne, arvoisa komission jäsen, pyrkiessämme estämään ne katastrofaaliset seuraukset, joita ehdotetulla uudistuksilla olisi työpaikkojen kannalta. Uudistus vaikuttaisi kielteisesti tiettyihin alueisiin myös omassa kotimaassani. Esimerkkinä voisin mainita Andalusian, tavoite 1 -alueen, jossa on vakavia sosiaalisia ongelmia. Jäsen Berlato mainitsikin ne jo aikaisemmin.
Tupakan osalta kannatan kaikkea mitä jäsen Berlato sanoi. Olen täysin samaa mieltä niistä näkemyksistä, joita hän esitti. Arvoisa komission jäsen, ehdottaisin myös, että lukisitte oman asetuksenne vielä kertaalleen. Sen pitäisi estää teitä toistamasta sellaisia lausuntoja kuin tänä iltana, nimittäin ettei toimenpiteistä seuraisi mitään voimakkaita vaikutuksia. Asetuksessa jopa todetaan, että tuen täydellinen irrottaminen tuotannosta johtaa todennäköisesti asianomaisen tuotannonalan hylkäämiseen ja että se on erityisen todennäköistä tupakan kohdalla. Tästä huolimatta, arvoisa komission jäsen, olette ehdottanut tuen täydellistä irrottamista tuotannosta. Perustelunne olivat riittämättömät ja harhaanjohtavat ja esititte väitteitä, joiden me kaikki näemme olevan tekopyhiä. Asia ei ole niin, ettei neuvosto olisi kyennyt tekemään yksityiskohtaisia tupakkaa koskevia päätöksiä Göteborgin Eurooppa-neuvostossa. Minusta teidän pitäisi myös myöntää, että olette vain sekoittanut terveydenhuoltoalan näkemyksiä ympäristövaikutusten arviointiin ja että asiantuntijoiden mielipiteisiin ei ole viitattu lainkaan.
Komissio on yrittänyt puolustella toimiaan viittaamalla YMP:n uudistukseen. Itse asiassa toisin kuin väititte äskeisessä lausunnossanne, kesäkuussa keskusteltiin vain tuen osittaisesta irrottamisesta tuotannosta. Siitä huolimatta puolustatte tuen täydellistä irrottamista tuotannosta tupakan ja puuvillan osalta. Teette niin siitä huolimatta, että tiedätte varsin hyvin näiden kasvien olevan elintärkeitä tietyille tavoite 1 -alueille Euroopassa sekä tuotannon että työllisyyden kannalta. Eikö teistä ole ristiriitaista käyttää tällaisia perusteluja näin erityisen työvoimavaltaisten tuotannonalojen kohdalla? Tupakantuottajien toimeentulo on vaakalaudalla, ja niin ovat myös tuhannet liitännäistyöpaikat. Itse asiassa kokonaisten kylien ja alueiden tulevaisuus on uhattuna.
Arvoisa komission jäsen, minusta on vaikea uskoa, että te todella ehdotatte näin voimakasta toimenpidettä. En yksinkertaisesti voi ymmärtää, kuinka te voitte ehdottaa näiden kasvien tuotannon äkillistä keskeyttämistä ilman minkäänlaista siirtymäkautta. Kyseessähän kuitenkin ovat erityisen herkät alueet Euroopassa. Arvoisa komission jäsen, voisin esittää teille lukuisia perusteluja tällaista toimenpidettä vastaan. Koska aika käy vähiin, mainitsen kuitenkin vain yhden niistä. Kaikki tämän parlamentin ryhmittymät ovat pyrkineet saamaan aikaan järkevän, kohtuullisen ja oikeudenmukaisen ratkaisun. Jokainen on suostunut kompromisseihin jossakin asiassa. Kaikki tunnustavat, että meidän on tehtävä työtä jäsenvaltioiden kannalta joustavan ratkaisun löytämiseksi; ratkaisun, jonka avulla ala voisi alkaa sopeutua.
Arvoisa komission jäsen, tässä kohtaa parlamentille esittämänne ehdotus on epäonnistunut. Vetoankin teihin, ettette ainakaan estäisi tässä parlamentissa aikaansaatua merkittävää poliittista sopua viitoittamasta tietä tulevaisuuteen kymmenille tuhansille perheille, jotka pitävät teitä vihollisena, joka uhkaa heidän perheensä ja ammattinsa tulevaisuutta. Näin teistä ainakin ajatellaan kotiseudullani Extremadurassa.
Lavarra (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät kollegat, lausunnossa, jonka parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi suurella enemmistöllä mietintöni pohjalta, pidetään komission ehdotusta oliiviöljyn osalta hyvänä lähtökohtana. Näin ollen olemme lausunnollamme pyrkineet parannuksiin, mutta myös merkittäviin muutoksiin. Tarkoituksenamme on säilyttää kyvykkäiden oliivintuottajien tulot vuoteen 2013 asti sekä turvata oliivinviljelyn ympäristöarvot ja sosiaalis-taloudellinen merkitys, mutta menemme komission ehdotusta pitemmälle korostamalla elintarvikkeiden laatuun ja turvallisuuteen liittyviä seikkoja, petosten torjuntaa, pakkausmerkintöjen selkeyttä ja uutta erityistukea nuorille, jotka tarvitsevat kannustimia ryhtyäkseen oliivinviljelyalalle.
Tukijärjestelmän osalta katsomme, että sosiaalis-taloudellisten olosuhteiden ja ympäristöolosuhteiden suuren vaihtelevuuden vuoksi meidän olisi tehtävä tuotannosta irrotetun tuen prosenttiosuudesta joustava, niin että vähimmäisprosenttiosuus olisi joka tapauksessa 60 prosenttia. Meidän mielestämme tämän vähimmäisprosenttiosuuden nostamista voidaan harkita ja toteuttaa se vain, jos toimenpide ei lisää tuotannon lopettamisen tai puiden raivaamisen riskiä. Asioiden yksinkertaistamiseksi ja komission ehdotuksessa varattuja suurempien resurssien saamiseksi ehdotamme laadun parantamisen nimissä oliivitarhoille maksettavan tuen ja laatutuen yhdistämistä yhdeksi tukimuodoksi ja sen hallinnoinnin uskomista tuottajajärjestöjen tehtäväksi, sillä oliivitilojemme pirstaleisuus ei mahdollistaisi kunnollisten markkinasuhteiden syntymistä. Katsomme myös, että jäsenvaltioilla pitäisi olla, kuten muidenkin tuotteiden kohdalla, valtuudet lykätä uudistusten voimaantuloa joulukuuhun 2005 tai vuoteen 2006 asti.
On erityisen tärkeää, että meillä on asianmukaiset säännöt, jotka takaavat koko Välimeren alueen oliivinviljelijöille riittävän toimeentulon maailmanlaajuisilla markkinoilla ja lopettavat ristiriitaisen kilpailun, joka käynnistyi Euro–Välimeri-alueen maatalousministerien viimeisimmässä kokouksessa, joka pidettiin Venetsiassa 27. marraskuuta 2003. Toisin sanoen tarvitsemme selkeää ja avointa lainsäädäntöä, jota ovat vaatineet paitsi tuottajat, myös ennen muuta kuluttajat, jotka odottavat selkeitä päällysmerkintöjä ja paikkansapitäviä tietoja ja ovat myös oikeutettuja niitä saamaan voidakseen paremmin tunnistaa laadukkaat ja sisällöltään terveelliset tuotteet, jollainen ekstra-neitsytoliiviöljyn on tieteellisesti todistettu olevan.
Parlamentti vaatii jälleen kerran parempaa oliiviöljyjen luokittelujärjestelmää, kieltoa olla sekoittamatta oliiviöljyä muihin rasvoihin, oliivien alkuperän pakollista merkitsemistä päällysmerkintöihin (niin että alkuperä määräytyy viljelyalueen ja sen alueen perusteella, josta oliivit on korjattu, eikä sen, jossa ne on puristettu ja käsitelty) sekä sisäisen jalostusmenettelyn suurempaa avoimuutta, jotta tämän mekanismin avulla ei onnistuta merkitsemään ja myymään yhteisön öljyinä sellaisia öljyjä, jotka on tehty yhteisöön kuulumattomista maista tuoduista oliiveista tai öljyistä.
Tästä näkökulmasta ehdotuksemme on siis kauttaaltaan johdonmukainen. Olen tutkinut muiden jäsenten esittämät tarkistukset. Lyhyesti voin todeta kannattavani jäsen Jové Peresin esittämää tarkistusta 91, jolla pyritään jatkossakin kieltämään siirtyminen muihin viljelykasveihin esimerkiksi silloin, kun jäsenvaltiot päätyvät alueellistamaan tukimekanisminsa. En kuitenkaan voi puoltaa muita tarkistuksia, jotka valiokuntamme on jo äänestyksessään hylännyt.
Hyvät kollegat, lopuksi totean havainneeni, että äänestettäväksi jätettyyn tekstiehdotukseen sisältyy jäsen Redondon valiokunnassa käsiteltäväksi jättämä tarkistus 87. Se noudattelee logiikkaa, joka on muidenkin kuin minun mielestäni vastoin valiokunnan äänestyksessä vahvistettua kantaa, ja olen hämmästynyt nähdessäni sen edessämme olevassa tekstissä. Tätä tarkistusta on myös mahdotonta soveltaa useimpien jäsenvaltioiden tuotteisiin. Luotan siihen, että lopullisessa äänestyksessä pystymme osoittamaan lausunnon olevan kauttaaltaan johdonmukainen ja todistamaan näin parlamentin uskottavuuden neuvoston ja komission kanssa käytävissä neuvotteluissa. 
Mayer, Xaver (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on todellakin poikkeuksellinen tapaus keskustella humalanviljelystä Välimeren alueen tuotteiden joukossa, ja todennäköisesti juuri sen vuoksi sitä koskevalle keskustelulle oli alunperin varattu aika eri ajankohtana. Humalanviljely on pieni ala, mutta humala on epäilemättä hyvin tärkeä tuote niille, joilla on jotakin tekemistä sen kanssa; sen merkitys on samankaltainen kuin hormonien ihmisen tai eläinten ruumiintoiminnoissa tai katalyytin fysikaalisissa tai kemiallisissa reaktioissa.
Arvoisa puhemies, jos joku ei vielä ollut tietoinen humalan merkityksestä, tietämättömyys varmasti karisee hänen nautittuaan kohtuudella tuotetta, johon sitä käytetään: olutta, johon viittasitte jo aiemmin, elämän eliksiiriä. Olen sitä mieltä, että olut – kohtuudella käytettynä tietenkin, kuten äsken sanoin – on myös terveellinen elintarvike; me baijerilaiset tiedämme sen paremmin kuin useimmat muut, ja teillä Frankenissa sen ominaisuudet tunnetaan myös varsin hyvin. Viinin tavoin olut on erikoistuote, ja jotkut ihmiset, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtaja Daul mukaan luettuna, käyttävät siitä myös nimitystä , "humalatee".
