Päťdesiate výročie tibetského povstania a dialóg medzi dalajlámom a čínskou vládou (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je otázka na ústne zodpovedanie o päťdesiatom výročí tibetského povstania a o dialógu medzi dalajlámom a čínskou vládou, ktorú Komisii predložili Marco Cappato, Marco Pannella a Janusz Onyskiewicz v mene skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu a Monica Frassoniová a Eva Lichtenbergerová v mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie - B6-0012/2009).
Rada by som dodala stručnú osobnú poznámku. Skutočne verím, že naša rozprava môže prispieť k slobode všetkých občanov Tibetu a nie k dominantnému postaveniu štátu alebo náboženstva.
Marco Cappato
Vážená pani predsedajúca, stotožňujem sa s vašou nádejou. Nemôžeme, žiaľ, dúfať, že úradujúci predseda Rady využije túto rozpravu a diskusiu na podporu stanoviska Európskej únie. V skutočnosti české predsedníctvo očividne považuje spoločnú európsku politiku za prekážku pre významné zahraničné politiky našich národných štátov. Čína je za to vďačná, Rusko je vďačné, to znamená, že represívne a protidemokratické krajiny na celom svete vzdávajú vďaku za túto absenciu Európy, ktorú tak dobre znázorňuje absencia predsedníctva Rady v tomto Parlamente.
Keďže sa spoločne zaoberáme touto záležitosťou, chcel by som pani Ferrerovú-Waldnerovú upozorniť na to, čo je podľa môjho názoru rozhodujúce: nie je to len otázka práva a poriadku, alebo, inak povedané, zistiť, koľko mníchov nedávno zadržali a koľko Tibeťanov zabili pre útlak Číny, a pritom dúfať, že počet obetí bude nižší ako pred rokom. Čo by som chcel povedať Rade a čo teraz poviem Komisii je, že sa musí vyjadriť k základnému politickému bodu, a to k rozhovorom medzi Čínskou ľudovou republikou a vyslancami dalajlámu, k cieľu týchto rozhovorov a k dôvodu, prečo boli prerušené. Môžeme povedať, že stroskotali - ak ich nedokážeme obnoviť.
Sú dve protichodné stanoviská: na jednej strane stanovisko čínskeho režimu, ktorý hovorí, že dalajláma je násilný muž na čele násilného ľudu a že dalajláma a tibetská vláda v exile chcú nezávislosť pre národný tibetský štát, čo je v rozpore s územnou celistvosťou Číny. To je pozícia, ktorú zaujal Peking. Na druhej strane dalajláma, tibetská vláda v exile a vyslanci dalajlámu, ktorí hovoria, že sa snažia o niečo iné, že bojujú prostredníctvom pasívneho odporu a že jednoducho chcú skutočnú autonómiu, čo znamená autonómiu na udržanie si svojej kultúry, tradícií, jazyka a náboženstva alebo svojich kultúr a náboženstiev. To je hlavná myšlienka memoranda, ktoré tibetskí vyslanci dalajlámu predložili čínskemu režimu. Toto memorandum bolo zverejnené a obsahuje ich požiadavky.
Európska únia si teraz musí vybrať, musí si zvoliť stranu. Sú tu dve protikladné stanoviská: jedna zo strán klame. EÚ môže byť pri hľadaní pravdy rozhodujúca. Ako radikálna strana navrhujeme satyagraha, hľadanie pravdy ako kolektívnu globálnu politickú iniciatívu. Európska únia musí využiť svoje diplomatické nástroje, pani Ferrerová-Waldnerová, povedzte to, prosím, pánovi predsedovi Barrosovi. Aby sme zistili pravdu, musíme sa stretnúť s dalajlámom a uctiť si ho tým, že mu umožníme prehovoriť. Má pravdu Peking, keď hovorí, že Tibeťania sú násilní teroristi, ktorí sa snažia o nezávislosť, alebo má pravdu dalajláma, ktorý hovorí, že chcú slušný a dôstojný autonómny štát? Európa nemôže pred takýmto konfliktom nečinne stáť a zostať ticho.
Eva Lichtenberger
Vážená pani predsedajúca, pred päťdesiatimi rokmi zasadila čínska armáda tibetskému odporu definitívnu ranu. Odvtedy Tibeťania nesmierne namáhavo utekajú z krajiny cez Himaláje a hranice do iných štátov. Do dnešného dňa je to niekoľko tisíc ľudí ročne, všetko utečenci, ktorí sa s vypätím síl snažia prekročiť priesmyky vysoké 5000 metrov. Ak je situácia Tibeťanov taká skvelá, ako Čína vždy tvrdila, nebol by žiaden dôvod na útek, ani opodstatnenie pre skutočnosť, že novinári, ľudia zo Západu a pozorovatelia už mesiace nemôžu krajinu navštíviť vôbec alebo len so sprievodom. Ženy zo spravodajskej služby sprevádzajú novinárky dokonca aj na toaletu, aby sa ubezpečili, že sa nedeje nič zakázané.
