Kansainvälinen naistenpäivä
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana puhemiehen julkilausuma kansainvälisestä naistenpäivästä.
Naistenpäivä on Euroopassa nykyisin erilainen päivä kuin se, jonka me muistamme, ainakin Keski- ja Itä-Euroopassa. Nykyisin kyse ei ole vain kukkien antamisesta tuntemillemme naisille. Nykyään naistenpäivä antaa myös mahdollisuuden tärkeisiin keskusteluihin tasa-arvosta, monilapsisten perheiden äitien tukemisesta ja naisiin kohdistuvan väkivallan lopettamisesta. Euroopan parlamentti osallistuu aktiivisesti näihin keskusteluihin.
Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta on erittäin tärkeä valiokunta. Marraskuussa 2009 annoimme naisiin kohdistuvan väkivallan poistamista koskevan päätöslauselman, jossa vaadimme Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan johdonmukaisia toimintaohjelmia tätä väkivallan muotoa vastaan. Kunnianhimoinen tavoitteemme on, että Euroopan unioni pystyy näyttämään tässä asiassa esimerkkiä koko maailmalle.
Naiset ansaitsevat enemmän, sillä haluammehan sentään estää Euroopan väkiluvun romahtamisen, mutta sitä ei saa tehdä naisten kustannuksella. Kolmi- tai nelilapsisen perheen äideillä on oltava samojen periaatteiden mukaiset työllistymis- ja ylenemismahdollisuudet kuin miehillä. Yleisesti saatavilla olevat päivähoitopalvelut sekä työpaikat ovat vain yksi keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Toisaalta äideillä, jotka haluavat jäädä kotiin lastensa kanssa, olisi myös oltava tähän mahdollisuus esimerkiksi koko perheeseen eikä vain puolisoihin perustuvan sopivan verotusjärjestelmän ansiosta.
Tavoitteemme on täyden tasa-arvoisuuden saavuttaminen siellä, missä se on mahdollista ja oleellista - toisin sanoen kaikkialla. Syrjinnän työpaikoilla ja yhteiskunnassa on oltava taaksejäänyttä elämää. Euroopan unionissa naiset ja miehet ovat yhdenvertaisia ja heillä on yhtäläiset oikeudet, ja näiden oikeuksien puolustaminen on meidänkin tehtävämme, Euroopan parlamentin tehtävä.
Toivon kaikkien Euroopan parlamentissa paikalla olevien naisten puolesta, että jokainen päivä voisi olla heidän päivänsä, niin etteivät he koskaan kokisi itseään syrjinnän uhreiksi, ja että teitä naiskollegoja olisi parlamentissa aina vain enemmän.
Corien Wortmann-Kool
PPE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, kuten totesitte, tänään on kansainvälinen naistenpäivä. Sitä vietetään tänään sadatta kertaa. Antaako tämä aihetta juhlaan? Olemme saavuttaneet paljon, mutta meillä on vielä paljon tehtävää, ja onnistumme siinä vain, jos me kaikki - naiset ja miehet - teemme yhteistyötä.
Tänä vuonna yksi kansainvälisen naistenpäivän teemoista on naisten maailmanlaajuinen solidaarisuus ja määrätietoisuus: tärkeä teema talouskriisin aikana. Se ohjaa miehiä ja naisia tekemään yhteistyötä oman ja lastemme paremman tulevaisuuden puolesta, sillä vain yhdessä voimme varmistaa naisten ja miesten yhdenvertaisuuden paitsi lain edessä myös arkielämässä sekä talous- ja yhteiskuntaelämässä. Onhan naisten osuus maapallon väestöstä noin 50 prosenttia, mutta heidän tulojensa osuus maailmanlaajuisista tuloista vain 10 prosenttia. Vain 5 prosenttia maailman johtajista on naisia. Maailman köyhistä 75 prosenttia on naisia. Tässä voidaan ja täytyykin saada aikaan huomattava parannus.
