Euroopa Liidu aastaaruanne inimõiguste kohta (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused, mis käsitlevad Euroopa Liidu aastaaruannet inimõiguste kohta.
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Austatud juhataja, volinik, daamid ja härrad, on suur au osaleda inimõigusi käsitleva ELi üheksanda aastaaruande arutelul. Aruanne, mis katab perioodi 2006. aasta 1. juulist kuni 2007. aasta 30. juunini, esitati Euroopa Parlamendile ametlikult 26. novembril Brüsselis.
Sarnaselt eelnevatele aastatele on 2007. aasta ELi aruanne inimõiguste kohta eesistujariigi, komisjoni ja nõukogu peasekretariaadi ühiselt ettevalmistatud aruanne. Aruande eesmärk on anda ülevaade inimõigustealasest tegevusest Euroopa Liidus Soome ja Saksamaa eesistumise ajal. Aruanne püüab illustreerida ELi aluseks olevate ühiste väärtuste kajastumist konkreetses inimõigustealases tegevuses vastastikustes suhetes kolmandate riikidega, mitmepoolsetel foorumitel ja paljude temaatiliste küsimustega seonduvalt. Teine eesmärk on tagada ELi inimõigustealase tegevuse läbipaistvus ja samuti selle mitmekülgse ja äärmiselt tähtsa tegevuse nähtavus.
Nüüd aga tahaksin ma esile tõsta ELi inimõigustepoliitika silmapaistvamad üldjooned kõnealusel perioodil. Need olid: ELi inimõigusi käsitlevate suuniste rakendamine - nagu te teate, on meil juba olemas suunised piinamise, surmanuhtluse, inimõiguste kaitsjate ja sõjas kannatanud laste kohta; uute, ulatuslikumate, algselt vaid lastevastasele vägivallale keskendunud lapse õigusi käsitlevate ELi suuniste väljatöötamine; ÜRO inimõiguste nõukogu esimene tööaasta, selle uue institutsiooni ülesehitamise lõpuleviimine, ning lõpuks inimõiguste kõigi aspektide kaasamine ELi kõigisse poliitikatesse, kaasa arvatud kriisiohjamine Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika kõigis tegevustes ja kõigil missioonidel.
Kuigi aruande ülesehitus järgib suuresti eelmise aasta formaati, on sel aastal püütud koostada analüüsivam väljaanne, et pakkuda kõikehõlmavam ja detailsem ülevaade ELi inimõiguste- ja demokratiseerimisalase tegevuse mõjust ja tõhususest. Analüüsile keskendumine tuleneb Simon Coveney aprillis esitatud raportis sisalduvatest Euroopa Parlamendi ettepanekutest.
Seega käsitleb käesolev aruanne ELi inimõigustealast tegevust nii temaatilisest kui ka riikide seisukohast lähtuvalt. Sel aastal on lisatud kaks punkti: naabruspoliitikat ning usutunnistuse ja veendumuste vabadust käsitlev punkt. Sellega tahtsime me näidata, kui tähtsaks me peame usutunnistusest ja veendumustest tuleneva sallimatusega võitlemist.
Aastaaruandes sisalduvad ka märkused ÜRO Peaassamblee 2006. aasta istungil käsitletud Euroopa Liidu algatatud resolutsiooni kohta. Mul on hea meel teatada, et ka sel aastal algatasime me usutunnistusest ja veendumustest tuleneva sallimatusega võitlemist käsitleva resolutsiooni, mille ÜRO kolmas komitee konsensuse alusel vastu võttis.
Eile, 10. detsembril Genfis alanud inimõiguste nõukogu istungil esitatakse veel üks resolutsioon usulise sallimatuse kohta. Selle eesmärk on uuendada eriraportööri volitusi. Me loodame, et ka see resolutsioon konsensuse alusel vastu võetakse. Samuti sisaldub aruandes põhjalikum punkt Euroopa Parlamendi tegevusest inimõiguste ja demokraatia edendamisel ja kaitsmisel, eriti resolutsioonide kaudu, aga ka inimõiguste allkomitee, väliskomisjoni ja arengukomisjoni korraldatud kolmandate riikide esindajatega peetavate kuulamiste ja arutelude abil.
Euroopa Parlamendi oluline panus meie ühistesse jõupingutustesse inimõiguste edendamisel ja kaitsmisel on väljaspool kahtlust. Aruandes mainitakse ka ELis välja töötatud inimõiguste austamist ja kaitsmist tagavaid mehhanisme. Siinkohal väärib mainimist selle aasta 1. märtsil asutatud ELi Põhiõiguste Amet, mis asendas Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskuse. Aruanne tõstab muude tegevuste hulgas esile inimõigusi käsitlevate suuniste rakendamiseks võetud meetmed.
Tahaksin alustuseks peatuda surmanuhtlust käsitlevate suuniste rakendamiseks käesoleva aasta jooksul võetud meetmetel. Koostöös riikidega kõigist piirkondadest on EL hoogustanud surmanuhtlusevastaseid kampaaniaid. Kogu aruandlusperioodi ajal astus EL surmanuhtlusega seoses mitmeid samme, püüdes veenda riike muutma selles küsimuses oma seisukohta ning päästa sel moel ka elusid. Just nende suuniste valguses esitasime me 2006. aasta ÜRO Peaassamblees deklaratsiooni surmanuhtluse kohta, mis viis ka deklaratsiooni vastuvõtmiseni selle aasta 15. novembril.
Samuti oleme suuniste raames tugevdanud oma seisukohta piinamise vastu ning parandame jätkuvalt sõjas kannatanud laste ja inimõiguste kaitsjate kohta käivate suuniste rakendamist. Sel aastal on EL algatanud ja välja töötanud suunised lapse õiguste kohta, mille nõukogu suure tõenäosusega aasta lõpus vastu võtab.
Aruande keskmes on jätkuvalt ELi tegevus ühise välis- ja julgeolekupoliitika alal, inimõigustealased dialoogid erinevate riikidega ja eesistujakolmiku nõupidamised. Teavet antakse ka 20 erineva temaatilise küsimusega seonduvate poliitikate ja tegevuse kohta, kaasa arvatud valdkonnad, mille kohta EL on suunised vastu võtnud, aga ka teised küsimused, nagu näiteks naiste õigused, lapse õigused ning võitlus rassismi ja inimkaubanduse vastu.
Aruandes analüüsitakse ELi tegevust naaberriikides ja antakse ülevaade ELi tegevusest rahvusvahelistes organisatsioonides. Sellega seoses meenutaksin teile, et aruandes käsitletav periood langeb kokku inimõiguste nõukogu esimese tegevusaastaga, mille jooksul Euroopa Liit on nõukogu tööle aktiivselt kaasa aidanud.
