
Billingham
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron pyytääkseni tukeanne ja itse asiassa parlamentin puhemiehen tukea avun myöntämiseksi pääsiäisviikonloppuna vaalipiirissäni sattuneiden tulvien ja niiden aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Vahinkoja aiheutui noin kahdelle tuhannelle asunnolle ja sadat perheet on nyt majoitettu väliaikaisesti. Mikä vielä pahempaa: yksin Northamptonissa vahinkoja kärsinyt alue on sosiaalisesti köyhä eikä sen asukkailla yleensä ole kattavaa vakuutusta. Tiedän, että olette tietoinen näistä tulvista; niitä sattui koko Midlandsin alueella. Olen jo kirjoittanut komissioon pyytääkseni tukea ja pyydän myös teidän tukeanne, jotta jonkinlaisen katastrofirahaston avulla voitaisiin lieventää tätä hyvin surullista tilannetta, joka traagisesti aiheutti omaisuusvahinkojen lisäksi myös kuolonuhreja. Niinpä pyydän tukeanne tänä aamuna tässä hyvin vakavassa asiassa.

Puhemies
Kiitän teitä, rouva Billingham. Olen erittäin pahoillani tästä suuronnettomuudesta ja otan huomionne tietysti erityisesti huomioon. Toimitan sen tietysti puhemiehelle, ja tarvittavat toimet toteutetaan. Voitte luottaa minuun.

Perry
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron työjärjestykseen liittyvästä seikasta, jossa käännyin tämän parlamentin puoleen viime vuoden syyskuussa Walesin prinsessa Dianan traagisen kuoleman jälkeen. Sanoin, että se herätti kysymyksen lehdistön mahdollisesti tekemistä yksityishenkilöiden yksityiselämän loukkauksista. Siinä vaiheessa, kun rouva Pauline Green oli tehnyt aloitteen, ehdotettiin asian lähettämistä valiokunnan käsiteltäväksi. Otin asian uudelleen esille aiemmin tänä vuonna; asiaa ei ole minun tietääkseni vielä lähetetty minkään tämän parlamentin valiokunnan käsiteltäväksi, vaikka parlamentti niin päätti viime vuoden syyskuussa, kuten jo sanoin. Voisitteko antaa tässä vaiheessa meille mitään tietoa siitä, onko aikomustakaan toimia parlamentin toiveiden mukaisesti ja lähettää asia valiokunnan käsiteltäväksi vai yrittääkö joku salailla jotain?

Puhemies
Yleisesti ottaen, herra Perry, voin sanoa teille, että aiomme toimia täysin parlamentin tahdon mukaisesti. Se on selvä. Mitä on tapahtunut sen erityisen asian osalta, jonka otatte esiin? En voi antaa teille nyt heti mitään tietoja, mutta aiomme ottaa selvää siitä, mitä asian osalta on tehty ja toimia parlamentin tahdon mukaisesti, ja aion pitää siitä huolen.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, nimeäni ei ole eilisen läsnäololistassa, mikä on täysin minun syyni. Olin läsnä parlamentissa ja osallistuin Pohjois-Irlantia koskevaan keskusteluun. Arvostaisin kovin sitä, jos nimeni voitaisiin lisätä läsnäolijoiden joukkoon.

Puhemies
Aivan oikein, herra Collins, on tapahtunut virhe. Totesimme kyllä, että olitte paikalla, ja asia korjataan.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin tiedustella, milloin pöytäkirjasta on löydettävissä turvallisuutta Brysselissä koskeneen tutkintapyynnön tulokset. Pöytäkirjan mukaan herra Schulz on sanonut, että me keskitymme ainoastaan Euroopan toimielinten työntekijöiden turvallisuuteen. Haluaisin kuitenkin korostaa, että asianamme on luonnollisesti samalla tavoin kaikkien Brysselin asukkaiden turvallisuus.

Puhemies
Aivan niin, herra Rübig. Jos tutkintapyyntö on esitetty ja jos sitä ei ole merkitty pöytäkirjaan, huolehdimme asiasta.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Ehdolliseen pääsyyn perustuvat tai ehdollisen pääsyn sisältävät palvelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Anastassopoulosin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0136/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta (KOM(97)0356 - C4-0475/97-97/0198(COD)).

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, en näe salissa tällä hetkellä komission edustajaa enkä olisi keskustelun jatkamisen kannalla, ellei komissaari ole sitä seuraamassa. Haluaisin esittää vaatimuksen, että keskeyttäisimme istunnon vaikkapa pariksi minuutiksi, kunnes komissaari tulee paikalle, sillä ei ole mahdollista keskustella ellei komissaari ole läsnä.

Puhemies
Herra Anastassopoulos, huomasin kyllä, ettei komission edustaja ole paikalla. Erehdyin luulemaan, että hän saapuisi paikalle menettelyä koskevien esitysten aikana. Niin ei tapahtunut. Olen erittäin pahoillani enkä ole kovin tyytyväinen. Lentojen kanssa on varmaankin ollut ongelmia. Liikkuminen paikasta toiseen ei ole kaikkialla aina niin helppoa...
(Herra Martens: "Komissio on Brysselissä." ) Se oli leikkiä, herra Martens.
Herra Anastassopoulos esitti pyynnön, jonka henkilökohtaisesti hyväksyn, ellei sitä vastusteta. Keskeytämme istunnon muutamaksi minuutiksi odottaessamme komissaarin saapumista. Ja toivon, että jatkamme sen jälkeen istuntoa mahdollisimman pian.
(Istunto keskeytettiin klo 9.10 ja sitä jatkettiin klo 9.15.)
Puhemies
Arvoisat kollegat, voimme jatkaa istuntoamme. Komissaari Monti myöhästyi komission henkilöstön lakon vuoksi. Arvoisa komissaari, annamme teille täysin anteeksi. Koska tiedämme, kuinka täsmällinen te olette ja kuinka hyvin olette Euroopan parlamentin käytettävissä, emme olleet todella huolissamme vaan ajattelimme, että myöhästymisenne johtui pakottavista syistä.
Annan puheenvuoron esittelijä Anastassopoulosille.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, on kulunut jo lähes vuosi siitä, kun Euroopan parlamentti näytti vihreää valoa sille, että komissio ryhtyisi toimiin taistelussa laitonta kopiointia vastaan koodattujen palveluiden alalla sisämarkkinoilla.
Puhujan edellinen mietintö johti 13. toukokuuta 1997 päätöslauselmaan. Komissio vastasi siihen välittömästi. Vastaus tuli direktiiviehdotuksena, jota tässä mietinnössä käsitellään, kun yritämme ilmaista käsityksiämme ja kokemuksiamme, jotka on muotoiltu asiaa koskevassa vihreässä kirjassa. Kyseinen komission ehdotus ansaitsee onnittelut seuraavista syistä:
ensiksi, koska se osoittaa, miten hyvin komissio on ymmärtänyt tarpeen vastata mahdollisimman nopeasti laittoman kopioinnin ja koodauksenpurkajien ongelmaan, jotta se ei saisi samaa laajuutta kuin se on muilla audiovisuaalisilla aloilla saavuttanut, kuten äänitteiden ja kuvatallenteiden kaupassa; -toiseksi, koska komissio on laajentanut direktiiviehdotuksen soveltamisaluetta siten, että se kattaa kaikki tietoyhteiskunnan palvelut, ja komissio on näin luonut käyttökelpoiset lainsäädännölliset puitteet selvästi muotoillun lainsuojan antamiselle kaikille palveluille, jotka perustuvat ehdollisen pääsyn tarjoamiseen.Tyytyväisyyttä, jota mainitut käsitykset ilmaisivat, pitää kuitenkin tässä kohdin valitettavasti jarrutella, koska ehdotuksen muissa kohdissa ilmenee tiettyä varautuneisuutta, tiettyä epäröintiä ja rohkeuden puutetta, johon emme voi yhtyä. Komission ehdotus on siis liian heikko kestääkseen ajan kulumisen alalla, jolla kehitystä mitataan valovuosilla ja jolla piraattiteollisuus on jatkuvasti osoittanut joustavuutensa ja sopeutumiskykynsä. Meitä ei pidä kahlita vain rajoittuminen vastustamanne laittoman tai epäeettisen toiminnan kaupallisten päämäärien yhteyteen, vaikka tämä olisi helpoiten toteutettavissa. Missään tapauksessa ei voida hyväksyä, että komissiota rajoittaa joidenkin jäsenvaltioiden edustajien mahdollinen haluttomuus alistua suurimman yhteisen nimittäjän ehtoihin.
Kuitenkin ryhdyttiin, mutta mielestäni yhtä laimeasti, yritykseen oikeuttaa komission kykenemättömyys hyväksyä oleellisia tarkistuksia ehdotukseensa sillä, että muuten olisi muka vaarana sisämarkkinoiden pirstoutuminen, että muuten muka vahingoitettaisiin akateemista tutkimusta ja kuluttajia, että muka mahdollisesti loukattaisiin sananvapautta. Arvoisa puhemies, mikään ei voisi olla kauempana totuudesta. Sisämarkkinoiden sidekudosta ei muodosta laittomuuden sietäminen, eivätkä kuluttajat hyödy tästä piratismista. Päinvastoin, lisäkustannukset lankeavat nimenomaan kuluttajien maksettaviksi. Mitä taas tulee sananvapauden puolustamiseen, en voi omasta puolestani sanoa satunnaisille ja tyhjänpäiväisille sananvapauden puolesta kiihkoileville: " Lopettakaa herjaaminen!" Puhuja on journalistina taistellut tämän oikeuden puolesta yli 30 vuoden ajan. Mutta koskaan en ole liittänyt sananvapautta ja vastuuttomuutta toisiinsa.
Johtopäätös on selvä: direktiiviehdotusta pitäisi vahvistaa, ja tähän arvioon päätyivät sekä asiasta vastaava oikeusasioita käsittelevä valiokunta sekä lausunnon antaneet talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta ja kulttuuriasioita käsittelevä valiokunta kiitoksen ansaitsevissa kannanotoissaan ja analyyseissään. Erityisen perusteellisen tarkastelun jälkeen päädyimme siihen lopputulokseen, että laitonta toimintaa kuvaavan arviointiperusteen pitäisi olla laajempi, jotta se sisältäisi myös välittömän tai välillisen taloudellisen hyödyn ja kattaisi näin myös julkiset televisiojärjestelmät. 25 tarkistuksellamme me hahmotimmekin uudet rajat lainsuojalle ja rangaistusten tasolle.
Vuonna 1995 ilmennyt ongelma on jo merkittävä. Kun ainoastaan viidessä kuukaudessa paljon puhutussa Internetissä julkaistiin yli miljoona mainosta piraattilaitteista ja kun koodattuja palveluja tarjoavilta järjestelmiltä viedään tuloja vuosittain yli 240 miljoonan ecun arvosta, kuka voi enää epäillä piratismin kukoistusta? Tyypillinen tapaus on digitaaliset videolähetykset, joita piratismi haittaa Alankomaissa; laitteet on valmistettu yhteisöön kuulumattomassa Turkissa, niitä on mainostettu Internetin välityksellä ja levitetty yhteisöön kuuluvassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Arvoisa puhemies, näiden toteamusten jälkeen tarve yhteensovittaa lainsuojan säännöt eurooppalaisella tasolla on siis itsestään selvä. Tämän tulisi tapahtua meidän mielestämme suurimman yhteisen nimittäjän tasolla. Tässä tarkoituksessa olen tehnyt tarkistukset uudessa mietinnössäni, joka minulla on tänään kunnia esittää parlamentille. Piratismia vastaan pitää taistella, eikä parlamentti tule antamaan periksi tässä taistelussa.

Wolf
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, conditional access -kysymys, ehdollinen pääsy, on keskeinen leikkauskohta koko tietoyhteiskunnan palvelujen alalla. Oikeastaan tässä on kyse siitä, millaisin ehdoin conditional access pitäisi panna täytäntöön. Kyse on siis ehdollisen pääsyn ehtojen määrittämisestä, ja siten syntyy joukko periaatekysymyksiä.
Ensiksi on määriteltävä yhteiskäytön ja yksinoikeuden suhde, sillä ei tietenkään voi olla niin, että joku omii Shakespearen ja vaatii sitten maksua aina kun Shakespearea esitetään. Tosiaankin, kulttuurimme sisällöt ovat aina myös yksilöllisiä tuotoksia, mutta ne ovat kuitenkin aina myös yhteisiä tuotoksia. Tässä on löydettävä vastaavat rajat.
Toiseksi on kyse paljon tietävien ja tietoa vailla olevien suhteesta. Emme voi sallia, että conditional access johtaa siihen, että kulttuurimme keskeiset sisällöt, julkisuutemme keskeiset sisällöt, ovat ainoastaan sellaisten etuoikeutettujen vähemmistöjen saatavilla, jotka voivat maksaa niistä. Loppujen lopuksi on kyse julkisuuden jaotteluvaikutuksesta, joka voi todellakin rajoittaa mielipiteenvapautta. Tässä on asetettava vastaavat ehdot, jotta siellä, missä yksinoikeus on välttämätöntä ja järkevää, se voi todellakin myös toteutua ja että oikeuksia todellakin myös käytetään. On vain viitattava siihen, että keskustelemme aina vain lähentymisestä, ja siinä olisi varmastikin asiayhteys. Mutta pohjimmiltaan meillä on tässä ensimmäinen tilaisuus keskustella tässä leikkauskohdassa myös lähentymisen ongelmasta.
Olen myös valittanut sääntöjen asettamisen niukkuudesta, jota komissio on avoimesti osoittanut sen sijaan, että se käyttäisi tätä leikkauskohtaa päättäväisesti hyväkseen. Erityisesti kaksi kohtaa ovat herättäneet huomiotamme. Ensiksi kansallisten rajojen ja teknisten kantavuuksien mureneminen, mikä johtaa todellisuudessa kaikenlaisiin mielettömyyksiin, joita ei ole tyydyttävästi huomattu. Jos esimerkiksi englanninkielinen ihminen käyttää koodinpurkulaitetta Sky Channeliin Belgiassa, toimiiko hän silloin rakenteellisesti laittomasti? Niinhän ei oikeastaan pitäisi olla!
Toiseksi on se varsin vaarallinen suuntaus, että oikeuksien käyttäjä asettuu oikeuksien omistajan ja tekijänoikeuksien haltijan paikalle ja tavallaan toimii näiden oikeuksien välittäjänä. On taattava, että myös tekijänoikeuksien haltijan ja oikeuksien omistajan edut turvataan. Mielestäni se on välttämätön ehto. Kun keskustelemme ehdollisesta pääsystä, keskustelemme juuri niistä ehdoista, joita haluamme asettaa yksityiselle teollisuudelle ehdollisen pääsyn toteuttamiseksi. Sikäli ajattelen, että meidän pitäisi periaatteessa lähestyä asiaa tältä kannalta.

Whitehead
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää ja hänen oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa työskenteleviä kollegoitaan, jotka ovat tuoneet tämän asian harkittavaksemme tänään.
Olemme kulttuurivaliokunnassa sitä mieltä, että tarkastelemme tässä asianmukaisesti lähettämiseen emmekä sisältöön liittyviä ongelmia. Sisältöön liittyy monia ongelmia, ja viittaan niihin hetken kuluttua. Olennaista on kuitenkin, että tarkastelemme tänään yksittäiselle kuluttajalle lähetettävän signaalin kannalta tiettyjen palvelujen suojaamista. Siitä syystä emme voi äänestää tarkistuksen 20 jälkimmäisen osan puolesta kaikista tekijänoikeuksiin liittyvistä todellisista huolenaiheista huolimatta. Ne ovat oikeutettuja huolenaiheita, mutta tarvitsemme tekijänoikeusdirektiivin niiden käsittelemiseksi ja tarvitsemme sen pikaisesti voidaksemme edetä rinnan tänään keskustelemamme aiheen kanssa.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että laiton kopiointi on merkittävä ongelma ja se lisääntyy päivä päivältä. Lopulta tämän direktiivin sisältö on merkittävä, sillä sen rahoittaminen, ohjelmien tarjoaminen kasvavalle digitaalisten palveluiden määrälle, on monen palvelun tarjoajan kannalta olennaisen riippuvainen maksullisesta ehdollisesta pääsystä saaduista tuloista. Jos laittoman kopioinnin annetaan kukoistaa, nuo tulot pienenevät. Jos tulot pienenevät, suurella yleisöllä tulee olemaan käytössään vähemmän palveluja.
Haluamme kuitenkin varmistaa, että samalla kun yritämme ratkaista tämän laitonta kopiointia koskevan ongelman, luonnostelemme hyvin yksityiskohtaisesti, mitä toimia säädämme. Emme puolla yksittäisiä kansalaisia koskevia rajoituksia ja ylettömän ankaria rangaistuksia pelkästään siitä, että henkilö on syyllistynyt epähuomiossa sellaisen älykortin hallussapitoon, joka on julkaistu muihin tarkoituksiin, kenties toisessa maassa. Puollamme niiden ihmisten takaa-ajamista, jotka valmistavat näitä laitteita tarkoituksellisesti saadakseen tuottoa. Siitä syystä tuemme tarkistuksen 22 sanamuotoa.
Lopuksi sanoisin, että kaikessa tässä meidän on otettava huomioon yleisradiopalvelut ja maksuttomat palvelut. Minkään tässä direktiivissä ei pitäisi pakottaa palvelujen tarjoajia suojaamaan palveluita ja noudattamaan suojatoimia, jotka eivät ole tarpeellisia niiden tarkoituksen osalta. Se on tarkistuksen 25 ja niiden monien johdantojen ydin, jotka on uskoakseni käsitelty asianmukaisesti kaikissa kolmessa valiokunnassa, jotka ovat tätä asiaa tarkastelleet. Suosittelen todella tätä direktiiviä parlamentille.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, mielestäni tämänaamuisessa keskustelussa on käytetty liikaa sanaa "piraatti" . Esittelijä on kreikkalainen, herra Anastassopoulos ja hän tietää, että "piraatti" eli merirosvo oli merimies, joka sytytti toisen maan, toisen henkilön laivat tuleen ja aiheutti kuolemia, mikä oli äärimmäisen vakava teko. Näyttää siltä, että nyt piraatti-sanaa käytetään liian helposti. Tässä ei puhuta merirosvouksesta, sillä kyse on tiettyjen taloudellisten etujen suojelemisesta. Taloudelliset edut ovat suojelemisen arvoisia. Mutta näiden taloudellisten etujen lisäksi on muitakin oikeuksia, joita myös on suojeltava, esimerkiksi oikeus tietoon, oikeus yksityisyyden suojaan, oikeus yksityisyyteen. Sanon tämän, koska näyttää siltä, että ainakin oikeusasioita käsittelevän valiokunnan keskusteluissa on haluttu suojella suojattua viestintää, ikään kun se olisi perusoikeus. Mutta on muitakin perusoikeuksia. Tässä yhteydessä pyrimme ainoastaan antamaan tietyn suojan, jotta tätä toimintaa voidaan harjoittaa ja jotta tuottajat saavat siitä korvauksen. Kyse on yksinkertaisesti taloudesta. Tässä mielessä komission ehdotus on mielestäni hyvä ja tasapainoinen, sillä se suojelee toisaalta näitä taloudellisia etuja eikä se toisaalta rajoita oikeuksia.
Haluan onnitella esittelijää hänen ymmärtämyksestään tämän keskustelun aihetta kohtaan, sillä loppujen lopuksi nämä parikymmentä hyväksyttyä tarkistusta ovat minun mielestäni järkeviä ja tasapainoisia. Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä vastustaa kuitenkin tarkistuksen 20 kohdan b alakohtaa ja tarkistuksen 22 kohdan b alakohtaa. Tarkistuksen 20 kohdan b alakohdan osalta herra Whitehead viittasi jo "sisällön" suojelemisen muodostamaan ongelmaan, mikä saattaa todellakin johtaa siihen, että puhdasta taloudellisten korvausten suojelua pitemmälle menevä suojelu tehdään oikeutetuksi. Toiseksi vastustamme tarkistuksen 22 kohdan b alakohtaa, koska siinä puhutaan tapauksesta, jossa " ainoana tavoitteena on ollut mahdollistaa luvaton pääsy suojattuun palveluun" , mikä heikentää suojelua, koska sinä ei oteta huomioon laitteita, joilla on yleinen käyttötarkoitus. Toisin sanoen, jos tämä tarkistuksen 20 kohdan b alakohta, tarkemmin sanottuna sanat "tai sen sisällön" jätetään huomiotta, ja jos tarkistuksen 22 kohdan b alakohta - " ainoana tavoitteena on ollut mahdollistaa luvaton pääsy suojattuun palveluun" - jätetään huomiotta, sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kannattaa näitä tarkistuksia ja tietenkin herra Anastassopoulosin mietintöä sen nykyisessä muodossa ja onnittelee myös komissiota niistä tasapainoharjoituksista, joita se on tehnyt tässä meille esittelemässään ehdotuksessa