Preto sa pýtam sama seba: aká je naša úloha ako Európskej únie? Nejakým spôsobom musíme dosiahnuť pokračovanie dialógu medzi Čínou a Tibetom. Musí však prebiehať na inom základe. Doteraz Čína stále opakovala rovnaké obvinenia a požiadavky bez toho, aby sa čo len trochu snažila pochopiť vysvetlenia zástupcov Tibetu, že nejde o odtrhnutie sa od Číny a vytvorenie nezávislého štátu, ale o dosiahnutie autonómie.
Pani komisárka, čo urobíme so skutočnosťou, že monitorovanie internetu je v Tibete prísnejšie ako kdekoľvek inde v Číne a že sú to európske spoločnosti, ktoré dodali nástroje na umožnenie takého účinného monitorovania? Musíme konať. Doma nás vyzývajú, aby sme vstúpili do dialógu.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážená pani predsedajúca, som rada, že tu dnes máme túto diskusiu o záležitosti, ktorá mnohých z nás už dlho trápi najmä od smutných udalostí, ktoré sa v Tibete odohrali pred rokom. Preto si myslím, že je veľmi dobré, že máme túto otvorenú diskusiu, aby sme opätovne preskúmali, čo môžeme urobiť.
Predtým, ako sa budem zaoberať mnohými otázkami, ktoré ste nastolili v predloženom spoločnom uznesení, mi dovoľte stručne sa vyjadriť k našim dvojstranným vzťahom s Čínou. Politika EÚ voči Číne je politikou angažovania sa. Naše strategické partnerstvo je silné, a to nám umožňuje zaoberať sa všetkými záležitosťami vrátane tých najcitlivejších. Vytvorili sme pôsobivý rámec komunikácie na vysokej úrovni, v ktorom sa pravidelne venujeme globálnym problémom, ktorým čelia naši obyvatelia, bez toho, aby sme vynechali záležitosti, kde sa naše názory rozchádzajú. Tibet je jednou z nich. Budem veľmi jasná - s Čínou nemáme úplne zhodný názor na Tibet a stále nás veľmi a oprávnene znepokojuje situácia v oblasti ľudských práv v Tibete, ako ste obaja práve načrtli, čo vyplýva zo skutočnosti, že Tibet zostal už takmer rok do značnej miery zatvorený pre medzinárodné médiá, diplomatov a pre humanitárne organizácie. Rovnako nás znepokojuje aj uviaznutie rozhovorov medzi zástupcami dalajlámu a čínskymi orgánmi napriek trom kolám rozhovorov, ktoré sa uskutočnili minulý rok.
Tieto záležitosti boli najdôležitejšími bodmi programu viacerých vedúcich predstaviteľov EÚ pri dvojstranných stretnutiach s čínskymi predstaviteľmi minulý rok. Snažili sme sa s Čínou nájsť spoločnú zhodu v tejto citlivej téme a boli sme veľmi jednoznační, keď sme s nimi hovorili o situácii v Tibete.
Dovoľte mi opäť uviesť stanovisko EÚ, ktoré neponecháva priestor na mylný výklad. Po prvé, podporujeme suverenitu a územnú celistvosť Číny vrátane Tibetu. Po druhé, vždy sme podporovali pokojné zmierenie prostredníctvom dialógu medzi čínskymi orgánmi a zástupcami dalajlámu. Pamätám si, že keď som tam bola s Komisiou, pánom predsedom Barrosom a ďalšími kolegami, viedli sme na túto tému dialógy s mnohými mojimi partnermi. Vždy sme trvali na tom, že by mal existovať dialóg o zmierení a že tento dialóg by mal pokračovať.
Tento dialóg by mal byť konštruktívny a zmysluplný. Preto, samozrejme, ľutujeme, že doteraz nepriniesol reálne výsledky. Vždy sme hovorili o tom, že dialógy by sa mali venovať základným otázkam, ako je zachovanie jedinečnej kultúry, náboženstva a tradícií Tibetu, ako aj potrebe dosiahnuť systém zmysluplnej autonómie pre Tibet v rámci čínskej ústavy. Vždy sme hovorili, že tento dialóg by sa mal venovať zapojeniu všetkých Tibeťanov do rozhodovania. Preto by sme uvítali, keby sa budúci národný akčný plán ľudských práv v Číne venoval týmto záležitostiam.
Pre nás je Tibet záležitosťou ľudských práv a ako k takej sme k nemu aj stále pristupovali. Toto posolstvo sme aj dôsledne objasňovali našim čínskym partnerom a veľmi pozorne sme počúvali ich názory. V duchu vzájomného rešpektu sme sa všemožne snažili porozumieť situácii, ale ľudské práva sú všeobecné a situácia v Tibete preto právom znepokojuje celé medzinárodné spoločenstvo, najmä Európsku úniu. Túto skutočnosť samozrejme zdôrazňuje vyše polstoročná existencia nástrojov medzinárodného práva na ochranu ľudských práv.