Kyse ei kuitenkaan ole vain köyhyydestä. Eritoten muissa maanosissa - esimerkiksi suuressa osassa Aasiaa - poikia pidetään suuremmassa arvossa kuin tyttöjä: he tuottavat perheelle enemmän. Tämän seurauksena tyttölapsia hylätään ja tyttösikiöitä jopa abortoidaan. Valitettavasti myös naiskauppa on yleinen ja toistuva ilmiö. Afrikassa monet nuoret naiset ja tytöt joutuvat sotien ja raiskausten uhreiksi. Taustalla on monia kulttuuriin liittyviä syitä, ja niihinkin on kiinnitettävä paljon huomiota, jos naisten asemaa aiotaan parantaa. Naisia ja tyttöjä sorretaan erityisesti muslimimaissa, joissa taustalla ovat uskonnolliset syyt.
Siksi on tärkeää, että me Euroopan unionissa myös korostamme tyttöjen ja poikien sekä miesten ja naisten yhdenvertaisuutta avustusohjelmissamme ja kansainvälisissä suhteissamme. Siksi kyse ei ole vain köyhyyden vähentämisestä vaan myös kulttuuriin liittyvien ennakkoluulojen romuttamisesta. Tässä on tärkeä tehtävä korkealle edustajalle ja komission varapuheenjohtajalle Catherine Ashtonille ja myös komission jäsenelle Kristalina Georgievalle.
Silti meillä on vielä paljon tehtävää lähempänä EU:ta, ja jopa omassa ryhmässämme, erityisesti puheenjohtajamme Joseph Daulin tuella. Haluan osoittaa loppuhuomautukseni meille täällä Euroopan unionissa. Kaikki alkaa jo nuoressa iässä lapsen koulutuksesta, eikä tyttöjen koulutusmahdollisuuksia ole vielä turvattu Euroopassa. Meidän kulttuurissamme osallistumisprosentin pitäisi olla 100. Tämän pitäisi olla uuden Eurooppa 2020 -strategian tärkeä tavoite.
Martin Schulz
S&D-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhteiskunta, jossa miehillä ja naisilla ei ole yhtäläisiä oikeuksia työssä ja elämässä, ei ole demokraattinen ja inhimillinen yhteiskunta. Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden perusedellytys on se, että oikeutta sovelletaan henkilön sukupuoleen katsomatta. Tätä me miehet pidämme itsestäänselvyytenä, eivät niinkään naiset edes länsieurooppalaisissa yhteiskunnissa, ei sinne päinkään. Tämä tulee selvimmin esiin yhdessä suurimmista skandaaleista, josta meidän on mielestäni päästävä eroon mitä pikimmin. Parlamenttina voisimme antaa tähän huomattavan panoksen.
Miten yhteiskunta voi perustellusti väittää olevansa tasa-arvoinen, jos miehet ja naiset saavat samassa työpaikassa samasta työstä erilaista palkkaa. Missään muualla yhteiskunnassa naisten hiljaisesti hyväksytty syrjintä ei ole yhtä yleistä kuin työpaikoilla, joissa naiset tekevät miesten kanssa samaa työtä, jossain määrin paljon vaikeammissa elinoloissa, ja saavat siitä yleisesti 30-40 prosenttia vähemmän palkkaa. Meidän on päästettävä EU tästä häpeästä. Jos me täällä Euroopassa aiomme välittää jonkin sanoman kansainvälisenä naistenpäivänä, olkoon se naisten ja miesten samapalkkaisuus samalla työpaikalla. Se on yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden keskeinen edellytys.
(Suosionosoituksia)
Olemme myöntäneet, että komissio tekee parhaansa. Voimme todeta, että naisten oikeuksien eurooppalainen peruskirja on tänään saanut ilmaa siipiensä alle. Se on hyvä ja olemme tyytyväisiä siihen. Olemme kuitenkin hieman pettyneitä, ja pyydän teitä kertomaan sen Viviane Redingille ja José Manuel Barrosolle. Olisimme halunneet hankkeen käynnistämisen olevan muutakin kuin vain virallinen julkilausuma. Olisimme halunneet myös pitää kiinni alun perin annetusta lupauksesta, nimittäin että parlamentti ja kansalaisjärjestöt otetaan mukaan. Niin ei kuitenkaan ole käynyt. Voimme vielä hyvittää tämän. Arvostaisimme kuitenkin sitä, että ei tyydyttäisi vain viralliseen julkilausumaan ja että toimielimet yhteistyössä auttaisivat korjaamaan asiat juuri mainitsemassani konkreettisessa esimerkkitapauksessa. Kollegani Corien Wortmann-Kool on maininnut muita esimerkkejä.