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, minun on sanottava aluksi - enkä sano tätä retorisista syistä - että minulle on kunnia käyttää kansanpuolueen ryhmän ensimmäinen puheenvuoro ryhmäämme kuuluvan esittelijän jälkeen. Se on minulle kunnia, koska esittelijä edustaa niiden Euroopan parlamentin jäsenten perinteen parhaimmistoa, jotka puolustavat mielipiteitään kansalaisten oikeuksien suojelemisesta koko energiallaan ja voimia säästämättä ja haluten samalla päästä vuoropuhelun kautta sopimukseen.
Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt - ja esittelijä ilmaisi sen erittäin hyvin - komission ehdotusta, joka parlamentin mielestä vastaa tässä rakennuksessa laadittua päätöslauselmaa. Näin ollen meidän on oltava esittelijän kanssa yhtä mieltä, kun hän toteaa, ettei komissio ole vielä suorittanut kaikkia niitä tehtäviä, joita tämä parlamentti pyysi sitä suorittamaan, eli maksuttomien suojattujen palvelujen kohdalla ilmenneiden ongelmien selvittämistä ja mahdollisesti jossain määrin tekijänoikeussuojan vahvistamista.
Arvoisa puhemies, nyt tuon esille, tällä kertaa omasta puolestani - koska Euroopan kansanpuolueen ryhmä äänestää esittelijän laatiman äänestyslistan mukaisesti - muutamia ongelmakohtia. Arvoisa puhemies, jotkut niistä ongelmista, jotka koskevat esittelijän ehdottamia ja oikeusasioita käsittelevän valiokunnan hyväksymiä tarkistuksia, joista minä olen eri mieltä, johtuvat hyvin yksinkertaisesta syystä. Näinä päivinä kannatamme Euroopassa "vähemmällä lainsäädännöllä parempaan lainsäädäntöön" -ajatusta. Amsterdamin sopimukseen sisältyvä julistus velvoittaa meitä laatimaan lainsäädäntömme selkeästi, täsmällisesti ja suuntaamaan sen aina konkreettiseen ongelma-alueeseen. Komission ehdotus täyttää nämä ehdot. On totta, että ehdotuksen otsikossa olisi pitänyt mainita, että kyse on "maksullisista suojatuista palveluista" . Tämä viittaus maksullisuuteen olisi pitänyt ottaa mukaan myös 5 ja 12 kohdassa, 1 artiklassa ja asiakirjan muissa osissa, jotta ei olisi jäänyt minkäänlaista epäselvyyttä siitä, mikä oli käsiteltävä ongelma. Tämän kannattamamme selkeyden nimissä olisi näissä kohdissa pitänyt viitata myös siihen, että on myös muita laajoja ongelma-alueita, kuten maksuttomat suojatut palvelut, jota pitäisi käsitellä muiden lainsäädännöllisten välineiden avulla.
Lisäksi hyväksyttyjen tarkistusten joukossa on muutamia, joilla ei yhdenmukaisteta lainsäädäntöä eikä ratkaista olemassa olevia ongelmia, vaan jos ne sisällytettäisiin lopulliseen tekstiin, ne synnyttäisivät yhä suurempia ongelmia. En aio puhua siitä, mitä on jo sanottu "ainoasta tavoitteesta" , mutta alkuperäisnauhoitukset eivät ole kiellettyjä, ja sen vuoksi meillä ei ole syytä ajatella, että esine, jolla on yleinen käyttötarkoitus, mutta jota voidaan käyttää myös laittomiin tarkoituksiin, pitäisi kieltää.
Toisin ajateltuna, meillä on Espanjassa tapana sanoa, että se, joka yrittää haalia itselleen kaiken mahdollisen, ei lopulta pysty hallitsemaan kokonaisuutta. Kun otamme mukaan sellaisia käsitteitä kuin välitön ja välillinen taloudellinen hyöty ja kun otamme mukaan sisällön käsitteen, luomme harkintavaltaa, jota jokaisen jäsenvaltion tuomioistuin viime kädessä tulkitsee, mikä saattaa johtaa, jos mahdollista, suurempiin eroavaisuuksiin alalla, jota pyritään yhdenmukaistamaan.
Toivon siis, arvoisa puhemies, että päädymme tällä lainsäädännöllisellä tiellä hyvään ratkaisuun, joka täyttää esittelijän esittelemät ehdot, luonnollisestikin kaikissa lainsäädännöllisissä välineissä.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tämän direktiivin lähtökohta on tärkeä, nimittäin se, että meidän on yritettävä antaa oikeudenmukainen suoja niille rahallisille arvoille, jotka liittyvät henkiseen toimintaan. Tästähän on kysymys, eikä siitä, että estettäisiin tietoihin käsiksi pääseminen, kuten myös eräs kollegoistamme sanoi.
Meidän on tunnustettava, että palvelujen suoja luo myös kiinnostusta kehittää korkeatasoisia tuotteita. Liberaalinen näkökulma on, että yksityisillä palveluilla on periaatteessa oltava sama suoja kuin julkisilla palveluilla tällä alalla. Emme saa joutua kokemaan sitä, mitä tietyillä tahoilla on jo koettu, nimittäin, että ollaan valmiita ryhtymään ehkäiseviin toimiin, jos julkisten palvelujen lisenssiä ei ole maksettu, mutta yksityistä TV-toimintaa ei sitä vastoin olla valmiita suojaamaan. Valiokunta ja esittelijä ovat aivan oikeutetusti kiinnittäneet huomiota sananvapauteen, mikä on tärkeää.
Toivon, että tämä direktiivi todellakin auttaa luomaan tietoyhteiskunnassa tarvittavien tuotteiden sisämarkkinat. Ongelmia aiheuttaa se, että nykyiset markkinat eivät toimi, esimerkiksi mitä tulee yksityisten etujen salauksella suojaamiseen.
On tärkeää, että luomme säännöt, joista ei tule estettä tulevaisuudessa. Tarkistusehdotuksessa 22 ehdottamamme tarkistus on juuri tällaisen kehityksen luomista varten. Sen vuoksi ryhmämme tukee sitä. Mutta kuten joku PSE-ryhmästä aikaisemmin sanoi, emme voi tukea tarkistusehdotusta 20, koska se aiheuttaisi sekaannusta eikä selkeyttäisi direktiiviä.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää ja kollegoitani oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa sekä tämän melko monimutkaisen direktiivin valmistelijoita. Haluaisin erityisesti kiittää Phillip Whiteheadiä, jonka kanssa olen tehnyt tiivistä yhteistyötä tässä asiassa. Tämä on tärkeä aihe Euroopan kansalaisille, sillä television katselu on hyvin suosittua ajanvietettä.
Tässä direktiivissä tunnustetaan, että alalle on tulossa uutta teknologiaa ja että alalla ollaan siirtymässä digitaaliteknologian käyttöön. Sillä suojataan älykortteja, joiden avulla on mahdollista katsoa maksullisia TV-ohjelmia. Ehdotuksen tarkoituksena on suojata näiden palvelujen tarjoajia. Olen saanut valtavan määrän postia tästä ehdotuksesta ja ihmiset ovat reagoineet siihen hyvin eri tavoin. Meidän on välttämättä tasapainotettava palveluiden suojaaminen ja niiden saatavuus kuluttajille. Esittelijä on pyrkinyt saavuttamaan tämän.
Yksi tietty seikka, joka on otettu esille monenlaisista lähteistä - niin yksityisiltä ihmisiltä kuin yrityksiltä - saapuneissa kirjeissä, on, että pelkän älykortin hallussapidon ei pitäisi olla laitonta, ja siitä olen samaa mieltä. Myös tämän direktiivin kansalaisvapauksiin liittyvästä puolesta on kannettu huolta ja muutamat kirjoittajat ovat pitäneet ehdotusta ylettömän ankarana. Toivon, että komissio on saanut samanlaisia kirjeitä. On tärkeää, että tavallisen kansalaisen ääni tulee kuulluksi tässä istuntosalissa ja komissiossa.
Toinen huolenaihe - enkä ole vielä saanut siihen tyydyttävää vastausta komissiolta, joten ehkä komissaari Monti voisi käsitellä tätä vastauksessaan - on se, miksi tämä direktiivi koskee vain maksullisia TV-ohjelmia. Eräät julkiset palvelut ovat maksullisia, mistä seuraa, että oikeudenkäyntejä tullaan käymään siitä, mitkä palvelut ovat maksullisia ja mitkä eivät. Hyvän lainsäädännön edun nimessä meidän pitäisi välttää tarpeettomia oikeudenkäyntejä.
Yhteenvetona sanon, että tuen laajalti tätä ehdotusta ja tarkistuksia, joskin saatan olla hieman huolissani tietyistä näkökohdista.

Pex
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista kunnioitukseni ja kiitokseni esittelijälle hänen erinomaisesta mietinnöstään. Silti haluaisin pyytää huomion kiinnittämistä yhteen asiaan, eli taiteilijoiden ja kirjailijoiden oikeuksien suojeluun. He tarvitsevat välttämättä vahvaa oikeudellista suojelua. Heillä on myös oikeus siihen. Siksi tuen tarkistusta 20 ja todellakin sydämestäni. Piratismia on vastustettava voimallisesti. Siksi ei riitä se, että kielletään vain välineet, jotka on tehty nimenomaan luvatonta pääsyä varten. Joskus on myös mahdollista loukata tekijänoikeuksia laillisilla ja näennäisen harmittomilla ohjelmilla ja myös tätä on vastustettava. Tarkistus 22 rajoittaa suojelun kuitenkin vain sellaisiin laitteisiin, joiden ainoana tavoitteena on luvaton pääsy. Tämä tarkistus pitääkin hylätä ja etenkin sanat "ainoana tavoitteena" . Euroopan kulttuurimaailmaa ei pidä suojella vain tekijänoikeuksia koskevien erityisdirektiivien avulla, vaikkakin ne ovat tärkeitä, vaan aina ja myös tämän direktiivin avulla.
Siksi pyydän parlamenttia tukemaan tarkistusta 20 ja äänestämään tarkistusta 22 vastaan. Vielä kerran, onnitteluni esittelijälle, ja saanko pyytää täällä läsnä olevia komissaari Montia ja komissaari Bangemannia ottamaan politiikassaan huomioon kulttuurisen tason. Se on tärkeä asia. Se määrää Euroopan kulttuurisen moninaisuuden, joka on Euroopan voima. Heidän on otettava se huomioon politiikassaan.

Berger
Arvoisa puhemies, kuulun niihin, myönnettäköön, vähiin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan edustajiin, jotka äänestivät valiokunnassa monia esittelijämme tarkistuksia vastaan ja siten myös niiden mukaisesti muutettua direktiiviä vastaan. Haluaisin selventää tässä, että äänestyksemme ei koskenut kaikkia tarkistuksia. Voin tukea täysin vain sekä kaikkia niitä tarkistuksia, joiden tavoitteena on niiden palvelujen suojaaminen, joihin pääsyä rajoitetaan kaupallisista syistä, että myös niitä tarkistuksia, joiden avulla rajoitetaan palveluihin pääsyä lähetettävien tietojen turvallisuuden ja koskemattomuuden vuoksi.
Sitä vastoin uskon, että mietinnössä ehdotettua tekijänoikeuksien haltijan valitusoikeutta ei järjestelmällisistä syistä pitäisi käsitellä tässä direktiivissä, vaan parhaillaankin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa valmisteltavana olevassa tekijänoikeuksia koskevassa direktiivissä ja siinä aineellisten oikeuksien näkökantojen yhteydessä. Muuten edessämme on tekijänoikeuksia ajatellen hyvin epäedullisten määräysten ja direktiivien viidakko.
Suurin sisällöllinen ongelma minusta on kuitenkin enemmän tai vähemmän selvästi muotoillussa jäsenvaltioille osoitetussa kehotuksessa tehdä myös yksityisten älykorttien ja vastaavien välineiden hallussapito rikolliseksi. Siinä luomme uutta yksityisten olohuoneiden nuuskintaa, ja kaiken kaikkiaan uskon, että vapaan tiedonsaannin oikeudet on otettu liian heikosti huomioon.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluan ensimmäiseksi esittää anteeksipyyntöni tämänaamuisesta myöhästymisestäni, joka johtui tähän nimenomaiseen päivään liittyvistä vaikeuksista; olen hyvin pahoillani ja kiitän arvoisaa puhemiestä hänen ymmärtäväisyydestään.
Haluaisin kiittää parlamentin eri valiokuntien lausuntojen valmistelijoita ja ennen kaikkea oikeusasioita käsittelevän valiokunnan esittelijää, varapuhemies Anastassopoulosia, siitä monisyisestä ja hyvin perinpohjaisesta työstä, jota hän on tehnyt tämän merkittävän ja hankalan ehdotuksen hyväksi. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on suojella yleisradiotoiminnan harjoittajia ja uusien tietoyhteiskuntapalvelujen tarjoajia laittomalta kopioinnilta, eli sellaisten laitteiden valmistukselta ja jakelulta, joiden avulla on mahdollista vastaanottaa normaalisti maksua vastaan tarjottavat palvelut ilmaiseksi. On syytä muistuttaa, että maksullisen televisiotoiminnan käynnistyminen oli myös alku kukoistavalle kaupalliselle piraattiteollisuudelle, joka kuluttajille laittomia laitteita tarjoamalla on aiheuttanut huomattavia tappioita palvelujen tarjoajille ja hankaloittanut tämän nousevan alan kehitystä. Jotkin jäsenvaltiot ovat reagoineet tähän ottamalla käyttöön erityisen oikeussuojan laitonta kopiointia vastaan, toiset taas ovat eri syistä jättäneet sen tekemättä. Lisäksi hiljattain käyttöön otetut kansalliset lainsäädännöt poikkeavat toisistaan erittäin suuresti. Tästä seuraa, että suojan taso vaihtelee, ja unionista tulee siksi laittoman kopioinnin harjoittajille turvapaikka, joka tarjoaa erilaisia mahdollisuuksia kiertää joidenkin jäsenvaltioiden takaama oikeussuoja. Direktiiviehdotus pyrkii ratkaisemaan tämän ongelman ottamalla käyttöön yhdenmukaistetut säännöt sisämarkkinoilla.
Minua ilahduttaa se, että oikeusasioita käsittelevän valiokunnan mietinnössä ja ehdotetuissa tarkistuksissa suhtaudutaan pääasiassa myönteisesti komission ehdotukseen, eikä pidä unohtaa, että kyseessä on vastaus parlamentin toistuvasti esittämään pyyntöön, joka viimeksi otettiin esille Anastassopoulosin edellisessä mietinnössä, joka käsitteli komission vihreää kirjaa vuodelta 1996.
Minua ilahduttaa myös se, että Anastassopoulosin mietintö samoin kuin kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan lausunto sisältää lukuisia tarkistuksia, jotka auttavat suuresti selventämään ja vahvistamaan komission ehdotusta. Viittaan erityisesti tarkistuksiin 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 23, 24 ja 25, jotka komissio hyväksyy kokonaan, jos ei kirjaimellisesti, niin ainakin niiden hengessä.
On kuitenkin joitakin tarkistuksia, joita komissio huolellisesti tutkittuaan ja otettuaan huomioon asianomaisten tahojen mielipiteet ei voi hyväksyä. Tämä koskee esimerkiksi tarkistusta 20, jolla pyritään laajentamaan oikeussuojan soveltamisalaa palveluihin, jotka käyttävät ehdolliseen pääsyyn perustuvia järjestelmiä muista syistä kuin varmistaakseen käyvän maksun saamisen. Tällainen tarkistus ei vastaa ehdotuksen tarkoitusta, joka on puuttua laittoman kopioinnin muodostamaan perusongelmaan eli joidenkin kuluttajien haluun saada käyttöönsä edullisempaan hintaan tai ilmaiseksi palveluja, jotka tavallisesti ovat maksullisia, ja piraattiteollisuuden intressiin vastata tähän kysyntään tarjoamalla kuluttajille laittomia laitteita.
Näillä tarkistuksilla pyritään sen sijaan ulottamaan suoja palveluihin, jotka käyttävät ehdolliseen pääsyyn perustuvia järjestelmiä muista kuin maksun saamisen varmistamiseen liittyvistä syistä, kuten esimerkiksi silloin, kun on varmistettava sellaisten palvelujen tarjoajan ja sisällön tarjoajan välisten sopimusten noudattaminen, joilla pyritään estämään mahdollisuus vastaanottaa palvelua muilla alueilla kuin niillä, joille oikeudet on myönnetty. Tämä ei kuulu ehdotuksen soveltamisalaan eikä sitä voida hyväksyä tämän ehdotuksen yhteydessä.
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, haluan kuitenkin tässä yhteydessä korostaa, että henkilökohtaisesti olen vakuuttunut siitä, että tämä aihe on tärkeä ja että sitä on analysoitava tarkemmin. Tätä silmällä pitäen minusta olisi hyödyllistä käynnistää tutkimus, jolla määritettäisiin selvemmin aiheeseen liittyvät käsitteet, sen yhteensopivuus yhteisöoikeuden kanssa sekä mahdolliset välineet, joita voitaisiin käyttää sellaisen sopivan ratkaisun aikaansaamiseksi, jossa otettaisiin huomioon kaikkien asianosaisten etu.
Toinen tarkistus, jota komissio ei voi hyväksyä, on tarkistus 22, sillä siinä rajataan laittomien laitteiden määritelmää, mikä voisi saada aikaan porsaanreikiä ja heikentää huomattavasti suojelua.
Komissio ei voi hyväksyä muutamaa muuta tarkistusta, jotka meidän mielestämme eivät ole riittävän selkeitä ja jotka voisivat aiheuttaa hämmennystä ja vääriä tulkintoja. Viittaan tarkistuksiin 5, 9, 11, 18, 21 ja osaan tarkistuksesta 23. Haluan kuitenkin korostaa, että vaikka komissio ei voi hyväksyä joitakin tarkistuksia, toimielinten välillä vallitsee laaja ja erittäin rohkaiseva yhteisymmärrys laittoman kopioinnin vastaisen taistelun tavoitteista ja päämääristä sekä tarpeesta toimia nopeasti. Olen varma, että parlamentin, komission ja neuvoston välisen rakentavan yhteistyön avulla tavoite saavutetaan, ja toivon, että tämän toteutumiseksi ponnistellaan kaikin mahdollisin tavoin.
Arvoisa puhemies, lyhyesti herra Pexin esille ottamasta asiasta: voin vakuuttaa hänelle, että komissio on ottanut mitä suurimmassa määrin huomioon kulttuurisen ulottuvuuden, Euroopan kulttuurisen monipuolisuuden arvon: tämä henki ilmenee myös siitä, että hyväksymme kaikki kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan esittämät tarkistukset. Lopulta, mitä tulee rouva Oddyn esille ottamaan asiaan, olen jo osin tehnyt selväksi, että komission ehdotus takaa suojan vain palveluille, joissa ehdollisella pääsyllä pyritään varmistamaan maksun saaminen, koska vain näissä tapauksissa on olemassa oikeutettu etu ja todellinen suojan tarve.
Haluaisin lisätä, että henkistä omaisuutta koskevaa oikeutta ei rikota, koska pelkkää vastaanottamista, ilman kopiointia tai edelleen lähettämistä, ei voida katsoa henkistä omaisuutta koskevan oikeuden rikkomiseksi. Lisäksi silloin, kun palvelu ei ole maksullinen, luvattomasta käytöstä ei aiheudu palvelujen tarjoajalle mitään varsinaista taloudellista menetystä.
Tämä on aihe, jota olisi syytä tarkastella vielä syvällisemmin, mutta ajan puutteen vuoksi päätän puheeni nyt tähän.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella erityisesti komissaaria ja kaikkia kollegoita, jotka osallistuivat tämän vaikean asian käsittelyyn, joka työllisti oikeusasioita käsittelevää valiokuntaa monien kuukausien ajan - tiedätte tämän itsekin, koska kuulutte oikeusasioita käsittelevään valiokuntaan - jona aikana monet osapuolet esittivät eriäviä näkemyksiä, joista ei olla tähän mennessä luovuttu.
Komissaari Montin puheenvuoron jälkeen tahtoisin korostaa kahta seikkaa. Välillämme vallitsee vielä perustava erimielisyys siitä, mitä ehtoja lainsuojan tulee kattaa. Tämä erimielisyys tuli esiin myös komissaarin puheenvuorossa, ja erimielisyydessä tärkeästä 20 tarkistuksesta tai kuulemani mukaan vähintäänkin osassa sitä. Panen kuitenkin merkille komissaarin ilmoituksen aikeesta yhdessä muiden komission kollegoiden kanssa olla valmis tekemään selvitys juuri siitä, voidaanko tulevaisuudessa direktiivin kattavuutta laajentaa komission nyt asettamista rajoista, mitä parlamentti luonnollisesti pyytää komissiota tutkimaan. Tämän komissaari Montin ilmoituksen jälkeen minulle ei ole enää ongelma jättää mietintöä äänestettäväksi, mutta muutoin se olisi ollut ongelmallista, minun olisi ehkä pitänyt pyytää istuntoa lähettämään mietintö takaisin oikeusasioita käsittelevään valiokuntaan. Toiseen käsittelyyn mennessä näemme, kuinka voisimme ratkaista tämän erimielisyyden.
Panen tietenkin merkille, että komissio hyväksyi 16-17 tarkistusta - tämä on asia, jota en voi jättää huomioimatta - ja, arvoisa puhemies, olen tietenkin sitä mieltä, että se, mitä me kaikki yritämme saada aikaan, on juuri mahdollisimman tasapainoinen yhdistelmä. Pidämme aina mielessämme, että tämä koskee oikeuksia, ja tavalla tai toisella yritämme löytää parhaan ratkaisun, ja omasta puolestani - kuten olen toistuvasti korostanut - tavoitteeni on, että direktiivi kattaisi myös julkiset televisiojärjestelmät, sillä monista syistä pidän niitä äärettömän tärkeinä.
Nämä olivat huomautukseni, ja haluaisin onnitella teitä, arvoisa puhemies, siitä, että voimme saada täyden kuvan tästä hyvin vaikeasta asiasta, josta äänestetään keskipäivällä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Maakaasun sisämarkkinat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0140/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä (C4-0103/98-00/0385(COD)) (Esittelijä: C. Desama).