Vo svojom uznesení uvádzate budúcnosť dialógu medzi Čínou a Tibetom. Ako všetci viete, pri poslednom kole rozhovorov Tibet na základe požiadavky čínskej vlády predložil memorandum o skutočnej autonómii pre budúcnosť Tibetu. Podľa môjho názoru tento dokument obsahuje viacero bodov, ktoré by mohli byť základom budúcich rozhovorov. Na mysli mám odsek o kultúre, vzdelávaní a náboženstve.
Povzbudila ma aj skutočnosť, že je to v písomnom dokumente prvýkrát, čo tibetská strana vyjadrila svoj pevný záväzok nesnažiť sa o odtrhnutie alebo nezávislosť. Myslím si, že to je na dosiahnutie pokroku v tomto dialógu dôležité. Taktiež ma teší, že dalajláma tomuto Parlamentu minulý december potvrdil, že cesta kompromisu a dialóg sú jedinými prostriedkami na dosiahnutie vzájomne prijateľného a trvalého riešenia.
Dovoľte mi, aby som sa s vami na záver podelila o svoje osobné presvedčenie. Počas celej mojej politickej a osobnej životnej dráhy som vždy pevne verila, že pomocou angažovania sa a dialógu je možné zaoberať sa aj tými najzložitejšími problémami a v pravý čas ich aj vyriešiť. Preto by som chcela Čínu a vyslancov dalajlámu vyzvať, aby pri najbližšej príležitosti s otvorenou mysľou pokračovali v tomto dialógu s cieľom dosiahnuť trvalé riešenie v Tibete. Môžem zaručiť našu bezvýhradnú podporu tomuto procesu. To je naše stanovisko, ktoré predložíme aj čínskej strane.
Charles Tannock
v mene skupiny PPE-DE. - Vážená pani predsedajúca, mottom EÚ je "jednota v rozmanitosti". Táto zásada nám dobre slúži.
Táto myšlienka, bohužiaľ, vôbec nenašla ohlas u autoritatívnej komunistickej diktatúry v Čínskej ľudovej republike. Rozmanitosť sa skôr potláča, ako víta. Menšiny, ktoré sa chcú vyjadriť spôsobom iným ako tým, ktorý uznáva Komunistická strana, sú zvyčajne odsúvané na okraj spoločnosti a prenasledované. Tento trend môžeme vidieť pri zaobchádzaní s mnohými náboženskými menšinami vrátane kresťanov, moslimov a ľudí praktizujúcich Falun Gong a najviditeľnejšie je to v prístupe Čínskej ľudovej republiky k Tibetu.
V roku 1950 komunistická armáda vtrhla do Tibetu, čo pred päťdesiatimi rokmi viedlo k exilu dalajlámu. Odvtedy je Tibet pod kontrolou Pekingu. Tradičná, po stáročia izolovaná kultúra Tibetu je teraz ničená krokmi vlády, ktorá sa veľmi snaží zabrániť oživeniu akéhokoľvek tibetského nacionalizmu. V skutočnosti ale systematické a niekedy brutálne potláčanie tibetskej kultúry zapálilo oheň tibetskej identity a prebudilo svedomie sveta s ohľadom na vážnu situáciu tibetského ľudu.
Podnetné vedenie dalajlámu zabezpečilo, že budúcnosť Tibetu zostáva v popredí verejnej diskusie navzdory obrovskej snahy Čínskej ľudovej republiky vystríhať tých, ktorí sa ako predchádzajúci úradujúci predseda Rady Nicolas Sarkozy odvážia spochybniť stanovisko Pekingu.
Tento Parlament vždy neochvejne obhajoval autonómne práva Tibeťanov, čo neznamená automaticky právo na sebaurčenie alebo nezávislosť. Nechceme pri tom Čínu provokovať, ani si ju znepriateliť. Uznávame však, že náš záväzok určitým hodnotám, ako sú ľudské práva, demokracia, právny poriadok a sloboda svedomia, nemožno oddeliť od nepochybne dôležitého strategického partnerstva, ktoré EÚ s Čínou rozvíja.
Hlasy v prospech Číny z druhej strany tohto Parlamentu si v tejto rozprave ešte vypočujeme, ale obyvateľom Tibetu bolo ich právo vysloviť svoj názor dlho odopierané a my musíme hovoriť za nich.
Glyn Ford
v mene skupiny PSE. - Vážená pani predsedajúca, Skupina socialistov je znepokojená situáciou ľudských práv v Číne. Uznávame síce, že v uplynulých desiatich rokoch sa táto situácia výrazne zlepšila, ale ešte je mnoho oblastí, kde sa ľudské práva vôbec nechránia alebo ich ochrana nie je nedostatočná. Môže tam byť určitá miera slobody myslenia, ale žiadna sloboda konania. Rozhodne by sme chceli vyzdvihnúť skutočnosť, že v Číne nemôžu pôsobiť slobodné odborové zväzy. Znepokojuje nás vážna situácia 100 miliónov migrujúcich pracovníkov, ktorí sa presťahovali z vidieka do mesta a ktorí majú značne obmedzený prístup k zdravotnej starostlivosti a k vzdelaniu. Znepokojuje nás vážna situácia náboženských a etnických menšín v celej Číne.