Arvoisa puhemies, rajoitun jatkossa käsittelemään humalaa, mutta alkukommenttieni vuoksi tarvitsen hieman lisäaikaa. Humalan yhteinen markkinajärjestely on ollut voimassa vuodesta 1971 lähtien, ja vuosien aikana se on osoittautunut joustavaksi, yksinkertaiseksi ja hyvin tehokkaaksi järjestelyksi. Komission kertomuksessa viime vuodelta korostettiin myös samaa.
Nykyisessä järjestelmässä humalan tuotanto perustuu laatuun ja pyrkimykseen vastata markkinoiden kysyntään yhdistettynä aukottomaan alkuperän osoittamisjärjestelmään. Sen tavoitteiden ja toimenpiteiden toteuttamisen ovat tehneet mahdolliseksi viime kädessä aktiiviset tuottajaryhmittymät. Tästä syystä aion käytössäni olevassa rajallisessa ajassa keskittyä tarkastelemaan kahta seikkaa, joista ensimmäinen on tuottajaryhmittymien tukeminen, myös tulevaisuudessa. Sen vuoksi olen tarkistuksessani ehdottanut otettavaksi mukaan vaihtoehtoa, jonka mukaan enintään 25 prosentin osuus kansallisesta kiintiöstä voitaisiin maksaa joko tuottajaryhmittymille tai tuottajille itselleen.
Toinen huomautukseni koskee raivattujen alojen sisällyttämistä järjestelmään. Se on auttanut markkinoiden vakauttamisessa, ja korostan sitä erittäin voimakkaasti. 
Fiori (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, henkilökohtaiset mielipiteeni mietinnöistä, joista äänestämme huomenna, ovat joiltain osin erilaiset, samoin kuin henkilökohtainen arvioni yhteisen maatalouspolitiikan väliaikaisesta uudistuksesta. Olen kuitenkin hyväksynyt esittelijä Daulin esittämän, maalaisjärkeen perustuvan kompromissin, kuten kunnon agronomin tuleekin, koska se on minusta hyvin tasapainoinen kompromissi. Sen sijaan minun oli vaikea ymmärtää – hänen tekniset ja poliittiset kykynsä tuntien – esimerkiksi tupakkaa koskevaa komission ehdotusta, koska esitetty tuen täydellinen irrottaminen tuotannosta johtaisi väistämättä – eikä vain minun mielestäni vaan myös merkittävien eurooppalaisten korkeakoulujen mukaan – tuotannon täydelliseen häviämiseen, mikä puolestaan vaikuttaisi työllisyyteen, kuten esittelijä Berlato aiemmin huomautti.
En myöskään voi ymmärtää, miksi tupakka-ala on ainoa, jossa komissio on päättänyt irrottaa tuen kokonaan tuotannosta toisin kuin kaikilla muilla tuotannonaloilla, joilla on säilytetty erityiset tuotantoon sidotut tuet tai joilla jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus toteuttaa tuen irrottaminen tuotannosta vain osittain. Perusteluina on vedottu esimerkiksi terveyssyihin unohtaen täysin se, että tupakantuotannon hävittämisellä Euroopasta ei ole pienintäkään vaikutusta tupakoinnin ehkäisemiseen. Päin vastoin eurooppalaisen tuotannon puuttuminen korvautuu välittömästi tuonnin lisääntymisellä muualta maailmasta. Näin ollen me yritimme valiokunnassa löytää järkevän ratkaisun säilyttääksemme tupakan yhteisen markkinajärjestelyn, joka pystyisi turvaamaan alalle pitkän aikavälin kehitysmahdollisuudet. Pyrimme talousarvion tasapainottamiseen tuottajien kannalta sekä kaikkien tuottajaryhmien tasa-arvoiseen kohteluun uudessa yhteisessä markkinajärjestelyssä. Näin pyrimme vastaamaan tarpeeseen luoda vakautta maatalousalalle ja jatkaa tupakantuotantoa Euroopassa, myös strategisista syistä.
Oliiviöljyalan osalta sen sijaan komission ehdottama uudistus on yleisesti hyväksyttävissä. Vaikka en itse kannatakaan tuen irrottamista tuotannosta, kuten hyvin tiedätte, mielestäni tämä periaate on hyväksyttävissä pysyvien puuviljelmien, kuten oliivinviljelyn kohdalla edellyttäen, että se auttaa merkittävästi poistamaan tukijärjestelmään liittyvää byrokratiaa sekä ennen kaikkea antaa meille mahdollisuuden soveltaa laatua, jäljitettävyyttä, tuotantosuunnan muuttamista ja myynnin edistämistä koskevia toimenpiteitä ja kannustaa näin laadun kehittämiseen edelleen. Myös oliiviöljyyn sovellettavan järjestelmän osalta pyrimme löytämään järkevän ratkaisun; olemme turvanneet pitkäaikaisen rahoitustuen viljelijöille; ajoimme oikeutta historiallisten tukien perusteella maksettavaan tukeen, jossa viitemääränä käytettäisiin yksittäiselle tuottajalle tuotantotukena tietyn viitejakson aikana maksettujen maksujen keskiarvoa; ja ennen kaikkea olemme esittäneet ja vieneet eteenpäin rahoitustoimenpiteitä, joilla tuettaisiin laatutuotteita, jäljitettävyyttä, markkinoiden seurantaa, myynnin edistämistä, tuottajaorganisaatioiden vahvistamista ja erityisiä ympäristötoimenpiteitä.
Uskon, että ehdotus, jonka parlamentti ja komissio esittävät oliiviöljyn osalta, on jatkossa suureksi hyödyksi kyseiselle alalle, ja arvoisa komission jäsen, toivon, että hyväksytte ehdotukset, joita parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on esittänyt tupakka-alan osalta. 
Procacci (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, en aio toistaa itseäni tupakkaa koskevassa asiassa, mutta minun on vaikea uskoa, että komission jäsenen Fischlerin mielestä komission ehdotus on tupakan osalta terveyssyiden sanelema. Niin on vaikea ajatella ja unohtaa sen sijaan se, että näin vaarannetaan 500 000 työpaikkaa Euroopassa. Jos tupakoinnin yleisyyden ja tupakantuotannon vähentämisen tai lopettamisen välillä todella olisi yhteys, olisin etunenässä tukemassa komission ehdotusta. Mitään yhteyttä ei kuitenkaan ole. Hyväksymällä ehdotuksen me vain aiheuttaisimme haittaa unionin kansalaisille ja tupakantuottajille ilman että sillä on mitään todellista vaikutusta tupakoinnin ehkäisemiseen. Siksi vetoankin komissioon, että se ottaisi huomioon tämän kannan, jonka monet osapuolet tässä parlamentissa, niin poliittiset puolueet kuin yksittäiset jäsenetkin, ovat esittäneet. Ilmaisen tässä tietenkin vain henkilökohtaisen mielipiteeni, mutta uskon, että se saa laajaa kannatusta parlamentissa, mikä tulee todennettua huomisessa äänestyksessä.
Oliiviöljyä koskevan ehdotuksen osalta voin kuitenkin sanoa, että komission ehdotuksessa esitetty lähestymistapa on kutakuinkin hyväksyttävissä. Komission ehdotuksessa pohditaan tarvetta avoimuuteen, huomion kiinnittämistä laatuun sekä tuotannon ympäristöarvoa ja sosiaalista arvoa, ja näitä seikkoja on tarkasteltu edelleen parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan antamassa lausunnossa. Päätös tehdä tuotannosta irrotetun tuen prosenttiosuudesta joustava ja jäsenvaltioille – toivottavasti – annettava mahdollisuus muuttaa näitä prosenttiosuuksia on myönteinen ratkaisu, jossa komission jäykät säännöt on sulautettu yhteen jäsenvaltioiden valintamahdollisuuden kanssa. Se on viisas päätös, joka antaa kansallisille hallituksille mahdollisuuden ottaa käyttöön alueiden kannalta sopivimmat vaihtoehdot. Öljyn sekoituskielto säilyy ennallaan, mikä onkin hyvin perusteltua, koska sen avulla taataan avoimuus ja kuluttajansuoja, petosten torjunta, vähennetään asteittain sisäisen jalostusmenettelyn käyttöä ja saadaan aikaan päällysmerkinnät, joissa ilmoitetaan ja vahvistetaan tuotanto- eikä jalostuspaikka. Tällä tavoin tarkastuselimillä voi jatkossakin olla oma tehtävänsä.
Haluaisin vain kehottaa komission jäsentä Fischleriä huolehtimaan siitä, että neuvostossa parlamentin lausunnon pohjalta toimitetun äänestyksen jälkeen annettavat asetukset ovat yhdenmukaisia tehtyjen päätösten kanssa, mikä ei valitettavasti aiemmin ole toteutunut. 
Van den Berg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, lauantaina, päivää ennen Cancúnin kokouksen lopullista epäonnistumista, Afrikan valtioiden ja köyhimpien maiden ryhmä keskeytti neuvottelut. Ne tunsivat tulleensa täysin sivuutetuiksi ja syyttivät siitä erityisesti Yhdysvaltoja, joka tukee Etelä-Carolinan puuvillanviljelijöitä jopa 3,5 miljardilla eurolla, kun taas Eurooppa tukee puuvilla-alaansa vain 800 miljoonalla eurolla. Tämän seurauksena afrikkalaiset puuvillantuottajavaltiot tuntevat asemansa pahoin uhatuksi. Tällä tavoin aktiivisesti luodaan köyhyyttä. Köyhimmät maat olivat oikeassa järjestäessään protestin tätä vastaan. Sama vahvistetaan myös helmikuussa AKT-maiden ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa hyväksytyssä päätöslauselmassa. Aivan kuten AIDS-lääkkeet symboloivat Dohassa saavutettua läpimurtoa, puuvilla symboloi Cancúnin epäonnistumista.
Euroopassa puuvillalle maksettava tuki on osa maatalouspolitiikkaa, johon sisältyy korkeita tukia viljakasveille, lihalle ja maidolle. Aiemmin me sosiaalidemokraatit olemme yrittäneet aloittaa ehdottamalla tuen irrottamista tuotannosta 50-prosenttisesti ja siirtymistä painottamaan entistä enemmän maaseutupolitiikkaa, luonnonsuojelua ja eläinten hyvinvointia, toisin sanoen painopisteen siirtämistä määrästä laatuun. Parlamentin konservatiiviryhmä on kuitenkin pannut kapuloita rattaisiin. Komissio on nyt jättänyt käsiteltäväksi vaatimattoman ehdotuksen, jonka mukaan 60 prosenttia tuesta irrotettaisiin tuotannosta ja melkoinen osa tuista kanavoitaisiin maaseudun kehittämiseen kyseisellä alueella, mutta Euroopan parlamentin enemmistö piilottelee Yhdysvaltojen selän takana ja tuloksen epävarmuuden takana ja vetoaa näin ollen 20 prosentin prosenttiosuuden puolesta. Voin kyllä ymmärtää espanjalaisia kollegojani, jos he eivät halua käsitellä pelkästään puuvillaa, vaan haluavat mukaan myös viljakasvit, lihan ja maidon, mutta pahoittelen silti, että emme kykene toimimaan rohkeammin ja osoittamaan, että olemme oppineet läksymme Cancúnista.