Teine inimõigustega seonduv ELi eesmärk on nagu eelmiselgi aastal olnud inimõiguste kaasamine kõigisse ELi poliitikavaldkondadesse. Ma pean silmas Euroopa kriisiohjamise tegevuste ja missioonide planeerimist ning läbiviimist julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames ning pühendunud inimõiguste- ja sooküsimustega tegelevate nõunike missioonidele määramist. Nüüdseks põhinevad ka ELi eriesindajate volitused selles valdkonnas konkreetseil suunistel.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Härra juhataja, pooldan samuti rõõmuga ELi käesolevat aruannet, mis on nõukogu ja Euroopa Komisjoni ühisaruanne. Need, kes viibisid siin kohal, kui ma esimest korda volinikuna esinesin, teavad, et minu soov on alati olnud tegeleda selle küsimusega siin ühiselt. Tahaksin samuti tänada neid parlamendiliikmeid, kes meie aruande koostamisele kaasa aitasid. Päeva lõpus on see väga hea dokument, mis väljendab seda, mida meil on öelda, ja näitab, mida oleme inimõiguste valdkonnas teinud.
Eile tähistas maailm rahvusvahelist inimõiguste päeva, mis on käesoleval aastal eriti oluline, sest märgib inimõiguste ülddeklaratsiooni vastuvõtmise 60. aastapäeva meenutamiseks korraldatavate pidustuste algust. See oli esimene samm inimõiguste kaitse üldise rahvusvahelise raamistiku loomisel, millele on viimastel aastakümnetel järgnenud muljetavaldav rahvusvaheliste inimõiguste alaste õigusaktide kodifitseerimine.
Tänaseks väljakutseks on muuta rakendamine kogu maailmas reaalsuseks. Näiteks inimõiguste kahetsusväärne olukord Birmas/Myanmaris, Sudaanis/Darfuris, Iraanis ja Zimbabwes tuletavad jõuliselt meelde meie ees seisvat väljakutset ja väljakutset, mille tõi meile täna koju kätte Sahharovi auhinna võitja hr Osman. Ta on meile selgelt tee kätte näidanud.
Tahaksin juhtida teie tähelepanu neljale põhiarengule, mis on Euroopa Liidu tegevust viimasel aastal eriti iseloomustanud. Esiteks oleme näinud olulisi muutusi ÜRO inimõiguste süsteemis. Inimõiguste nõukogu institutsiooni ülesehitamise etapp on enam või vähem edukalt lõpule viidud ja on alust ettevaatlikuks optimismiks, tingimusel et nõukogu tegeleb inimõiguste rikkumistega õigeaegselt, ükskõik millal ja kus need aset leiavad.
Selles kontekstis on meil hea meel, et lisaks ELi algatusele on inimõiguste nõukogu astunud samme inimõiguste raske rikkumisega tegelemiseks Birmas/Myanmaris ja samuti Sudaanis/Darfuris. Samuti tervitame universaalse perioodilise läbivaatamise süsteemi loomist, mis võimaldab alates järgmisest aastast kontrollida korrapäraselt ja põhjalikult kõikide ÜRO liikmesriikide inimõiguste alast olukorda.
Inimõiguste nõukogu loomisele vaatamata jääb ÜRO üldassamblee kolmas komitee loomulikult samavõrra oluliseks inimõiguste alaste küsimuste foorumiks. Euroopa Liit jätkab kõnealuse komitee täiemahulist kasutamist temaatiliste ja riigipõhiste resolutsioonide esitamiseks. Selleaastane istungjärk oli eriti tulemuslik - esmakordselt võeti vastu resolutsioon üleskutsega kehtestada surmanuhtluse rakendamisele moratoorium. Tänu ELi algatusele ja piirkondadevahelise koalitsiooni moodustamisele märgib surmanuhtluse ajalooline hukkamõist äärmiselt olulist sammu rahvusvahelise konsensuse suunas selle võimalikuks kaotamiseks.
Teiseks on üks kõige olulisematest meie kasutada olevatest vahenditest inimõiguste küsimuste tõstatamiseks suhetes kolmandate riikidega inimõiguste alased dialoogid. Need võimaldavad meil tõstatada samuti konkreetseid inimõiguste probleeme partnerriigiga, anda soovitusi olukorra parandamiseks ja arutada samuti võimalikke viise reformi edendamiseks koolitusprojektide või koostöö kaudu. Eelmisel aastal võis märgata inimõiguste alaste dialoogide arvu märkimisväärset suurenemist.
Peame praegu dialooge ligikaudu 25 partnerriigiga. Oleme algatanud inimõiguste alased dialoogid näiteks enamike Euroopa naaberriikidega ja esialgsed kohtumised on üldiselt olnud üsnagi - ja mõnikord väga - konstruktiivsed.
Esimene inimõiguste ekspertide dialoogide voor, sealhulgas Aafrika Liiduga, avas uusi võimalusi Aafrika kontinendil inimõigustega tegelemiseks. 2007. aasta mais pidas Euroopa Liit esimese inimõiguste dialoogi Usbekistaniga ja ELi Kesk-Aasia strateegias on ette nähtud selliste dialoogide alustamine kõikide Kesk-Aasia riikidega.
Dialoogide arvu suurenemisel peame olema aga tähelepanelikud, et tagada järjepidevus ja tõhusus - punkt, mida Euroopa Parlament oma 6. septembri 2007. aasta resolutsioonis õigesti rõhutas.
Kolmandaks lubage mul tulla ELi inimõiguste suuniste juurde. Mul on hea meel - ja nõukogu eesistuja on seda juba märkinud -, et 2007. aastal võeti vastu uued suunised lapse õiguste edendamiseks ja kaitsmiseks koos rakendusstrateegiaga. Esmatähtsa küsimusena tegeleme kõnealuste suuniste raames äärmiselt olulise laste vastu suunatud vägivalla küsimusega.
Nii nagu kõikide ELi suuniste puhul, on loomulikult rakendamine see, mis loeb. Euroopa Liit on eelkõige aktiivselt tegutsenud surmanuhtluse, piinamise ja väärkohtlemise vastaste suuniste raames, esitanud arvukalt üldisi demarše, aga samuti palju konkreetseid avaldusi üksikute surmanuhtluse või piinamise juhtudel mitmes kolmandas riigis. Tõstatame neid küsimusi järjekindlalt poliitilise dialoogi kohtumistel kolmandate riikidega.
Lõpuks pean ära märkima Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (EIDHR), mis kehtestati 2007. aasta jaanuaris. EIDHR võimaldab meil suunata vahendid otse kodanikuühiskonna organisatsioonidele kogu maailmas, valitsuste sekkumiseta. See on muutunud peamiseks vahendiks kohaliku tasandi organisatsioonide tugevdamisel kogu maailmas, ilma milleta ei saa inimõigused ja demokraatia edeneda. EIDHR asetab uue rõhu demokraatia edendamisele ja võimaldab meil samuti toetada ELi inimõiguste suuniseid toetavaid tegevusi.
Veel üks uuendus on see, et rahalisi vahendeid on võimalik nüüd eraldada inimõiguste kaitsjate abistamiseks, kes on oma tegevuse tagajärjel ohtu sattunud. Selle vahendi raames on aastas võimalik kasutada ligikaudu 140 miljonit eurot ja esimesed kutsed projektikonkurssideks on esitatud.