Kansainvälisenä naistenpäivänä on yksi asia, joka kaikkien meidän eurooppalaisten on myönnettävä: emme ole vielä saavuttaneet mantereellamme yhtäläisiä oikeuksia, mutta naisten jyrkän epäoikeudenmukaisen kohtelun, joka muissa maanosissa ulottuu sukuelinten silpomisesta pakolliseen hunnun käyttöön, ja kaikkien niiden perusoikeuksien, jotka naisilta ja ennen kaikkea tytöiltä riistetään, pitäisi huolestuttaa meitä muulloinkin kuin 8. maaliskuuta.
Tästä syystä haluan esittää kiitokseni parlamentin ihmisoikeusasiantuntijoille. Keskustelemme täällä Strasbourgin istuntoviikolla aina torstai-iltapäivisin muun muassa naisiin kohdistuvista ihmisoikeusloukkauksista. Sanottakoon myös kansainvälisenä naistenpäivänä, että torstai-iltapäivän keskustelut ansaitsevat ainakin samanlaisen osanottajamäärän kuin nyt täällä täysistunnossa.
Diana Wallis
Arvoisa puhemies, totean aluksi, että en vielä hetki sitten odottanut käyttäväni tätä puheenvuoroa. On kuitenkin tärkeää, että vietämme kansainvälistä naistenpäivää, ja erityisesti juuri tätä kyseistä päivää noin sata vuotta sen jälkeen kun sen viettämistä ensi kerran ehdotettiin. Sen pitäisi tosiaankin olla päivä, jolloin juhlitaan sitä, miten pitkälle naiset ovat päässeet, mutta myös lisätään tietoisuutta siitä, miten paljon meillä vielä on matkaa tasa-arvoon.
Arvoisa puhemies, te kehotitte lisäämään naisten määrää parlamentissa. Tulokset ovat hyviä, mutta eivät vielä kyllin hyviä. Joissakin oman maani parlamentista esitetyissä arvioissa todetaan, että tasa-arvon saavuttaminen vie nykyisellä kehitysvauhdilla 200 vuotta, joten emme edisty riittävän nopeasti saavuttaaksemme todellisen tasa-arvon.
Toinen asia, jota parlamentti tällä viikolla käsittelee, on ihmiskauppa ja naisiin kohdistuva väkivalta. Viime viikolla vierailin omassa vaalipiirissäni näyttelyssä, jossa oli esillä maalauksia ja valokuvia naisista, jotka oli kuljetettu laittomasti EU:hun sen naapurivaltiosta Moldovasta. Joidenkin arvioiden mukaan laittomasti kuljetettujen naisten - ja toki miestenkin - lukumäärä on niin suuri, että se vastaa Afrikan 350 vuotta jatkunutta orjakauppaa, mutta pääasiassa uhrit ovat naisia. Ellei Euroopan yhteisö voi tehdä tälle asialle jotain ja hoitaa ihmiskaupan uhriksi joutuneiden naisten asioita, olisi surkeaa, ellemme edistyisi tänä päivänä.
Toinen asia, johon meidän pitäisi keskittyä, ovat naisten monet terveysongelmat, joihin on puututtava ja joihin ei käytetä niiden edellyttämiä aikaa ja voimavaroja. Saavutukset ovat mittavat ja juhlimisen aiheita on paljon, mutta tehtävääkin on vielä paljon.
Marije Cornelissen
Kansainvälinen naistenpäivä, 8. maaliskuuta. Olen viettänyt tätä päivää niin kauan kuin muistan, kuten äitini ja isoäitini ennen minua. Toisinaan masennun 8. maaliskuuta kun ajattelen, mitä kaikkea vielä on tehtävä, jotta miehillä ja naisilla olisi aidosti yhtäläiset mahdollisuudet. On niin paljon naisia, joille väkivalta on arkipäivää, niin paljon köyhyydessä eläviä naisia, niin paljon naisia, jotka joutuvat yksin huolehtimaan lapsistaan ja vanhemmistaan, ja niin vähän naisia, jotka pääsevät huipulle liike-elämässä, akateemisessa maailmassa ja politiikassa.