Heikentämällä komission ehdotuksia annamme riittämättömän signaalin niille ihmisille eri puolilla maailmaa, jotka haluavat oikeudenmukaista kauppaa. Tämän vuoksi useat tämän parlamentin sosiaalidemokraatit äänestävät ehdotusten vesittämistä vastaan. Toivon, että näin tekemällä annamme selkeän viestin komissiolle. Kehottaisin komissiota pysymään lujasti kannassaan. 
Jové Peres (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, meillä on parhaillaan käynnissä YMP:n väliaikainen uudistus. En aio toistaa aiemmin esittämiäni perusteluja. Haluan kuitenkin käyttää hyväkseni tämän tilaisuuden toistaa vastustavani toimenpiteitä, joilla olisi merkittävä vaikutus yhteiseen maatalouspolitiikkaan.
Tuen irrottaminen tuotannosta johtaa tuotannon alenemiseen. Niin pitkälle kaikki on selvää. Kaikki taloudellinen toiminta epäsuotuisilla tai luonnonhaitoista kärsivillä alueilla kärsii myös. Markkinat jakautuvat kahtia, koska osa maasta on oikeutettu tukeen ja loppuosa ei. Se synnyttää keinottelua. Nuorten viljelijöiden on entistäkin vaikeampaa päästä alkuun elämässään. Nuoret viljelijät tarvitsevat varoja tukioikeuksien ostamiseen viljelymaan hankkimisen lisäksi.
Kaikki nämä muutokset osuvat kriittiseen vaiheeseen maatilojen sukupolvenvaihdoksissa. Talouden yleinen tilannekin on epävarma, ja työllisyysnäkymät ovat synkät. Kyseisten alueiden väestölle seuraukset voivat olla vakavat.
Vaikutukset näkyvät selvimmin epäsuotuisten alueiden viljelykasveissa tai niissä kasveissa, joiden tuotantokustannukset muuttuvat herkimmin alan työvoimavaltaisuuden vuoksi. Juuri näin on tänään keskustelun aiheena olevien kasvien laita. Puuvilla, tupakka ja oliiviöljy kuuluvat kaikki tähän ryhmään.
Olen tietoinen ministerineuvoston antamasta valtuutuksesta, vaikka en hyväksykään sitä. En voi hyväksyä sitä, koska sillä olisi voimakkaita vaikutuksia laajoihin herkästi haavoittuviin alueisiin. Tässä politiikassa on pohjimmiltaan kysymys niukkojen taloudellisten voimavarojen käyttämisestä tiettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tähän asti resursseja on jaettu näille viljelykasveille tiettyjä tavoitteita silmällä pitäen. Herää kysymys, mitkä ovat tämän ehdotuksen tavoitteet. Siihen liittyvät riskit ovat kuitenkin päivänselvät. Komissio itsekin on tunnustanut ne.
Tämä ehdotus merkitsee onnistuneeksi osoittautuneen politiikan hylkäämistä. Nykyinen oliiviöljyn yhteinen markkinajärjestely on parantanut laatua ja kuluttajansuojaa merkittävästi. Se on myös vilkastuttanut taloudellista toimintaa taantuvilla alueilla. Miksi se pitäisi hylätä?
Muiden peltokasvien kohdalla on säilytetty mahdollisuus pitää tietty prosenttiosuus tuesta sidottuna tuotantoon. Näiden kasvien tilanne on hyvin erilainen kuin oliiviöljyn. Varmaankin vastaavanlaisia järjestelyjä voitaisiin harkita myös oliiviöljyn kohdalla?
Haluaisin myös mainita Euroopan parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa hyväksytyn kannan. Ainoa tapa varmistaa, että kuluttajalle päätyvä öljy on nimenomaan oliiviöljyä, on pitää osa tuesta sidottuna tuotantoon. On huolestuttavaa, että samaan aikaan tämän kanssa on ehdotettu tarkastuselinten rahoituksen lopettamista. Vaikka tarkastuselimet säilyisivätkin, mitä välineitä niillä olisi käytettävissään öljyn laadun takaamiseksi? Kaikilla taloudellisen toiminnan aloilla on sekä rehellisiä yrityksiä että niitä, jotka tuntevat houkutusta epärehelliseen toimintaan. Väitän, että vain epärehelliset yritykset hyötyisivät komission ehdotuksesta.
Näin ollen olen jättänyt käsiteltäväksi joukon tarkistuksia, joiden tavoitteena on pitää 25 prosenttia tuesta sidottuna tuotantoon. Luotan siihen, että parlamentti antaa niille tukensa. 
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelu tuen irrottamisesta tuotannosta käy jälleen kiivaana, tällä kertaa näiden Etelä-Euroopan tuotteiden yhteydessä, ja siitä saa sen vaikutelman, että viljelijöiltä ollaan ottamassa rahaa pois. Kerran valiokunnassa räjähdin ja tein selväksi, että tuen irrottaminen tuotannosta on itse asiassa yksi keino varmistaa, että raha jää viljelijöille, etenkin tupakan kohdalla. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia siitä, että koska puuvillan hinta kattaa vain kolmanneksen tuotantokustannuksista ja tupakan hinta vain noin puolet tuotantokustannuksista, on luonnollisestikin olemassa suuri vaara, että jos viljelijöillä ei ole minkäänlaista velvollisuutta viljellä juuri näitä tuotteita ollakseen oikeutettuja tukiin, se johtaa siihen, että niiden sijaan aletaan viljellä muita kasveja. Tärkein piirre, joka erottaa nämä tuotteet Pohjois-Euroopan maataloustuotannosta, voi hyvinkin olla se, että näiden Välimeren alueen viljelykasvien tuotantoon ja jalostukseen osallistuu enemmän kausityöntekijöitä, jotka saattavat menettää työpaikkansa siirryttäessä muihin viljelykasveihin. Tämän vuoksi onkin ehdottoman tärkeää edistää maaseudun kehittämistä ja tukeutua myös muihin tuotteisiin, millä olisi samalla myönteinen vaikutus työllisyyteen.
Teollisuutta on painostettava tunnustamaan, että sen on alettava viimeinkin maksaa kohtuullisia hintoja maataloustuotteista, jotka ovat joissakin tapauksissa vain pieni ainesosa lopputuotteissa.
Tuen irrottaminen tuotannosta on osa laajempaa keskustelua tilahinnoista (farm-gate prices) – se koskee maitoa aivan yhtä lailla kuin tupakkaa ja puuvillaa. Tästä on tulossa polttava kysymys. Siksi minun on sanottava, että kannatan periaatteessa komission ehdotuksia ja äänestän sen mukaisesti. 
Queiró (UEN ).
    Arvoisa puhemies, viime kesäkuussa hyväksytyn YMP:n uudistuksen perusperiaatteiden mukaisesti viljelijöille maksettavan suoran tuen järjestelmiä varten on luotu yhteiset säännöt. Tässä asetusehdotuksessa säilytetään uskollisesti nämä periaatteet oliiviöljy-, tupakka- ja puuvilla-alojen osalta. Ehdotusta on tarkastellut kollegamme Joseph Daul, jota haluan kiittää hänen työstään.
Keskityn kuitenkin ehdotuksen seurauksiin Portugalin kannalta. Oliiviöljyn osalta komissio ei näytä olevan tietoinen suunnitelmista istuttaa 30 000 hehtaaria uusia oliivitarhoja, joille neuvosto on vuonna 1998 myöntänyt oikeuden tuotantotukeen. Itse asiassa Portugali on jo laatinut suunnitelman näiden 30 000 hehtaarin istuttamista varten, jonka on määrä tapahtua vuosina 2000–2006, ja sen toteutus tapahtuu ohjelman mukaisesti.
Tämä komission esittämä tarkistusehdotus on kuitenkin tehnyt lopun tästä ohjelmasta ja tuottajien odotuksista sen suhteen. Tupakan osalta komission ehdotus tuen täydellisestä irrottamisesta tuotannosta aiheuttaa sen, että portugalilaiset viljelijät hylkäävät nopeasti tupakantuotannon. Tuotannosta luopumisella on erittäin haitallisia vaikutuksia työllisyyteen sekä maataloudessa että jalostusteollisuudessa. Viime vuosina huomattavasti laajentuneen puuvilla-alan osalta komission ehdotus rokottaisi tukia noin 30 prosentilla, mikä yhdessä riittämättömän tuotantoon sidotun tuen kanssa vähentää kasvin houkuttelevuutta viljelijän kannalta eikä juuri tarjoa mahdollisuuksia tuotantosuunnan muuttamiseen.
Arvoisa puhemies, meillä on jälleen kerran edessämme komission ehdotus, jossa ei ole kyetty ottamaan huomioon portugalilaisen maatalouden tai minkään muunkaan alueellisen maatalouden erityispiirteitä tai riskiä siitä, että viljelijät luopuvat kokonaan viljelystä, tai työllisyyteen liittyviä sosiaalisia ongelmia, jotka seuraavat väistämättä tämän prosessin myötä. Näin rokotetaan jälleen kerran epäoikeudenmukaisesti viljelijöidemme tuloja, emmekä me voi ...
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, tuen irrottamisen tuotannosta sanotaan antavan Euroopan maataloudelle edulliset lähtöasemat WTO-neuvotteluissa, tai niin ainakin komission jäsen Fischler aina väittää. Euroopan maatalouspolitiikkaa on sittemmin muutettu, mutta vaikutuksia Maailman kauppajärjestössä ei edelleenkään näy. Mikä pahinta, muut kaupparyhmittymät eivät näy haluavan luopua kilpailua vääristävästä tuestaan.
Suhtaudun siksi varauksella komission perusteluihin, joissa se puolustelee puuvillapalkkioiden irrottamista tuotannosta sillä, että Maailman kauppajärjestö vaatii meiltä sitä. Kokemuksesta tiedämme, että tämä perustelu on virheellinen. Loppujen lopuksihan Euroopan unionin osuus ei ole edes kolmea prosenttia maailman puuvillantuotannosta, samalla kun Euroopan unioni tuo 48 prosenttia tarvitsemastaan puuvillasta tullittomasti. Väite, että EU:n julkinen tuki vääristäisi puuvillan maailmanmarkkinoita, on todella perusteeton.
Siinä valossa puuvilla-alan uudistaminen ei ole läheskään niin tarpeen Maailman kauppajärjestön kuin maaseudun elinvoimaisuuden vuoksi. Uudistuksessa on keskityttävä laadun parantamiseen ja mahdollisuuksien mukaan alan työllisyyden säilyttämiseen. Maataloustukia ei kuitenkaan pidä käyttää jonkinlaisena rakennerahastona. On tärkeää, että uudistuksen taloudellisia vaikutuksia seurataan tarkkaan ja puututaan sen kulkuun tarvittaessa hyvissä ajoin.