Aeg võimaldab mul täna käsitleda ainult neid väheseid punkte. Aga ma arvan, et igaüks, kes seda head ja huvitavat aastaaruannet loeb, on rabatud nii meie inimõiguste alase tegevuse geograafilisest ulatusest kui ka kaetud temaatiliste küsimuste spektrist.
Lisaks teemadele, mida ma juba mainisin, tahaksin öelda, et Euroopa Liit on tegutsenud niivõrd erinevates valdkondades, nagu näiteks Rahvusvahelise Kriminaalkohtu liikmelisuse edendamine, naiste ja puuetega inimeste õigused.
2007. aasta oli saavutuste aasta. Sellele vaatamata oleme samuti teadlikud, et inimõiguste rikkumised jäävad kahjuks alles kogu maailmas. Inimõiguste ülddeklaratsiooni vastuvõtmise 60. aastapäeval jätkame loomulikult jõupingutusi, et tagada kõnealuses deklaratsioonis sisalduvate õiguste käegakatsutavaks reaalsuseks muutumine meie kõigi jaoks.
Laima Liucija Andrikienė
Kõigepealt tänan kõiki aastaaruande ettevalmistajaid. Mitte ainult Euroopa Parlament, vaid ka institutsioonid, nagu ÜRO inimõiguste nõukogu, Euroopa Nõukogu ja valitsusvälised organisatsioonid, kes jätkavad tööd inimõiguste kaitsmisel dialoogi, mida ei tohi ülehinnata, on oodanud seda dokumenti. Pean silmas dialoogi Euroopa Parlamendi, inimõiguste allkomitee ja ÜRO inimõiguste nõukogu, ühiskonna ja selle erinevate rühmade vahel.
Nõustun mõtetega, mida on avaldanud ELi eesistuja ja volinik. Siiski soovin rõhutada mitut asjaolu.
Aastaaruanne on üksikasjalik analüüs ELi inimõigustealasest ülemaailmsest tegevusest. See hõlmab ELi liikmesriikide, komisjoni ja Euroopa Parlamendi tegevust. Aruandes antakse ülevaade olukorrast erinevais maailma piirkondades, kuid mulle tundub, et aruandes on jäetud käsitlemata mitu küsimust, mis oleksid sellele veelgi väärtust lisanud.
Kõigepealt ei anna aruanne hinnangut ELi inimõigustealasele poliitikale. Aasta lõpus oleks olnud hea kuulda nõukogu ja komisjoni arvamust mainitud tegevuse tulemustest ja mõjust. Taoline ülevaade oleks olnud väärtuslikum kui vaid loetelu elluviidud tegevustest, olgu see kui tahes pikk. Tulemustele suunatud seisukoht tõstaks esile kõik ELi inimõigustealased tegevused ning märgiks ära tähtsusetu. See kehtib ka aruandes mainitud üksikjuhtumite kohta: milliseid tulemusi on EL saavutanud? Kas võib olla juhtunud, et meie taktika ja tegevus on jäänud tulemusteta või on neil olnud hoopis negatiivseid tagajärgi?
Teisest küljest tunnen ma puudust selgemast ülevaatest Euroopa Parlamendi töö ja vastuvõetud resolutsioonidega seonduvate soovituste kohta. Euroopa Parlamendile tuleks kasuks igasugune teave selle kohta, milliseid tema soovitustest on komisjon ja nõukogu arvesse võtnud, milliseid neist on rakendatud ja millised on olnud tulemused.
Raimon Obiols i Germà
fraktsiooni PSE nimel. - (ES) Austatud juhataja, soovin esitada kolm lühikest märkust üheksanda aruande kohta ning seejärel arutleda lühidalt tulevikus koostatavate aruannete üle.
Märkused on kõik positiivsed. Esiteks soovin märkida, et kuigi aruande ülesehitus sarnaneb eelnevatele aruannetele, on rohkem tähelepanu pööratud üksikasjalikule analüüsile. Mõnda küsimust on käsitletud kahest vaatenurgast: geograafilisest ja temaatilisest. See on positiivne joon.
Teine positiivne joon on suurem tähelepanu surmanuhtluse keelustamisele, piinamisele ja lapse õigustele ning suurem mure inimõiguste kaitsjate eest seismise pärast.
Me peaksime rahul olema ka suurema täelepanuga naiste erilisele haavatavusele väärkohtlemise puhul ning sellest tulenevale vajadusele tugevdada nende kaitset.
Kolmandaks märgiksin, et aruanne käsitleb ÜRO inimõiguste nõukogu esimest tegevusaastat. ELil on olnud aktiivne roll üldise korrapärase läbivaatamise mehhanismi sisseviimisel, mis võib luua ääretult positiivse koostoime.
Lõpuks sooviksin teiega jagada mõtteid, mis osaliselt langevad kokku pr Andrikienmõtetega. Igal aastal liigume hoogsalt kõikehõlmavama analüüsi sisseseadmise suunas, aga meil on veel pikk tee käia, enne kui jõuame põhjaliku ja aruka analüüsi kaudu käegakatsutavamate ja tõhusamate tulemusteni.
See tähendab, et tuleb välja töötada kontseptuaalne ja analüütiline kava, mis võimaldab meil hinnata oma vahendeid. Milline lähenemisviis võetakse dialoogiks kolmandate riikidega, tingimuslikkus, kindlate olukordade kritiseerimiseks kasutatav sõnavaravalik, topeltstandardite rakendamine või rakendamata jätmine sõltuvalt kõnealuse riigi strateegilisest tähtsusest - kõike seda tuleb meie arvates põhjalikult analüüsida ning me loodame, et seda võetakse arvesse järgmiste aastaaruannete koostamisel.
(Aplaus)
Sarah Ludford
fraktsiooni ALDE nimel. - Hr juhataja, arvan, et Euroopa Parlament on edukalt startinud inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva tähistamise poole, andes Sahharovi mõttevabaduse auhinna muljetavaldavale Salih Mahmoud Osmanile.
Aga ta ütles meile, et oleme jätnud täitmata oma kohustuse pakkuda kaitset Darfuri inimestele ja et EL peab suunama sellesse jõupingutusse otsustavuse ja ressursid, sealhulgas väeüksused. Kuidas on see võimalik, et inimõigusi ülistav EL lubab mõrvata 600 000 inimest ja ümber asustada neli miljonit? EL peab suurendama oma võimekust sekkuda sellistesse kriisiolukordadesse. Tegutsemiseta on meie sõnad ühiste väärtuste edendamisest lihtsalt soe õhk. Arvan, et paljud minu valijatest ja Darfuri kannatavad inimesed oleksid hämmastusega vaadanud eelmisel nädalavahetusel Zimbabwe ja Sudaani presidentidega Lissabonis kokteile nautinud ELi juhte.