Napriek tomu bola Skupina socialistov proti tejto rozprave a proti uzneseniu. Dôvodom je primeranosť. Kritizovať Čínu za dodržiavanie ľudských práv je správne, rovnako ako kritizujeme Spojené štáty za používanie trestu smrti, za Guantánamo a mimoriadne vydávanie, ale nemusíme to robiť na každej schôdzi. Otvorene povedané, začína to byť kontraproduktívne. Kedysi čínske orgány venovali našim uzneseniam pozornosť, ale teraz už nie. Kým sa niektorí jedinci a skupiny snažia upútať pozornosť a naďalej zvyšujú svoje úsilie, po prvýkrát si myslím, že členské štáty by mali zanechať politiku jednotnej Číny a uznať tibetskú vládu v exile.
Dalajláma tu bol nedávno v decembri a na plenárnom zasadnutí hovoril v mene Tibetu. Prečo je opäť potrebné preberať túto problematiku? V uznesení nie je nič nové.
Spoločne s Elmarom Brokom, Philippom Morillonom a ďalšími poslancami tohto Parlamentu sme minulé leto mali možnosť navštíviť Lhasu. Boli sme prvou medzinárodnou skupinou, ktorá tam po marcových nepokojoch cestovala. Rozprávali sme sa so štátnymi orgánmi a aj so sympatizantmi tibetských protestujúcich. Ako som neskôr napísal, realita bola taká, že pokojné protesty, a my podporujeme pokojné protesty, sa zmenili na rasové nepokoje s útokmi a podpaľovaním obchodov, domov a Číňanov Han s desiatkami obetí. Školy sa stali obeťou podpaľačov a napadnuté boli nemocnice a mešity moslimskej menšiny. Samotný dalajláma uznal vážnosť situácie, keď sa vtedy vyhrážal, že ako žijúci boh odstúpi.
Čína urobila pre Tibet z hľadiska zabezpečenia infraštruktúry veľmi veľa, ako napríklad vybudovanie novej železnice Xining - Lhasa a poskytnutie vyššej úrovne sociálnej starostlivosti ako kdekoľvek inde na vidieku Číny. Problémom je, že zvyšok Číny sa začína pohoršovať.
(protesty)
Ale, ako povedali Beatles, problémom je, že: "Za peniaze si lásku nekúpiš." Tibeťania stále chcú takú mieru kultúrnej a politickej autonómie, ktorá výrazne prekračuje to, čo je Čína ochotná poskytnúť. Ako som vtedy povedal, Čína potrebuje dialóg so zástupcami Tibetu na nájdenie riešenia, ktoré zabezpečí autonómiu a zároveň ochráni práva etnických a náboženských menšín v provincii.
Alternatívou je, že netrpezliví, mladí Tibeťania sa uchýlia k násiliu a terorizmu. Kvôli článku, ktorý som v tom čase napísal, ma požiadali, aby som záležitosť prediskutoval so zástupcami dalajlámu v Londýne, čo som vtedy dosť obšírne urobil. Súhlasím s pani komisárkou: cestu vpred nájdeme prostredníctvom dialógu a angažovania sa a nie prostredníctvom ostrých, nekonečne sa opakujúcich uznesení, ako je aj to, ktoré tu dnes máme.
Hanna Foltyn-Kubicka
Vážená pani predsedajúca, demokratické krajiny v posledných desaťročiach vyzývali pri mnohých príležitostiach na dodržiavanie ľudských práv v nedemokratických krajinách. Táto snaha bola účinná iba vtedy, keď boli krajiny a medzinárodné organizácie vo svojich opatreniach a požiadavkách dôsledné. Prípad Tibetu alebo, všeobecnejšie povedané, problematika ľudských práv v Číne sa pre uprednostňovanie obchodných vzťahov často odsúvala nabok. Ak by sa v Pekingu nekonali olympijské hry a ak by mnohé sociálne a mimovládne organizácie nezaujali rozhodný postoj, svet by o situácii v Tibete stále vedel veľmi málo.
Úlohou Európskeho parlamentu je zabezpečiť, aby demokratické krajiny dôrazne a rázne reagovali na kroky čínskych orgánov, ako napríklad na tvrdú kampaň proti tibetskému ľudu, ktorú pred nedávnom realizovali. Môžeme to však dosiahnuť iba vtedy, keď budeme dôsledne a rázne odsudzovať všetky porušovania ľudských práv, ktorých sa komunistické orgány v Číne dopúšťajú.
Rada by som pripomenula, že Európsky parlament vo svojom uznesení zo 6. júla 2000 vyzval členské štáty na uznanie tibetskej vlády v exile, ak sa do troch rokov nedosiahne dohoda medzi čínskymi orgánmi a vládou dalajlámu. Ako vieme, Peking stále odmieta rozhovory s nesporným vodcom tibetského ľudu. Nezabudnime na jedenásteho lámu Panchena, najmladšieho politického väzňa, ktorého Čína drží vo svojej väzbe už 14 rokov. Tento rok bude mať 20 rokov.
Preto by som chcela tento Parlament ešte raz vyzvať, aby bol vo svojom konaní dôsledný a aby svoje uznesenia bral vážne. Ak neukážeme, že to, čo hovoríme, aj vážne myslíme, bude ťažké od druhých očakávať, že dodržia svoje sľuby a splnia svoje záväzky.