Tupakantuotannon tukeminen on kokonaan toinen asia kuin puuvillantuotannon. Göteborgin huippukokouksessa tehty päätös tupakantuotannon tuen vähentämisestä oli oikea. Toisin kuin puuvilla, tupakka ei yksinkertaisesti ole maataloustuote. Sen käyttö aiheuttaa monille syöpää sekä sydän- ja verisuonitauteja. Kun otetaan huomioon, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa me toisaalta puhumme elintarvikkeiden sisältämien vähäisten torjunta-ainejäämien aiheuttamista terveysriskeistä, on aivan absurdia, että toisaalta käytämme miljardi euroa vuodessa tupakantuotannon tukemiseen. Mielestäni tukien irrottamista tuotannosta, muihin viljelyvaihtoehtoihin siirtymistä ja maaseudun kehittämistä tukevia mukauttamistoimia ei pystytä toteuttamaan edes riittävän nopeasti tällä alalla. 
Souchet (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, Euroopan komission esittämä ehdotus tupakan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseksi perustuu virheelliseen olettamukseen. Komissio aikoo tehdä eurooppalaisille tupakantuottajille myönnettävän julkisen tuen täydellisestä poistamisesta keskeisen osan tupakoinnin vastaista kampanjaansa. Tätä syy-yhteyttä kannattaisi ehkä tutkia, jos Eurooppa hallitsisi täysin markkinoita ja tuottaisi 95 prosenttia maailman tupakasta, mutta näin ei todellakaan ole: Euroopan osuus maailman tupakantuotannosta on vain 5 prosenttia ja sen oma tuotanto kattaa alle 30 prosenttia tarpeesta.
Lisäksi kuten aiheeseen erikoistunut FAO on korostanut, julkisessa politiikassa, jolla pyritään vähentämään tupakan liiallista kulutusta, on keskityttävä ihmisten käyttäytymiseen tuotteen sijaan, kysyntään tarjonnan sijaan. Ihmisiä on valistettava ja kiellettävä. Siteeraan vielä esittelijää: "jos tupakointi ja tupakkatuotteiden valmistaminen ja myynti on kuitenkin laillista, komission ehdotus johtaa vain tupakantuotannon ajamiseen EU:n ulkopuolelle". Jos eurooppalaisesta tuotannosta yritetään päästä eroon – niin kuin komissio nyt tekee – aikana, jolloin Euroopassa on edelleen hyvin merkittävät kuluttajamarkkinat ja ne kasvavat entisestään, se on sama kuin tarjoaisimme nämä markkinat tarjottimella kilpailijoillemme, EU:n ulkopuolisille tupakantuottajille. Sitähän juuri esimerkiksi Brasilia, jossa tuotanto kasvaa räjähdysmäisesti, odottaakin.
Tupakkateollisuus kuitenkin korostaa Euroopassa viljeltyjen tupakkalaatujen merkitystä sekoituksissaan. Eurooppalaiset tuottajat ovat erikoistuneet ensisijaisesti lajikkeisiin, joiden aromi on mieto, mutta alkaloidipitoisuus hyvin alhainen. Tarkoitan esimerkiksi Loire Atlantiquen alueella Poitou-Charentesissa tuotettua Virginie de Vendée -lajiketta. Juuri Euroopassa viljelty tupakka antaa eurooppalaisille savukkeenvalmistajille mahdollisuuden täyttää yhä tiukemmat terveysmääräykset, joita annamme nikotiini- ja tervapitoisuuksista. Jos me riistämme teollisuudelta tämän hyvin suunnitellun raaka-ainelähteen, mistä tuottajamme sitten hankkivat raaka-aineensa? Kaakkois-Aasiastako? Miten se hyödyttäisi kansanterveyttä? Pidetäänpä huoli siitä, että tällä alalla raaka-ainetuotannon häviäminen ei merkitse – niin kuin monilla muilla aloilla – jalostusteollisuuden siirtämistä pois EU:sta tai tuotantosuunnan muuttamista. Altadis on jo sulkemassa tehtaitaan Ranskassa ja siirtämässä tuotantoaan Marokkoon. Tällaisestako kehityksestä komissio haluaa tulevan säännön?
Komissio ei ole ottanut huomioon ehdottamiensa toimenpiteiden sosiaalis-taloudellisia seurauksia tai vaikutuksia maankäytön suunnitteluun. Tupakantuotanto on kuitenkin esimerkki hyvin paikallisesta tuotannosta, jota harjoitetaan usein herkillä alueilla, joilla tuotantoa ei ole aina mahdollista korvata muilla viljelyvaihtoehdoilla. Se synnyttää lukuisia työpaikkoja, sekä vakituisia että kausityöpaikkoja. Nyt ehdotetussa muodossaan uudistus voi johtaa vain tupakanviljelyn täydelliseen hylkäämiseen kaikilla tuotantoalueilla, jolloin se aiheuttaa työttömyyttä näillä alueilla.
Meidän on hylättävä uudistus ja sen taustalla oleva puhdas, yksinkertainen ja syrjivä ajattelumalli: yhden tuotannonalan, yhteisön tupakantuotannon perinpohjainen hävittäminen; meidän on myös hylättävä siihen innoituksen antaneet ideologiset, moralistiset ja naiivit perusteet. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan vastaehdotus on kieltämättä parempi. On totta, että sekin noudattelee komission haluamaa logiikkaa eli tuen irrottamista tuotannosta, mutta siinä pyritään rajoittamaan tuotannosta irrotetun tuen enimmäismäärää ja kielteisiä vaikutuksia. Nostamalla tuotantoon sidotun tuen määrää jopa 70 prosenttiin nykyisestä tuesta ei vielä voida välttää tuotannon laskua, mutta rajoittaa sitä voidaan. Viljelijä voi vapaasti sekä jatkaa tuotantoa – mitä komission ehdotus ei sallinut – että harkita rakenneuudistuksia vaarantamatta silti tilansa rahoitustasapainoa. Tupakantuottajille on annettu mahdollisuus suunnitella tulevaisuuttaan, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotus mahtuu koko YMP:n uudistusta varten laadittuun talousarviokehykseen, joka on lyöty lukkoon vuoteen 2013 asti. Komission ehdottama harhaanjohtava viittaus toiseen pilariin on onneksi selkeästi hylätty. Järjestelmä, jonka pohjana käytettiin tuotantomääriä, mikä johti tuottajien eriarvoiseen kohteluun ja mutkisti liikaa järjestelmää, on viisaasti hylätty.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdottama mahdollisimman suuren tukimäärän sitominen tuotantoon, jäsenvaltioille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jätetty mahdollisuus soveltaa asetusta kunkin maan tilanteen mukaan ja tukeutuminen tuottajaryhmittymiin on todellinen vaihtoehto, jonka tavoitteena on säilyttää tuotanto Euroopassa, kun kuluttajamarkkinatkin ovat olemassa. Se on oikea suunta ja me kannatamme sitä. 
Redondo Jimenez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, oliiviöljy on yksi terveellisimmistä elintarvikkeista, joita tuotetaan. Se on tuote, jonka markkinat kasvavat jatkuvasti juuri siksi, että kuluttajat ovat yhä kiinnostuneempia terveydestään. Ylituotanto ei todellakaan ole ongelma tällä alalla. Tällä hetkellä juuri oliivinviljely vie eteenpäin kehitystä laajoilla alueilla Välimeren maissa. Muiden lajien viljeleminen kyseisillä alueilla olisi vaikeaa. Kaikki tämä sopii erittäin hyvin talouden dynaamisuuden tavoitteisiin, jotka on nostettu esiin useissa valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokouksissa. Näin ollen tämän alan kehityksen rajoittamiseen ei ole pätevää syytä.
Tästä huolimatta maatalousministerien neuvoston käsiteltäväksi jätetyssä uudistusluonnoksessa on mainittu vain ohimennen alan toimintaedellytykset. Erityisesti on syytä arvostella sitä, että useiden jäsenvaltioiden mainitsemat ongelmat ovat jääneet varsin vähälle huomiolle. Oma kotimaani, Espanja, on yksi liian vähälle huomiolle jääneistä, vaikka se on Euroopan unionin ja itse asiassa koko maailman suurin oliiviöljyn tuottaja.
Vastauksissaan useisiin parlamentin esittämiin kysymyksiin ja tämänpäiväisissäkin lausunnoissaan Euroopan komissio on myöntänyt, että 23 prosenttia Espanjan oliiviviljelmistä jäisi ilman yhteisön tukea. Komission jäsenen Fischlerin antamien tietojen mukaan 66:tta miljoonaa 288:sta miljoonasta ennen toukokuuta 1998 istutetusta oliivipuusta ei käytetty tuotantoon tuotannosta irrotetun tuen laskemiseen käytettävänä viitejaksona eli vuosina 2000–2002. Komission mielestä tämä alijäämä voidaan korvata turvautumalla syyskuussa 2003 sovitun YMP:n uudistuksen jälkeen perustettavaan tukioikeuksien kansalliseen varantoon. Tähän varantoon tulee kolme prosenttia tuotannosta irrotetuista tukioikeuksista. On kuitenkin syytä muistuttaa, että varantoa ei käytetä vain tähän kyseiseen tarkoitukseen, vaan sen avulla on tarkoitus vastata myös muihin mahdollisiin puutteisiin millä tahansa uudistetulla alalla. Väitänkin, että kyseinen kakku on liian pieni jaettavaksi niin monelle vieraalle kuin juhliin todennäköisesti ilmaantuu.
Euroopan komissio ei myöskään ole ottanut huomioon Espanjalle vuonna 1998 jaettua riittämätöntä kiintiötä. Komission jäsen Fischler vahvisti tämän tänään täällä parlamentissa. Kyseisenä vuonna sovitusta mukautuksesta huolimatta asiasta tehtiin poliittinen päätös. Se käy selkeästi ilmi yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen johdanto-osasta, jossa säädetään kansallisten kiintiöiden tarkistamisesta sitten, kun jäsenvaltioilla on käytettävissään luotettavia tietoja alan tilanteesta. Nyt tällaiset tiedot ovat saatavilla. Komission itsensä toteuttamien tutkimusten ansiosta asia on ollut esillä jo jonkin aikaa. Tutkimuksista käy täysin selvästi ilmi, että Espanjalle myönnetty kiintiö ei vastaa todellista tuotantoa.
Tuottajat eivät saa päätyä häviäjiksi oliiviöljyalan uudistuksen takia. He ovat tehneet paljon työtä parantaakseen markkinointiaan viime vuosina. Euroopan unionin reuna-alueilla sijaitsevista oliivitarhoista olisi lisäksi säädettävä erikseen. Näillä oliivitarhoilla on tärkeä sosiaalis-taloudellinen merkitys ja ympäristöarvo omilla alueillaan. Vuonna 1998 istutettuja tarhoja, joita ei käytetty tuotantoon viitejakson aikana, ei myöskään pitäisi jättää huomiotta.