Nõukogu ja komisjoni 2007. aasta inimõiguste aruandes on suur tühimik seoses reageerimisega paljastustele, mitte viimases järjekorras parlamendi poolt, mis käsitlesid ELi valitsuste kokkumängu erakorralise üleandmise asjus. Meile räägitakse, et EL on aktiivselt tegelenud piinamise küsimusega. Kuidas on võimalik, et EL, mis seisab inimõiguste ja piinamise kaotamise eest, ei ole pakkunud tõelist vastutust või tõe jaluleseadmist, vaid ainult tühipaljaid eitusi ja lihtlabaseid kinnitusi enda kaasatuse kohta sellesse barbaarsusesse? Põhiõiguste harta allkirjastamine sellel nädalal - teretulnud, kuigi see on esimene kord, kui diskrimineerimine seksuaalse sättumuse tõttu on rahvusvahelisest inimõiguste õigusaktist välja jäetud - kõlab õõnsalt, kui näeme tegelikkuses silmakirjalikkust.
Lõpuks hoiatas hr Osman ka selles eest, et õiglust ja vastutustunnet ei tohi ühegi poliitilise tehinguga ohtu seada ning et karistamatuse tsükkel tuleb katkestada. Arvan, et saame kohaldada seda hoiatust praeguse olukorra suhtes Balkanil. Euroopa Liit ei tohi lasta Serbial välja pressida allkirja assotsiatsioonilepingule präänikuna Kosovo kaotuse eest, kui Ratko Mladićit ja Radovan Karadžićit Haagile välja ei anta. Me ei saa kõrvale lükata Haagi prokuröri Carla Del Ponte arvamust, et Serbia valitsus ei ole Mladićit ja Karadžićit tahtlikult kohtu alla andnud. Me ei saa autasustada Serbiat Kosovoga seoses vägivaldselt reageerimata jätmise eest.
Konrad Szymański
Austatud juhataja, inimõiguste kaitsmisel peaks järgima pigem südametunnistust, mitte kõige uuemaid intellektuaalseid moevoole. Seepärast kutsun ma üles Euroopa Liidu sellekohaste tegevuste puhul suhtuma tundlikumalt usuvabadust käsitlevatesse küsimustesse. Usklike inimeste südametunnistus on üha sagedamini löögi all ja probleem on võtnud dramaatilised mõõtmed.
Võiksin mainida Hiinat, Birmat, Põhja-Koread, Iraani, Sudaani, Eritread, Vietnami ja ka Venemaad, Saudi Araabiat, Usbekistani ja Kuubat. On loetelu piisavalt pikk? Seetõttu paneb imestama, et probleemile on niivõrd vähe tähelepanu pööratud, eriti aruande esimeses osas. Ma tervitan asjaolu, et sooküsimused ja lapse õigused on saanud meie tegevuse prioriteetideks, kuid väljendan kahetsust selle üle, et usuvabadus on jäänud tähelepanuta. Seda võib tõlgendada kui märki, et Euroopas on kindel hulk inimesi, kes suhtuvad eelarvamusega usku kui sellisesse.
Euroopa Liit peaks kiiresti välja töötama usuvabadust käsitlevad suunised. Usuvabadus on inimõigus, mida praeguses maailmas sageli ründavalt rikutakse.
Hélène Flautre
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Austatud juhataja, kiidan esitatud aastaaruande heaks. See on oluline dokument, mis annab põhjaliku ülevaate käesoleva aasta ning kahe eesistumisaja algatustest ELi inimõigustepoliitika elluviimisel. Ilmselgelt ei ole see tühine saavutus: see on praktiline töövahend ja teavet pakkuv dokument.
Sel põhjusel leian, et pr Andrikienėl on õigus. Aruandes ei ole piisavalt objektiivset hinnangut, analüüsi ja kriitilist meelt ning kuna see ei sisalda mingeid järeldusi käsitletavate probleemide kohta, puuduvad seal ka soovitused. Aruandes ei kajastu inimõigustealase poliitika õnnestumised ja ebaõnnestumised. See peaks olema, ja ma loodan ka, et saab olema, aruannet koostavate parlamendiliikmete töö kevadel: nende töö peab liikuma selles suunas.
Rahutust tekitab mõne teema aruandes käsitlemata jätmine. Nagu pr Ludford mainis, lõpeb inimõigusi puudutav terrorismivastase võitlusega seonduv punkt viitega parlamendi tööle seoses Luure Keskagentuuri (LKA) salajaste lendude ja kinnipeetavate erakorralise üleviimisega, aga seal jäetakse mainimata nõukogu tegevusetus juurdluse algatamisel ja süüdlaste karistamisel, rääkimata hüvitistest ebaõiglase transportimise, vangistuse või piinamise ohvritele.
Samuti ei räägita varjupaigaõigust ja rännet käsitlevas punktis sisserännanute õiguste laialdasest rikkumisest; aruandes ei hinnata ebaseaduslike sisserändajate tagasivõtulepingute rakendamist, ei mainita poolsõjaväelist piiride kontrolli ega tuhandeid inimesi, kes kaotavad elu meie rannikualade poole püüeldes, kuigi parlamendiliikmed tegelevad taoliste küsimustega laialdaselt ja pidevalt.
Aruannet lugedes on ka raske mõista põhjuseid, miks keelduvad liikmesriigid ratifitseerimast konventsiooni võõrtöötajate ja nende perekondade kohta, asetades end niiviisi piinlikku olukorda nii meie partnerite silmis kui ka rahvusvahelise õiguse seisukohalt. Neis küsimustes mõjutab meie sisepoliitika inimõigusi väljaspool meie piire.
Tervitan põhiõiguste harta vastuvõtmist, mis aitab meil arukamalt jälgida iseendid, kaasa arvatud Suurbritannia ja Poola. Edukuse analüüs võib inspireerida meie tulevikustrateegiaid. Pr Ferrero-Waldneril on õigus: tuleb analüüsida ELi määravat osa paljutõotavate ja palju nõudvate töömehhanismide vastuvõtmisel ÜRO inimõiguste nõukogus, nagu näiteks hiljuti vastu võetud surmanuhtlusele moratooriumi kehtestamise resolutsioon. Aktiivne eesistuja, tegus nõukogu, võitlusvalmis Euroopa Parlament ja väsimatud kodanikeühendused aitavad kujundada Euroopast tõhusa juhtiva jõu maailmas: see on suurepärane ja julgustav sõnum.
Patrick Louis
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (FR) Daamid ja härrad, "on sündinud uus inimõigustega inimene, kel ei ole oma 1789. aasta eelkäijaga midagi ühist peale nime” - sellist halvustavat kirjeldust kasutas filosoof Marcel Gauchet siin väljakuulutatud ja Lissaboni lepingu artikliga 5 kohustuslikuks muudetud põhiõiguste hartat.