Sitten kuitenkin ajattelen isoäitini sukupolvea, jonka oli naimisiin mentyään lopetettava työnteko ja jolla ei ollut kerta kaikkiaan minkäänlaisia koulutusmahdollisuuksia, sekä äitini sukupolvea, jonka oli taisteltava rajusti saadakseen päättää omasta kehostaan, ja huomaan, miten pitkälle olemme edistyneet yhden vuosisadan aikana. Huomaan, että muutos on todella mahdollinen. Meidän on nyt kuitenkin tehtävä parhaamme, jos aiomme tehdä maailmasta paremman paikan lähitulevaisuudessa.
Euroopan unioni voi antaa merkittävän panoksen, mutta vain jos se ei tyydy pelkkiin korulauseisiin. Taistelua yhtäläisten oikeuksien puolesta ovat jo aivan liian kauan kuormittaneet aivan liian monet korulauseet, ja niiden määrä on vain kasvanut. Perjantaina komissio esitteli naisten oikeuksien peruskirjan, joka on täynnä korulauseita. Suhtaudun terveen epäilevästi sen toteuttamiseen. Näitä epäilyksiä tukee se tosiseikka, että Euroopan parlamenttia ja kansalaisjärjestöjä ei kuultu, kuten Martin Schulz jo totesi. Koska tämä on komission jäsenen Viviane Redingin ensimmäinen toimi tasa-arvoasioista vastaavana komission jäsenenä, asetun kuitenkin erittäin mielelläni hänen puolelleen.
Merkitystä on niillä aloitteilla, joilla hän täydentää korulauseitaan. Jos hän tällä kaudella esittelee meille naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista koskevan direktiivin, isyyslomaa koskevan direktiivin, tehokkaita toimia naisiin kohdistuvan syrjinnän torjumiseksi, voimakkaita toimia naisten työllisyysasteen nostamiseksi - esimerkiksi sovittamalla koulu- ja työajat paremmin yhteen - ja esittää johtotason työpaikkoihin naiskiintiöitä ainakin komission viroissa, ja jos komissio siirtyy tyhjistä lupauksista konkreettisiin tekoihin, minä ja kollegani Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä aiomme ensimmäisinä osoittaa avoimesti arvonantomme.
Muutoksen eteen on tehtävä yhteistyötä: komission, neuvoston sekä parlamentin vasemmisto- ja oikeistoryhmien. Tänään, 8. maaliskuuta, ei ole ainoastaan kansainvälinen naistenpäivä, vaan myös poikani kaksivuotissyntymäpäivä. Toivon vilpittömästi, että 30 vuoden kuluttua hän elää Euroopassa, jossa hän ja hänen vaimonsa - tai miehensä - jakavat lastenhoitovastuun tasan ja jossa naisilla on aivan yhtä suuret mahdollisuudet tulla professoriksi, toimitusjohtajaksi tai Euroopan komission jäseneksi. Lähivuosina hänen äitinsä tekee parhaansa tämän saavuttamiseksi, ja onneksi en ole ainoa.
(Suosionosoituksia)
Marina Yannakoudakis
Arvoisa puhemies, kansainvälinen naistenpäivä antaa meille mahdollisuuden suunnata yksimielisesti huomiomme naisten nykyisiin ongelmiin ja haasteisiin - kiinnittää huomiota erilaisiin epätasa-arvon muotoihin, joita monet naiset kokevat, mutta myös juhlia naisten saavutuksia vuosisadan aikana.
Me Yhdistyneessä kuningaskunnassa juhlimme erityisen ylpeinä merkkihenkilöitä, joiden avulla kansakuntamme on edistänyt naisten oikeuksia: sellaisia naisia kuin Emily Pankhurst, joka johti naisille äänioikeuden hankkinutta Ison-Britannian suffragettiliikettä, ihmisoikeuksien ja erityisesti naisten oikeuksien edistämisestä vuoden 1993 Nobelin palkinnon saanutta Shirin Ebadia ja Ison-Britannian ensimmäiseksi naispääministeriksi vuonna 1979 valittua Margaret Thatcheria.