Raül Romeva i Rueda
Vážená pani predsedajúca, prípad Tibetu sledujem už roky. Navštívil som túto oblasť a rozprával som sa s mnohými ľuďmi z krajiny a aj s ľuďmi, ktorí v nej nežijú. Požiadavky tibetského ľudu považujem za oprávnené a do určitej miery za logické. Za viac ako oprávnené pokladám najmä jeho aktuálne obavy vzhľadom na tvrdý útlak čínskej vlády, ktorý trvá už viac ako päťdesiat rokov okrem krátkeho, povedal by som falošného, prímeria počas olympijských hier.
Poznám iba málo ľudí, ktorí sú ochotnejší diskutovať a dosiahnuť dohodu ako Tibeťania. Z tohto dôvodu nerozumiem posadnutosti čínskej vlády prekrúcať realitu a stále znovu trvať na blokovaní rozhovorov.
Krajina sa nestane veľkou vďaka svojej vojenskej sile či veľkosti, alebo hospodárskemu blahobytu. Veľkou sa stáva vďaka šľachetnosti svojich činov a svojej veľkorysosti. Európska únia môže a musí pomôcť vyriešiť túto situáciu, pričom musí, samozrejme, rešpektovať suverenitu príslušných krajín, ale musí to robiť rázne. Spôsob, ako to urobiť, je podporiť požiadavku Tibetu na obnovenie rozhovorov s Čínou a uznať, že ak niekto roky strávil tým, že ustupoval útlaku čínskych orgánov, tak je to v tomto prípade tibetský ľud.
Nie je to konflikt medzi rovnými, či už z hľadiska možností alebo motivácie. Európska únia musí plne rešpektovať obidve strany, ale nemôže zostať neutrálna voči útlaku, paušálnym väzneniam, mučeniu, vraždám alebo náboženskej, lingvistickej a kultúrnej genocíde.
Memorandum o skutočnej autonómii pre tibetský ľud, ktoré teraz Čína ako pracovný dokument odmietla, ukazuje, že Tibeťania vyvinuli naozajstné úsilie a vzdali sa mnohých, zdôrazňujem, oprávnených nárokov.
Čína má teraz príležitosť ukázať svetu svoju veľkorysosť a svoju túžbu po mieri a harmónii a predovšetkým Európska únia má príležitosť pomôcť Číne konať v súlade so svojou veľkosťou.
Thomas Mann
(DE) Vážená pani predsedajúca, tibetský ľud bol 10. marca 1959 podrobený hroznému utrpeniu zo strany Číny. Šesťdesiattisíc ľudí prišlo o život a počas nasledujúcich mesiacov boli stovky tisíc ďalších ľudí zadržané, odvlečené a mučené. Pred rokom sa násilie opäť vyhrotilo. Zomrelo viac ako 200 Tibeťanov, niektorí v dôsledku streľby do ľudských terčov. Teraz, krátko po päťdesiatom výročí, sa pre vonkajší svet uzatvárajú kláštory, kontrolujú sa prístupové cesty a vojaci a spravodajská služba sú v pohotovosti, aby demonštrácie zničili už v zárodku. Stále nemáme nové správy o prípadných nepokojoch. Aká je reakcia na túto ukážku moci? Mlčanie médií. Dalajláma svojich ľudí vyzval, aby sa držali nenásilnej cesty. Jeho žiadosť o dialóg nenašla v Pekingu kladnú odozvu. Keď vyslanci dalajlámu predložili v memorande konkrétne kroky na autonómiu, prezident Chu Ťin-tchao ich odmietol. Povedal, že musia vybudovať veľký múr proti separatizmu. Túto myšlienku, ktorá je čistou provokáciou, zavŕšilo plánované zavedenie núteného sviatku pre Tibeťanov: 28. marec bude Dňom oslobodenia otrokov. To je trpká realita.
Európsky parlament pred dvoma dňami vyvesil vlajky. Na plenárnej schôdzi mnohí z nás položili na stôl tibetskú vlajku a ukázali tak solidaritu s trpiacimi Tibeťanmi. Vo všetkých častiach EÚ sa konali pokojné protesty. Naši kolegovia - pán Cappato, pani Lichtenbergerová, pán Tannock a pán Romeva i Rueda - majú úplnú pravdu: dnešné uznesenie hovorí jasnou rečou. Memorandum musí byť základom ďalších rokovaní. Je to dokument skutočnej autonómie v rámci čínskej ústavy. Izolácia Tibetu sa musí skončiť, izolácia obyvateľov, turistov a novinárov. Musíme reagovať na 600 uväznených Tibeťanov.