Alan uudistukseen olisi jätettävä riittävästi joustavuutta, jotta kukin tuottajamaa voisi toimia oman erityistilanteensa mukaisesti.
Muiden tänään parlamentin käsiteltävinä olevien Välimeren alueen tuotannonalojen tavoin oliiviöljyalan olisi saatava samanlainen etuuskohtelu kuin kaikille muillekin uudistetuille maatalouden aloille on myönnetty. Tuottajamaiden olisikin voitava määrätä siirtymäkausi ennen uusien uudistusten voimaantuloa.
Kaikki nämä ehdotukset sisältyvät maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan käsiteltäväksi jättämään ehdotukseen. Se on konsensusehdotus, joka on antanut meille mahdollisuuden päästä eteenpäin tässä asiassa. Haluan kiittää jäsen Daulia, Mayeria, Lavarraa ja Berlatoa. Syytä huoleen ei ole; tarkistus 87 hyväksyttiin ja sen pitäisi sisältyä konsolidoituun tekstiin. Lisäksi pyytäisin jäsen Cercasia toimittamaan ...
Izquierdo Rojo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kompromissin aikaansaaminen maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa oli kovan työn takana. Vastakkaisia näkökantoja oli sovitettava yhteen. Mielestäni tämä on arvokas kompromissi. Se on hyödyllinen vertailukohta, joka helpottaa YMP:n uudistuksen täysimääräistä täytäntöönpanoa. Samalla se vähentää riskiä maataloustuotannon loppumisesta epäsuotuisilla alueilla. Tästä syystä äänestän tämän kompromissin puolesta ja olen sitä mieltä, että komission pitäisi hyväksyä se.
Komission sen sijaan olisi mielestäni ryhdyttävä toimiin varmistaakseen, ettei Espanjan talous kärsi siitä, että todellista tuotantoa ei ole otettu oikein huomioon. Jäsen Redondo oli aivan oikeassa huomauttaessaan tästä jo aiemmin.
Toiseksi, arvoisa komission jäsen, tupakantuotannon lopettamista Granadassa olisi lykättävä siihen asti, kunnes alalla työskenteleville ihmisille pystytään tarjoamaan aidosti vaihtoehtoisia työpaikkoja maataloudesta.
Espanjan kansanpuolue on jo sulkenut Cetarsa-tupakkayhtiön taloudelliseen keinotteluun liittyvien syiden vuoksi. Cetarsa oli kannattava valtionyhtiö. Arvoisa komission jäsen, pyydän, ettette nyt antaisi alueelle kuoliniskua ehdotuksellanne, joka pakottaisi 2 000 tupakasta riippuvaista perhettä luopumaan maanviljelyksestä. 
Vallve (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme huolissamme YMP:n väliaikaisesta uudistuksesta kolmella keskeisellä alalla, jotka ovat erityisen tärkeitä Välimeren alueelle. Keskityn seuraavassa oliiviöljyyn.
Sen osalta ehdotuksessa viitataan yksiselitteisesti tarpeeseen säilyttää viljelijöiden elämänlaatu ja elintaso. Siinä mainitaan myös petosten torjunnan ja tuotteiden korkean laadun takaamisen tarpeellisuus.
Haluaisin huomauttaa, että oliiviöljyn tuotannossa on suuria alueellisia eroja. Sato voi vaihdella joidenkin alueiden 200–400 kilosta hehtaarilta toisten 800 kiloon hehtaarilta. Näin ollen tuen ei pitäisi olla yksinomaan tuotantotukea.
Arvoisa komission jäsen, maatalouden monivaikutteinen rooli on mainittu useaan otteeseen. Oliiviöljyn tuotanto ei ole mikään poikkeus. Epäsuotuisilla alueilla se takaa viljelijöille kohtuullisen elintason. Se takaa sen, että väestö pysyy maaseudulla. Muussa tapauksessa kyseiset alueet kärsisivät väestökadosta ja kaikista sen mukanaan tuomista ongelmista. Tuen irrottaminen tuotannosta voisi toimia lisäkannustimena.
Mielestäni jäsenvaltioiden pitäisi pystyä tarjoamaan kaikille oliiviöljyn tuottajille varmuutta ja turvaa tuotantoalueen hehtaarikoon perusteella, tuotetusta öljymäärästä riippumatta. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, useimmat portugalilaiset viljelijät ovat huolissaan näistä komission ehdotuksista, jotka koskevat Välimeren alueen tuotteiden, kuten oliiviöljyn, tupakan ja puuvillan yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamista. Nämä ovat huonoja ehdotuksia sekä siksi, että ne ylläpitävät yhteisessä maatalouspolitiikassa aina huonosti kohdeltujen Välimeren alueen tuotteiden syrjintää, että siksi, että ne kannustavat viljelijöitä luopumaan tuotannosta. Syynä tähän on tuen irrottaminen tuotannosta sekä se, ettei ehdotuksessa ole lisätty markkinoiden säätelemiseen tarvittavia määrärahoja tai järjestelmiä, joiden avulla olisi mahdollista korjata mahdolliset vääristymät tuen jakautumisessa maiden, tuotantomuotojen ja tuottajien kesken.
Itse asiassa viime heinäkuun YMP:n uudistuksen tavoitteeksi on ilmoitettu budjettisäästöjen aikaansaaminen, tarkemmin sanottuna 113 miljoonan euron vuosittaiset säästöt vuoteen 2013 mennessä. Lisäksi tavoitteena on varmistaa maatalouden vapauttaminen WTO-neuvotteluissa. Tällaista kantaa ei voida hyväksyä.
Valtaosa Välimeren alueen tuotannosta sijaitsee koheesiomaissa ja epäsuotuisilla alueilla ja on erittäin työvoimavaltaista. Puhun nyt esimerkiksi oliivin- ja tupakantuotannosta; ne ovat usein tärkein tulonlähde näillä alueilla. Siksi ne ansaitsevat oikeudenmukaisen kohtelun komission taholta.
On mahdotonta hyväksyä, ettei sosiaalisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia ole otettu huomioon millään lailla; erityisesti tämä koskee vuoristoalueita ja muita epäsuotuisia alueita esimerkiksi Portugalissa, jossa oliiviöljyn, tupakan ja puuvillan tuotannolle ei juuri ole vaihtoehtoja ja jossa hedelmien, vihannesten ja viinin tuotanto on vakavissa vaikeuksissa. On sietämätöntä, ettei komissio ota millään lailla huomioon Portugalin tilanteen erityispiirteitä tai edes vuonna 1998 tehtyä päätöstä, jolla hyväksyttiin 30 000 hehtaarin suuruisten uusien oliivitarhojen istuttaminen ja oikeus alan nykyaikaistamiseen tarkoitettuun tukeen. Samoin on mahdotonta hyväksyä, että tiettyjen säilykkeiden valmistamiseksi myönnetyt oliiviöljyn tuet lopetettaisiin ja kansalliset tarkastuselimet suljettaisiin ja sen sijaan suosittaisiin toimia, jotka heikentävät öljyn laatua: jätettäisiin kieltämättä oliiviöljyn sekoittaminen muiden kasviöljyjen kanssa ja sallittaisiin harhaanjohtavat päällysmerkinnät tuotteille, jotka eivät ole aitoa öljyä. Aivan yhtä huolestuttava on komission ehdotus tupakka-alalle, joka menettää osan nykyisestä tuestaan olosuhteissa, jotka vaarantavat tuotannon ja teollisuuden tulevaisuuden, mikä puolestaan johtaa työttömyyteen ja unionin ulkopuolelta tulevan tuonnin lisääntymiseen. Puuvillan tilanne on myös sietämätön, koska tukeen oikeutettu maa-ala on rajoitettu naurettavaan 360 hehtaariin. 
Ferrandez Lezaun (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kotimaani ja erityisesti oma ryhmäni pitää erityisen ongelmallisena sitä tapaa, jolla oliiviöljyä on käsitelty maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotuksessa. Tämä johtuu siitä, että eri oliivintuotantoalueiden saamissa hehtaarikohtaisissa tukisummissa on suuria eroja. Esimerkiksi jotkut Espanjan alueet saavat 720 euroa hehtaaria kohti, kun taas toiset alueet saavat 156 euroa hehtaarilta. Se on lähes 500 prosentin ero. Kuinka näiden alueiden voidaan koskaan olettaa kilpailevan keskenään? Ehdotukseen liittyy myös toinen paradoksi. Tuottavimmat ja kannattavimmat alueet kuuluvat teollisille omistajille, monikansallisille suuryhtiöille, suurmaanomistajille ja suurtuottajille. Tilanne on aivan uskomaton. Jos tilannetta verrataan vähittäiskauppaan, se on sama kuin tukisimme suuria tavarataloja, kuten tai ja rankaisisimme pienkauppiaita. Olette varmasti samaa mieltä siitä, ettei siinä ole mitään järkeä. No, kerron kuitenkin, että sellaista tosiaan tapahtuu. Se on osa päivittäistä todellisuutta.
Meidän mielestämme tilanteen on muututtava. Pientuottajia ja perhetiloja on autettava, jotta varmistetaan, että ihmiset pysyvät perintötiloillaan. Jos he päättävät lähteä, vastassa on väestökato ja kaikki siitä seuraavat ongelmat. Hyvät kollegat, jos me emme onnistu kannustamaan näitä ihmisiä pysymään kotiseuduillaan, joudumme maksamaan kovan hinnan epäonnistumisestamme. 
Angelilli (UEN ).
    Arvoisa puhemies, mietinnön hyväksyminen huomenna voi merkitä selkeää, myönteistä viestiä suhteessa tuen osittaiseen irrottamiseen tuotannosta: ratkaisuun, jolla vältettäisiin tupakantuotannon lopettaminen Euroopasta erittäin lyhyessä ajassa, ja pelastettaisiin näin 500 000 työpaikkaa, joista pelkästään Italiassa on 135 000. Tämän tekstin hyväksyminen antaisi myös mahdollisuuden käynnistää uusi neuvotteluvaihe neuvostossa ja komission kanssa tämän alan tuottajien vaatimusten täyttämiseksi kokonaisuudessaan.
Ensinnäkin olisi suotavaa pohtia uudelleen tuotannosta irrotetun tuen myöntämisen edellytyksiä käyttämällä laskentaperusteena paitsi kolmen vuoden historiallista keskiarvoa, myös lisäkiintiöitä, jotka tuottaja on saanut 1. tammikuuta 2001 jälkeen. Tulevissa neuvotteluissa olisi mahdollista määritellä tarkemmin myös rakenneuudistusta ja tuotantosuunnan muuttamista varten tarkoitettujen varojen saajat. Ensinnäkin tuki olisi kohdennettava selkeästi tupakkatiloille; toiseksi tuki olisi jaettava tuottajajärjestöille ja korvamerkittävä vasta sen jälkeen tietyille alueille.