Desama
Arvoisa puhemies, äänestys, joka toimitetaan tänään käytävien keskustelujen jälkeen, saattaa todellisuudessa päätökseen asiakokonaisuuden, jota on käsitelty jo kuusi vuotta ja joka koskee energia-alan sisämarkkinoita, joihin kuuluu kaksi osa-aluetta: sähkö ja kaasu. Haluaisin tässä yhteydessä korostaa Euroopan parlamentin jatkuvuutta, sillä ainoastaan yksi ja sama parlamentin esittelijä on huolehtinut tästä asiakokonaisuudesta näiden kuuden vuoden aikana, ja samalla ajanjaksolla olemme uuvuttaneet kolme komissaaria ja vielä useamman neuvoston puheenjohtajan.
Miten meidän on näin ollen tarkasteltava tätä "kaasudirektiiviä" ja meille tänään esitettyä ehdotusta yhteiseksi kannaksi? Aivan ensiksi on tunnustettava, että se sisältää sähköä käsitelleen asiakokonaisuuden tavoin ne tärkeät periaatteet, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssään jo marraskuussa 1993. En aio tehdä niistä yhteenvetoa enkä luetella niitä, vaan tyydyn tarkastelemaan muutamaa tärkeää kohtaa, joista tuleva direktiivi todella muodostuu. Ensiksi tietysti uusi määritelmä järjestelmään liittymisestä. Tämä ajatus on lähtöisin juuri Euroopan parlamentista. Se otetaan uudelleen esiin direktiivissä, ja olemme siitä iloisia.
Toinen tärkeä osa-alue on markkinoiden vähittäinen avaaminen, jotta järjestelmien rakenteiden huomattavat erot voidaan ottaa huomioon. Sekin mainitaan tässä direktiivissä.
Kolmas osa-alue on toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpano, joka on tärkeä niin kansallisten etujen suojelemisen kuin senkin kannalta, että järjestelyjen ja järjestelmien lähentämiseen voidaan antaa tarvittava aika, sillä järjestelmät ovat niin erilaisia Euroopan unionissa.
Lopuksi, neljäs osa-alue, joka koskee julkisten palvelujen tehtäviä. Olemme mielestäni saaneet energiadirektiivissä aikaan niin sähkön kuin kaasunkin osalta parhaan ratkaisun julkisten palvelujen tehtävien suojaamiseksi. Nämä ratkaisut ovat joka tapauksessa paljon parempia kuin ne televiestintää koskevat ratkaisut, joihin olimme yhdessä päätyneet. Näin ollen olemme siitä iloisia.
Tänään saavutettavassa kompromississa voimme lisäksi ottaa huomioon kaksi myönteistä seikkaa, joista haluaisin onnitella sekä komissiota että puheenjohtajamaita Alankomaita, Luxemburgia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jotka ovat tehneet työtä asian hyväksi. Nämä kaksi kompromissia ovat maakaasun turvaamisen ja hankinnan kannalta tärkeitä Euroopan unionissa: ensinnäkin varastointia ja laitteiston hyödyntämistä koskeva kompromissi ja lisäksi - ja ennen kaikkea - kompromissi, joka koskee " take or pay' -sopimusten eli pitkän aikavälin sopimusten soveltamista, jotka takaavat toimitusvarmuuden Euroopan unionissa, joka on erittäin riippuvainen kaasun tuonnista.
Vaikka periaatteemme löytyvät tästä direktiivistä jopa 80- tai 85-prosenttisesti, siihen jää kuitenkin pieni marginaali, joka ei vastaa periaatteitamme, mutta kuten Alfred de Musset sanoi, nautinto on sitä suurempi mitä täyttymättömämpi se on. Se olisi täydellinen ja täyttynyt, jos olisimme tänään päässeet yksimielisyyteen jakelijoiden valintakelpoisuudesta ja oikeudesta yhteistuotantoon. Ei ole yllättävää, että jotkut kollegoistamme ovat esittäneet tätä kohtaa koskevia tarkistuksia. Euroopan parlamentti vaatii voimakkaasti, että asia on korjattava muutaman vuoden kuluttua, kun direktiiviä tarkastellaan uudelleen, mutta ajat ovat silloin muuttuneet, ja mielipiteet ovat silloin varmasti kehittyneempiä.
Tarkistuksia, jotka esitettiin uudelleen toisessa käsittelyssä, on itse asiassa kolme, koska kaksi niistä on täysin samanlaisia. Ensimmäinen tarkistus käsittelee sitä määräaikaa, jonka kuluessa pyydämme komissiota tekemään asian kehittymisestä arvion. Halusimme muistuttaa komissiota siitä, kuinka välttämätön arvio on, mutta olen aivan valmis vaatimaan kollegoitani äänestämään näitä tarkistuksia vastaan, jos komissaari Papoutsis antaa meille tästä asiasta riittävät takuut.
Toinen tarkistus koskee jakelijoiden valintakelpoisuutta. Olimme jo kannattaneet tätä näkökantaa "sähködirektiivin" tapauksessa, ja vaikka olenkin nyt esittelijänä yhtä myönteisellä kannalla kuin silloin, minun on suositeltava teille, että äänestätte tätä tarkistusta vastaan, sillä sen seurauksena kompromissin tasapaino voitaisiin asettaa kyseenalaiseksi ja estää näin ollen oikeudellinen suoja ja välttämätön yhdistäminen "sähködirektiiviin" . Samasta syystä vastustan yhteistuotantoa koskevaa tarkistusta, jonka minun ryhmäni on tosin esittänyt, sillä myös tässä asiassa oli vaikea saavuttaa kompromissia. Kompromissin kyseenalaistaminen merkitsisi koko direktiivin kyseenalaistamista, minkä vuoksi aion ilman muuta esittää, että äänestämme kaikkia tarkistuksia vastaan.

McNally
Arvoisa puhemies, haluan ensin esittää sydämelliset onnittelut Claude Desamalle siitä, että hän on saattanut loppuun tämän keskeneräisen asian puolestamme tällä aikavälillä. Hänellä on tietysti sosiaalidemokraattien tuki. Se on aivan selvä asia. Aiomme ajaa yhdistettyä lämmön- ja sähköntuotantoa koskevaa tarkistusta, ja selitän kohta miksi. Aikaviive on todella ollut hyvin pitkä ja näiden vuosien aikana on tapahtunut useita asioita. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa saatu kokemus maan markkinoiden erittäin nopeasta vapautuksesta on osoittanut, että asioiden hoitamisessa progressiivisesti, hitaasti, on jotain hyötyä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kehitys oli niin nopeaa, että työpaikkojen merkittävä väheneminen ja muut eriyttämiseen liittyvät vaikeudet tapahtuivat aivan liian lyhyen ajan kuluessa. Sitä ei tule tapahtumaan tämän direktiivin myötä.
Kuitenkin maakaasudirektiivin kautta koetaan sähködirektiivin tavoin nopeampi markkinoiden vapautus kuin mitä direktiivissä vaaditaan. Jollain tapaa nuo kuusi vuotta ovat tehneet siitä hieman vanhentuneen ja kehitystä, jota ei ole ennakoitu mietinnössä, tulee tapahtumaan. Toinen asia, joka on tapahtunut noiden kuuden vuoden aikana, on ympäristöongelmien kehittyminen, joka ilmaistaan erityisesti Kiotossa solmituissa sopimuksissa, joissa yhdistetyllä lämmön- ja sähköntuotannolla on merkittävä osuus yhtenä päätöslauselmista. Siitä syystä me esitämme tarkistustamme. Sosiaalidemokraattisen puolueen enemmistö ei usko, että 18 artiklan 2 kohta on asianmukainen. Itse asiassa se on mielestämme täysin komission yhdistettyä lämmön- ja sähköntuotantoa koskevan tiedonannon vastainen. Aiomme siksi antaa ihmisille äänestyksessä mahdollisuuden tehdä selväksi, että he tukevat yhdistettyä lämmön- ja sähköntuotantoa. Haluamme kuitenkin kaikkien muiden tavoin tämän direktiivin nopeasti. Emme halua olla sille esteenä.

Mombaur
Arvoisa puhemies, uskokaa tai älkää, mutta kolmen vaalikauden jälkeen järjestämme tänään unionin viimeisen suuren taloussektorin uudelleen. Jäsenvaltiot ovat luvanneet unionille muodostaa markkinoistaan sisämarkkinat ja toteuttaa kaikilla alueilla sopimuksen vapaudet, siis kaupan vapauden ja sijoittautumisvapauden. Kaasuala on kai viimeinen ala, jolla näitä molempia oikeustavoitteita ei ole vielä pantu täytäntöön. Direktiivillä muurataan siten viimeinen sisämarkkinoiden kivi. Haluan muistuttaa, että kansantaloudellinen tuntemus opettaa meille: siellä missä monopolit hallitsevat, voidaan tehdä helpommin virheitä, koska juuri voimattoman ostajan on maksettava kustannukset. Kilpailu sitä vastoin paljastaa virheitä, sillä se karsii virheratkaisuja tehneitä yrityksiä. Siten kilpailu alentaa hintoja ja motivoi tarjoajia parhaisiin ratkaisuihin.
Milloin sitten on kilpailua? Silloin, kun ostaja voi valita eri toimittajien joukosta saman tuotteen. Tämän direktiivi saa nyt aikaan, sillä sen avulla tämä on mahdollista, nimittäin toimittajien vapaus ja siten ostajien valinnanvapaus. Tuotannon tasolla tämän on saanut aikaan toinen direktiivi. Kaasudirektiivi saa nyt tämän aikaan kuljetuksen ja jakelun alalla, ja nimenomaan asteittain, sillä se purkaa oikeudellisia monopoleja ja sen avulla voidaan kiertää kaasuputkistojen käytännön monopolit, koska voidaan rakentaa pistoputkia ja koska rinnakkaisten infrastruktuurien rakentamiseen on vapaa oikeus. Täten on kuitenkin myös selvää ja tärkeää, että käytännön monopolit puretaan siten, että kaasuputket avataan kaikille kolmansille osapuolille ja että tämä tehdään sillä tavalla, että omistajan edut turvataan siten, että omistaja saa korvaukset, jotka kattavat hänen kulunsa ja siten, että pitkäaikaiset toimitussopimukset turvataan riittävästi. Hyvin moni jäsenvaltio pani tälle paljon painoa - henkilökohtainen mielipiteeni on, että sille annettiin direktiivissä liikaakin suojaa. Suojataanhan loppujen lopuksi nekin jäsenvaltiot, jotka panevat erityisesti painoa sille mahdollisuudelle, että ne voivat sälyttää yrityksille julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia .
Neuvosto on kolme vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen hyväksynyt yksimielisesti varsin taidokkaan kompromissin, varsin tasapainotetun, arkaluontoisen kompromissin. Päätimme - sanon tämän valiokunnan ja täysistunnon puolueryhmäni puolesta - hyväksyä ja tukea tätä kompromissia, sillä näin rakennamme Eurooppaa etenemällä askel askeleelta. Mikä olisi voinut olla paremmin? Henkilökohtaisen käsitykseni mukaan jakelijoita ei ole käsitelty tarpeeksi hyvin - tämä ei kuitenkaan ole koko puolueryhmäni käsitys - ja myös sähkön ja lämmön yhteistuotannon alalla asiat olisivat voineet olla paremmin. Tunnustamme tosin, että jäsenvaltioiden tärkeät edut oikeuttavat ehdotetun sääntelyn.
Arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, kuinka tästä eteenpäin? Ensiksi, odotamme komissiolta selvää lausuntoa säännöllisten, aikaisten kertomusten puolesta, jotta voitaisiin ottaa seuraavat askeleet. Toiseksi, odotamme, kun valtiot alkavat käyttää poikkeussääntöjä sähkön ja lämmön yhteistuotantoon, parlamentille osoitettua kertomusta, jotta parlamentti voisi keskustella myös siitä. Parlamentti haluaisi seurata sitä. Kolmanneksi, odotamme pian komissiolta kertomusta ympäristö- ja veropolitiikan yhtenäistämistarpeesta. Neljänneksi, haluan selventää, että olemme myös hyväksyneet direktiivillä sen tason, jolla Keski- ja Itä-Euroopan unionin jäsenyyttä hakevien maiden on pysyttävä ja johon niiden on nyt valmistauduttava. Viidenneksi, haluan esittää toiveeni siitä, että kaasumarkkinoilla toimivat uudistuneet, paremmin työskentelevät yritykset pystyvät tämän uudistuksen avulla ottamaan paikkansa maailmanmarkkinoilla, jossa ne ovat mielestäni olleet riittämättömästi edustettuina.
Kiitän arvoisaa komissaaria, kiitän koko komissiota ja kiitän kaikkia jäseniä, jotka ovat näiden vuosien aikana - kollegamme Desaman johdolla - työskennelleet niin tarmokkaasti tämän direktiivin hyväksi.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluan tuoda julki Unioni Euroopan puolesta -ryhmän myönteisen kannan maakaasumarkkinoita käsittelevään direktiiviin ja Desaman mietintöön. Tämä myönteinen kanta on tulosta muiden Euroopan parlamentin ryhmien kanssa käydyistä neuvotteluista sekä oman ryhmämme sisäisestä sovittelusta. Olisin suonut, että direktiivissä olisi menty pitemmälle, että siinä olisi annettu enemmän liikkumavaraa hajautetulle tuotannolle, että se olisi tuonut kilpailuun joitakin osia, joilla olisi tuettu varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten alueita ja yhteenliittymiä. Olemme kuitenkin panneet tyytyväisinä merkille sitoumukset, jotka komissio on tehnyt tutkimusta ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa käydyissä keskusteluissa, ja niinpä huolestuttavin jäljelle jäävä asia on yhdistettyjen sähkön- ja lämmöntuottajien kohtelu, jonka osalta direktiivi vaikuttaa meistä edelleen monitulkintaiselta ja sallii täydellisen harkinnanvapauden kynnysarvojen osalta.
Kuunneltuani asianomaisten mielipiteitä ja esittelijän analyysin olen päätynyt siihen lopputulokseen, että on kannatettava vaihtoehtoa, jossa valitaan parhaan sijasta hyvä - kuten muuten teimme myös sähködirektiivin yhteydessä - ja että on lähdettävä liikkeelle mahdollisimman pian kehittämään kaasumarkkinoille uudelleensääntelyä, joka olisi hyvä, sen sijaan, että taisteltaisiin neuvoston kanssa vielä kenties vuosien ajan parhaasta ratkaisusta.
Toisaalta kollega Pompidoun esittämä ja Desaman mietintöön otettu tarkistus, jossa esitetään direktiivin tulosten arviointia tietyn aikarajan umpeuduttua, osoittaa Euroopan parlamentille varman tien pyrkiessämme kohti tavoitteitamme.
Haluaisin päättää puheeni onnittelemalla kollega Desamaa ja komissiota erinomaisesta työstä.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, ryhmäni, Euroopan liberaalija demokraattipuolueen ryhmä, on erittäin ilahtunut maakaasudirektiivin aikaansaamisesta. Lopultakin saadaan aikaan maakaasun sisämarkkinat ja niihin liittyvä markkinatoiminta ja luonnollisesti kilpailu. Se merkitsee markkinoiden yhdenmukaistumista ja siis halvempia hintoja eurooppalaisille yrityksille ja ajan mittaan myös kuluttajille. Onnittelen luonnollisesti Claude Desamaa hänen lopputuloksestaan. Vaikka markkinat ovat vielä hyvin rajoitetut, ryhmäni voi yhtyä neuvoston yhteiseen kantaan. Tuemme herra Desamaa, lukuunottamatta kahta asiaa, joista ryhmäni on esittänyt tarkistukset. Loppujen lopuksi on meidän asiamme huolehtia siitä, että Euroopassa saadaan aikaan hyvä lainsäädäntö.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat energialähteidensä suhteen yhä riippuvaisempia maakaasusta lämmön ja sähkön tuottamisen lähteenä. Vaikka kaasu onkin suhteellisen puhdas energiamuoto, sen palaessa vapautuu luonnollisesti hiilidioksidia. Kun otamme huomioon Kiotossa tehdyt sopimukset hiilidioksidin vähentämisestä, tehtävämme on käyttää kaasua mahdollisimman tehokkaasti. Eräs teknologia, joka auttaa tässä, on lämmön ja sähkön yhteistuotanto. Lämpövoimalaitosten tehokkuus on 80-90 %, mikä on melkein kaksi kertaa niin paljon kuin perinteisten kaasuvoimalaitosten tehokkuus. Lämpövoimalaitoksia onkin edistettävä ja niiden on saatava hyötyä vapautetuista markkinoista.
Neuvoston kannan mukaan vain suurilla lämpövoimalaitoksilla on aina oikeus ostaa vapaasti kaasua. Käytännössä rakennetaan kuitenkin yhä enemmän pieniä lämpövoimalaitoksia, esimerkiksi yritystä varten, joka tuottaa sen avulla oman sähkönsä ja käyttää lämpöä teollisessa prosessissa.
Alankomaissa käytetään vihannesten viljelyssä lämpövoimalaitoksen lämpöä ja sähköä ja myös hiilidioksidia; näin muodostuu täysin suljettu, taloudellinen ja ympäristöystävällinen ympyrä. Emmekö olleet sopineet neuvoston kanssa, että energiaa säästäviä teknologioita on edistettävä? Ryhmäni onkin sitä mieltä, että kaikilla maakaasua käyttävillä voimaloilla on oikeus ostaa sitä vapaasti. Vastustamme 18 artiklan 2 kohtaa ja tulemme tukemaan sosialistien kanssa tähän liittyviä tarkistuksia.
Toinen tarkistukseni koskee maakaasumarkkinoiden jakeluyritysten asemaa. Jakeluyritykset voivat edistää aloitteita hajautetulla tasolla, kuten lämpövoimalaitosten rakentamista. Onkin tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot voivat pitää näitä yrityksiä täysiarvoisina markkinaosapuolina ja että ne voivat ostaa kaasunsa vapaasti. Vain markkinoiden asianmukainen toiminta tasapuolisten ehtojen vallitessa pitää huolen siitä, että energiaa käytetään mahdollisimman tehokkaasti. Mikäli haluamme noudattaa Kiotossa tehtyjä sopimuksia, tämä on välttämätön ehto. Ryhmämme pitää periaatteellisesti kiinni myös tästä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, se, ettei neuvosto suhtaudu kovin vakavasti fossiilisten polttoaineiden ja siis hiilidioksidin vähentämiseen, käy jälleen selvästi ilmi ALTENER-ohjelman talousarviosta, josta keskustellaan tämän jälkeen. Ryhmäni yhtyy kokonaisuudessaan esittelijä Bloch von Blottnitzin mielipiteeseen siitä, että talousarvio on niin pieni, että kaikki neuvoston lausunnot suuremmista ponnisteluista ilmaston suojelun hyväksi kuulostavat miltei naurettavilta.