Roberta Angelilli
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, tento Parlament nesmie pripustiť, aby nedávny dalajlámov výkrik bolesti zostal nevypočutý. Iba pred pár mesiacmi sme ho v Bruseli počuli rozprávať, všetci ho poznáme ako láskavého muža, mierotvorcu, hovorcu tibetskej kultúry, ktorá je kultúrou harmónie a bratstva par excellence. Hovoriac o svojich "čínskych bratoch" dalajláma v mene týchto hodnôt však dôrazne požiadal o legitímnu a skutočnú autonómiu pre Tibet, pričom sa odvolal na mučenie a hrozné utrpenie svojho ľudu a svojej krajiny. Parlament by mal byť hrdý na to, že môže podporiť túto požiadavku. Je to našou politickou a inštitucionálnou povinnosťou v mene demokracie, ľudských práv a hodnôt slobody. Tibeťania sa na Európu pozerajú možno ako na svoju jedinú nádej, a preto ich nemôžeme sklamať.
Georg Jarzembowski
(DE) Vážená pani predsedajúca, pani komisárka, dámy a páni, kresťanskí demokrati uznávajú suverenitu Čínskej ľudovej republiky nad svojím územím vrátane Tibetu.
Zároveň však odmietame stanovisko Číny, že akékoľvek vyhlásenie Európskej únie týkajúce sa ľudských práv v Číne predstavuje neprípustné zasahovanie do vnútorných záležitostí Číny. Podľa moderného chápania ľudských práv a medzinárodného práva, ktoré bude možno čoskoro uznávať aj Čína, sa od medzinárodného spoločenstva vyžaduje, aby vyjadrovalo znepokojenie nad ľudskými právami vo všetkých častiach sveta najmä vo veľmi očividných prípadoch.
Ako inak by Medzinárodný trestný tribunál mohol zakročiť v prípade zločinov proti ľudskosti v krajinách bývalej Juhoslávie a vyniesť rozsudok, ak by nemal právo zasahovať v mene ľudských práv?
Čínska ľudová republika a jej vláda by preto mali uznať, že diskusia o ľudských právach ako sloboda zhromažďovania, sloboda nezávislej tlače, náboženská sloboda a práva kultúrnych menšín v Tibete a iných častiach Číny nepredstavuje neprípustné zasahovanie. Čína musí o týchto veciach diskutovať.
Naším dnešným hlavným záujmom je jednoducho vyzvať Čínsku ľudovú republiku a jej vládu, aby obnovili rozhovory s dalajlámom ako vodcom veľkej časti tibetského ľudu, z tohto pohľadu nechápem pána Forda, hoci on bol vždy skôr na strane čínskej vlády.
Aby som bol úprimný, ako môj kolega už povedal, vláda tieto rozhovory viedla minulý rok, ale po olympijských hrách ich prerušila. Sme nútení obávať sa, že počas olympijských hier vláda tieto rozhovory viedla iba na odvrátenie pozornosti. My však nepripustíme, pán Ford, aby bola naša pozornosť odvrátená. Do programu opäť zaradíme túto záležitosť a vyzývame čínsku vládu, aby začala skutočné a vážne rozhovory s dalajlámom, keďže v Tibete sa naďalej porušujú ľudské práva a my sa musíme postarať o to, aby sa táto situácia zmenila.
Marcin Libicki
(PL) Vážená pani predsedajúca, keď dnes diskutujeme o osude prenasledovaných Tibeťanov, musíme si byť vedomí toho, že ich vyhliadky sa zlepšia iba vtedy, ak na Čínu vyvinie politický nátlak celé medzinárodné spoločenstvo. Aj preto musím vyzdvihnúť, že z tohto pohľadu môže priniesť ovocie všetko úsilie vynaložené pani Ferrerovou-Waldnerovou a ďalšími predstaviteľmi, ktorí môžu ovplyvniť globálnu politiku.
Musím tiež zdôrazniť, že som s hlbokým poľutovaním počúval vystúpenie zástupcu Skupiny socialistov v Európskom parlamente, ktorý vyhlásil, že zločiny Číny sa výstavbou železničnej trate do Tibetu ospravedlnili. Pripomína mi to obdobie, kedy v Európe výstavba diaľnic ospravedlňovala výstavbu koncentračných táborov. Nemôžeme pripustiť, aby sa železničné trate a diaľnice budovali za cenu bolesti a utrpenia prenasledovaných ľudí.
Cornelis Visser
(NL) Vážená pani predsedajúca, stál som tu pred rokom, keď sme diskutovali o nepokojoch v Tibete. Čínu sme naliehavo prosili, aby médiám a medzinárodným organizáciám poskytla prístup do oblasti, a som rád, že sme vtedy v mene Parlamentu vyzývali na seriózny dialóg medzi Čínou a dalajlámom.
Usporiadaním olympijských hier Čína minulý rok celému svetu ukázala, že je krajinou schopnou zmeniť sa a prekvapiť. Pred začiatkom olympijských hier poskytla Čína zahraničným novinárom určitú voľnosť. Oceňujem dočasné poskytnutie slobody tlače pre zahraničných novinárov. Bohužiaľ, bolo to iba nakrátko. Minulý utorok sa novinárom nepodarilo dostať do Tibetu, aby podali informácie o tamojšej situácii.