Me teame, et nii mitmeski suhtes on selles sisalduv suur hulk õigusi vastuolus liikmesriikide põhiseadustega kaitstavate õiguste ja vabadustega. Euroopa seadused on liikmesriikide seaduste, isegi põhiseaduste suhtes ülimuslikud. Mis jääb sellisel juhul järele ilmalikkuse põhimõttest, kui peame arvestama harta artikliga 10, mis sätestab, et usuvabadus hõlmab vabadust kuulutada oma usku nii avalikult kui ka eraviisiliselt? Mis jääb järele võrdsuse põhimõttest, kui peame arvestama artikliga 20 ja sellele järgnevate harta artiklitega, mis sätestavad teatud rühmitusse kuuluvate ohvrite õigused? Mis jääb järele enesemääratlust hõlmavast vabaduse põhimõttest, kui peame arvestama artiklitega 6 ja 19, mis ajavad selle segamini isiklike õigustega ja tühipalja võimuga nõuda teistelt teeneid?
Ilmselt püüame me kiirendada tuleviku üle kontrolli omavate kodanike ümberkujundamist tarbijateks, passiivseteks teenusepakkujateks, ja me ei saaks seda enam paremini teha. Oma kaasliikmetele parlamendis, kes hindavad kõrgelt riikide ilmalikke vabadusi ja õigusi, nagu need on kaitstud põhiseadustega, võin öelda vaid kaks sõna: ärgake üles.
Philip Claeys
(NL) Austatud juhataja, järjekindlusetu inimõigustepoliitika on silmakirjalik ja sel puudub usaldusväärsus. Euroopa Liidul on õigus püüda kaitsta inimõigusi kolmandates riikides, kuid kui me tahame olla usaldusväärsed, peame austama ka kõiki üksteise demokraatlikke põhiõigusi.
Seda me aga alati ei tee, eriti sõnavabaduse õiguse puhul. See on üks peamisi, kui mitte kõige peamine õigus, kuid selles nähakse üha sagedamini probleemi. Kriitikat ebaõnnestunud sisserände- ja integratsioonipoliitika kohta kiputakse alati rassismiks nimetama ja vastavalt ka kuriteona liigitama.
Ka arutelu all olevas aruandes korratakse sama viga. Inimesed riskeerivad süüdistuse ja süüdimõistmisega mitte toimepandud teo tõttu, vaid seepärast, et neil on oma arvamus ja nad seda ka avaldavad. Sel moel ei taga järgitav poliitika lahendusi probleemidele, vaid saab ise probleemi osaks.
Ari Vatanen
Härra juhataja, tänan selle aruande eest, aga tahan juhtida tähelepanu, et meie inimõigused on endiselt selektiivsed - need on poliitiliselt korrektsed. Isegi siin täiskogus ei olnud meil võimalik üles panna fotonäitust Tšetšeenias toimunud metsikuste kohta, sest kartsime, et see ei meeldi venelastele.
Seoses inimõiguste alase dialoogiga Hiinaga ei mainitud sõnagagi 30-40 miljonit tüdrukut, kes Hiinas demograafiliselt rääkides kadunud on. Kus need lapsed on? Nendega tehti aborti, tapeti pärast sündimist või hüljati või on nad organiseeritud kuritegevuse kätes. Seetõttu peaks meie missioon olema järgmine kord selle teema tõstatamine Hiina ametiasutustega.
Kas ELis on asjad paremad? Ma ei taha mingil juhul kedagi end süüdi tundma panna. Kõik, mis ma palun, on, et mõtleksite järele, mis on inimsuse alus. Miks me osutame õigustatult sõrmega riikidele, kus on surmanuhtlus, kui meil on surmanuhtlus ka ELis, kus üle miljoni lapse mõrvatakse ELis enne nende sündimist? Kõik mida ma küsin, on, kas see on inimlik. Kas saame ehitada tervemat ühiskonda, kui inimelul puudub absoluutne väärtus?
Meie esimeseks missiooniks on kaitsta kaitsetuid, neid, kes on kõige haavatavamad. Seda nimetatakse tõeliseks solidaarsuseks. See ei ole võib-olla poliitiliselt korrektne mõtlemine, aga peame küsima, kus väärtused asuvad. Kas nende osas on võimalik läbi rääkida? Kas inimõiguste väärtused saavad põhineda ühel päeval saadud enamusel, mis võib järgmisel päeval olla vähemus? Lihtsalt öeldes, esimene inimõigus on sündida. Mul on väga hea meel, et ma sündisin ja olen kindel, et minu kolleegidel on hea meel, et nad sündisid. Inimelu absoluutset väärtust ära tundes on meil võimalik ehitada kaastundel ja armastusel põhinev ühiskond. Me ei saa ehitada paremat homset liivale, mis on märg sündimata laste pisaratest.
Józef Pinior
(PL) Austatud juhataja, meie ees on ELi aastaaruanne inimõiguste kohta. See on suurepärane aruanne. Tegelikult on see üks paremaid viimasel ajal ELis välja antud dokumentidest ja positiivne näide Euroopa Liidu peamiste institutsioonide, praegusel juhul nõukogu ja komisjoni, inimõigustealasest koordineeritud tegevusest.
Euroopa Liidu inimõigustepoliitika on ELi poliitikatest kõige paremini välja töötatud. See sümboliseerib kõike, mida me praeguses tsivilisatsioonis 21. sajandi alguses lisaks ühisturule väärtustame. Euroopa Liit väljendab rahvusvahelisel tasandil inimõiguste küsimuses ühtset seisukohta. Kõhklemata avaldame me oma seisukohta, mis ei ühti alati Ameerika Ühendriikide arusaamaga. Liidu tegevus osutub üha sagedamini tõhusaks ja kasulikuks neile, kes kannatavad tagasikiusamist ebademokraatlike kordade valitsemise all.
Sellele vaatamata, hr juhataja, mõistame, et siiski on palju veel teha. Täna näiteks tõi selle oma pöördumises täiskogu poole selgelt välja Sahharovi auhinna tänavune võitja Salih Mahmoud Mohamed Osman. Peaksime mõtlema, mida on tarvis teha Euroopa Liidu inimõigustepoliitika tõhustamiseks. Eriti pean ma silmas inimõiguste olukorra uurimist valimistejärgsel Venemaal, aga ka olukorda Hiinas järgmisel aastal toimuvate olümpiamängude ettevalmistusperioodil. Eriti inimõiguste alal on Euroopa Liidul seal paljugi teha.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Austatud juhataja, nõukogu eesistuja ütles, et iga poliitika peaks arvesse võtma inimõigusi puudutavaid küsimusi. Tal on õigus ja seda peaks kindlasti arvestama välispoliitikas, kuid EL peaks märkama ka oma liikmesriikides toimuvat. Kas võõrtöötajate kohtlemisel ELi piires austatakse iga isiku inimõigusi? Meil esineb palju vaesust. ELi ametlik poliitika sellega tegelikult ei tegele. See on jäetud kiriku ja heategevuse hooleks. EL peab inimõigusi silmas pidades asuma kindlamale seisukohale; loevad vaid teod, mitte sõnad.