Elmalan
Arvoisa puhemies, vaikka meillä ei ole yhteistä energiapolitiikkaa, direktiivejä annetaan yksi toisensa jälkeen, jotta energiamarkkinat voitaisiin mukauttaa vapaakaupan ja kilpailun periaatteiden mukaisiksi. Sähkön jälkeen, kuten todettiin, on vuorossa kaasumarkkinoiden vapauttaminen.
Eri hallitukset saavuttivat tosiaankin 8. joulukuuta 1997 kompromissiratkaisun, jota energia-asioita käsittelevä valiokunta ei halunnut asettaa kyseenalaiseksi esittämällä tarkistuksia vaan katsoi, että sopimus, johon neuvosto pääsi, on tasapainoinen ja järkevä. Haluaisin vuorostani onnitella herra Desamaa hänen työstään. Vapauttaminen tapahtuu kuitenkin vähitellen ja hitaammin kuin komissio alun perin ehdotti. Pitkän aikavälin toimitusvarmuutta koskevia sopimuksia valvotaan ja julkisen palvelun velvoitetta koskevat määräykset tunnustetaan erityisesti jakelun osalta.
Mutta vaikka vapauttaminen on vähittäistä ja hallittua, markkinoiden avaaminen kilpailulle on kuitenkin tosiasia, ja se vaikuttaa yhä enemmän alan kehittymiseen. Teollisuusjohtajat hyötyvät hintojen alenemisesta, joka johtuu heidän toimittajiensa välisestä kilpailusta, ja kotimaiset asiakkaat joutuvat kärsimään kilpailun vuoksi nostetuista hinnoista. En voi olla toteamatta, että Eurogaz-yhtiön toimitusjohtaja tunnusti tämän energia-asioita käsittelevän valiokunnan kuulemistilaisuudessa. Markkinoiden painostus kohdistuu julkisten palvelujen periaatteisiin ja tehtäviin, jotka saattavat rikkoutua kilpailun aiheuttamien rajujen hyökkäysten seurauksena. Niinpä Ranskan hallitus on kyseenalaistanut Gaz de Francen monopoliaseman jo ennen kuin direktiiviä on lopullisesti hyväksytty avaamalla yksityiselle sektorille markkinat sellaisille kunnille, joille ei tällä hetkellä tarjota palveluja. Lisäksi nopean sijoittamiseen paluun vuoksi vapauttaminen saattaa johtaa siihen, että sähköntuotannossa suositaan maakaasua muiden energialähteiden, kuten ydinenergian, kustannuksella.
Kaikkien näiden syiden vuoksi ryhmämme enemmistö - erityisesti ranskalaiset jäsenet - vastustavat direktiiviä, joka vapauttaa kaasumarkkinat kilpailulle. Koska meillä ei ole yhteistä energiapolitiikkaa, mikään ei mielestämme oikeuta energiamarkkinoiden vapauttamista, olipa kysymys sitten sähkö- tai kaasualasta. Kantamme perustuu perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohtaan, jonka nojalla jokainen valtio voi järjestää julkiset palvelunsa poiketen siitä, mitä kilpailusäännöissä määrätään, sekä lisäksi toissijaisuusperiaatteeseen, jonka mukaisesti energia-alan erityispiirteet voidaan ottaa huomioon, sillä energia ei ole muihin tuotteisiin verrattava kauppatavara eikä sitä näin ollen pidä alistaa vapaalle kilpailulle.

Holm
Arvoisa puhemies, haluan kiittää herra Desamaa, joka on laatinut tämän erinomaisen mietinnön, joka ei ole monisanainen, vaan lyhyt ja ytimekäs, mikä yksinkertaistaa asioita meidän kannaltamme.
Maakaasun markkinoiden vapauttamisestahan on joitakin etuja, mutta siitä on myös haittoja. Herra Desama on ottanut esiin muutamia kriittisiä kohtia. Haluaisin kuitenkin lisätä, että olisi toivottavaa, että hajautettu tuotanto hyötyisi paljon enemmän kuin tässä direktiivissä sanotaan. Markkinoille pääsyn ehtoihin sisältyy lisäksi ongelmia, esimerkiksi teollisuusasiakkaille asetettu 25 miljoonan kuutiometrin kynnys. Meidän on myöhemmin yritettävä saada aikaan jokin parannus tähän asiaan.
Maakaasu on useassa tapauksessa ydinvoimaa ja hiilivoimaa parempi vaihtoehto, mutta se ei kuitenkaan ole paras mahdollinen vaihtoehto ympäristönäkökulman kannalta. Sen vuoksi meidän on tehtävä entistä enemmän töitä uusiutuvien energialähteiden parissa - jotta pääsisimme siihen tavoitteeseen, joka Kioton konferenssissa hyväksyttiin. Vaadimme siihen paljon enemmän voimavaroja.

Sainjon
Arvoisa puhemies, olen iloinen tästä kompromissista, jota luonnehdin joustavaksi ja joka antaa jokaiselle unionin jäsenvaltiolle mahdollisuuden edetä maakaasun sisämarkkinoiden luomisessa yhä pitemmälle ja joka antaa samanaikaisesti mahdollisuuden hillittyyn markkinoiden avaamiseen, jonka ehdottomana edellytyksenä on julkisen palvelun velvoite.
Tässä kompromississa otetaan huomioon kaikki ne eri kysymykset, joita tämän asiakokonaisuuden parissa vuodesta 1993 lähtien työskennelleet ovat esittäneet. Parlamentti auttoi omalta osaltaan huomattavasti tämän ratkaisun syntymisessä, enkä usko, että olisi edettävä hinnalla millä hyvänsä kohti sovittelumenettelyä, mitä jotkut parlamentin jäsenet toivoisivat. Tämä menettely on viimeinen keino, jolla pyritään - todellakin - joskus osoittamaan, kuinka tärkeä ja päättäväinen parlamentti on, mutta ase on todella pelottava vain silloin, kun sitä käytetään säästeliäästi. Tässä maakaasun tapauksessa voimme kuitenkin todeta, että saavutimme tyydyttävän tasapainon toisessa käsittelyssä. On esimerkiksi tärkeää, että jäsenvaltiot nimeävät valintakelpoiset asiakkaat. Tuleva "kaasudirektiivi" jättää "energiadirektiivin" tavoin tämän ongelman ratkaistavaksi toissijaisuusperiaatteen puitteissa.
On myös oleellista, että tämä sopimus on, kuten jo sanoin, joustava, niin että jäsenvaltiot voisivat edetä markkinoiden avaamisen osalta omaa tahtiaan, sillä toiset haluavat edetä paljon nopeammin kuin toiset. Näin ollen eri maiden kulutusrakenteiden erot on otettava huomioon, ja sopimuksen mukainen markkinoiden vähittäinen vapauttaminen vaikuttaa mielestäni sen vuoksi hyväksyttävältä.
Euroopan radikaaliallianssin ryhmä kiittää herra Desamaa ja hyväksyy siten hänen mietintönsä, jonka seurauksena syntyy direktiivi, jonka nojalla on mahdollista määritellä selvät pelisäännöt, oi, niin strategisella alalla, sillä jos Eurooppa huomaa olevansa lyhyellä aikavälillä tilanteessa, jossa tarjontaa on liikaa ja perinteisten toimittajien välinen kilpailu on kasvanut, älkäämme unohtako, että uusia luonnonvaroja tarvitaan noin vuonna 2005 ja että unioni on silloin yhä riippuvaisempi kaasuperäisten energialähteiden tuonnista.

Linkohr
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää Claude Desamaa erittäin sydämellisesti. Viitaten siihen, mitä hän sanoi aikaisemmin, voisi myös sanoa: neuvoston puheenjohtajat tulevat ja menevät, mutta esittelijä Claude Desama pysyy. Joka tapauksessa hän on työskennellyt hyvin kauan näiden asioiden parissa ja tehnyt siten Euroopan politiikan historiaa. Meidän varsinainen ongelmamme tässä on 18 artiklan 2 kohta. Tarkoituksenamme on, että sähkön ja lämmön yhteistuotannon avulla voidaan ostaa kaasua mahdollisimman halvalla, mikä tarkoittaa asiakkaana olemisen mahdollisuutta, kaikkialla, jokaisessa maassa.
Nyt tulee vastaväite, sanotaan: no niin, nyt neuvoston kompromissi tehdään kyseenalaiseksi. Siellä nähtiin niin paljon vaivaa. Miksi meidän pitäisi nyt pitkittää menettelyä sovittelulla? Olen pahoillani, mutta en voi hyväksyä tätä väitettä. Jos tämä väite otetaan, kaikki neuvoston ehdotukset ovat periaatteessa järkeviä, ja pääsemme suhteellisen helpolla. Kansallisiin parlamentteihin sovellettuna se merkitsisi, että kun hallitus tekee lakiehdotuksen, se on silloin ajatellut jotakin tiettyä asiaa, joten parlamentin on kannatettava sitä. En voi aivan täysin hyväksyä sitä, vaikka myönnän, että siten menettely luonnollisesti pitkittyisi. Asian kannalta on kuitenkin vielä toinen kohta. Samanaikaisesti, kun keskustelemme tästä kaasudirektiivistä, komissio on esittänyt asiakirjan, mielenkiintoisen tiedonannon sähkön ja lämmön yhteistuotannosta. Myös me, parlamentti, tulemme vaatimaan - esittelijänä on rouva Estevan Bolea - että sähkön ja lämmön yhteistuotannon osuus kaksin- tai kolminkertaistetaan Euroopan unionissa.
Parlamentti toimii tässä ristiriitaisesti. Yhtäältä se vaatii sähkön ja lämmön yhteistuotannon aseman kaksin- tai kolminkertaistamista, toisaalta epäröimme kirjoittaa direktiiviimme: kaasun voi ostaa siellä mistä haluaa. Jos menettelemme näin parlamenttina, menetämme uskottavuutta, mikä on pahinta, mitä politiikassa voi tapahtua, ja siitä saamme tällä hetkellä kärsiä yhdessä jos toisessakin jäsenvaltiossa. Siksi pyydän teitä tukemaan sosialistien ehdotusta, ja sitten näemme, mitä siitä tulee. Olemmehan tekemisissä järkevien ihmisten kanssa!

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, lähes kymmenen vuoden debatin jälkeen luonnonkaasumarkkinoiden avautuminen on toteutumassa. Haluan kiittää herra Desamaa hänen työstään asian hyväksi. Direktiiviehdotus on hyvä, mutta haluan kuitenkin tuoda yhden puutteen esille. On nimittäin huomioitava, että kaasudirektiivissä yhdistetty lämmön- ja sähköntuotanto asetetaan huonompaan asemaan kuin muut energiantuotantomuodot. Sähköntuottajat saavat siirtää kaasua verkossa laitoksen koosta riippumatta, mutta mikäli laitos on yhdistetty sähkön- ja lämmöntuottaja, voivat jäsenvaltiot määrätä laitoskoon, jota pienemmillä laitoksilla ei ole oikeutta kaasunsiirtoon. Mielestäni tämä ei ole oikein. Yhdistetty lämmön ja sähkön tuottaminen on varmasti yksi parhaista tavoista päästä Kiotossa asetettuihin tavoitteisiin, sillä tämä tuotanto vähentää kasvihuonepäästöjä nostamalla laitosten kokonaishyötysuhdetta. Lisäksi pidän erittäin tärkeänä, että direktiivin toimeenpanoa jäsenmaissa seurataan ja että komissio myös antaa kokemuksista kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, voi olla, että tämä rikkoo sopusoinnun, mutta minun on pakko sanoa, että olen tätä direktiiviä ja suositusta vastaan, ja luonnollisestikaan en siis voi onnitella herra Desamaa. Syy tähän on se, että sekä direktiiville että suositukselle antavat kehyksen yksityistäminen, ääriliberalismi ja vapaa kilpailu hallitsemattomilla vapailla markkinoilla. Direktiivi kohdistuu julkisen sektorin asteittaiseen sulkemiseen samalla kun se toisaalta rohkaisee ja edistää yksityistä kaasumonopolia joko vertikaalisten tai horisontaalisten integroitujen yritysten muodossa. Varsinkin silloin, kun ne ovat horisontaalisia, kaasuun voivat siirtyä myös yritykset, jotka toimivat muilla aloilla, kuten esim. sähköyritykset, ja syntyy valtavia monopolistisia yritysryppäitä, jotka tyrannisoivat yhteiskuntaa hallitsemalla ratkaisevan tärkeää ja kehityksen, yhteiskunnan palvelutarjonnan ja ympäristönsuojelun kannalta merkittävää energia-alaa. Arvoisa puhemies, yksityismonopolia ei voida sovittaa yhteen näiden kolmen ominaisuuden kanssa, sillä se tavoittelee vain voittoa eikä mitään muuta. Se dominoi koko yhteiskuntaa, jonka velvollisuus on maksaa verovaroista perusrakenteet näille yrityksille ja kustantaa jopa vakuutukset ja turvallisuus. Näistä syistä äänestämme mietintöä vastaan.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten me kaikki tiedämme, maakaasun sisämarkkinoita koskeva ehdotus on hyvin merkittävä. Näiden vuosittain yli 100 miljardilla eculla työllistävien markkinoiden asteittainen vapauttaminen liittyy elimellisesti tavoitteisiimme lisätä Euroopan talouden kilpailukykyä sekä vähentää työttömyyttä.
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Euroopan parlamenttia ennen kaikkea päätöksestä nopeuttaa maakaasua koskevan yhteisen kannan käsittelyä, jotta se voitaisiin ajoissa lähettää energianeuvoston 11. toukokuuta pidettävään toiseen käsittelyyn. Yhteinen kanta maakaasun sisämarkkinoista, joka on Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä, on tiiviiden neuvottelujen tulos. Näiden neuvottelujen kuluessa onnistuimme laskemaan perustukset uusille sähköenergian kilpailukykyisille markkinoille sekä lisäksi vastaaville maakaasumarkkinoille, jotka yhdessä muodostavat energian sisämarkkinoiden perusakselin. Nämä merkittävät tulokset eivät olisi olleet mahdollisia ilman esittelijän, herra Desaman, henkilökohtaista panosta. Haluaisin siis onnitella herra Desamaa erinomaisesta työstä kaikkina näinä vuosina.
On totta, että energian sisämarkkinoiden näköalat ovat muuttuneet radikaalisti. Sähköenergiaa koskevan direktiivin antaminen osoitti jäsenvaltioiden, teollisuuden, kuluttajien sekä markkinavoimien päättäväisyyden avata energia-ala kilpailulle. Todellisuudessa, kuten käy ilmi komission Euroopan parlamentille antamasta äskettäisestä mietinnöstä, jäsenvaltiot valitsevat vieläkin nopeamman ja laajemman avautumisen verrattuna sähköenergiamarkkinoita koskevan direktiivin vaatimuksiin. Tämä tosiseikka antaa oikeutuksen valinnoillemme antaessamme sähköenergiaa koskevan direktiivin.
Uskon, että teollisuutta sekä myös kuluttajia hyödyttää maakaasudirektiivin mahdollisimman nopea voimaantulo. Sitä ei pitäisi jättää jälkeen sähköenergiamarkkinoista. Kaasumarkkinoiden avautumista kilpailulle ei pidä viivästyttää. Maakaasudirektiivin osalta yhteinen kanta, jonka neuvosto hyväksyi yksimielisesti 12. helmikuuta, on merkittävä saavutus ja heijastelee jäsenvaltioiden välillä todettua yleistä yksimielisyyttä. Siihen sisältyy suuri määrä säädöksiä, joita jäsenvaltioiden pitää soveltaa, kuitenkin sovitettuna niiden omiin erikoisoloihin.
Komission sekä parlamentin edellyttämällä tavalla tämä direktiivi muodostaa yhteisen kehyksen koko Euroopalle, ja määräykset jäävät osittain toissijaisuusperiaatteen määriteltäväksi. Erityisesti se edellyttää maakaasumarkkinoilla kilpailun vähimmäistasoa. Lisäksi direktiivissä taataan, että heti alusta asti vähintäänkin suuri osa teollisuuskuluttajista sekä kaikki sähköntuottajat voivat valita kaasuntarjoajansa vapaasti. Tähän valinnanvapauteen sisältyvät myös yhdistyneet sähkön- ja lämmöntuottajat, ja niin muodoin se on täysin samassa linjassa alalle annetun ensisijaisuuden kanssa. Jäsenvaltio voi vain hyvin poikkeuksellisissa erikoistapauksissa säätää ylärajojen rajoituksista, jotka komissio kuitenkin tavalla tai toisella yhtenäistää ja joita se sitten valvoo tarkkaan maan sisäisten sähkömarkkinoiden epätasapainon todellisten perustelujen osalta.
On nähtävissä jo merkkejä siitä, että monet jäsenvaltiot eivät jää vain direktiivin perusvaatimusten tasolle, vaan avaavat markkinoitaan kilpailulle vieläkin enemmän. Näiden merkkien mukaan vapauttamisen tulokset ovat odotettua merkittävimpiä.
Direktiivi määrää lisäksi suojelemaan velvoitteita tarjota julkispalveluita, joita jäsenvaltiot voivat määrätä markkinoillaan toimiville maakaasuyrityksille silmälläpitäen yleistä taloudellista hyötyä. Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että markkinoiden vapauttaminen ei tarkoita yksityistämistä. Markkinoiden vapauttaminen tarkoittaa, että julkisten valtionyritysten samoin kuin yksityisten yritysten pitää toimia sisämarkkinoiden puitteissa kunnioittaen terveen kilpailun periaatteita. Jäsenvaltiot määrittelevät nämä velvoitteet vasten yhteisöllistä kehystä, ja jatkossa ne yhtenäistää komissio, joka myös valvoo niitä yhteisölainsäädännön pohjalta. Tämä mekanismi sallii jäsenvaltioiden tasoittaa kilpailua julkisia palveluita vastaan silloin, kun tämän arvioidaan palvelevan yleistä hyötyä.
Varastoinnin osalta katsomme, että sitä ei voida pitää osana luonnonmonopolia, sillä se on jo taloudellista toimintaa, ja tästä syystä komissio katsoo, että ei ole syytä muihin erikoismääräyksiin kuin mitä esitykseen jo sisältyy.
Mitä tulee tärkeään kysymykseen 'take or pay' -tyyppisistä sopimuksista, olen hyvin tyytyväinen saavutetun ratkaisun saamaan laajaan ja yksimieliseen tukeen. Tämä ratkaisu antaa komissiolle mahdollisuuden harjoittaa tehokasta valvontaa, joka perustuu selkeisiin ja objektiivisiin kriteereihin. Aion päättäväisesti laatia tätä varten tehokkaan yhteistyömenetelmän komission ja jäsenvaltioiden välille. Komissiota ja jäsenvaltioita pyydetään nyt esittämään hyvin merkittävää osaa tähän suuntaan. Yhteiseen kantaan on sisällytetty suuri osan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä tarkistuksista, ja komissio on jo ottanut ne huomioon muutetussa ehdotuksessaan. Minun on sanottava, että nämä tarkistukset selkiinnyttivät lukuisia merkittäviä kohtia sekä myös tekstin yleistä tasapainoa. Arvostan erityisesti parlamentin energia-asioita käsittelevän valiokunnan panosta tässä toisessa käsittelyssä. Haluaisin myös korostaa, että suurissa linjoissa yhteisen kannan tasapainoinen rakenne ja arvo tunnustettiin.
Mitä tulee tarkistukseen, joka koskee kertomuksen laatimista direktiivin kolmivuotisen soveltamisen jälkeen, tahdon sanoa, että komissio on halukas hyväksymään tämän tarkistuksen, jos parlamentti katsoo sen olevan todellakin tarpeellinen. Haluaisin tehdä selväksi, että joka tapauksessa komissio tulee antamaan kertomuksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle aina kun asiat niin vaativat ja se on tarkoituksenmukaista. Erityisesti tämä antaa hyvän tilaisuuden suunnitellusti tutkia jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa erityismääräystä sähkön ja lämmön yhteistuottajista. Haluan korostaa, että komissio on hiljattain laatinut ensimmäisen kertomuksensa sähköenergiadirektiivin seurannasta, vaikkakaan itse direktiivissä tätä ei edellytetty. Aiomme siis varmasti toimia samoin maakaasun suhteen kuin sähköenergian suhteen, vakuutan tämän teille.
Nämä mietinnöt ovat elintärkeitä energian sisämarkkinoiden kehittämisen seuraaville vaiheille. Haluaisinkin lisätä, että myös puhemiehistö hyväksyy täysin tämän lähestymistavan. On selvää, että on parlamentin asia päättää, tarvitaanko tällaista tarkistusta enää edellä sanotun jälkeen. Joka tapauksessa katson, että on aivan välttämätöntä, että komissio seuraa tiiviisti maakaasudirektiivin soveltamista tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tämä on sitä paitsi ainoa tapa välttää poikkeavia tulkintoja direktiivin eri määräyksistä ja turvata tämän merkittävän aloitteen täysi, oikea-aikainen ja tuloksellinen toteuttaminen. Sähköenergiadirektiivin tapauksessa noudatimme tätä lähestymistapaa menestyksellisesti. Lähestymistapa osoittautui tulokselliseksi ja se sai lämpimän vastaanoton kaikilta jäsenvaltioilta.
Muiden esitettyjen tarkistusten osalta komissiolla ei ole mahdollisuutta hyväksyä niitä. Emme voi hyväksyä kahta yhteistuotannosta esitettyä tarkistusta, sillä yhteistuotanto, kuten jo selitin, on jo valittavissa hyvin konkreettisin edellytyksin, jotka komission täytyy aina yhtenäistää.
Mitä tulee esitettyyn tarkistukseen jakelijoista, tämä koskee yhtä kaikkein arkaluonteisimmista kysymyksistä, joista keskusteltiin kokonaiskompromissin puitteissa. Jakelijat voidaan jo valita kun kyseessä on itse valittujen asiakkaiden hankkiminen, ovat ne sitten teollisuuslaitoksia tai sähköntuottajia. Kaikki tämän ylittävä valinnanvapaus jää toissijaisuuden varaan, koska tämä koskee kompromissin ydintä, erityisesti todennäköisiä julkisen palvelun velvoitteita. Näistä syistä komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää elintärkeänä, että käsiteltävänä oleva direktiivi, jota sekä kuluttajat että teollisuus tukevat, hyväksyttäisiin mahdollisimman nopeasti. Tämänpäiväinen keskustelu on osoittanut selvästi, että myös Euroopan parlamentti jakaa tämän kannan.
Haluaisin päättää puheenvuoroni onnittelemalla vielä kerran esittelijää herra Desamaa, kaikkia Euroopan parlamentin energiaasioita käsittelevän valiokunnan jäseniä ja kaikkia tänään puheenvuoron käyttäneitä parlamentin jäseniä. Haluan aidosti kiittää heitä rakentavasta työstä tässä tänään päätökseen saatavassa tärkeässä menettelyssä.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komissaari Papoutsis.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