Päätän puheenvuoroni vetoamalla puheenjohtaja Prodiin, että hän ottaisi huomioon parlamentin kannan, jonka toivomme huomenna olevan myönteinen, ja ohjaisi Euroopan komission tulevaa uutta toimeksiantoa tähän suuntaan. 
Ayuso González (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puuvillan ja tupakan osalta minun on pakko aloittaa viittaamalla niitä koskeviin komission ehdotuksiin. Ensisilmäyksellä vaikuttaa siltä, että ehdotusten tavoitteena on yksinkertaisesti varmistaa, että molempien näiden kasvien viljely lopetetaan. Johtopäätös näyttää olevan, että koko ala on uhrattava, mukaan lukien tuhannet alalla työskentelevät maataloustyöntekijät, jotka asuvat Etelä-Euroopan epäsuotuisimmilla alueilla. Lisäksi on unohdettu kokonaan, että Espanjan ja Kreikan liittymissopimuksissa jäsenvaltiot sitoutuivat suojelemaan puuvillanviljelyä kyseisessä kahdessa maassa.
Vuoden 2001 puuvilla-alan uudistuksen mukaisesti langetettujen seuraamusten vuoksi puuvillan viljelyala Espanjassa on jo nyt pienentynyt 20 prosentilla. Sitä paitsi ei ole järkevää käyttää puuvillaa neuvotteluaseena WTO-neuvotteluissa kolmansien maiden kanssa, niin kuin komissio haluaisi tehdä. Loppujen lopuksihan Euroopan unionin osuus on vain 2,5 prosenttia maailman puuvillantuotannosta. Lisäksi maailmanlaajuisesti vientiä hallitsee Yhdysvallat, kun taas unionin osuus on vain 1,5 prosenttia. Sen vuoksi tämä ei ole pätevä peruste puuvillalle maksettavan tuen vähentämiseen.
Ehdotetun lisäuudistuksen myötä tilanne kiristyisi entisestään. Koko tuotannonalan säilyminen on nyt uhattuna. Sekä puuvillaa että tupakkaa koskevat ehdotukset aiheuttavat myös vakavaa ja laajaa vahinkoa koko sosiaalis-taloudelliselle rakenteelle, joka perustuu näihin kasveihin. Voin antaa muutamia yksittäisiä esimerkkejä Espanjasta. Puuvillan poiminta ja siementenpoisto tarjoaa 2 000 työpaikkaa. Lisäksi miljoona työpaikkaa on suoraan sidoksissa alaan. Maassa on myös 600 moottorikäyttöistä korjuukonetta, joita käytetään vain puuvillan keräämiseen. Nekin täytyisi kaikki romuttaa. Tupakan kohdalla tilanne on vieläkin pahempi. Tupakantuotanto vaati jopa 2 200 työtuntia hehtaaria kohti. Otan esimerkiksi Talayuelan kaupungin Espanjan länsiosassa sijaitsevalta Extremaduran alueelta. Kaupunki on Espanjan johtava tupakantuottaja. Sen 10 000 asukkaasta 5 000 työskentelee tupakkateollisuudessa. Yksin Extremaduran alueella yli 20 000 perheen toimeentulo on riippuvainen tupakasta.
On myönnettävä, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymässä mietinnössä alennetaan merkittävästi Euroopan komission esittämää tuotannosta irrotettavan tuen osuutta. Sillä pyritään jossain määrin poistamaan tuotannonalojen säilymiseen kohdistuva uhka. On ehdottoman tärkeää, että parlamentti antaa tukensa tälle mietinnölle. Se antaa selkeän viestin neuvostolle, nimittäin että parlamentti haluaa säilyttää nämä tietyt tuotannonalat, jotka ovat merkittäviä työllistäjiä epäsuotuisilla alueilla. 
Adam (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hallitusten ja maatalousjärjestöjen vastustuksesta ja parlamentin penseästä suhtautumisesta huolimatta viime vuonna tehtiin päätös yhteisen maatalouspolitiikan perusteellisesta uudistamisesta. Uudistuksella irrotetaan lopulta kokonaan viljelijöille maksettavat tuet tuotannosta.
Käsittelemme nyt puuvillaa, tupakkaa, humalaa ja oliiviöljyä, jotka ovat kaikki tuotteita, joihin liittyy alueellisia erityispiirteitä. Komission ehdotukset ovat jonkinlainen taka-askel viime vuoden uudistuksiin nähden, paitsi humalan osalta. Daulin ja Lavarran mietinnöissä kuitenkin pyritään vastustamaan mielekkäitäkin uudistuksia puuvillan ja tupakan osalta ja jossain määrin myös oliiviöljyn osalta. Ainoastaan tarkistuksissa, joissa oliiviöljyn tuotannosta irrotetun tuen vähimmäisprosenttiosuudeksi määritetään 60 prosenttia, valiokunnan kanta lähestyy viime vuoden uudistuspakettia.
Ymmärrän täysin näiden alojen vaikeudet ja kunnioitan esittelijöiden työtä, mutta pitemmällä aikavälillä maaseututalouksia, joihin tukien irrottaminen tuotannosta vaikuttaa, voidaan parhaiten auttaa kehittämistoimilla, jotka voidaan kohdentaa suoremmin ja tehokkaammin. Tämä on eri tuotteisiin soveltuva lähestymistapa, jota käytetään oman alueeni joissakin osissa.
Olisin toivonut, että komissio olisi ollut rohkeampi alkuperäisissä ehdotuksissaan, mutta olen valmis tukemaan niitä. Edellä mainituista syistä en kuitenkaan voi kannattaa näitä kahta mietintöä sellaisenaan, ja lopullinen äänestyspäätökseni riippuu siitä, mitä tarkistuksia mietintöihin hyväksytään. 
Sbarbati (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, en aio toistaa samaa, mitä kollegani Lavarra on jo sanonut – koska tuen täysin hänen oliiviöljyä koskevaa mietintöään – mutta haluan sanoa muutaman asian tupakkaa koskevasta kysymyksestä. Haluan myös muistuttaa arvoisalle komission jäsenelle, että ongelmamme liittyy paitsi Välimeren maiden taantuviin alueisiin, niiden yksipuoliseen maatalouteen, jossa elvyttäminen ja maankäytön muuttaminen on vaikeaa, myös ennen kaikkea sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, tupakantuotantoa sivuaviin aloihin ja niiden myötä tuhansien työpaikkojen menetykseen, joka vaarantaa nimenomaan alueen sosiaalisen vakauden. Näin ollen vaikka maatalouskysymyksiä – erityisesti yhteistä maatalouspolitiikkaa – on tarkasteltava myös poliittisesta näkökulmasta – aivan niin kuin haluamme EU:n tekevän kaikkien muidenkin Euroopan kehityksen kannalta tärkeiden kysymysten suhteen – on sanottava, että meidän on tehtävä työtä, arvoisa komission jäsen, todellakin paljon enemmän työtä, pelastaaksemme Välimeren alueen maatalouden, sillä tällä hetkellä keskitytään liikaa Keski-Euroopan, Ranskan ja Saksan, maatalouteen. Se on ongelma. Kukaan ei sano sitä ääneen, kenties kukaan ei uskalla, mutta jonkun täytyy sanoa se, joten minä puolustan Välimeren alueen viljelykasveja. Tässä esitetty terveystietoinen lähestymistapa on täysin tekopyhä: jos emme enää käytä Kentucky-tupakkaa, joka on terveellinen lehtilajike, sitten me joudumme hankimaan tupakkamme Turkista, jossa tuotetut tupakanlehdet eivät ole terveellisiä, koska ne ovat torjunta-aineiden saastuttamia. Tämän seurauksena kansalaisten terveys vaarantuu, eivätkä valtiot silti ole halukkaita kieltämään tupakointia, koska ne saavat siitä edelleen valmisteveroja. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan komission antama viesti Välimeren alueen tuotteita koskevassa asetusehdotuksessa on kaikista kaunistelu- ja parannusyrityksistä huolimatta ehdoton ja masentava: se merkitsee tupakantuotannon häviämistä, puuvillantuotannon vähentymistä ja oliiviviljelmien hävittämistä.
Valitettavasti Euroopan parlamentin mietintö on muutamia sanamuodon korjauksia lukuun ottamatta laadittu täysin komission ehdotuksen hengen mukaisesti, ja pystyy tuskin edes tarjoamaan pohjan Euroopan parlamentissa käytävälle keskustelulle. Ehdotus olisi pitänyt ja pitää hylätä kokonaisuudessaan, koska se on paljon huonompi kuin nykyinen tilanne. Tukien asteittainen irrottaminen maataloustuotannosta ja niiden muuttaminen yhteisön harjoittamaksi hyväntekeväisyydeksi alistaa pienten ja keskisuurten tilojen viljelijät täysin suuryritysten ja monikansallisten elintarvikejättien edun tavoittelulle, ja nämä suuryritykset puolestaan ottavat täyden hyödyn WTO-sopimuksista ostamalla maataloustuotteita pohjahinnoin.
On päivänselvää, että pienten ja keskisuurten tilojen viljelijät saavat paljon vähemmän rahaa korvaukseksi luopumisesta perustuotteistaan, kuten tupakasta, puuvillasta ja oliiviöljystä. Suuri osa tuista siirtyy toiseen pilariin, jossa tärkeimpiä tuensaajia ovat suuryritykset, ja pienten ja keskisuurten tilojen viljelijät saavat vain jonkinlaista päiväpalkkaa palvelusväen tapaan.
Kaikki tämä liittyy tuotteisiin, joista suurimmasta osasta Euroopan unionissa on huutava pula ja joita tuodaan unioniin valtavia määriä. Kaikki tämä tapahtuu ilman minkäänlaisia sosiaalisia tai kehitykseen ja ympäristöön liittyviä perusteita, eikä siinä oteta lainkaan huomioon hankalia vaikutuksia, joita sillä on paitsi maatalousalaan, myös siihen liittyvään talouteen alueilla, jotka kärsivät jo nyt ankarista sosiaalisista ja taloudellisista ongelmista.
Meidän näkökulmastamme nämä ehdotukset ovat sellaisia, ettei niihin ole mahdollista tehdä minkäänlaisia tarkistuksia tai parannuksia. Vaadimme, että ne äänestetään nurin ja peruutetaan. Meille kysymys ei ole siitä, irrotetaanko tuet tuotannosta osittain, suhteellisen suurelta osin vai kokonaan, tai onko Etelä-Euroopan pienten ja keskisuurten tilojen hävittäminen osittaista vai täydellistä. Näin ollen jos ehdotuksia ei kumota, ne saavat osakseen kovaa vastarintaa ...