Veľmi ma mrzí skutočnosť, že čínska vláda už nezaručuje slobodu tlače. Súčasne neexistuje vôbec žiadna sloboda tlače pre novinárov v Číne. Čínski novinári používajú systém autocenzúry, ktorý ich núti prijať vládne stanovisko. Aj v tomto prípade je priepastný rozdiel medzi zákonmi, ktoré zaručujú slobodu tlače, a realitou, keď novinári musia obmedzovať sami seba. Všetky médiá sa musia podriadiť diktátu straníckej cenzúry.
Vláda navyše obmedzuje aj internetové stránky. Používatelia internetu sa navzájom rýchlo informujú o politických udalostiach hneď, ako sa udejú. Pre dialóg medzi Tibeťanmi a Číňanmi je nevyhnutné, aby obyvatelia mali presné informácie. Rokovať sa dá iba na základe faktov a sloboda tlače v Číne je dôležitou podmienkou, aby sa tak stalo. Sloboda písať musí existovať, aby umožnila novinárom informovať ostatných obyvateľov Číny o tom, čo sa deje v Tibete.
Nech Európa buchne po stole a postaví sa za ľudské práva v Číne. Je to potrebný krok na obnovenie dialógu medzi Čínou a Tibetom. Nech Čína urobí tento krok správnym smerom a pripraví cestu pre dialóg, alebo slovami čínskeho filozofa menom Lao-c': "tisíc míľová cesta sa musí začať jednoduchým krokom".
Zita Pleštinská
- (SK) v čase smutných udalostí v Tibete v marci 2008 som bola v Číne. Udalosti som mohla sledovať iba prostredníctvom internetu, pretože do Tibetu nás nepustili. Vtedy som videla, ako veľmi obyvatelia Tibetu potrebujú pomoc.
Som presvedčená, že Európsky parlament aj prostredníctvom tohto uznesenia musí tlmočiť slová Jeho Svätosti dalajlámu čínskej vláde, že Tibet nemá separatistické tendencie a snaží sa iba o uznanie kultúrnej autonómie Tibetu v rámci Číny.
Rozumiem, že Európska únia má snahu mať dobré hospodárske vzťahy s Čínou, čo sme v rámci nášho výjazdového rokovania výboru IMCO v marci 2008 pri rokovaniach s čínskou vládou a poslancami v Pekingu tlmočili. Avšak nemôžeme byť nevšímaví k situácii v Tibete a k neustálemu porušovaniu ľudských práv, k represáliám, k utrpeniu, k násiliu.
Očakávam, že pri príležitosti 50. výročia odchodu dalajlámu do indického exilu čínske orgány poskytnú nezávislým pozorovateľom a zahraničným médiám neobmedzený prístup do Tibetu, aby mohli preskúmať situáciu na mieste.
Victor Boştinaru
(RO) Pani komisárka, chcel by som vám poďakovať za vaše vyvážené stanovisko, ktoré ste dnes prezentovali počas plenárnej schôdze Parlamentu.
Vzťahy Európskej únie s Čínou majú pre všetkých poslancov Európskeho parlamentu strategický význam a majú a budú mať vážne globálne odozvy. Očakával som, že budeme diskutovať o spolupráci Európskej únie s Čínou pri reformovaní globálneho finančného systému s ohľadom na vyvážené a konštruktívne stanovisko Číny najmä teraz pred samitom G20 v Londýne. Mohol by to byť správny čas zaradiť Afriku do spoločného programu, nezabúdajme na významnú úlohu, ktorú tam Čína hrá, a mohol by som pokračovať ďalej.
Napriek týmto zrejmým otázkam, napriek programu Európskej komisie týkajúceho sa Číny a na rozdiel od stále dôslednejšieho a vyváženejšieho programu 27 členských štátov týkajúceho sa Číny som si, žiaľ, všimol, že Európsky parlament toto strategické partnerstvo mení na problém a využíva ho vo volebnej kampani politických skupín.
Ľudské práva sú a musia byť hlavnou prioritou, ale nemôžu byť jedinou.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Vážená pani predsedajúca, začiatkom 50. rokov minulého storočia čínska vláda donútila zástupcov Tibetu podpísať dohodu, ktorá Tibetu zaručovala významnú autonómiu. Tieto záruky vyšli nazmar. V dôsledku tlaku verejnej mienky a strachu z bojkotu olympijských hier začala čínska vláda rozhovory so zástupcami dalajlámu. Tieto rozhovory sa však viedli na mizernej úrovni a navyše sa dialóg podobal komunikácii medzi dvoma televíziami naladenými na iné kanály.
My nechceme dialóg, my chceme rokovania. Chceme, aby Číňania rokovali so zástupcami dalajlámu na základe predloženého memoranda. Ak si čínska vláda myslí, že toto memorandum nie je dobrým základom, nech svoj názor odôvodní a nech sa neskrýva za všeobecné tvrdenie, že to nie je nič viac ako memorandum navrhujúce nezávislosť Tibetu, a tým rozhodne nie je.
Laima Liucija Andrikien
Vážená pani predsedajúca, plne podporujem to, čo povedala pani komisárka, ako aj to, že dialóg a zapojenie sa sú rozhodujúce. Zároveň musíme uznať, že dnes vidíme jednoznačný nedostatok politickej vôle viesť konštruktívny, seriózny dialóg so zástupcami dalajlámu zo strany Číny.