Naisten pääsy korkeaan asemaan ja heidän yhtäläiset mahdollisuutensa miesten kanssa ovat aivan yhtä ajankohtaisia kysymyksiä tänään kuin ne olivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ensimmäisen naispääministerin valinnan aikoihin.
Voimme varmistaa koulutusmahdollisuudet ja työllisyyden, mutta palkkaerot ovat edelleen jäljellä. Voimme säätää lakeja syrjinnän torjumiseksi työpaikalla, mutta emme työn, perhe-elämän ja kodinhoidon välillä tasapainoilun aiheuttamia paineita vastaan.
Parlamenttina meidän pitäisi auttaa edistämään naisten valinnanmahdollisuuksia. Jos he päättävät luoda uraa, heitä on tuettava tarjoamalla siihen tasavertaiset edellytykset. Jos he päättävät jäädä kotiin hoitamaan perhettään, heitä ei pidä väheksyä. Sanonta "vain kotiäiti" pitäisi kieltää. Kukaan nainen ei ole "vain" jotakin. Kutakin arvostetaan oman panoksensa takia.
Jos siis puhumme aikaansaavista naisista, on mielestäni listan kärjessä oltava yksi naisten ryhmä, jonka panosta Yhdistyneessä kuningaskunnassa juhlitaan 14. maaliskuuta, nimittäin maailman äidit: naiset, jotka vapaaehtoisesti luopuvat omista tavoitteistaan ja omistavat elämänsä lastenkasvatukselle. Sillä tehdessään sen kunnolla he edistävät meidän kaikkien yhteistä päämäärää - tasa-arvoon ja suvaitsevaisuuteen perustuvaa yhteiskuntaa, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia sukupuoleen katsomatta.
Eva-Britt Svensson
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, tänään vietämme kansainvälistä naistenpäivää, ja tänään on tullut kuluneeksi 15 vuotta YK:n naisten oikeuksien toimintaohjelman perustamisesta. Puolessa välissä uudelleentarkastelua, joka on parhaillaan käynnissä New Yorkissa, minä ja muut Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäsenet voimme vain todeta, että naiset kaikkialla maailmassa joutuvat tyytymään vallitsevaan tilanteeseen. Parlamentin viime aikoina antamista myönteisistä päätöslauselmista, Marc Tarabellan mietinnöstä ja Peking +15:ttä koskevasta päätöslauselmasta huolimatta YK:n kokous ei valitettavasti ole vielä tuottanut tuloksia.
Neuvotteluihin osallistuvat EU:n jäsenvaltioiden hallitukset ovat asettaneet naisten oikeuksia koskevat tavoitteet selvästi alemmaksi kuin ne on asetettu aiemmin mainituissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa. Joskus minusta vaikuttaa siltä, että EU:n jäsenvaltioiden hallitukset käyttävät Pekingin toimintaohjelmaa vain keinona saarnata EU:n ulkopuolisille maille tasa-arvosta. On usein helpompi neuvoa muita ihmisiä kuin saada itse aikaan tuloksia.
Ennen valintaansa komission puheenjohtaja José Manuel Barroso lupasi laatia naisten oikeuksien peruskirjan. Tänään meillä on ollut tilaisuus lukea komission asiakirja. Minä ja ryhmäni - Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto - olemme syvästi huolissamme peruskirjan puutteellisesta sisällöstä ja sen laadintatavasta. On olemassa suuri vaara, että se ei ole minkään arvoinen. Parlamenttia, kansallisia elimiä ja eurooppalaisia vapaaehtoisjärjestöjä ei otettu mukaan eivätkä ne osallistuneet peruskirjan laatimiseen, ja luonnollisesti myöskään Euroopan kansalaiset eivät osallistuneet prosessiin.