ALTENER II -ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0143/98) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston päätöksen antamiseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä (ALTENER II) (C4-0032/98-97/0106(SYN)) (Esittelijä: U. Bloch von Blottnitz).

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, ALTENER II -ohjelma on tyypillinen esimerkki siitä, miten politiikassa vaatimukset ja todellisuus ovat kilometrien päässä toisistaan. Haluaisin vain muistuttaa Berliinin, Rion ja Kioton päätöksistä. Sitouduimme haitallisten aineiden ja hiilidioksidipäästöjen alentamiseen. Sanottiin, että se on suurimpia tehtäviä, mitä meillä on lähiaikoina. Neuvosto itse sanoo ALTENER II -ohjelmaa koskevissa johdanto-osissaan, että hiilidioksidipäästöt lisääntyvät 3 % vuoteen 2000 mennessä, eivät alene. Lisäksi se sanoo - ja sitä pidän jo kyynisenä - että ALTENER II edistää olennaisesti ympäristöystävällisten, uusiutuvien energialähteiden lisääntyvää käyttöä ja että se on pääosassa yhteisön toimintasuunnitelmassa hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi.
Minun on sanottava, että on suorastaan hävytöntä, kun huomaan, että sitä varten on varattu vain 22 miljoonaa ecua! En ymmärrä, mitä se tarkoittaa, 11 miljoonaa ecua vuotta kohden! Neuvosto menee vielä pitemmälle rajoittamalla toimivaltaamme talousarvion alalla, ei oikeudellisesti , sitä se ei voi, mutta tosiasiallisesti , ja haluaa vielä määrätä, kuinka paljon meidän on annettava ensi vuoden talousarviossa. Se ei käy, emmekä voi hyväksyä sitä missään tapauksessa! Tänä vuonna 11 miljoonaa ecua, ja ensi vuonna katsomme uudelleen. Ikään kuin tämän hävyttömyyden huippu on kuitenkin, että neuvosto ei ole aikonut ottaa aihetta nyt 11. toukokuuta pidettävän energianeuvoston kokouksen esityslistalle. Tämä merkitsisi sitä, että meillä ei ole enää tänä vuonna lainkaan varoja, että meillä ei ole koko ALTENER II -ohjelmaa ja että emme taaskaan tee mitään uusiutuvien energioiden hyväksi. Haluaisin vielä kerran muistuttaa häpeällisestä katastrofista, koska varoja ei ole riittävästi, SAVEsta, JOULEsta ja THERMIEsta. Tiedämme kaikki, että olemme riippuvaisia raaka-aineiden tuonnista. Nyt tulevat tietysti kaikki ydinvoiman ystäväni ja sanovat, kyllä, kyllä, ydinvoima. Minäpä sanon teille, että se on täyttä hölynpölyä; koska me tarvitsemme uraania, meidän pitää myös tuoda sitä, jotta asia tulisi kerrankin selväksi!
Sitä paitsi se luo uusia työpaikkoja. Se on ensi vuosituhannen viennin mahdollisuus. Se on ympäristöystävällistä. Vain siten voimme vähentää hiilidioksidipäästöjä. Neuvosto sanoo niin, me tiedämme sen, mutta siihen ei ole rahaa! Haluaisin vain, että saisimme kerrankin - vain neljäksi vuodeksi - niin paljon rahaa näitä ohjelmia varten, kuin mitä syydämme vuodessa ydinvoimateollisuuteen, esimerkiksi fuusiota varten. Siihen annamme helposti 250 miljoonaa ecua, ja joskus, mahdollisesti vuonna 2050... Mutta sen hyväksi, mikä on välttämätöntä, mikä tuo lisää työpaikkoja, mikä on hyväksi ympäristölle, mikä kätkee valtavat innovaatiomahdollisuudet, sen hyväksi emme yksinkertaisesti tee mitään! Silloin minun täytyy jo kysyä, missä minä oikeastaan olen, mitä me täällä näyttelemme? Onko tämä komedia? Tämä ei ole komedia, tämä on traagista. Haluaisin myös vielä kerran huomauttaa, että ohjelmassa on muutenkin suunnitteilla pitää yhdyskuntajätettä uusiutuvana energiana. Siinä minun täytyy luonnollisesti kysyä, mitä tämä kaikki oikein tarkoittaa. Yhdyskuntajäte! Älkää viitsikö, ei se ole mitään uusiutuvaa energiaa. On tietenkin aivan selvää, että jotkin teollisuudenalat ovat hyvin kiinnostuneita asiasta, nimittäin jätteenpolttolaitokset. Vain ne ovat jo muutenkin suurten energiahuoltoyritysten käsissä, koska ne pystyivät tekemään niin suuria varauksia ydinjätteen hävittämisen vuoksi ja verorahoina ne kasasivat miljardeja, ne pystyivät hankkimaan kokonaisia jätteenpolttolaitoksia. Nyt meidän pitäisi vielä tukea niitä ja pitää yhdyskuntajätettä uusiutuvana energiana! Olisi välttämätöntä laittaa vihdoinkin kaikki tieto, kaikki raha, mitä meillä on, aurinkosähköön, vetyyn, geotermiseen energiaan ja niin edelleen, että saisimme niissä vihdoinkin menestystä aikaan.
Pitäisi myös kiireesti vaatia, että meillä olisi vakaa syöttöä koskeva sääntely, muuten kaikki on ihan yhtä tyhjän kanssa. Loppujen lopuksi pitäisi luonnollisesti myös laskea hintaa, niin ympäristöystävällistä kuin se onkin. Tämä tarkoittaa, että minun pitää verottaa hieman muita energioita. Loppujen lopuksi ympäristö- ja terveyskustannukset valtiollistetaan. Voitot kuitenkin yksityistetään. Hyvä, minulla ei ole mitään sitä vastaan, mutta meidän pitää vihdoinkin saada aikaan oikeudenmukainen jaottelu. Tämä kaikki puuttuu, eikä yksikään maa halua verotusta. Se työnnetään yksinkertaisesti sivuun, se tukahdutetaan. Se syrjäytetään kuten tähänkin asti, ja sitten pidetään valtavia kansainvälisiä konferensseja, kuten viimeksi Kiotossa, ja sanotaan: tottakai, alennetaan hiilidioksidipäästöjä, sitoudumme 10 %: iin. Sitten neuvosto sanoo: no niin, meillä tulee olemaan 3 % lisää, mutta ALTENER saa 11 miljoonaa, eikä sittenkään oikeastaan mitään; kun me tässä kiistelemme, poistamme sen nopeasti 11. toukokuuta pidettävän neuvoston istunnon esityslistalta. Jotta asiat olisivat oikein mallillaan, sanotaan sitten yhtäkkiä, no, otetaan sitten toissijaisuus! Se otetaan sitten esiin. Hoitakoon kukin maa yksin asiansa.
Kun sitten tarkastelen yksittäisiä maita, huomaan, ettei missään tehdä mitään. Se tarkoittaa, että valitettavasti olen sisämarkkinoilla, olen kilpailun keskellä ja niin edelleen, enkä voi sallia sitä siellä. Toivottavasti nyt ryhdytään vihdoin tositoimiin ja saamme tälle ohjelmalle järkevästi varoja. Komissio ehdotti 30 miljoonaa ecua. Sekin oli minulle liian vähän, mutta verrattuna siihen, mitä neuvosto nyt esittää meille, se on miltei valtava summa. Haluaisin tästä syystä pyytää parlamenttia hyväksymään tarkistukset, jotka tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta on esittänyt ja jotka parlamentti tosin on jo hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä. Myös komissio hyväksyi ne lopulta, vaikka se aina hyvin diplomaattisesti hieman muuttaakin niitä. Kannatan enemmänkin selvää puhetta, jotta ei sitten keksitä verukkeita. Jos siihen ei päästä, haluan sanoa teille yhden asian: huolimattoman käytöksemme seuraukset, se, että emme tee mitään, ovat terveys- ja ympäristöalalla niin suuria, että emme pysty maksamaan niitä lainkaan tulevalla vuosituhannella. Loppujen lopuksi meillä on tietty vastuu seuraavista sukupolvista!

Rothe
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, mielestäni voin yhtyä pitkälti esittelijän hyvin selviin sanoihin. ALTENER-ohjelma on ainoa ohjelma, joka meillä on Euroopan unionissa yksinomaan uusiutuvien energialähteiden edistämistä varten. Vuoteen 2010 mennessä uusiutuvien energialähteiden osuuden olisi oltava kaksinkertainen energian kokonaiskäytöstä. Näin komissio ehdottaa uusiutuvia energioita koskevassa valkoisessa kirjassaan. Tiedätte, että Euroopan parlamentti ei todellakaan vastusta tätä vaatimusta, koska olimme vaatineet jo Mombaurin aloitekertomuksessa, vihreää kirjaa koskevassa kertomuksessani, että uusiutuvien energialähteiden osuutta on lisättävä huomattavasti - vähintään 15 % - sillä olemme vahvasti vakuuttuneita siitä, että ilmasto- ja ympäristöpoliittiselta kannalta, tuontiriippumattomuuden kannalta sekä maaseutu ja lisätyöpaikat huomioon ottaen Euroopan unionin on tehtävä tässä asiassa huomattavasti enemmän.
Tiedän myös, että se, saavutetaanko tämä toivottu tavoite, ei ole ainoastaan tai ylipäätään olennaisesti eurooppalaista edistämisohjelmaa koskeva kysymys. Perusedellytyksiä ovat poliittiset ratkaisut, jotka johtavat todella reiluihin kilpailuehtoihin reilun verkkoonpääsyn avulla ja erilaisten energiantuotantotapojen kustannusten kansainvälistymiseen eurooppalaisen energiaveron avulla. Poliittisen strategian, joka johtaa energiapolitiikan uudelleenjärjestämiseen, täytyy sisältää miltei kaikki yhteisöpolitiikat, sen täytyy tapahtua yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken. Silti on erittäin merkittävää, että jos halutaan saavuttaa todellinen läpimurto markkinoilla, uusien teknologioiden käyttöä energian tuottamiseksi uusiutuvista energioista helpotetaan taloudellisin ärsykkein, selvällä tuella.
Komissio ehdotti valkoisessa kirjassaan läpimurtokampanjaa. Se sisältää miljoona kattoa ja julkisivua, aurinkoenergiaa, 10 000 megawattia tuulienergiaa, 10 000 megawattia biomassaa. Siihen tarvitaan 4 miljardia ecua julkisia varoja. Tiedän, että niistä on myös suuren osan tultava jäsenvaltioilta. Tiedän kuitenkin myös, että ne 22 miljoonaa, jotka on tässä varattu kahta vuotta varten, ovat pahimmassa tapauksessa kuumille kiville heitettyä vettä, tai eivät edes sitä. Sen vuoksi on oltava aivan selvää, että talousarvioon jätetään tässä pelivaraa vähintäänkin ensi vuodelle, jotta voimme parantaa tilannetta. Toiseksi, ja arvoisa komissaari, voitte olla varma, että kuulette meistä, kun on kyse ALTENER II -ohjelman seuraajasta energia-alan puiteohjelmassa, ja että odotamme myös siinä huomattavaa lisäystä. Kolmanneksi, ja tässä yhdyn täysin esittelijään, on ehdottoman välttämätöntä, että neuvosto tekee 11. toukokuuta vihdoinkin päätöksen, jotta toimeen voitaisiin ryhtyä vielä tänä vuonna!

Estevan Bolea
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, myös kansanpuolueen ryhmä kannattaa kaikkia rouva Bloch von Blottnitzin tarkistuksia, jotka puolestaan hyväksyttiin energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa. Minun on sanottava, arvoisa komissaari ja rouva Bloch von Blottnitz, että suurin osa niistä on vain kauniita sanoja ja akateemisia harjoituksia, jotka muistuttavat ympyrän neliöintiä, sillä meiltä ei ainoastaan puutu rahaa - koska on totta, että sitä ei ole - paitsi se, mitä komissio meille esittää, niin myös se, mistä meillä energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa on tapana puhua päivittäin - sillä me puhumme joka päivä uudistuvista energialähteistä - ovat vain kauniita sanoja, ja ne ovat hyvin kaukana todellisuudesta.
Ehkä emme aina tarvitse ainoastaan rahaa uusiutuvien energialähteiden tukemiseen, arvoisa komissaari, vaan myös poliittisia päätöksiä. Jos tutkitte nykyisiä Euroopan unionin uusiutuvien energialähteiden tuotantolukuja, huomaatte, että niiden osuus on 6 %. Espanjan vastaava luku on suurien ponnistelujen ansiosta 8 %. Mutta, rouva Bloch von Blottnitz, tästä 6 %: sta on perinteisen vesivoiman osuus 90 %, minkä vuoksi muiden uusiutuvien energialähteiden osuus on vain 0, 4 %. Yritätte käyttää kotonanne biomassaa ja tiedätte, kuinka hankalaa se on. Mielestäni jäsenvaltioiden on tehtävä poliittisia päätöksiä vesivoiman kehittämiseksi - jota toisaalta suurin osa niistä ryhmistä, jotka eivät halua patoaltaita, vastustaa - koska se on puhtain energiamuoto, mitä meillä on, se on todellinen uusiutuva energialähde ja se on ainoa energiamuoto, jonka avulla on mahdollista varastoida sähköä. Muiden vaihtoehtojen kohdalla sähkön varastoiminen ei ole mahdollista.
Tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmassa painotamme vahvasti uusiutuvien energiavarojen tutkimusta, joka on mielestäni ensimmäinen askel, ja sen puitteissa korostamme tietenkin aurinkosähköä. Minun mielestäni uusiutuvien energialähteiden tulevaisuus on sähköä tuottavassa aurinkoenergiassa, mutta ei tällä hetkellä, sillä se on vielä liian kallista. Kuinka voimme tukea uusiutuvien energiavarojen kehittämistä? Taloudellisesta näkökulmasta katsottuna epäilemättä tekemällä sijoituksia, koska kaikkien näiden energiavarojen käyttöaika on erittäin lyhyt. Tuulivoima herättää kiinnostusta, mutta sitä voidaan käyttää vain 1 500-2 000 tuntia vuodessa ja joskus öisin, kun emme tarvitse sähköä. Sen vuoksi olisi panostettava investointeihin.
Mielestäni toissijaisuus on tärkeää, rouva Rothe ja rouva Bloch von Blottnitz, koska jokaisen jäsenvaltion on ponnisteltava tosissaan, jos se uskoo todella uusiutuviin energialähteisiin. Jos ei, nämä ovat vain puheita. Joka tapauksessa, arvoisa komissaari, kannatamme ALTENER-ohjelmaa, mielestämme sillä on erittäin vähän määrärahoja, mielestämme pääosasto XVII: llä on erittäin vähän rahaa kaikissa ohjelmissa, mutta sanon teille yhden asian: kenties ette tarvitse ainoastaan rahaa, vaan enemmän rohkeutta poliittisissa päätöksissänne ja enemmän konkreettisuutta ja selkeyttä jäsenvaltioiden kanssa. Meillä on nimittäin erittäin hyvin toimivat vapautetut sähkömarkkinat, kaasumarkkinat, joista ei tule yhtä vapaita, koska Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Hollantia ja jossakin määrin myös Tanskaa lukuun ottamatta mikään muu maa ei tuota kaasua. Lisäksi meillä sovelletaan hyvin erityisiä kuljetusalan vapauttamistoimia. Sen vuoksi tämä direktiivi oli helpompi kuin sähködirektiivi, ja loppujen lopuksi mitkään yhteiset ponnistelut eivät ole kylliksi.