Lõpuks sooviksin tõstatada küsimuse Iraagis valitsevast humanitaarkriisist, mis on võtmas katastroofilisi mõõtmeid. Umbes 4,5 miljonit inimest on pidanud kodu maha jätma ja Iraagist tulnud moodustasid eelmisel aastal suurima varjupaigataotlejate rühma Euroopas. EL on kriisile vastanud nelja miljoni euro eraldamisega http://www.unhcr.org/cgi-bin/texis/vtx/home" \t "_blank" ile ja Hollandi Punasele Ristile ning veel 11 miljonit eurot on planeeritud eraldada riigi tervishoiuasutustele ja koolidele. On see aga piisav toetus rikkalt Euroopa Liidult neile 4,5 miljonile inimesele, kes mitte omal süül peavad taluma taolisi kannatusi? Iraagi kriis on praegu üks teravamaid kriise maailmas.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Austatud juhataja, tervitan eriti aruande punkti, mis käsitleb parlamendiliikmete tegevust. Sahharovi auhinna omistamine Aleksander Milinkevitšile ja Anna Politkovskaja mõrva kindel ja üksmeelne hukkamõistmine näitavad, et Euroopa ei vaata vaikselt pealt, jättes inimõiguste rikkumised idapiiri taga tähelepanuta. Selles valdkonnas on aga siiski veel palju teha.
Viimased parlamendivalimised Venemaal tõestasid, et inimõiguste rikkumised on sealne tegelikkus. Venemaal asetleidnud sündmused seavad kahtluse alla alaliste inimõigustealaste konsultatsioonide pidamise Euroopa Liidu ja Venemaa vahel. Võib-olla on käes aeg läbi vaadata nende kohtumiste olemus, kehtestada sanktsioonid lubatu täitmatajätmise eest ja seada sisse järelevalvemehhanismid lubaduste täitmise jälgimiseks. Üks on kindel. Venemaa eemaldub üha enam demokraatiast.
Jääb üle vaid loota, et järgmisel aastal on meil enam põhjust üksteisele õnne soovida põhjusel, et me ei ole aega raisanud ning oleme loonud võimalused maailma paremaks muutmiseks.
Milan Horáček
(DE) Austatud juhataja, aruandes sisaldub häid uuendusi. Selles on näiteks peatükk Euroopa naabruspoliitikast. Aruandes kirjeldatakse ka inimõiguste halvenevat olukorda Venemaal, samas hoiatatakse aga sammude astumise eest selle riigi isoleerimiseks. Siiski on oluline, et järgnevatel läbirääkimistel käsitletaks selliseid teemasid nagu sõnavabadus, ajakirjandus- ja usuvabadus, valitsusväliste organisatsioonide ja äärmusluse vastased õigusaktid, võitlus terrorismiga ja Tšetšeenia küsimus. Nõukogu ja komisjon peaksid kehtestama jätkumehhanismi. Veelgi enam, Vene pool ei ilmuta mingit tahet tegeleda valitsusväliste organisatsioonidega. Peame lootma, et Venemaa valitsus nõustub lõppude lõpuks osalema konsultatsioonides, mis viivad dialoogini inimõiguste küsimustes.
Aruanne näitab, et EL on muutunud inimõiguste valdkonnas aktiivsemaks, kuid on kahetsusväärne, et aruandes puudub võimalus kajastada inimõiguste olukorda ELi enese piirides. Seda tuleb aga siiski teha, kui meie püüe on võita inimõiguste valdkonnas usaldusväärsus.
Roberta Alma Anastase
(RO) Daamid ja härrad, sooviksin õnnitleda Euroopa institutsioone aruande koostamise puhul, milles tõeliselt väljendub see, kui suurt tähtsust omistab EL inimõiguste ja demokraatlike väärtuste ülemaailmsele propageerimisele. Aruanne on üksikasjalik ja ma hindan algatust laiendada aruannet ka teistele valdkondadele. Siiski sooviksin täiustamise teemal jätkates esile tõsta kolme äärmiselt olulist aspekti, mis peaksid tulevikus saama Euroopa tegevuse eesmärkideks.
Esiteks tahaksin rõhutada inimõiguste edendamise ja austamise, Euroopas rahu tagava olulise teguri tähtsust. Praegune Euroopa on üleilmastuv ja mitmerahvuseline Euroopa ning õiguste ja vabaduste vastastikune tunnustamine ja austamine peaksid olema aluseks sallivuse ja mõistmise propageerimisel. Seepärast on äärmiselt oluline tagada vähemuste õigused, eriti Lääne-Balkani piirkonnas ja naabruspoliitika valdkonnas, ning hoogustada ELi sellesuunalisi jõupingutusi.
Samal ajal peaks jätkuvalt tõhustama tööd romi elanikkonna õiguste kaitsmisel ja nende Euroopa ühiskonda integreerumisel, luues muu hulgas sellealase töö eest vastutava ameti.
Inimõiguste olukord inimõiguste edendaja rolli taotleva Euroopa Liidu territooriumil ei ole sugugi vähem oluline ega vähem märkimisväärne. Sellega seonduvalt väljendan muret rumeenlaste olukorra halvenemise pärast Itaalias, mis on tipnenud rumeenlaste õiguste massilise rikkumisega. Seepärast palun komisjoni ja nõukogu astuda kindlaid samme rumeenlaste õiguste taastamiseks ja sarnase olukorra ärahoidmiseks tulevikus.
Lõpetuseks soovin nõukogu ja komisjoni tähelepanu juhtida vajadusele tugevdada Euroopa Liidu inimõigusi käsitlevas aruandes rakendatavaid hindamismehhanisme. Vaid kindlaid tulemusi teades oleme võimelised sidusalt ja tõhusalt kavandama oma tegevust. Samuti peaks aruanne tulevikus sisaldama Euroopa Liidu piirkondliku tegevuse läbivaatamist ja hindamist, hõlmates ka algatuse Musta mere sünergia väljatöötamiseks.
Richard Howitt
Härra juhataja, tahaksin samuti tervitada nõukogu ja komisjoni selle aasta aruannet. See on kindlasti samm edasi täiendavate üksikasjade osas, mida me eelmistel aastatel nõudnud oleme. Aga kui ma tohin nii öelda, see on ikka veidi pikem kirjelduse osas ja veidi lühem analüüsi osas, kui meile meeldiks.
Tahan kogu südamest õnnitleda eesistujariik Portugali uute lapse õiguste suuniste puhul - see on suur samm edasi.
Loodan, et järgmised eesistujariigid tagavad järgmisel aastal põhiõiguste ameti tõhusa rolli ja ELi õigusaktide ajakohastamise, et tulemuslikult kaitsta igat liiki diskrimineerimise eest ja säilitada surve Lääne-Balkani riikidele sõjakurjategijate kohtu alla andmiseks.