Haluaisin selittää José Manuel Barrosolle, että julkilausuman antaminen yhteisistä arvoista ei riitä. Se, mitä Euroopan naiset ja miehet tarvitsevat, on vahva asiakirja, joka on suunniteltu ja laadittu yhteistyössä kaikkien asianosaisten osapuolten kanssa.
Olkoon tämä naisten oikeuksien peruskirjan ensimmäinen luonnos. Käyttäkää seuraavaan kansainväliseen naistenpäivään kuluva aika keskusteluihin parlamentin, kansallisten elinten ja eurooppalaisten vapaaehtoisjärjestöjen kanssa. Kun sitten vietämme seuraavaa kansainvälistä naistenpäivää, käy selväksi, että olemme edistyneet.
Teemme työtä naisten oikeuksien puolustamiseksi, ei vain 8. maaliskuuta vaan vuoden jokaisena päivänä. Tätä Euroopan naiset ja miehet tarvitsevat.
Marta Andreasen
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tänä päivänä pyydän kaikkia poliitikoita ja lainsäätäjiä lopettamaan populististen tasa-arvolakien antamisen. Ne vaikeuttavat niiden naisten elämää, jotka haluavat käydä töissä. Ne saavat organisaatiot pelkäämään naisten työllistämistä. Tasa-arvossa ei ole kyse laeista, vaan toimintatavoista.
Työssä käyvänä äitinä minua ei ole kertaakaan 30-vuotisen työurani aikana palkattu tai ylennetty muun kuin oman pätevyyteni ja ansioitteni takia, ja loukkaantuisin, jos saisin erityiskohtelua pelkästään kromosomieni takia. Esitän kuitenkin Euroopan parlamentille maailman naisten puolustamiseen liittyviä konkreettisia pyyntöjä.
Haluan, että Espanjan maananastusongelmaa käsitellään ja että se ratkaistaan, ja haluan päättää monien talojensa purku-uhan alla elävien sekä kodistaan lähtemään joutuneiden naisten ja miesten kärsimykset. Eikö tämä ole mielestänne väkivaltaa?
Haluan, että parlamentti pysäyttää EU:n rahavirrat niille alueille, joissa tämä valtava ihmisoikeusloukkaus tapahtuu. Eikö tämä ole mielestänne väkivaltaa?
Haluan parlamentin kuulevan ja suojelevan niitä, jotka haluavat ilmaista huolensa EU:n talousarvion rakennetta koskevista sääntöjenvastaisuuksista, kuten minä tein kahdeksan vuotta sitten, ja varmistavan, etteivät he joudu kokemaan samaa kuin minä. Eikö tämä ole väkivaltaa?
Haluan parlamentin epäävän Euroopan komissiolta vastuuvapauden siihen saakka kunnes tilintarkastajat hyväksyvät talousarvion kokonaan ilman varaumia. Näin haluan Euroopan parlamentin kunnioittavan Euroopan naisia ja miehiä, heitä, jotka verorahoillaan mahdollistavat Euroopan unionin olemassaolon.
Krisztina Morvai
(HU) Huomautan kollegoilleni, että on suuri virhe puhua yleisesti eurooppalaisista naisista ja Euroopan unionissa elävien naisten oikeuksista ottamatta huomioon naisten toisarvoista asemaa Keski- ja Itä-Euroopan entisissä kommunistimaissa, joista on tullut EU:n uusia jäsenvaltioita. EU:n on aika lähettää tiedonkeruuvaltuuskunta selvittämään nimenomaan heidän puutteellisia oikeuksiaan ja käydä tulosten perusteella käsiksi nykyiseen vakavaan eriarvoisuuteen naisten keskuudessa EU:n sisällä.
Mainitsisin vain kaksi aihealaa. Molemmat liittyvät globalisaatioon, uusliberalistiseen talouteen, vapaakauppaan ja niiden epäkohtiin. Ensimmäinen on se, että monikansalliset yritykset sekä EU:hun rekisteröidyt suuryritykset soveltavat erilaisia työoikeus- ja työterveysnormeja. Tarkoitan esimerkiksi suuria vähittäismyyjiä, hypermarketteja, sellaisia, joita on Itävallan ja Unkarin välisen rajan molemmin puolin. Sama yhtiö soveltaa erilaisia normeja taukoihin, ruokatuntiin ja irtisanomisilmoituksiin. Ne pitävät itäeurooppalaisia, tässä tapauksessa unkarilaisia, naistyöntekijöitä käytännössä orjuudessa.