Hyland
Arvoisa puhemies, jatkuva keskustelu uusiutuvasta energiasta korostaa jälleen, kuinka tärkeää yhteensovitettu ja integroitu lähestymistapa on kaikissa EU: n kehitysohjelmissa. Vaihtoehtoisen energian tärkeys tunnustetaan laajalti tässä parlamentissa. Koska uusiutuviin energialähteisiin perustuvalla energialla on suuri merkitys maavarojemme hyötykäytölle ja koska se luo siten mahdollisuuksia maanviljelijöille ja työpaikkojen luomiselle maaseuduilla, kehottaisin neuvostoa ja komissiota koordinoimaan ponnistelunsa pitkän aikavälin energiapolitiikan muotoilemiseksi maanviljelyn kehittämisen kanssa ja tekemään sen - ja tämä on tärkeää - Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä.
Mielestäni EU: n politiikka on liian pirstaleista eikä siinä todellakaan arvosteta tarpeeksi Euroopan maavarojen kehittämistä siten, että koko kapasiteetti saataisiin käyttöön. Yhteisen maatalouspolitiikan väistämätön uudistus korostaa lajikkeiden, joita ei ole tarkoitettu ravinnoksi, tuottamisen tärkeyttä. Vaihtoehtoiset uusiutuviin energialähteisiin perustuvat energiaohjelmat ovat tuottoisia vaihtoehtoja maanviljelijöille ja maaseudun asukkaille ja maaseudun kehitysohjelmille. Kuten jo aiemmin sanoin, olemme asettaneet maaseudun kehityksen tärkeyden etusijalle. Olemme tunnistaneet eurooppalaisen maatalousmallin, joka perustuu mahdollisimman monen maanviljelijäperheen pitämiseen Euroopan mailla. Se tunnustetaan laajalti ja sitä tuetaan laajalti tässä parlamentissa.
Jos kuitenkin haluamme vakavissamme saavuttaa tavoitteemme kummankin otsakkeen osalta, meidän täytyy koordinoida energiapolitiikka maatalouden ja maaseudun työllisyyden kehittämisen kanssa. Vaihtoehtoisen maatalouskasveihin perustuvan energian tuotantoon tarvittava teknologia on selvästi vakiinnutettu. Teknologia on olemassa. Tarvitsemme nyt EU: n tasolla ja kansallisella tasolla koordinoitua lähestymistapaa ja halukkuutta muokata politiikkoja ja luoda taloudellinen ympäristö sellaisen vaihtoehtoisen energian kestävälle kehitykselle, joka liittyy läheisesti ja perustuu maavarojemme kehittämiseen ja maatalouteen ja jonka keskeinen sisältö liittyy mahdollisimman monen maanviljelijän pitämiseen Euroopan mailla ja mahdollisimman monen ihmisen työllistämiseen Euroopan maaseuduilla. Jos siis olemme vakavissamme, meidän täytyy hyväksyä tämä koordinoitu lähestymistapa, ja vetoan komissioon ja neuvostoon, jotta ne tekisivät tiiviimpää yhteistyötä eurooppalaisen ja kansallisen politiikan lopullisessa laatimisessa Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä.

Alavanos
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin lausua Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän kannattavan rouva Bloch von Blottnitzin mietintöä, ilmaista mielihyvämme myönteisestä yhteistyöstä komission ja komissaari Papoutsisin kanssa, mutta tyytymättömyytemme neuvoston ottamaan kantaan, jota vastaan protestoimme. Mielestäni neuvoston kanta 11 miljoonasta ecusta vuodessa jättää todellisuudessa ALTENER-ohjelman vaille käytännön merkitystä. Tämä on asia, jota vastaan parlamentin tulee taistella erityisesti budjettimenettelyn yhteydessä. On hyvin tärkeää pysäyttää tämä epäjohdonmukaisuus. Näemme esimerkiksi, että pehmeiden energiamuotojen hyödyntämismahdollisuudet ovat valtavat, kuten esimerkiksi tuulivoima Kykladeilla, Egeanmeren saarilla. Huolimatta saavutetuista pienistä edistysaskelista hyödyntämisaste jää paljon jälkeen siitä, mikä olisi mahdollista, ja haluaisinkin kysyä arvoisalta komissaari Papoutsisilta: mitä tässä asiassa voitaisiin tehdä, vaikka rahoitusmahdollisuudet ovatkin nyt huonot?

Holm
 Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Bloch von Blottnizia hänen mietinnöstään. ALTENER-ohjelman on epäilemättä jatkuttava, koska se on ainoa EU: n ohjelma, jossa todellakin työskennellään yksinomaan uusiutuvien energialähteiden parissa, mutta jossa myös otetaan huomioon kaikki ne rahat, joita EU myöntää muille energialähteille. Silloin voidaan varmaan vähintäänkin vaatia, että rahoitusta myönnetään myös uusiutuville energialähteille. Sen vuoksi on naurettavaa, että neuvosto suostuu vain 11 miljoonaan ecuun vuodessa.
Mitä onkaan tapahtunut kaikille niille neuvoston hienoille lupauksille, joita se esitti muun muassa Kioton konferenssissa? Mitä nämä lupaukset merkitsevät? Käytännössä eivät mitään! Miten hiilidioksidipäästöjen vähennystavoitteisiin oikeastaan päästään? Miten neuvosto on ajatellut asiaa? Aikooko neuvosto ryhtyä taikomaan vai ryhdytäänkö päästöluvuissa huijaamaan? Minkään muunlaista selitystä on tuskin olemassa!
Komission ehdottama 30 miljoonan ecun summa on myös pienehkö, mutta se voidaan kuitenkin hyväksyä. Neuvoston lukuja on kuitenkin täysin mahdotonta hyväksyä. Uusiutuville energialähteille ei tällaisilla perusteilla voida myöntää vähemmän rahoitusta, sillä hiilidioksidipäästöt kasvavat koko ajan. Jos päästöt vähenisivät voimakkaasti, olisi ehkä mahdollista puhua ohjelman vakauttamisesta, mutta ei tässä tapauksessa.
Myös tarkistusehdotukset, erityisesti tarkistusehdotus 3, ovat tärkeitä. Jos luontoa saastutetaan, on siitä myös maksettava. Jos harjoitetaan sitä vastoin hyvää ympäristöpolitiikkaa, myös maksujen on oltava pienempiä. Sen vuoksi on tärkeää, että päästökustannusten eri arvioimisluvut myös lasketaan eri tavoin. Sen, mikä on halpaa, on oltava hyväksi myös ympäristölle, ja sen, mikä on huonoa, on oltava kallista yrityksille.

Weber
Arvoisa puhemies, antakaa minun kertoa yksi käytännön esimerkki. Kotikunnassani on suunniteltu taloni taakse tuulimoottoreiden rakennushanketta, ja yksityinen rakennuttaja on valmis sijoittamaan 150-200 miljoonaa Ranskan frangia tähän tuulimoottoripuistoon. Kumma kyllä, hanketta vastustaa kulttuuriyhdistys, joka on huolissaan maiseman kauneudesta ja siitä, että lähellä sijaitseva linnoitus kärsisi sen takana olevalle tasangolle pystytettyjen tuulimoottoreiden aiheuttamasta visuaalisesta haitasta.
Tässä mielessä ALTENER II -ohjelma soveltuu erittäin hyvin sellaisen vaikutuksia käsittelevän tutkimuksen tekemiseen, joka antaa mahdollisuuden osoittaa tietokonesimulaation avulla, etteivät tuulimoottorit näy linnoitukselta päin katsottuna ja etteivät ne näin ollen rumenna maisemaa. Minä olen luonnollisesti enemmän huolissani melusta, ja juuri tässä mielessä ALTENER II -ohjelma antaa meille keinot näiden vaikutuksia käsittelevien tutkimusten rahoittamiseksi.
Jos ajatellaan, että vaikutuksia käsittelevä tutkimus maksaa yhden hankkeen osalta 1, 5 miljoonaa Ranskan frangia, voidaan todeta, että neuvoston meille myöntämät 22 miljoonaa ecua riittävät täsmälleen 500 tutkimushankkeeseen koko Euroopan unionissa. Mielestäni tämä summa on naurettava, ja sen vuoksi ryhmäni äänestää tarkistusten puolesta, joita rouva von Blottnitz on esittänyt, jota haluan lisäksi kiittää hänen erinomaisesta työstään.

Pinel
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin esittelijän tavoin todeta, että jätteidenpoltto ei liity mitenkään uusiutuvia energialähteitä käsittelevään asiakokonaisuuteen; niillä ei ole mitään yhteistä. Olisi hyvä esimerkki kyynisyydestä säilyttää jätteidenpolttoa koskevat kohdat tässä mietinnössä, sillä se tarkoittaisi todellista varojen kavaltamista sellaisten suuryhtiöiden hyväksi, jotka pitävät uusiutuvia energialähteitä aivan pilkkanaan.
Muilta osin melkein kaikissa länsimaissa on jo usean vuoden aikana käynnistetty - laitan sanan lainausmerkkeihin - "kokeiluja" uusiutuvien energialähteiden alalla. Meille on siis jo monta vuotta puhuttu kokeiluista, ja valtiot ovat jo monen vuoden ajan tiputelleet joitakin almuja hämätäkseen kansalaisia. Kokemuksia on mielestäni ollut tarpeeksi, mutta ei suuren luokan ponnisteluja. Vesivoimalaitoksia lukuun ottamatta uusiutuvat energialähteet ovat edelleenkin vain leluja, joiden tarkoituksena on hauskuttaa ihmisiä.
Voitaisiin ajatella, että tämä valtioiden kykenemättömyys harjoittaa aktiivista uusiutuvien energialähteiden kehittämispolitiikkaa, kykenemättömyys, jonka taustalla on erityisesti energia-alan painostusryhmien valtava oman edun tavoittelu, saisi Euroopan unionin korjaamaan puutteensa, omaksumaan lähestymistavan, joka olisi enemmän yleisen edun mukainen, ottamaan etäisyyttä tähän kaikenlaiseen voiton tavoitteluun. Mutta ei, ollaan jääty pelkkien aikomusten, kauniiden lauseiden ja lyhytikäisten julistusten tasolle. Niinpä vain muutama kuukausi Kioton konferenssin jälkeen, jossa jo varovasti osoitettiin se menettelytapa, jota noudattamalla maapallolla voidaan säilyttää laaja tasapaino, olisi johdonmukaista, että Euroopan unioni asettaisi ensisijaiseen asemaan uusiutuvat energialähteet, jotka puolestaan säästävät luontoa ja ovat työllisyyden kasvun ja teknologisen kehityksen kannalta todellinen mahdollisuus. Ja tämä ensisijaisuus, jota unionin pitäisi osoittaa, näkyy seuraavalla tavalla: 22 miljoonana ecuna, mikä tarkoittaa samaa kuin kaksi kertaa ei mitään, ei edes almuja.
Olen itse asiassa erittäin hämmentynyt tästä mietinnöstä. Olen hämmentynyt, sillä rouva Bloch von Blottnitzin työ on mielestäni huomattava, ja kiitän häntä siitä. Tässä asiakirjassa tuodaan hyvin esille panokset, ja rahoitus on todellakin ainoa asia, joka ei ole sillä tasolla, jolla sen kuuluisi olla. Jotta tätä työtä ei olisi tehty turhaan, kannatan tietysti esittelijän suosituksia, mutta olen yhä vakuuttunut siitä, että elämme vielä kauan tällä energia-alan kivikaudella - ainakin siihen asti, kunnes olemme ottaneet huomioon kaikki perinteisten energiamuotojen välilliset kustannukset. Koska laskelmat ovat vääristyneitä, kilpailun vääristymistä esiintyy, eikä päästä eteenpäin. Toivon näin ollen mahdollisimman pian verotuksen uudistusta, jossa otettaisiin vihdoinkin huomioon taloudellisten perusteiden lisäksi sosiaaliset ja ympäristöä koskevat muuttujat ja tunnustettaisiin niiden ehdottoman tärkeä asema.
Hyväksymme rouva Bloch von Blottnitzin esittämät tarkistukset.

McNally
Arvoisa puhemies, kuulemme harvoin tässä istuntosalissa keskusteltavan aiheesta, joka innostaa niin monta ryhmää. Se aihe on uusiutuva energia. Uusiutuvan energian avulla voimme pitää lupauksemme, lupaukset, jotka teimme Kiotossa. Sillä luodaan työpaikkoja, se sopii hyvin yhteen ensisijaisen tavoitteemme, työpaikkojen luomisen kanssa.
Tuen Bloch von Blottnitzin mietintöä täydestä sydämestäni, paitsi että en ole samaa mieltä kotitalousjätteiden poisjättämisestä ja aion äänestää sitä vastaan. Hyvät kollegat, jos haluatte, että Euroopalla on merkitystä oman vaalipiirinne asukkaille, valitkaa aiheita, jotka kiinnostavat heitä. Uusiutuva energia kiinnostaa Euroopan kansalaisia. Meillä on monitahoinen lähestymistapa, käytämme miljoonia ja miljoonia uusiutuvan energian tutkimiseen. Meidän täytyy samalla luoda verkoston avulla lailliset kehykset, joiden avulla se voi menestyä, ja tarvitsemme ALTENERin kaltaista ohjelmaa. ALTENER edistää uusiutuvan energian käyttöä joka ikisessä Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa. South Midlandsissa sijaitsevan uusiutuvan energian keskuksen, joka on ainoa laatuaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tekemän erinomaisen työn perusteella tiedän, että jos viestitämme, että uusiutuva energia on hyväksi luonnolle ja hyväksi työpaikkojen määrälle, saamme yleisen kannatuksen osaksemme. Hyvät toverit ja kollegat tässä parlamentissa, tarvitsemme julkista tukea Euroopan unionille.
Meidän on tarkasteltava kaikkia olennaisia oloja kaikissa tämän unionin maantieteellisissä osissa niin Lapissa kuin Kreikan saarilla ja tarvitsemme kuhunkin EU: n osaan soveltuvaa uusiutuvaa energiaa.
Puheenjohtajamaata Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustava ministeri John Battle on yksi uusiutuvan energian innokkaista kannattajista, ja hän on henkilökohtaisesti vakuuttanut minulle, että hän ei päästä ALTENER II -ohjelmaa unohtumaan, kunnes sen toteuttaminen olisi liian myöhäistä. Hän tekee kaiken vallassaan olevan varmistaakseen, että kaikkia eurooppalaisia kiinnostava aihe pääsee asiankuuluvan neuvoston läpi. Uskon, että alustavassa talousarvioesityksessä esitettyä talousarviota on parannettu paljon. Se on rohkaiseva merkki.
Minusta näyttää, että Euroopan unionin alkuvaiheessa tarkasteltiin hiiltä ja ydinvoimaa; energia, jota nyt on aika tarkastella, on uusiutuva energia, ja siksi iloitsen siitä, että ALTENER II -ohjelma saa kannatusta parlamentin jokaiselta puolueelta.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, komission ajama tavoite, joka nostaisi uusiutuvien energianlähteiden osuuden koko EU: n energiankulutuksesta 15 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä, tukee Kioton tavoitteita ja sitä on parlamentinkin kannatettava. Suomen osalta tämä tavoite on jo reilusti ylitetty. Jatkamalla markkinoiden kehittämistä ja koulutus- ja neuvontatoimintaa ALTENER-ohjelman avulla edistämme uusiutuvien energianlähteiden käyttöä koko unionin alueella.
Eri maat ovat jo maantieteellisestä sijainnistaan johtuen eri asemassa. Ehdotettujen maakohtaisten kiintiöiden mukaan Suomelle päästöjen lisävähennys maksaa EU-maista eniten jokaista vähennettyä hiilidioksiditonnia kohti. Meillä on jo toteutettu kaikki helpoimmat päästöjen vähennystoimet kuten kaukolämmitys, puupolttoaineiden käyttö, yhdistetty lämmönja sähköntuotanto ja energiansäästöohjelmat. Jäljellä on vain todella kalliita vaihtoehtoja ja keinoja. Huipputeknologia on maassamme käytössä lähes alalla kuin alalla. Esimerkiksi kylmää ilmastoa varten rakennetut asuntomme eivät vuoda lämpöä kuten useissa muissa jäsenmaissa.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi onnitella erityisesti esittelijää, rouva Bloch von Blottnitzia, hänen ALTENER II -ohjelman hyväksi tekemänsä työn johdosta.
Ennen kuin käsittelen parlamentin tässä toisessa käsittelyssä esittämiä tarkistuksia, haluaisin puhua hieman yleisestä kehityksestä. Varmaankin muistatte, että marraskuun täysistunnossa vuonna 1997, kun esittelin teille ALTENER II -ohjelman, olin hahmotellut teille kehykset, joihin ohjelma asetetaan, sekä myös toiveemme asettaa politiikallemme kunnianhimoisemmat tavoitteet. Viisi kuukautta myöhemmin minulla on ilo kertoa tätä seuranneesta myönteisestä kehityksestä. Ilmoitin silloin teille aikeestani esittää mahdollisimman pikaisesti valkoisen kirjan uusiutuvista energialähteistä ja energia-alan puiteohjelman komission hyväksyttäväksi. Komissio hyväksyi molemmat merkittävät ehdotukset yksimielisesti, ja niitä käsitellään parhaillaan lakia säätävissä elimissä.
Mitä tulee valkoiseen kirjaan uusiutuvista energialähteistä, energianeuvosto tullee 11.5. hyväksymään päätöslauselman, joka tukee ehdotuksiamme. Tämä on tärkeä asia, sillä ALTENER II -ohjelma on oleellinen väline sovellettaessa unionin strategiaa sekä valkoisessa kirjassa kuvattua toiminta-ohjelmaa.
Sallinette minut tässä kohtaa puhua kahdesta erityiskysymyksestä, joita jotkut tänään puheenvuoron käyttäneet kunnioitettavat parlamentin jäsenet ovat esittäneet. Ensiksi minun on sanottava, että yhdyn täysin herra Alavanosin näkemykseen siitä, että meidän pitää vielä entisestään vahvistaa tuulienergiaa.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Arvoisat parlamentin jäsenet, ymmärrän, että salissa on merkkejä levottomuudesta, koska keskustelu on pitkittynyt meistä täysin riippumattomista syistä, mutta siitä huolimatta pyydän teitä pidättäytymään muutaman minuutin ajaksi yksityisistä keskusteluista ja osoittamaan puhujille, riippumatta siitä, onko kyseessä parlamentin jäsen vai herra komissaari, edes jonkinlaista kunnioitusta, niin että heitä voidaan kuunnella rauhassa.