Tahan täna samuti esitada üleskutse, et Euroopa toetaks järgmisel aastal konkreetselt ÜRO peasekretäri eriesindaja lõpparuannet ettevõtluse ja inimõiguste kohta. Parlamendi raportöörina selles küsimuses olen sügavalt mures, et India kohtud taotlevad Bangalore'is sellel nädalal rahvusvahelise vahistamiskäsu täideviimist seitsme Taani puhaste riiete kampaania aktivisti suhtes, sest nad avaldasid internetis aruande tööseaduste rikkumise kohta India moekaubamärgi G-Star tarnija juures, sealhulgas sunniviisilise ületunnitöö ja kehalise ja sõnalise väärkohtlemise kohta.
See on vastuolus India valitsuse kohustustega kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artikli 19 alusel. Palun nõukogul ja komisjonil seda juhtumit uurida ning pöördun kõikide ELi valitsuste poole üleskutsega mitte teha selle vahistamiskäsu osas koostööd tööõiguste ja sõnavabaduse põhiküsimuses.
Ewa Tomaszewska
(PL) Austatud juhataja, aruanne sisaldab teavet inimõigustealaste kõneluste kohta Venemaa ja Hiina juhtidega. Kahjuks ei ole teave kuigi üksikasjalik. Samal ajal jätkub Venemaal politsei ja armee vaheline tšetšeenidelt võetavate inimeste elunditega seotud konflikt. Tšetšeenia elanikud võetakse kinni nende kodudest ning maetakse pärast siirdamiseks sobivate elundite eemaldamist.
Hiinas võetakse elundeid poliitvangidelt. Euroopa Nõukogu on esinenud avaldustega sel aastal ilmnenud juhtumite kohta. Parlament on samal ajal suutnud vaid maha võtta väljapaneku, mis illustreeris Venemaa poolt Tšetšeenias toime pandud kuritegusid. Väljapanek võeti ühel õhtul maha, kuna see leiti olevat liialt šokeeriv. Rõhutan, et väljapanekut, mitte seal kujutatavat tegevust, peeti liiga šokeerivaks.
Kui kaua vaatame me genotsiidile läbi sõrmede? Soovin küsida, kas eespool mainitud probleem tõstatati Venemaa ja Hiinaga peetud kõnelustel?
Ana Maria Gomes
(PT) Õnnitlen eesistujariik Portugali aruande puhul, mis kirjeldab üksikasjalikult hinnatavat tehtud tööd, eriti väärtuslikuks pean surmanuhtlusele moratooriumi kehtestamist. Siiski puudub aruandes kriitiline, eelkõige enesekriitiline analüüs. Pean silmas Euroopa Nõukogult saamata jäänud vastust niinimetatud LKA lende puudutavaid parlamendi ja senaator Dick Marty antud soovitusi. Vaatamata selgetele tõenditele, et mõnede liikmesriikide territooriumid ja agendid on segatud terrorismis kahtlustatavate röövimisse ja piinamisse ning õigusemõistmisest ilmajätmisse, ei ole ei Euroopa Parlament ega eriti eesistujariik Portugal teinud siiani midagi selleks, et juhtunut uurida, asjasse segatute süüd tuvastada ja taolise kuritegevuse kordumist takistada.
Vaatamata juhtunu tunnistamisele ja uurimise käivitamisele USAs on Euroopa valitsused pea liiva alla peitnud, solvates sellega Euroopa põhiväärtusi ja -huve ning tõsiselt kompromiteerides Euroopa usaldusväärsust üleüldise inimväärtuste edendamise taustal.
Genowefa Grabowska
(PL) Austatud juhataja, tahan väljendada oma rõõmu selle üle, et minu kodumaa Poola on loobunud tingimuste seadmisest ülemaailmse surmanuhtluse vastase päeva suhtes. See otsus mitte ainult ei peegelda Poola rahva suhtumist, vaid lubab ka Euroopal väljendada ühist seisukohta.
Arutluse all olevast aruandest kõneldes tervitan ma selle peatükki 4.5 naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse kohta. On hea teada, et sooline võrdõiguslikkus ja naiste õigused kuuluvad Euroopa Komisjoni 2010. aasta eesmärkide ja tegevusraamistiku hulka. Iga liikmesriik peab nüüd poliitiliste algatuste ja arengu eesmärgil tehtavas koostöös neid küsimusi silmas pidama ja nendega arvestama.
Õige oleks vaadelda ka käesolevat olukorda neist küsimustest lähtuvalt. Kas saame tõesti olla rahul, kui kuuleme, mis tegelikult toimub? Võiksin tuua näiteks 24aastase Iraagi naise Delaram Ali, kellele määrati 32 kuu pikkune vangistus ja kümme piitsahoopi lihtsalt selle eest, et ta osales naiste tagasikiusamise vastases protestiaktsioonis. Peale selle leiti käesoleva aasta juulikuus Basras 42 naise laibad. Kuidas me reageerime tõsiasjale, et need naised mõrvati vaid sellepärast, et nad liikusid ringi katmata peaga või olid meigitud? Tohime me tõesti nende naiste mõttetule surmale läbi sõrmede vaadata?
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Austatud juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma kõnelen lühidalt. Esiteks tänan teid toetuse eest esitatud ja täna arutluse all olevale aruandele ning siin toimunud arutelule. Veelgi enam tänan teid tunnustuse eest nõukogu, komisjoni ja nõukogu peasekretariaadi tehtud tööle aruande ja selle sisu ettevalmistamisel. Siin kuuldud märkused kõlasid meie jaoks kui muusika, sest nendes tunnustati üksikasjalikkust, sisukust ja jõupingutusi aruande koostamisel. Kuulsime ka kriitikat, eriti kohatise vähese analüüsi ning põhjuste ja tagajärgede käsitlemise põhjalikkuse kohta. Kindlasti on aruanne selle poole teel - selles sisaldub rohkem analüüsi kui eelmistes aruannetes, vähemalt püüdsime me sinnapoole, ning ei tohiks olla mingit kahtlust, et me jätkame, järgides teie soovitusi ja ettepanekuid.
Ka aruande sisu kohta avaldati arvamust. Üks parlamendiliige ütles, et Euroopa on teinud ära mõndagi või isegi palju, kuid siiski on veel pikk tee käia. Usun, et Euroopa on tõenäoliselt piirkond, kus enim järgitakse vabaduse, õigluse, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtteid. Euroopa on järjekindlalt ja katkematult olnud inimõiguste üha tugevama ja kindlama kaitsmise kursil. On siiski selge, et alati on veel paljugi teha, sest vabadusi ja inimõigusi silmas pidades jääb alati midagi teha - ikka on midagi vaja kaitsta, täiustada või kindlustada. Siiski peaksime möönma, et Euroopa Liit on palju ära teinud, nii Euroopa-siseselt kui ka väljaspool Euroopat. Siin viidati ühele äsjasele juhtumile: otsused või meetmed, mis on võetud näiteks lapse õiguste kaitseks. See on nüüd tehtud.