Toinen aihealue, jota ei ole lainkaan selvitetty, on naisten sisäinen muuttoliike Euroopan unionissa. Keski- ja Itä-Euroopassa heikossa asemassa olevat naiset, esimerkiksi unkarilaisnaiset, hakevat kotitaloustyötä lännestä, elävät kotiapulaisina, talouspakolaisina, jotka ovat usein joutuneet jättämään lapsensa kotimaahan. Heidän oikeuksiensa ja ihmisarvonsa kannalta heidän tilanteensa muistuttaa paljon enemmän kehitysmaiden naisten asemaa kuin länsieurooppalaisten sisartensa asemaa, jotka ovat EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia. Tämä on saatava pikaisesti korjattua.
Puhemies
(PL) Toivotan komission jäsenen John Dallin lämpimästi tervetulleeksi. Tervetuloa arvoisa komission jäsen. Komission jäsen antaa seuraavaksi julkilausuman komission puolesta.
John Dalli
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni siitä, että osallistun ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentin täysistuntoon tänä tärkeänä päivänä - 8. maaliskuuta, kansainvälisenä naistenpäivänä. Minulle on myös kunnia edustaa komissiota ja erityisesti varapuheenjohtaja Viviane Redingiä, joka johtaa komission toimia perusoikeuksien turvaamiseksi.
Tämä on ainutlaatuinen tilaisuus juhlia yhteisesti naisten taloudellisia, poliittisia ja yhteiskunnallisia saavutuksia - menneitä, nykyisiä ja tulevia. Vuonna 1957 sukupuolten tasa-arvo kirjattiin EU:n perustamissopimuksiin. Sen jälkeen on annettu vaikuttava määrä säädöksiä ja niihin perustuvia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä, joista muodostuu EU:n säännöstö.
Muistuttaisin teille, että sukupuolten tasa-arvo ei ole vain perustamissopimukseen kirjattu perusarvo, vaan että sukupuolten tasa-arvoa koskevat politiikat ovat myös osoittautuneet talouskasvua edistäväksi tekijäksi. Viime perjantaina Euroopan komission puheenjohtaja ja sen varapuheenjohtaja Viviane Reding täydensivät komission sitoutumista sukupuolten yhdenvertaisuutta koskeviin arvoihin esittämällä naisten peruskirjan.
Naisten peruskirja ilmentää komission poliittista sitoutumista sukupuolten tasa-arvon edistämiseen viidellä alalla: yhdenvertainen taloudellinen riippumattomuus, sama palkka samasta työstä ja samanarvoista työtä, tasa-arvo päätöksenteossa, ihmisarvo, koskemattomuus ja sukupuoleen perustuvan väkivallan lopettaminen sekä sukupuolten tasa-arvo unionin ulkopuolella.
Jatkotoimena naisten peruskirjalle komissio esittää syyskuussa 2010 uuden kattavan naisten ja miesten tasa-arvostrategian. Tämän strategian avulla naisten peruskirjan periaatteet muutetaan konkreettisiksi toimiksi, jotka on määrä toteuttaa seuraavien viiden vuoden aikana.
Nämä ovat kunnianhimoisia hankkeita ja tavoitteita, joita komissio ei pysty toteuttamaan yksin. Sen on tehtävä EU:n tasolla tiivistä yhteistyötä tärkeimpien kumppaneidensa kanssa, ja erityisesti teidän Euroopan parlamentin jäsenten sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan kanssa. Kansainvälinen naistenpäivä on erinomainen tilaisuus, muistuttaa meitä kaikkia tästä sitoumuksesta.
Puhemies
(PL) Tähän päättyvät puheenvuorot, jotka liittyvät paitsi kansainväliseen naistenpäivään myös jatkuviin pyrkimyksiimme naisten yhtäläisten oikeuksien toteuttamiseksi ja väkivallan poistamiseksi.