Papoutsis
Kiitän, arvoisa puhemies. Sanoin siis, että yhdyn täysin herra Alavanosin näkemykseen siitä, että meidän pitää vielä entisestään vahvistaa tuulienergiaa, erityisesti alueilla, joilla olot ovat siihen sopivat, kuten Alavanosin mainitsemilla Kykladeilla sekä muilla Euroopan alueilla. Vakuutan teille, että pyrimme etenemään tähän suuntaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tilaisuuden tullen haluankin painottaa, että komissio suositti, että asetukseen aluerahastoista sisältyisi vuodesta 2000 lähtien myös uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistäviä toimia. Toivon, että tämä ehdotus saa Euroopan parlamentin tuen.
Mitä tulee nyt rouva Rothin ja herra Pinelin tekemään jätteitä koskevaan kysymykseen, ALTENER-ohjelman puitteissa ja yhteisön jätteidenhoitopolitiikan mukaisesti ensisijaisuus annetaan ekologiselle käsittelylle, kuten biomassalle, pääasiassa jätteiden orgaaniselle osalle.
Hyvät parlamentin jäsenet, minun on sanottava, että olen erityisen tyytyväinen siihen, että sekä neuvosto että parlamentti asettuivat komission ALTENER II -ohjelmaa koskevan ehdotuksen kannalle ja hyväksyivät lähes muuttamattomina kaikki ohjelman edellyttämät toimet. Näin ALTENER II -ohjelman merkitys sekä tarve hyväksyä se neuvostossa 11. toukokuuta varmistuvat, jos se aiotaan saattaa välittömästi voimaan vuodesta 1998 lähtien.
Lisäksi tahtoisin korostaa asiaa, josta puhuin ensimmäisen käsittelyn aikana: tietyt tarkistukset sopivat komission mielestä luonteeltaan sisällytettäviksi paremmin yhteisön uusiutuvien energialähteiden strategiaan kuin ALTENER-ohjelmaan.
Mitä konkreettisesti tulee esittämiinne tarkistuksiin, komissio hyväksyy ainakin periaatteessa 1, 2, 6, 7 ja 9 tarkistukset. Kuitenkin 1 ja 2 tarkistusten osalta komissio katsoo ensimmäisen käsittelyn yhteydessä todetun kannan mukaisesti, että niissä esitetyt perustavat periaatteet olisi suositeltavampaa liittää vastaavasti perusteleviin 20 ja 19 osioihin.
Mitä tulee 7 ja 9 tarkistuksiin, niiden sisältö on käsitelty jo muissa ALTENER II -ohjelman kohdissa. 6 tarkistuksen sisältö sopii paremmin ehdotukseen valkoiseksi kirjaksi uusiutuvista energialähteistä, jossa se on jo katettu.
3 tarkistuksen osalta komissio katsoo viittauksen välillisiin kustannuksiin ja hinnastoon sisällyttämiseen olevan ennenaikainen. Tätä mahdollisuutta tulee arvioida huolellisesti, ja olisi mahdollista sisällyttää se mahdolliseen lakiehdotukseen, joka annettaisiin myöhemmin.
5 ja 8 tarkistukset koskevat budjettiin kirjattavaa summaa. Kyseisessä asiassa komissio on sisällyttänyt energianeuvoston joulukuun 1997 pöytäkirjoihin julkilausuman, jossa se vastustaa minkä tahansa budjettisumman sisällyttämistä päätösasiakirjaan. Sitä paitsi komissio katsoo, että neuvoston hyväksymä kahden vuoden budjetti on riittämätön. Tämän johdosta katsomme lisäksi, että budjetista vastaavan viranomaisen hyväksymä budjetti vuodelle 1998 on riittämätön. Näin ollen komissio voi hyväksyä 5 tarkistuksen. Sitä vastoin 8 tarkistusta ei voida hyväksyä. Komissio ei myöskään voi hyväksyä 10 tarkistusta sen valiokuntia koskevalta osalta.
Arvoisa puhemies, komissio tekee kaikkensa, jotta mahdollisimman monia parlamentin esityksiä sisällytettäisiin mahdollisimman uskollisesti päätettävänä olevan ehdotuksen lakitekstiin.
Haluaisin siis vielä kerran kiittää sekä teitä että esittelijää, rouva Bloch von Blottnitzia, samoin kuin parlamentin energiaasioista vastaavan valiokunnan jäseniä tuesta tässä pyrkimyksessä.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komissaari Papoutsis.
Pyydän parlamentin puolesta anteeksi oloja, joissa keskustelua käytiin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Ajoneuvojen aiheuttamat ilmansaasteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40126/98) neuvoston 23. maaliskuuta 1998 vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta kevyiden hyötyajoneuvojen osalta (C4-0177/98-96/0164B(COD)) (Esittelijä: B. Lange).

Lange
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, helmikuussa teimme päätöksen Auto Oil -ohjelmasta Euroopan ilmanlaadun osalta. Pieni rakennusosa puuttui. Se oli kevyet hyötyajoneuvot. Ne ovat ajoneuvoja, jotka hoitavat kaupunkien jakeluliikenteen, postinkantajat, pienet vihannesfirmat, toimittajien jakelijat. Sen vuoksi meidän on myös tässä lisättävä mahdollisimman nopeasti näitä ajoneuvoja koskeva rakennusosa, jotta Euroopan kaupunkien ilmanlaatu paranee.
Tämä menettely toisessa käsittelyssä on esimerkillinen näyte parlamentin mahdollisuudesta työskennellä nopeasti ja tehokkaasti. Saimme yhteisen kannan 2. huhtikuuta ja jo tänään - huhtikuun lopussa - se on valmis ja voimme tehdä päätöksen tänään. Parlamentti voi siis työskennellä näin nopeasti ja tehokkaasti. Sen vuoksi en halua nytkään pitää pitkiä puheita, vaan pysyttäydyn tässä perinteessä ja kehotan nopeasti ja tehokkaasti noudattamaan tätä ympäristövaliokunnan ehdotusta, jotta teollisuudella on suunnittelun turva ja jotta Euroopan kaupunkien ilmanlaatu paranee.

Bangemann
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia siitä, että pääsimme myös menettelyssä nopeasti tulokseen. Haluan kiittää myös herra Langea ja haluaisin pyytää ymmärrystä sille, että kun pystymme nyt ottamaan tämän asiakirjan sovitteluun, komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia, jotka eivät koske Auto Oil II -ohjelmaa, ja tämä tarkoittaa erityisesti tarkistusta 5 ja muita siihen liittyviä tarkistuksia. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että emme työskentelisi parlamentin kanssa hyvin avoimesti ja myönteisesti kuten tähänkin asti. Tätä huomautusta eivät tosin monet kuulleet, mutta se ei myöskään ole välttämätöntä, sillä olemme tunnetusti tätä mieltä.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komissaari Bangemann.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Äänestys
Amadeo
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ehdotan parlamentille, että se osoittaisi solidaarisuutta Euroopan parlamentin henkilöstöä kohtaan, joka tällä hetkellä on kokouksessa puolustamassa Euroopan julkishallinnon riippumattomuutta kansallistamista ja politisoimista vastaan.

Banotti
Arvoisa puhemies, ettei asiasta jäisi mitään epäselvyyttä, ryhmäni aikoo äänestää kaikkia tarkistuksia vastaan. Olemme päättäneet tämän menettelytavan mukaisesti. Suhtauduimme myönteisesti yhteiseen tekstiin, jota herra Nicholson ei katso voivansa allekirjoittaa, mikä on erittäin valitettavaa. Kantamme on tukea tätä tekstiä sellaisenaan ilman tarkistuksia. Tätä ei pidä tulkita niin, että emme olisi samaa mieltä joidenkin tarkistusten sisällöstä, vaan niin, että tyydymme siihen, että pitkänperjantain sopimus sisälsi vahvan sitoutumisen aseidenriisuntaan. Siksi ryhmäni aikoo äänestää eilen keskustellun kompromissitekstin puolesta.

Cox
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron samasta aiheesta. Aseidenriisunta Pohjois-Irlannissa on hyvin arkaluonteinen ja erittäin suurta hienotunteisuutta vaativa kysymys. Haluan tehdä täysin selväksi, että liberaalipuolueen ryhmän kanta on, että äänestämme yhteisen päätöslauselman puolesta emmekä äänestä minkään tarkistusten puolesta. Haluaisin sanoa herra Nicholsonille ja hänen edustamilleen ihmisille, että teemme näin siksi, että uskomme, että tämä arkaluonteinen aseidenriisuntakysymys on käsitelty kattavasti sopimuksen puitteissa. Siitä syystä emme halua poimia yksittäisiä kohtia tyhjentävästä tekstistä. Siksi tuemme sopimuksessa olevia asioita, mutta emme aio äänestää yhteiseen päätöslauselmaan tehtävien tarkistusten puolesta.

Puhemies
Hyvät kollegat, emme me voi taas nyt käydä keskustelua. Tämä kuuluisi äänestysselityksiin. Siitä huolimatta käytte nyt keskustelua, ja tunnustan, että se saattaa minut hankalaan asemaan. Myös toiset kollegat ovat pyytäneet puheenvuoroa. En voi antaa puheenvuoroa kaikille, annan sen vielä kahdelle ja sitten päätän tämän keskustelun.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, mitä tarkistuksiin tulee, tukisin luonnollisesti tarkistusten ydintä, joka on kummankin puolen terroristien riisuminen kaikista aseista. Haluan kuitenkin mainita, että on hyvin epäviisasta korostaa valikoidusti yhtä kysymystä, joka on jo hyvin kattavasti käsitelty sopimuksessa. Siksi emme voi tukea mitään yksittäisiä tarkistuksia tässä vaiheessa. Mitä tulee tarkistuksiin, joissa käytetään termiä " Irlannin tasavalta" , haluaisin muistuttaa kollegoilleni, että maani virallinen nimi on Irlanti.

Nicholson
Arvoisa puhemies, en jättänyt näitä tarkistuksia käsiteltäviksi tänä aamuna aiheuttaakseni parlamentille vaikeuksia. Minun on kuitenkin sanottava rouva Banottille, herra Coxille ja herra Collinsille, että pelkkä sanallisen tuen antaminen heille ei riitä. Sanon parlamentille tänään, että teillä on tilaisuus sanoa kaikille Pohjois-Irlannin terroristeille: riisukaa aseenne! Äänestäkää tarkistukseni puolesta. Siksi jätin sen käsiteltäväksi.

Green
Arvoisa puhemies, toivon, että kiellätte näitä ihmisiä antamasta äänestysselityksiä. He ovat antaneet ne jo etukäteen.

Puhemies
Rouva Green, olette aivan oikeassa. Niin minä sanoin, mutta näette, että myös herra Hume pyytää nyt puheenvuoroa. Olen hyvin hankalassa asemassa, sillä tämä tanssi on alkanut, enkä ole oikeudenmukainen muita osapuolia kohtaan. Annan herra Humelle puheenvuoron. En voi suosia jotain poliittista ryhmää toisten kustannuksella.

Hume
Arvoisa puhemies, haluan vain selvittää tosiasiat. Herra Nicholson otti esille hyvin vakavan kysymyksen - väkivaltaisten järjestöjen aseidenriisunnan. Olemme kaikki samaa mieltä siitä. Haluan kuitenkin huomauttaa, että kun äänestämme sopimuksesta ja yhteisestä päätöslauselmasta, äänestämme sopimuksen mukaan seuraavasta asiasta: " Kaikki sopimuksen osapuolet vastaavasti vahvistavat uudelleen sitoumuksensa kaikkien puolisotilaallisten järjestöjen täydelliseen aseidenriisuntaan." Siitä asiasta parlamentti äänestää.

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Falconer
Arvoisa puhemies, puhemiehistön ohjeiden mukaisesti pyysin puheenvuoroa ennen äänestystä. Teidän olisi pitänyt antaa minulle puheenvuoro ennen äänestystä. Läsnäoloni pitäisi huomioida tässä äänestyksessä.

Puhemies
Herra Falconer, minua ilahduttaa, että aina muistutatte meitä puhemiehistön ohjeista siltä varalta, että joku olisi sattunut ne unohtamaan!

De Gaulle
Arvoisa puhemies, en aio osallistua tähän äänestykseen, koska yhtenäisvaluutan käyttöönottoon liittyy niin paljon poliittista huijausta.
11 kohdasta

Von Wogau
Arvoisa puhemies, haluaisin ehdottaa seuraavaa suullista tarkistusta, nimittäin saksankielisen tekstin viimeisen sanan "syventämiseksi" korvaamista sanalla "jatkamiseksi" .
16 kohdasta

Von Wogau
Arvoisa puhemies, 16 kohdasta seuraavaa: tämä kohta on tärkeä, mutta se, mitä siinä sanotaan, ei ole mietinnön keskeisin asia. Jotta tässä parlamentissa päästäisiin mahdollisimman suureen enemmistöön, olen valmis poistamaan tämän artiklan ja pyytäisin niitä kollegoja, joille se aiheuttaa vaikeuksia, joko äänestämään sitä vastaan tai äänestämään tyhjää.

Puhemies
Herra von Wogau, koska olette esittelijä ja 16 kohta on teidän omanne, teillä on oikeus vetää se pois. Meidän ei tarvitse äänestää tästä asiasta.
26 kohdasta

Von Wogau
Arvoisa puhemies, esittelijänä esitän tässä, että toisen virkkeen sana "vaikuttavat" korvataan sanoilla "voivat vaikuttaa" , siis will sanalla may .
Tarkistuksesta 7

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, olemme hyväksyneet joitakin muitakin suullisia tarkistuksia ja siksi haluaisin teidän, parlamentin sekä ennen kaikkea esittelijän suostumuksella ehdottaa suullista tarkistusta, koska tarkistus on juridisesti huonosti muotoiltu. Kyseessä on pieni tekninen muutos - toistan - jonka haluaisin lukea teille, jos sopii: " Pyytää Eurooppaneuvostoa noudattamaan sitoumuksiaan ja nimittämään Euroopan keskuspankille ainoastaan yhden puheenjohtajaehdokkaan 2. toukokuuta 1998 pidettävässä huippukokouksessa" .
Tiedustelisin esittelijän kantaa asiaan.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, keskustelimme talousvaliokunnassa tarkistuksesta sen alkuperäisessä muodossa ja päädyimme siellä siihen tulokseen, että sitä ei pitäisi hyväksyä, koska se sisälsi kaksi tosiasiallistakin virhettä ja koska se oli muotoiltu siten, että emme voineet hyväksyä sitä. Se kuvastaa nykyisessä muodossaan tämän parlamentin hyvin laajaa mielipiteiden kirjoa. Kysyin asiaa valiokunnan eri poliittisilta ryhmiltä. Kaikissa oltiin sitä mieltä, että sisältö on nykyisessä muodossaan parlamentin mielipide. Tästä syystä suosittelisin, että hyväksymme kollega Dell'Alban tarkistuksen sen muutetussa muodossa.
43 kohdasta

Von Wogau
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa 43 kohdasta seuraavaa: olimme jo valiokunnassa päässeet sisällöllisesti yhteisymmärrykseen kompromissitarkistuksesta, mutta koska muotoilu ei ollut täysin täsmällinen, sovimme seuraavaa. 12 kohdassa, josta olemme jo äänestäneet, sanotaan juuri se, mikä on sanottava tässä, ja siksi ehdottaisin esittelijänä, että äänestämme 43 kohtaa vastaan ja että ne, joilla on sen osalta vaikeuksia, äänestävät edes tyhjää, ja pyydän nimenomaan tätä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Desama
Arvoisa puhemies, koska meitä, jotka osallistuimme äsken käytyyn keskusteluun, oli todellakin erittäin vähän, aion pyytää kollegoitani kuuntelemaan tarkasti, koska tämä hetki on tärkeä, sillä haluaisin ilmaista esittelijän ominaisuudessa eri tarkistuksia koskevan kantani. Äänestys, jonka tänään toimitamme, saattaa itse asiassa päätökseen menettelyn, joka on kestänyt jo kuusi vuotta.
Aiomme äänestää neljästä tarkistuksesta. Ilmaisen ensin mielipiteeni kolmesta ensimmäisestä tarkistuksesta. Pyydän teitä, arvoisa puhemies, myöntämään minulle myöhemmin puheenvuoron, joka liittyy viimeiseen tarkistukseen, jonka numero on ristiriitaisesti 1. Haluaisin esittelijän ominaisuudessa todeta tarkistusten 2, 3 ja 4 osalta, että vastustan näitä tarkistuksia. Toivon näin ollen, ettei parlamentti hyväksy niitä silläkin uhalla, että se aiheuttaa sekaannusta omassa ryhmässäni, sillä vastustan myös oman ryhmäni tarkistusta, joka on rouva McNallyn esittämä tarkistus 2.
Syyt, joiden vuoksi vastustan näitä tarkistuksia, ovat selvät. Ne eivät liity sisältöön, sillä sekä puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta, joka on tehnyt paljon työtä tämän kompromissin eteen, että komissio, joka voi vahvistaa asian, jos arvoisa komissaari niin haluaa, ja lisäksi minä itse olemme sitä mieltä, että kuuden vuoden työskentelyn jälkeen kyseisissä tarkistuksissa mainittujen asioiden osalta ei voida saavuttaa parempaa kompromissia kuin se, jonka olemme nyt saaneet aikaan. Jos joudumme näiden tarkistusten vuoksi sovitteluun, se aiheuttaa todella suuren esteen sellaisen direktiivin syntymiselle, joka halutaan nyt saada pikaisesti aikaan. Kaikki energia-alan toimijat vaativat sitä. Näin ollen pyydän teitä, ystäväni, huolimatta siitä, mikä sisältöä koskeva kantanne on, osoittamaan poliittista järkevyyttä ja hylkäämään nämä tarkistukset.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, jotta sekaannus vasemmalla puolella olisi entistä suurempi, tarkistukset 2 ja 4, toinen sosialistien ja toinen liberaalien, ovat siis samanlaiset. Sosialistit aikovat siis äänestää ensimmäisen puolesta ja toista vastaan. Minusta tämä aiheuttaa sekaannusta äänestäjien keskuudessa, kun kyseessä on avoin äänestys.
Tarkistuksesta 1

Desama
Arvoisa puhemies, tutkimusta käsittelevä valiokunta oli hyväksynyt tämän herra Pompidoun esittämän tarkistuksen, jotta komissio täsmentäisi asiaa koskevia kantojaan, siis jotta parlamentti saisi takuut siitä, että komissio laatisi todellakin hyvin pian direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen. Tarkoituksemme oli tässä tarkistuksessa antaa komissiolle kolmen vuoden määräaika.
Herra Papoutsis ilmaisi juuri äsken mielipiteensä tästä tarkistuksesta ja sanoi, että komissio voi hyväksyä sen, mutta että todellisuudessa komission asettamat määräajat ovat vieläkin lyhyemmät kuin tarkistuksessa mainitut määräajat. Sen seurauksena olen sitä mieltä, ettei pidä olla - jos PPE-ryhmän kollegani sallivat - katolisempi kuin paavi, ja näin ollen pyydän, että energia-asioita käsittelevän valiokunnan tarkistus hylätään.

Papoutsis
komission jäsen. (EL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, herra Desaman mietintöä koskeneen äänestyksen päättymisen jälkeen tahtoisin kiittää parlamenttia sekä erityisesti esittelijäänne herra Desamaa. Tämänpäiväisessä äänestyksessä otimme merkittävän askeleen kohti sisämarkkinoiden lopullista toteutumista.
Poliittisesta näkökulmasta tämä päivä on hyvin merkittävä, sillä kuusi vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen maakaasudirektiivillä sekä sähköenergian sisämarkkinoita koskevalla direktiivillä olemme tämän lainsäädäntökauden aikana vähemmässä kuin kahdessa vuodessa antaneet uuden ulottuvuuden Euroopan sisämarkkinoille, markkinoille, jotka edustavat vuosittain yli 250 miljardia ecua, muutaman päivän päästä 250 miljardia euroa, markkinat, joilla on hyvin myönteiset vaikutukset teollisuudelle, työllisyydelle ja Euroopan kansalaisille.
Tästä syystä, arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vielä kerran kiittää Euroopan parlamenttia erittäin suuresta sekä erittäin luovasta panoksesta tässä tärkeässä pyrkimyksessä.