Juhiksin tähelepanu ka neljale või viiele algatusele inimõiguste valdkonnas, mis on vaieldamatuks tõendiks ELi püüetele tegeleda inimõiguste kaitsmisega. Homme kuulutame pidulikult välja Euroopa Liidu põhiõiguste harta. 2007. aasta sellel poolaastal on Euroopa Liit kindlustanud surmanuhtlusele moratooriumi kehtestamise vastuvõtmise ÜROs. Oleme asutanud Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti, mille ettevalmistustööd on lõppjärgus. Oleme kehtestanud Euroopa surmanuhtluse vastase päeva. Need on konkreetsed, kindlad näited meie viimastest ettevõtmistest, mis kinnitavad, et inimõigustealane töö on jätkuv, järjekindel ja katkematu. Peame tunnistama, et on olemas probleemid ja on olemas meetmed, tegevused ja hoiakud, mis ei pruugi täiuslikud olla!
Sellele vaatamata tuleb tunnustada suurt edu, mida oleme sel alal saavutanud. Välistegevust silmas pidades viidati ELi ja Aafrika vahelisele tippkohtumisele, mis järgmisena arutlusele tuleb. Pole kahtlust, et inimõiguste küsimus ja hea valitsemistava olid Lissabonis ELi ja Aafrika vahelisel tippkohtumisel peetud dialoogi väga olulised punktid. Daamid ja härrad, nii teile kui ka kõigile Euroopa kodanikele on teada, et meie dialoogis kolmandate riikidega on inimõiguste kaitsmine alatine ja prioriteetne päevakorrapunkt ning kahepoolsete kohtumiste teema. Seda tõestab nii meiepoolne hukkamõist kolmandates riikides esineva mis tahes inimõiguste rikkumise puhul kui ka meetmed, mida oleme võtnud vastuseks taolistele rikkumistele kolmandates riikides, eriti sanktsioonide kehtestamine eesmärgiga takistada rikkumiste kordumist. Seega peaksime tunnustama oma saavutusi ja jõupingutusi. Loomulikult tuleb parandada, mis parandamist vajab, aga me peaksime jääma enesekindlaks ja positiivseks ning uskuma, et oleme õigel teel ja tegutseme kooskõlas oma humanistlike traditsioonidega.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Härra juhataja, enne kui vastan mõnele küsimusele, mida siin arutelu käigus puudutatud on, lubage mul öelda, et tõime teie jaoks kaasa mõned koopiad, kui te neid soovite. Võite neid võtta.
Arutelusse süvenedes lubage mul alustada mõne üldise märkusega aruande kohta. Mul on hea meel, et paljud teie seast peavad seda kasulikuks aruandeks ja me võtame ka arvesse teie arutelu käigus esitatud ettepanekuid ja soovitusi. Seoses küsimusega meie enda poliitika tõhususe analüüsimise kohta, mille mõned teie seast tõstatasid, tahaksin tähelepanu juhtida, et sellele küsimusele pühendatud peatükis 7 on hinnangud ja analüüs, aga on ka tõsi, et me saame teha paremini; me saame teha rohkem. Lubage mul samuti öelda, et on teatud piir, sest inimõiguste küsimused on väga sageli seotud ka kogu ühiskonna muutmisega, seetõttu ei ole need nii lihtsalt mõõdetavad kui teised asjad, mida saab kiiresti rakendada.
Lubage mul samuti öelda mõned üldised asjad. Mainiti usuvabadusi. Euroopa Liit on loomulikult tugevalt vastu igasugusele usurühmituste diskrimineerimisele ja meie dialoog kolmandate riikidega peaks ootuste kohaselt tugevdama vastavate valitsuste enda jõupingutusi inimõiguste põhimõtete järgimisel ja kohaldamisel, sealhulgas näiteks riiklike inimõiguste asutuste kaudu.
Seoses teiste siin nimetatud küsimustega, näiteks romide olukord kandidaatriikides, siis aastaaruandes märgitakse, et oleme valmis täielikult austama kõikide isikute, sealhulgas vähemuste sekka kuuluvate isikute inimõigusi. Romide kogukonnad on vahepeal määratletud ühena kõige haavatavamatest vähemustest nii ELis kui ka kandidaatriikides. Ma arvan, et peame jätkama selle küsimusega tegelemist ja olukorra parandamist.
Esitati ka üldine küsimus üleandmiste kohta. Meie arvates kujutab üleandmiseks või salajaseks kinnipidamiseks nimetatav tegevus endast põhiõiguste rikkumist. Seda märgiti selgelt. Selles osas on komisjon algusest peale aktiivselt toetanud ja soodustanud Euroopa Nõukogu ja Euroopa Parlamendi poolt algatatud uurimisi seoses üleandmiste ja salajaste kinnipidamistega. Tahaksin selle siinkohal lihtsalt ära märkida. On tegutsetud.
Sudaani kohta - kuulsime täna siin hr Osmani kõnet. Tippkohtumisel oli ühise strateegia üheks põhielemendiks rahu ja partnerluse küsimus. Siinkohal osutame olulist toetust konfliktide ärahoidmiseks, rahuoperatsioonideks, Aafrika võimekuse tugevdamiseks tegeleda konfliktidega piirkondlikul ja riiklikul tasandil. President Barroso ja volinik Michel on kasutanud järelejäänud tõkete kõrvaldamiseks kõiki võimalusi, sealhulgas viimast Aafrika ja ELi tippkohtumist.
Olin täna hr Osama kõne ajal kohal ja ta ütles ka selgelt, et on Euroopa Komisjoni delegatsioonidelt palju toetust saanud. Nii et tõhus toetus on olemas, aga loomulikult saab alati teha rohkem.
Seoses inimõiguste olukorraga Iraagis, mida siin samuti märgiti - teame, et olukord on endiselt ärevusttekitav, eriti sealse halva julgeolekuolukorra tõttu ja samuti seoses naiste, laste, vähemuste ja ümberasustatud isikutega. Minu arvates on siin meie poliitika keskpunktiks hea juhtimine, demokraatia, inimõigused ja õigusriik, et nad liiguksid aeglaselt õiges suunas. Oleme kutsunud neid sageli üles surmanuhtlust kaotama. Tahtsin lihtsalt mõnda esiletoodud küsimust rõhutada.
Seoses Venemaaga - viime ELi ja Venemaa inimõiguste konsultatsioone läbi kaks korda aastas ja ka meie aruandes on Venemaad kaks korda märgitud, lehekülgedel 72 ja 73 - esiteks rõhutatakse konsultatsioone ja teiseks rääkisime selgelt inimõiguste olukorrast, sealhulgas Tšetšeenias. Nii et Tšetšeeniat ei ole unustatud.
Lubage lõpuks öelda mõni sõna India kohta. Oleme teadlikud kohtuprotsessist, mida Fibres and Fabrics International alustas puhaste riiete kampaania vastu. See küsimus on eriti oluline komisjoni nende peadirektoraatide jaoks, kes tegelevad õiglaste töötingimustega. Palusime komisjoni Delhi delegatsioonil hoida end kursis India kohtutes toimuvaga ja peame kontrollima kinnipidamist, millest räägiti.
On veel palju rohkem öelda, aga ma arvan, et see oli laialdane arutelu ja ma ei taha rohkem aega kulutada.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