Santini (PPE-DE ). –
    Arvoisa puhemies, yhdyn kollegojeni esittämään arvosteluun tupakkaa koskevaa komission ehdotusta kohtaan, mutta yritän myös selittää, miksi hylkään esityksen sen puolesta esitetyistä perusteluista huolimatta. Eräs naispuolinen jäsen mainitsi jopa yhteisön maatalousbudjettiin kohdistuvat säästöt, mutta itse asiassa ehdotuksella on täysin päinvastainen vaikutus, koska eurooppalaiset tuottajat joutuvat ostamaan tupakkaa kolmansista maista, jolloin kustannukset nousevat, työllisyys alenee ja yhteisön kauppavaihtoon syntyy suuri alijäämä. Ajatus tuotantosuunnan muuttamisesta – jonka monet myös täällä ovat hylänneet, enkä minäkään kannata sitä – voisi olla mahdollinen ratkaisu muille kasveille, mutta ehdottomasti ei tupakalle. Sopivia, taloudellisesti kannattavia vaihtoehtoja ei ole, koska tupakkaa viljellään pientiloilla. Kysymykseen tulevat kasvit ovat Välimeren alueen lajikkeita, jotka on jo nyt ajettu ahtaalle yhteisön tuotantokiintiöillä ja -kielloilla. Tupakantuotannon puolustukseksi voidaan kuitenkin todeta, että se on hyvin kustannustehokasta tuotantoa. Tunnin työ tupakanviljelyssä maksaa yhteisön talousarviosta 5,7 euroa. Vertailun vuoksi voin mainita vastaavia lukuja muutamien muiden kasvien osalta: durumvehnän vastaavat kustannukset ovat 21,4 euroa ja maissin 12,8 euroa.
Syövän ehkäiseminen on todella pitämätön perustelu. Eurooppalaisen tupakantuotannon mahdollisella lopettamisella ei ole minkäänlaista vaikutusta syövän ehkäisyyn. Sitä paitsi, kuten on jo todettu, jo nyt 80 prosenttia Euroopassa kulutettavasta tupakasta tuodaan unionin ulkopuolelta.
Oliiviöljyn suhteen komissio on sen sijaan ollut järkevämpi. Sen esittämä ehdotus on epäilemättä hyväksyttävissä, erityisesti jos sitä vielä hiotaan lupaamalla jäsenvaltioille laaja päätösvalta tuotannosta irrotetun tuen osuuden suhteen, joka on jo nyt hyväksyttävissä valiokunnan määriteltyä tuotannosta irrotetun ja tuotantoon sidotun tuen suhteeksi 60/40. Lisäksi jäsenvaltioille on annettava vaikuttamismahdollisuus myös laatuun liittyvissä asioissa. 
McNally (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Stihler on sairaana eikä päässyt paikalle. Sallinette minun käyttää 30 sekuntia hänelle varattua aikaa.
Komission jäsen Fischler sanoi puheenvuorossaan, että nämä uudistukset perustuvat samoihin periaatteisiin kuin aikaisempi uudistus. Näin on, mutta ne ovat jopa komission ehdotuksissa huomattavasti vähemmän kunnianhimoisia. Hän myös sanoi tavoitteiden olevan samat siinä mielessä, että yksi tavoitteista on kestävyys. Oletettavasti hän tarkoittaa taloudellista, ympäristöön liittyvää ja sosiaalista kestävyyttä, kilpailukykyä ja yhteensopivuutta WTO:n sääntöjen kanssa, sillä meidän ei pidä tarkastella maatalouskysymyksiä missään tyhjiössä. Maatalouspolitiikka on vain yksi EU:n politiikoista, ja on muitakin näkökohtia – maailmankauppaan liittyviä – joiden on näyttävä ajattelussamme, samoin kuin laajentumisen ja sen vaikutusten.
Nyt on joissain tapauksissa kysymys joidenkin EU:n köyhimpien maiden köyhimmistä alueista. Se on aivan selvää ja ilmeisesti selittää ehdotusten kunnianhimottomuuden. Talousarvio voi olla laadittu puolueettomasti, mutta maatyöläisten ja tilojen omistajien kannalta seuraukset ovat erilaisia, mikä on yksi ongelmista, joita PSE-ryhmä näkee näissä ehdotuksissa. Kaiken kaikkiaan kannatamme vakaasti uudistuksia. Olemme täysin tietoisia siitä, että vanha järjestelmä on pitemmän päälle kestämätön ja että tukien irrottaminen tuotannosta on väistämättä edessä; olemme myös tietoisia WTO-velvoitteista. Tiedostamme kuitenkin myös uudistusten sosiaaliset vaikutukset ja epäilemme, ettei komissio ole riittävästi ottanut niitä huomioon. Maataloustyönantajien palveluksessa olevien työntekijöiden kohtaloon olisi pitänyt kiinnittää enemmän huomiota.
On varmaa, että parlamentin ehdotuksista ei ole mitään apua Dohan kehityskierroksella. Ne nähdään – virheellisesti ehkä, mutta varmasti – haluttomuutena toteuttaa uudistuksia ja maailman köyhimpien maiden odotusten pettämisenä. Tämä on aivan selvää ja asia, jota minun on teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenenä korostettava, vaikka kannatankin PSE-ryhmän yleistä kantaa. 
Virrankoski (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, käsittelyssä olevat mietinnöt koskevat maatalousreformin ulottamista oliivien, puuvillan ja tupakan tuotantoon. Keskeinen sisältö on sama kuin muissakin reformeissa: tuen irrottaminen tuotannosta. Tuen irrottaminen tuotannosta lienee varsinkin tupakanviljelyn vastustajien mieleen. Yli 6000 euroa hehtaari maksettaisiin tilatuen kautta, toisin sanoen tuen saisi, vaikka ei tuottaisi tupakkaa ollenkaan. Näin EU tukisi voimakkaasti viljelystä luopumista ja siirtymistä muuhun tuotantoon tai kesannointiin. Tämä on osa maatalousreformia. Maatalousreformi on suurin Euroopan maataloutta koskeva uudistus koko EU:n historiassa.
Koska reformi alkaa ensi vuonna, on tärkeää, että sen toteuttamisessa ei vaaranneta yksityisten viljelijöiden tulotasoa. Uudistus on erittäin vaikea soveltaa käytäntöön, koska tilat ovat erilaisia eri puolella EU:ta, samoin tilojen hallintasuhteet. Jos viitejaksona pidetään vuosia 2000–2002, viidessä vuodessa omistussuhteet muuttuvat, samoin tilojen pinta-alat, tuotantosuunnat ja toteutuneet investoinnit. Siksi vaarana on, että tilojen tukimuutokset tulevat olemaan rajuja ja epäoikeudenmukaisia. Te, herra komission jäsen Fischler, ette ole turhaan muistuttanut tästä kirjeessänne maatalousministereille.
Toinen ongelma on yhteiskunnallinen hyväksyttävyys. Vanhastaan maataloustuki on katsottu korvaukseksi siitä, että viljelijät tuottavat tuotteitaan alle tuotantokustannusten. Hyväksyykö veronmaksaja, että tukea maksetaan, vaikka ei tuota mitään? 
Fischler,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen kuunnellut hyvin tarkkaavaisesti keskustelussa käytettyjä puheenvuoroja ja haluan esittää vilpittömät kiitokseni ehdottomasti hyvin vilkkaasta, joskin paikoin varsin kriittisestä keskustelusta.
Käsittelen esitettyjä tarkistuksia käydyn keskustelun pohjalta. Aloitan useampia aloja koskevista tarkistuksista ja tuen irrottamisesta tuotannosta. Tarkistuksissa 17 ja 57 ehdotettu joustavuus on asia, jota voin periaatteessa tukea. Se antaisi jäsenvaltioiden hallituksille mahdollisuuden määritellä oliiviöljyn tuotannosta irrotetun tuen osuudeksi haluamansa prosenttiosuuden, kunhan se on yli 60 prosenttia.
Tarkistuksissa 1, 5, 10, 11, 45, 81 ja 83 vaaditaan puuvillantuottajille maksettavan tuotantoon sidotun tuen lisäämistä 80 prosenttiin, ja tarkistuksessa 44 halutaan sitoa tuki puuvillankorjuuseen liittyvään velvoitteeseen. Ikävä kyllä minun on hylättävä kaikki nämä tarkistukset, koska ne ovat ristiriidassa tavoitteena olevan tuotantomäärien ja tuen välisen yhteyden merkittävän höllentämisen kanssa.
Tupakkaan liittyvissä tarkistuksissa 26, 63, 67, 68 ja 85 vaaditaan, että 70 prosenttia tupakantuottajille maksettavasta tuesta olisi säilytettävä sidottuna tuotantoon. Tämä vaatimus on jyrkässä ristiriidassa Göteborgin huippukokouksessa hallitusten päämiesten kesken käydyn keskustelun periaatteiden kanssa. Tästä syystä minun on pidettävä kiinni komission alkuperäisestä ehdotuksesta, jonka mukaan kaikki tupakalle maksettava tuki sisällytettäisiin tulotukijärjestelmään.
Joissakin tarkistuksissa vaaditaan myös mahdollisuutta lykätä uudistusten toteuttamista oliiviöljyn, puuvillan ja tupakan osalta – tällaisia ovat tarkistukset 7, 8, 24, 43, 74, 76, 77, 79 ja 80. Komissio haluaa kuitenkin edetä näiden alojen uudistamisessa mahdollisimman nopeasti, joten se ei voi suostua näihin tarkistuksiin.
Seuraavaksi siirryn käsittelemään yksittäisiä aloja ja aloitan oliiviöljystä. Olette esittäneet joukon mielenkiintoisia ehdotuksia, joiden uskon olevan tutkimisen arvoisia, mutta minun on vaikea hyväksyä niitä täysin ehdotetussa muodossa. Yksi tällainen esimerkki on tarkistukseen 58 sisältyvä ehdotus, että jäsenvaltioille annettaisiin mahdollisuus kohdistaa kansalliset enimmäismäärät alueellisesti, mitä voidaan varmasti harkita. On kuitenkin varmistettava huolellisesti, ettei tällainen mahdollisuus johda liialliseen poikkeamiseen alueelle viitejakson aikana maksetuista keskimääräisistä tukimaksuista.
Mielestäni myös tarkistuksessa 84 tehdyt ehdotukset ovat mielenkiintoisia. Tällä tarkistuksella pyritään pidentämään yksittäisten tilojen viitejaksoja, jotta varmistetaan tilatuen suuruus ja oikeus tukeen tapauksissa, joissa oliivitarhat eivät ole vielä alkaneet tuottaa satoa viitejakson aikana. Tämä ei kuitenkaan saa johtaa jäsenvaltioiden oliivintuottajille maksaman tuen kokonaismäärän kasvuun.
Voin hyväksyä tähän tarkistukseen sisältyvän ehdotuksen, että kokonaan tuotannosta irrotetun maatilan tulotuen rajaa olisi nostettava 0,5:een oliivialan paikkatietojärjestelmään kuuluvaan hehtaariin. Joustavuuden lisäämisen vuoksi meidän on kuitenkin nostettava myös puiden lukumäärää, joka on säilytettävä tarhoissa, joista lisätukea maksetaan.