Pre mnohých z nás je prípad Tibetu, jeho autonómia, skúškou pre čínske orgány. Tibet odráža situáciu ľudských práv v Číne rovnako ako situáciu bojovníkov za ľudské práva, ako napríklad Chu Ťiu, laureáta Sacharovej ceny za rok 2008. Nevidím teraz v rokovacej sále pána Forda, ale chcem ho uistiť, že ľudské práva boli a aj vždy budú patriť medzi najdôležitejšie body nášho politického programu.
Tunne Kelam
Vážená pani predsedajúca, čínska vláda výročie okupácie Tibetu pomenovala ako "oslobodenie otrokov". Bohužiaľ, stále sa tu používa orwellovský "newspeak": otroctvo je sloboda, lži sú pravdou. Poukazuje to však na to, že čínski komunistickí vodcovia sa stali dlhodobými väzňami svojho zlého svedomia.
Dosiahnutie skutočnej autonómie pre Tibet je úzko spojené s uvedomením si posolstva iného dátumu: čoskoro to bude 20 rokov od študentskej demokracie z Námestia nebeského pokoja.
Dosiahnutie skutočnej demokracie v Číne je kľúčom k riešeniu v Tibete, ale čas sa kráti a veľa bude závisieť od nášho morálneho odhodlania.
Vyzývam tiež predsedníctvo Rady, aby spravilo pri tejto príležitosti podobné vyhlásenie k nášmu uzneseniu a aj v júni pri príležitosti masakru na námestí Brány nebeského pokoja.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážená pani predsedajúca, táto rozprava stručne ale jasne opäť ukázala naše veľké znepokojenie nad situáciou v Tibete. Zásahy potvrdili, že toto znepokojenie zostáva naďalej skutočné a oprávnené aj 50 rokov po tibetskom povstaní z 10. marca 1959. Ďalej si myslím, že naša diskusia taktiež vyzdvihla potrebu, aby obe strany okamžite obnovili dialóg. Hovorím "dialóg", pretože dialóg je vždy prvým dôležitým krokom pred rokovaniami. Je to najlepší spôsob, ako sa vyhnúť frustrácii a násiliu u mladých Tibeťanov. Myslím, že je to veľmi dobrý dôvod. Preto je solídny dialóg v záujme oboch strán.
Dalajláma je uznávaným náboženským vodcom a okrem iného laureátom Nobelovej ceny za mier. Jednotliví európski vedúci predstavitelia sa s ním síce stretli pri rôznych príležitostiach väčšinou súvisiacich s náboženstvom, ale politické stretnutia nie sú našou stratégiou. V uvedenej súvislosti máme časté výmeny s jeho vyslancami, ktoré sa týkajú najmä vývoja dialógu, a tak budeme aj pokračovať.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Tiež dúfam, že tibetský ľud môže mať svoju slobodu a že nebude musieť žiť pod nadvládou štátu alebo náboženstva.
Dostala som päť návrhov uznesenia v súlade s čl. 108 ods. 5 rokovacieho poriadku.
Hlasovanie sa uskutoční dnes o 12.00 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Filip Kaczmarek  
Tibetskí utečenci už päťdesiat rokov žiadajú o dodržiavanie svojich základných práv. Som presvedčený, že dodržiavanie týchto práv a obnovenie dialógu s tibetským ľudom je jednoznačne v záujme Číny. V dnešnom svete je imidž krajiny dôležitou súčasťou spôsobu, akým táto krajina pôsobí v globálnom hospodárstve aj z hľadiska medzinárodnej spolupráce. Odmietnutie Číny zapojiť sa do dialógu so zástupcami dalajlámu a jej zamietnutie veľmi skromných požiadaviek Tibeťanov poškodzuje jej imidž. Zapojenie sa do rozhovorov o právach, ktoré sú v súlade so zásadami čínskej ústavy, by pre Čínu nepredstavovalo žiadne významné riziko. V skutočnosti je opak pravdou. Veľké krajiny a veľké národy by mali byť veľkorysé. Také správanie môže poskytnúť dôkaz ich veľkosti.
Zapojenie sa do dialógu s Tibetom poskytne Číne príležitosť ukázať svoju dobrú, pozitívnu stránku. Preukázanie solidarity s Tibetom a tibetským ľudom nie je protičínske. Je vyjadrením záujmu o ľudské práva, náboženskú a jazykovú slobodu, kultúrnu rozmanitosť a o právo zachovať si národnú identitu a autonómiu. Nemiešame sa preto do vnútorných záležitostí Číny, iba sa snažíme brániť morálne normy a hodnoty, ktoré sú pre nás dôležité všade - v Európe, Ázii a na celom svete. Nezameriavame sa pritom nejako osobitne práve na Čínu. Chránime práva malých národov, aj keď je to niekedy otravné a nepríjemné, pretože sme presvedčení, že to je správny prístup.
(Rokovanie bolo prerušené o 11.55 hod. a pokračovalo o 12.05 hod.)