Olen myös valmis harkitsemaan neuvoston liitteen IV muuttamista siten, että varmistetaan, että oliivitarhoja viljellään hyvän maatalouskäytännön ja ympäristökäytäntöjen mukaisesti. Kannatan myös laadun parantamista ja tukea nuorille oliivinviljelijöille, mutta minulla on vakavia epäilyksiä tarkistuksiin 16, 21, 22, 52, 56, 60 ja 61 sisältyvien ehdotusten suhteen. Asioita, joita nämä tarkistukset käsittelevät, on mielestäni säännelty riittävästi muissa yhteyksissä.
Daulin mietinnön osalta voin vielä hyväksyä tarkistuksen 20 ja osia tarkistuksista 17, 54, 55, 58 ja 84. Ikävä kyllä joudun hylkäämään kaikki loput Daulin mietintöön esitetyt tarkistukset.
Sitten muutama huomio Lavarran mietinnöstä. Hyvä jäsen Lavarra, yksi esittämistänne ajatuksista on, että teidän mielestänne oliiviöljyn ja muiden kasviöljyjen sekoitusten valmistamisen ei pitäisi olla sallittua. Minun on kuitenkin kerrottava teille, että se johtaisi siihen, että Euroopan markkinoille saataisiin vähemmän oliiviöljyä. Minusta tärkeää on se, että nämä öljyseokset merkitään asianmukaisesti, jotta kuluttajia ei johdeta harhaan.
Lavarran mietinnössä esitettyjen ehdotusten osalta haluan korostaa, että komissiolla on käytettävissään tiettyjä välineitä, joiden avulla se voi tarvittaessa puuttua markkinoiden toimintaan etenkin tuonnin osalta. Osa mietinnössä ehdotetuista tarkistuksista liittyy yksityisen varastoinnin tukijärjestelmän automaattiseen soveltamiseen. Tällainen mekanismi olisi kuitenkin vastoin koko järjestelmän perusajatusta ja tarkoitusta; järjestelmän tarkoituksenahan on antaa meille keinot selvitä mahdollisista kriiseistä, ja siksi en voi kannattaa tällaista tarkistusta.
Olen kuitenkin samaa mieltä ajatuksesta, että meidän pitäisi edistää oliiviöljyn laatua. Toisaalta en näe mitään mieltä muuttaa yhdenmukaistettuja säännöksiä, jotka hyväksyttiin vasta äskettäin osana laatustrategiaa. Lisäksi yhteisön avustuksia laatuohjelmille voidaan rahoittaa maaseutualueiden tukiohjelmista.
Valvontakysymyksestä saanen myöskin huomauttaa, että valvonta ei ole tuottajaorganisaatioiden, vaan jäsenvaltioiden ja niiden julkisten viranomaisten tehtävä.
Sitten siirrymme puuvillaan. Olen samaa mieltä siitä, että nykyinen puuvillan tukijärjestelmä on erityisjärjestelmä ja että se perustuu osittain liittymissopimuksiin. Tästä syystä voin hyväksyä tarkistuksen 6, mutta samalla haluan mainita, että komission ehdotus vastaa aivan riittävästi tarpeeseen tukea puuvillantuotantoa niillä yhteisön alueilla, joilla puuvillan viljely on tärkeä osa maatalousrakennetta. Suurin osa tarkistuksista olisi johtanut puuvillantuotannon kasvuun ja kasvattanut siten kokonaistalousarviota noin 50 miljoonalla eurolla; se olisi vastoin Luxemburgissa kesäkuussa 2003 tehtyä päätöstä, jossa edellytetään, että uudistukset eivät saa merkitä nykyisen talousarvion kasvattamista. Tästä syystä en voi suostua näihin tarkistuksiin.
Tarkistuksilla 9, 37 ja 70 pyritään estämään varojen siirto maaseudun kehittämiseen. Tällainen varojen siirto on kuitenkin välttämätöntä, jos puuvillantuotantoalueiden maaseututaloutta halutaan uudistaa ja tehdä tarvittavat sopeuttamistoimet. Tästä syystä en voi hyväksyä myöskään näitä tarkistuksia.
Tuottajaorganisaatioiden osalta katson, että jalostusteollisuuden ja sen erityisetujen sulkeminen ehdotuksen ulkopuolelle ei varmastikaan ole paras tapa kehittää puuvilla-alan laatupolitiikkaa. Näin ollen vaikka en voikaan hyväksyä asiaan liittyviä tarkistuksia, olen kuitenkin valmis antamaan tuottajajärjestöille riittävän aktiivisen roolin puuvilla-alan tulevaisuuden muovaamisessa. Pahoittelen, että minun on hylättävä kaikki loput Daulin mietintöön esitetyt puuvillaa koskevat tarkistukset.
Keskeisenä tavoitteena tupakka-alaan kohdistuvissa tarkistusehdotuksissa on nykytilanteen säilyttäminen, kun taas komissio tavoittelee perinpohjaista muutosta. Minun on muistutettava parlamentille, että tuotantopalkkiojärjestelmän jatkaminen vuosiksi 2002–2004 oli sekin mahdollista vain siksi, että komissio toteutti uudistuksia alalla. Jos me emme uudista tupakka-alaa, vuoden 2004 jälkeen tupakkapalkkioita ei, kuten aiemmin sanoin, makseta enää lainkaan – ja tämä tilanteessa, jossa markkinahinta kattaa keskimäärin vain 20 prosenttia tupakan tuotantokustannuksista.
Kuten jäsen Graefe zu Baringdorf muistutti, ehdotus tarjoaa ratkaisun, jolla ei olisi lainkaan nettovaikutuksia talousarvioon. Ero ei ole siinä, etteivät viljelijät enää saisi tukea, vaan että heidän ei enää ole pakko viljellä tupakkaa. Siitä tässä on kysymys. Täytynee muistuttaa teille, että Göteborgin huippukokouksessa todettiin kestävää kehitystä koskevien keskustelujen yhteydessä, että yhteisön toimenpiteillä on tuettava vain terveellisiä tuotteita.
Tarkistuksessa 66 ehdotetaan kiintiön takaisinosto-ohjelmaa. En voi kannattaa tätä tarkistusta, koska komissio on vakuuttunut siitä, ettei tällaiselle ohjelmalle ole tarvetta. Tuottajat, jotka päättävät hylätä maanviljelyn, voivat siirtää tukioikeutensa suoria tukijärjestelmiä koskevan asetuksen 46 artiklan mukaisesti.
Toinen tarkistus, jota en voi hyväksyä, on tarkistus 69, jonka seurauksena siirrot yhteisön tupakkarahastoon lakkautettaisiin ennenaikaisesti. Näillä siirroilla rahoitetaan toimenpiteitä, jotka on suunniteltu lisäämään yleisön tietoisuutta tupakoinnin haitoista, ja johdonmukaisuuden vuoksi ne olisi säilytettävä niin kauan kuin tupakantuottajille maksetaan tuotantoon sidottua tukea.
Rakenneuudistusten rahoittamisen kannalta on täysin välttämätöntä, että määrärahat siirretään rahoitusnäkymien otsakkeesta 1 a otsakkeeseen 1 b. Tämä siirto antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden toteuttaa tarvittavat toimet, joilla helpotetaan tupakanviljelyalueiden uudelleenkehittämistä osana maaseutualueiden kehittämisohjelmia.
Tarkistuksissa 27 ja 38 ehdotetaan, että mukautuksesta saatavat tulot käytettäisiin jäsenvaltioiden erityistoimenpiteiden rahoittamiseen alueilla, joilla tupakantuotanto edustaa vähintään 20:tä prosenttia teollisuuden tarpeisiin myytävästä bruttotuotannosta. Komissio on vakuuttunut siitä, ettei tämäntyyppisiä erityistoimenpiteitä tarvita, koska mukautuksesta saatavat tulot ovat kaikkien alojen käytettävissä maaseudun kehittämistoimiin myönnettävän lisätuen muodossa.
Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 62, mutta joutuu hylkäämään kaikki muut tupakkaan liittyvät tarkistukset.
Lopuksi käsittelen vielä humalan tuotantoa. Daulin mietintö noudattelee ehdotuksen pääperiaatteita humalan osalta. Tarkistuksen 42 ensimmäisen kohdan sekä tarkistusten 82 ja 86 mukaan viljelijät, jotka ovat lopettaneet humalan tuotannon ja saaneet raivauksesta myönnettävää tukea viitejakson aikana, olisivat edelleen oikeutettuja suoraan tukeen. Samaan aikaan nämä viljelijät olisivat kuitenkin voineet viljellä muita kasveja kuin niitä, joista tukea maksetaan. Toisin sanoen raivaukseen myönnettävää tukea ei otettaisi millään tavalla huomioon viitemäärää laskettaessa. Komissio ei voi kannattaa näitä tarkistuksia.
Tarkistukset 35 ja 36 sekä tarkistuksen 42 toinen kohta liittyvät tuottajaryhmittymien toiminnan tukemiseen. Tuottajaryhmittymien perustaminen on luonnollisesti mahdollista tulevaisuudessakin, ja komission mielestä on varmistettava asianmukaisesti, että näillä ryhmittymillä on mahdollisuus saada rahoitusta. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Fischler.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.(1)


Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset kokonaan tai osittain ja edellyttäen, että niiden sanamuotoa muutetaan: 1, 2, 3, 5, 8, 9, 10, 11, 15, 20, 21 (1. kohta), 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 38, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 51 (1. kohta), 52, 55, 56, 57, 58, 60, 62 (1. ja 3. kohta), 63, 65, 66, 68 (2. kohta), 70 (1. kohta), 71, 75 ja 79.
Tarkistuksen 76 osalta komissio katsoo, että rangaistusseuraamusten käyttö vahvistaisi merkittävästi elintarvike- ja rehualan toimijoiden valvontaa. Komissio torjuu parlamentin ja neuvoston näkemyksen, jonka mukaan 55 artiklan 2 kohta ja 3 kohta liittyisivät kolmanteen pilariin. Toisaalta se huomauttaa, että tämä asia on jo jätetty yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi (toisen tapauksen yhteydessä). Näissä olosuhteissa ja ottaen huomioon tämän prosessin yleisen poliittisen yhteyden komissio on valmis vetämään pois nykyisen ehdotuksen 55 artiklan 2 ja 3 kohdat siihen asti, kunnes tuomioistuin on antanut asiassa ratkaisunsa, ja varaa itselleen oikeuden esittää myöhemmin uudelleen säännöksiä rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottamisesta tällä alalla.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 4, 6, 7, 12, 13, 14, 17, 18, 21 (2. kohta), 22, 30, 34, 37, 39, 41, 47, 51 (2. kohta), 53, 54, 59, 61, 62 (2. kohta), 64, 67, 68 (1. kohta), 69, 70 (2. kohta), 72, 73, 74, 77 ja 78. 