Mombaur
Arvoisa puhemies, tämän äänestyksen myötä päättyy keskustelu, jota on käyty jo kolmen vaalikauden ajan. Poliittisen ryhmäni puolesta haluan kiittää sydämellisesti esittelijää, kollega Desamaa, hänen erityisestä antaumuksestaan tätä asiaa kohtaan ja menestyksestä, jonka parlamentti on kaiken kaikkiaan saavuttanut!

Puhemies
Vaikka työjärjestys ei niin määrää, herra Mombaur, näin kohteliasta julkilausumaa ei voi jättää kirjaamatta.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.) Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40143/98) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston päätöksen antamiseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä (ALTENER II) (C4-0032/98-97/0106(SYN)) (Esittelijä: Undine-Uta Bloch von Blottnitz)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
De Luca
Arvoisa puhemies, haluaisin merkittäväksi pöytäkirjaan, että tästä hetkestä lähtien olen läsnä, mutta en aio osallistua äänestykseen.

Puhemies
Herra De Luca, otamme tämän huomioon.
Tarkistuksesta 29

Pirker
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa jo ennen tätä äänestystä hyvin yksinkertaisesta syystä. Useissa kieliversioissa on ilmeisesti epäselvä käännös, ja tämän tarkistuksen 29 epäselvä käännös voi siksi johtaa aivan toiseen äänestystulokseen. Tässä on kyse nuorisotyöttömyyden vastaisesta toimesta. Useilla nuorilla on valmiudet vääriin ammatteihin, sellaisiin, joilla ei ole kysyntää. Sen vuoksi tässä ehdotetaan, että komissio selvittäisi laadullisen ammattien tarvetta mittaavan tutkimuksen avulla, millä ammateilla on todella kysyntää. Jäsenvaltioilla pitäisi olla tämä tutkimus käytettävinään ja jäsenvaltiot päättävät, käyttävätkö ne näitä tietoja ja muuttavatko ne koulutussuunnitelmiaan vai eivät. Tämä tarkoittaa, että kyse on palvelusta, ja jäsenvaltiot päättävät vapaaehtoisesti, tekevätkö ne muutoksia vai eivät. Monissa käännöksissä tämä on sitovana ehdotuksena, ja siksi se voi johtaa äänestystuloksen vääristymiseen. Siitä syystä pyydän, että tarkistusta 29 koskeva äänestys uusitaan.

Puhemies
Herra Pirker, me valvomme käännöksiä saksasta muihin kieliin. Olkaa huoleti. Tarkistuksestanne on äänestetty. En antanut teille heti puheenvuoroa, mutta yritämme pitää äänestysten kanssa kiirettä, sillä muuten istunto venyisi hyvin myöhään, enkä voi hidastaa tätä tahtia antamalla jatkuvasti kollegoille puheenvuoroja.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Puhemies
Tämä kysymys on jo käsitelty. En tietenkään voi onnitella esittelijää!

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa, koska kun puhemies ei tässä tapauksessa voi onnitella esittelijää, haluan tehdä sen sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta.

Puhemies
On olemassa espanjalaista kohteliaisuutta, ja herra Medina Ortegan tapauksessa myös sosialistista kohteliaisuutta, josta jään kiitollisuudenvelkaan.

Thors
Arvoisa puhemies, välttäisimme tällaiset herra Medina Ortegan esiin ottamat ongelmat, jos esittelijä ei toimisi puhemiehenä silloin, kun käsittelemme hänen omaa mietintöään.

Puhemies
Rouva Thors, kuten tiedätte, tämä on tavallinen käytäntö, ja silloin kun mietintöihin ei liity ongelmia, tästä ei ole koskaan syntynyt pienintäkään epäselvyyttä.
Ettlin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A4-0134/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi Euroopan unionin alueella liikkuvien palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien lisäeläkeoikeuksien suojaamisesta (KOM(97)0486 - C4-0661/97-97/0265(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Soltwedel-Schäfer
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta en nähnyt täältä ihan yhtä selvästi kuin te, että selvä enemmistö äänesti todellakin vihreän ryhmän tarkistuksia 3, 4 ja 5 vastaan.
(Hälinää) Totta puhuakseni en voi ihan ymmärtää sitä, sillä neuvosto ja komissio olivat eilen kyselytunnilla aiheesta yksimielisiä. Se oli sen kyselytunnin sisältö. Se vahvistettiin. Tekstiiliteollisuuden ympäristönäkökohtien parissa toimii jo työryhmiä.

Puhemies
Rouva Soltwedel-Schäfer, kuten tiedätte, parlamentilla on viisaudessaan oikeus päättää, minkä kannan se haluaa ottaa ottamatta huomioon neuvoston, komission tai monien meistä kantoja. Näin tapahtuu aina, merkitystä on parlamentin arviolla, eikä mielestäni tarvita selittelyjä. Parlamentti on tehnyt päätöksen. Se hylkäsi nämä kaksi tarkistusta ja hyväksyi seuraavan.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)

Ullmann
Vihreä ryhmä on komission ja parlamentin enemmistön kanssa yksimielinen siitä, että sähköisten palvelujen markkinoiden - maksullisten tv-kanavien, kertamaksutelevision, maksullisten radiokanavien, onlineyhteyden tietokantoihin - jatkuva kehitys toisaalta ja näiden markkinoiden nykyinen oikeudellinen hajanaisuus kansallisten lainsäädäntöjen vuoksi tekevät yhteisötason säännöt välttämättömiksi.
Kyseinen direktiivi täyttää tämän tarkoitusperän siinä määrin, että se tarjoaa suojattujen palvelujen määritelmien yhdistämisen avulla riittävän kattavat ja riittävän joustavat kehykset sisämarkkinoita koskevien sääntöjen käyttämiseksi ja kaikkien luvattomien pääsyteknikoiden poissulkemiseksi yhteisötasolla.
Yhdymme talous- ja kulttuurivaliokuntien mielipiteeseen siitä, että huolimatta muista olemassa olevista sääntelyistä myös tässä direktiivissä on saatettava voimaan tekijänoikeuksien suoja niiden käyttöintressejä vastaan, markkinaeduista riippumattoman pääsyn turvaaminen julkisiin tietoihin ja mahdollisuus yksityisyyden turvaamiseen suojaamistekniikoilla.
Olemme yksimielisiä myös niiden kanssa, jotka vastustavat kaikkea 1 artiklan c ja e kohtien määritelmien rajoittamista.
Pohjois-Irlantia koskeva päätöslauselma
Malone
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti tähän tilaisuuteen käyttää puheenvuoro. Eilen ajan rajallisuuden vuoksi kaikilla meistä, jotka halusivat puhua, ei ollut siihen tilaisuutta. Mielestäni oli hyvin sopivaa, että John Hume, jolla on ollut erittäin merkittävä osuus siihen, että rauhanprosessissa on päästy tilanteeseen, missä nyt olemme, oli pääpuhujamme. Haluan kuitenkin torjua sosiaalidemokraattisen ryhmän vastaisen kritiikin, jota Jim Nicholson esitti eilen ja toistamiseen tänään.
Minusta on täysin selvää, että Pohjois-Irlannin sopimus on hyväksyttävä kokonaisuudessaan; rusinoiden poimiminen pullasta ei tule kysymykseenkään. Olen iloinen siitä, että täällä tänä aamuna pidetyssä äänestyksessä yhteinen päätöslauselmaesitys, jonka kaikkien suurten poliittisten ryhmien edustajat olivat laatineet ja hyväksyneet, hyväksyttiin suurella ääntenenemmistöllä.
Olin eilen riemuissani nähdessäni neuvoston ja komission täällä jatkamassa tukeaan, jota ne ovat aina antaneet PohjoisIrlannin rauhanprosessille. Osuutemme Pohjois-Irlannin tukemiseen on ollut suuri menestys. Esimerkiksi yhteistyökumppaneille annetun taloudellisen tuen myötä olemme nähneet republikaanien ja lojalistien istuvan ensimmäistä kertaa samaan pöytään ja työskentelevän ruohonjuuritasolla. Euroopan unionin ilmoitus taloudellisen tuen jatkamisesta on juuri se, mitä Pohjois-Irlanti tarvitsee tänä kriittisenä ajankohtana.
Olen myöskin riemuissani siitä, että ryhmämme teki aloitteen ja ehdotti täällä eilen käymäämme keskustelua, sillä on tärkeää, että parlamentin näkökannat tuodaan selvästi julki ja että meidän jatkuva hyvä tahtomme nähdään julkisuudessa. Haluan myös lopuksi osoittaa kunnioitustani naiskoalition osuudelle prosessissa ja toivon, että sen sanavalta jatkuu ja voimistuu PohjoisIrlannissa.

Puhemies
Sallin teidän ylittää aikanne, koska minun täytyy tunnustaa, että olin hieman levoton, sillä olin sallinut joidenkin kollegoidenne puhua tänä aamuna. Sitten jouduin hieman hankalaan asemaan, sillä parlamentti vaati, aivan oikein, että mitään keskustelua ei pitäisi sallia. Toisaalta olin jo antanut puheenvuoron yhdelle tai kahdelle ihmiselle, ja teidän pyyntönne sai minut hyvin levottomaksi. Niinpä annoin teille hyvitykseksi lisäaikaa.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä selväksi tänään, miksi äänestän tätä päätöslauselmaa vastaan. Toivon, että rouva Malone voi jäädä parlamenttiin kuulemaan syyni, sillä siitä saattaisi olla hänelle hyötyä. Se johtuu siitä, että sosiaalidemokraattinen ryhmä ei ollut valmis sisällyttämään aseidenriisuntaa. Rouva Malone, sallikaa minun kertoa, että minä en poimi rusinoita pullasta. Saanen vielä kertoa, että tätä sopimusta ei olisi koskaan saavutettu ilman puolueeni johtajan kaikessa tässä osoittamaa rohkeutta ja päättäväisyyttä.
Sallikaa minun kertoa teille ja sosiaalidemokraattiselle ryhmälle, että puhun tässä parlamentissa Pohjois-Irlannin suurimman unionistiryhmän puolesta. Jos sosiaalidemokraattinen ryhmä haluaa väheksyä tunteitamme, haluaa väheksyä sanojamme ja haluaa väheksyä sitä, mihin todella uskomme sisimmässämme, tehköön se sitten niin. Siitä täytyy kuitenkin maksaa ja hinta on hyvin korkea. Toverinne, rouva ministeri näytti meille täällä eilen, että hän ei voinut edes olla tasapuolinen tullessaan eilen osallistumaan parlamentin toimiin.
Rouva Malone, sallikaa minun tehdä selväksi parlamentissa tänään, että haluan kaikkien terroristiryhmien laskevan aseensa. Haluan, että ne luovuttavat ne pois. Tiedän, että ne eivät luovuta niitä kaikkia, mutta ainakin niiden pitäisi näyttää, kuinka paljon ne niitä luovuttavat. Haluaisin sanoa, että valitettavasti parlamentti lähetti väärän viestin unionisteille, joita edustan Pohjois-Irlannissa. Minun on vietävä puolueeni johtajalle viesti, joka ei ole mieluisa. Suuret sanat eivät riitä, tarvitsemme toimia; jos halutaan yksimielisyyttä, jos halutaan konsensusta, sen eteen on tehtävä töitä. En havaitse sosiaalidemokraattisen ryhmän yrittävän lainkaan pyrkiä konsensukseen tässä istuntosalissa. Minulla ei ole näissä neuvotteluissa mitään muuta ryhmää vastaan kuin sosiaalidemokraattista ryhmää.

Crowley
Haluan ilmaista täydellisen tukeni Irlannin ja Britannian hallitusten ja poliittisten puolueiden Pohjois-Irlannissa pitkänä perjantaina saavuttamalle sopimukselle. Näiden kahden hallituksen ja erityisesti Irlannin pääministerin Bertie Ahernin ja Britannian pääministerin osoittama sitoutuminen heijastaa sitä, kuinka suuresti suurin osa Irlannin saaren ja Britannian väestöstä toivoo oikeudenmukaista ja kestävää rauhaa kaikkien ihmisten välille.
Aika ei salli minun luetella kaikkia prosessiin osallistuneita, mutta osoittaisin suurta huolimattomuutta, jollen muistaisi mainita Irlannin entisen pääministerin Albert Reynoldsin ja Britannian pääministerin John Majorin suunnatonta rohkeutta ja näkemystä. Nykyisten neuvotteluiden onnistuminen juontaa juurensa vuonna 1993 allekirjoitettuun Downing Streetin julistukseen, jossa asetettiin arvoiksi osapuolten välinen yhteistyö, molemminpuolinen kunnioitus, tasa-arvo ja järjestelmille luontaisten epäoikeudenmukaisuuksien korjaaminen.
Paljon parjattu Hume-Adams-asiakirja oli merkittävä, sillä se toi nationalistipuolueet pöydän ääreen. Kuitenkin lojalististen puolisotilaallisten ryhmien edustajien mukaan ottaminen auttaa varmistamaan, että kaikki kulttuurit tulevat mukaan.
Euroopan unionin toimielinten jatkuva sekä taloudellinen että moraalinen tuki on ollut tärkeä osa prosessia. Eurooppa ei koskaan menettänyt uskoaan siihen, että irlantilaiset löytävät sovitteluratkaisun, joka heijastaa eri perinteitä, samalla kun se rakentuu yhteisten tavoitteiden ja ihanteiden varaan.
22.toukokuuta Irlannin saarella pidetään kaksi kansanäänestystä rauhansopimuksesta ja ehdotetuista muutoksista Irlannin perustuslakiin, brittiläisestä perustuslainsäädännöstä ja uusien pohjoisen ja etelän välisten elinten perustamisesta. Toivon, että sopimus saa suuren ääntenenemmistön tuen, tilaisuudesta on otettava vaarin .Haluaisin lopettaa kahdella suoralla lainauksella, joista ensimmäinen on Abraham Lincolnilta: " Vihaamatta ketään, rakastaen kaikkia, pitäen lujasti kiinni oikeudesta, semmoisena kuin Jumala antaa meidän sen nähdä, saattakaamme loppuun se työ, jonka olemme alkaneet!"
Lopuksi runoilija William Butler Yeatsin usein siteeratut rivit runosta "Innisfreen järvisaari" : " Voin siellä saada rauhan, sillä rauhaa pisaroi aamun harsoista sinne, missä sirkka sirittää."

Hyland
Haluaisin aloittaa huomautukseni sanomalla, että suhtaudun myönteisesti viime pitkänäperjantaina eri puolueiden välisissä neuvotteluissa Belfastissa saavutettuun Irlannin rauhansopimukseen.
Haluaisin osoittaa erityistä kunnioitusta poliittisille puolueille, joilla oli rohkeutta ja vakaumusta osallistua näihin neuvotteluihin ja jotka varmistivat tasapuolisen ja oikeudenmukaisen sopimuksen turvaamisen.
Tämä sopimus on tasapuolinen ja kohtuullinen sovitteluratkaisu, jossa tunnustetaan Irlannin saarella vallitsevat eri arvot ja kulttuurit.
Sopimuksen vastustajat eivät pysty lainkaan edistämään rauhanpyrkimyksiä tai sovittelua Irlannin saarella.
Tälle sopimukselle on annettava mahdollisuus menestyä, ja KYLLÄ-äänten riemuvoitto Irlannin rajan molemmin puolin olisi järkevä askel oikeaan suuntaan tässä asiassa.
Suhtaudun myönteisesti Euroopan unionin osallistumiseen rauhanprosessiin ja sovitteluun ja toivon, että tämä jatkuu lähitulevaisuudessa.
von Wogaun mietintö (A4-0130/98)
Berthu
Arvoisa puhemies, kun äänestettiin von Wogaun mietinnöstä, joka koskee yhtenäisvaluutan käyttöönottoon liittyviä lähentymisehtoja, Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä halusi tehdä kokeen voidakseen osoittaa hyvin sen, kuinka paljon Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien käsitykset rahaliiton valvonnasta eroavat toisistaan.
Jätimme itse asiassa kaksi tarkistusta, joissa toistettiin sanatarkasti Ranskan kansalliskokouksen esittämät vaatimukset, jotka sisältyvät sen 22. huhtikuuta antamaan päätöslauselmaan; toisaalta vaatimus siitä, että tulevan keskuspankin johtokunnan puheenjohtaja antaa säännöllisin väliajoin selvityksen pankin tavoitteista ja toiminnasta kansalliskokouksen toimivaltaisille elimille; toisaalta toivomus siitä, että perustettaisiin parlamenttien välinen euroa käsittelevä komitea, joka koostuisi Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien edustajista ja jonka tehtävänä olisi kuulla EKP: n vastuuhenkilöitä säännöllisesti ja julkisesti tulevan rahapolitiikan suuntaviivoista.
Koe näyttää olevan täysin ratkaiseva. Euroopan parlamentti hylkäsi juuri erittäin jyrkästi nämä kaksi ehdotusta ja hyväksyi jopa päinvastaisen ehdotuksen hyväksymällä seuraavan tekstin, jota lainaan: "Euroopan parlamentilla on EU: n ainoana suoraan valittuna toimielimenä muodollinen asema Euroopan keskuspankin vuoropuhelukumppanina." Ja Euroopan parlamentin teksti jatkuu niin, että siinä määritellään äärimmäisen suurpiirteisesti parlamentin harjoittama keskuspankin valvonta, jonka ei pitäisi asettaa keskuspankin riippumattomuutta kyseenalaiseksi. Nämä ovat parlamenttimme sanoja.
Sen seurauksena tässä päätöslauselmaesityksessä ei oteta lainkaan huomioon kansallisten parlamenttien tärkeää tehtävää. Olimme täysin tietoisia - korostan sitä voimakkaasti - siitä, että jos tarkistuksemme olisi hyväksytty, ne eivät olisi pohjimmiltaan muuttaneet rahaliiton demokratian vastaista luonnetta, mutta niiden hylkääminen tuo sen vain voimakkaammin esille tavalla, jonka Ranskan kansalliskokous varmasti muistaa: Euroopan parlamentti ei aio koskaan hyväksyä sitä, että unionin kansallisille parlamenteille annetaan edes hieman todellista valtaa, koska se haluaa, että ne ovat sille täysin alisteisia, niin kuin kansallisten parlamenttien edustamat kansat ovat kansallisille parlamenteille alisteisia. Mutta samanaikaisesti Euroopan parlamentin harjoittama valvonta ei saa koskaan legitimiteettiä kansallisilta parlamenteilta, sillä se on liian kaukana kansalaisista. Niinpä Euroopan rahaliitto luodaan niin, että kaikkein legitiimein parlamentin harjoittama valvonta on samanaikaisesti myös kaikkein mahdottominta. Ennustamme demokratialle erittäin synkkää tulevaisuutta, jos järjestelmä todellakin käynnistetään nykyisessä muodossaan.

Puhemies
Herra Berthu, tapanani ei ole kommentoida puheenvuoroja, mutta teille minun on sanottava, että äänenpainonne oli todellakin kuin tuomiopäivän julistajan.

Ripa di Meana
Arvoisa puhemies, äänestin tätä mietintöä vastaan, koska siinä tuetaan eurofanaattisuuden linjaa, jossa pyritään pakkomielteenomaisesti yhteen ja ainoaan tavoitteeseen, yhtenäisvaluuttaan, ilman että samaan aikaan yritettäisiin luoda yhteistä talouspolitiikkaa. Mietinnössä hyväksytään myös tulevalle keskuspankille ylikorostunut asema, koskemattomuus, joka on vailla minkäänlaisia demokraattisen valvonnan piirteitä. Taipumalla kaikkeen tähän enemmistö vahvistaa valitettavasti sen, että Euroopan parlamentille annetaan liian vähäinen rooli.

Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Olemme tänään äänestäneet tätä mietintöä vastaan. Teimme niin lähinnä seuraavista syistä:
EMU ei johda ainoastaan yhteiseen rahapolitiikkaan. Seuraava askel kohti yhteistä finanssi- ja veropolitiikkaa joudutaan ottamaan, halutaanpa sitä tai ei, muuten rahaliitto uhkaa kaatua ongelmiin, joita aiheuttavat ulkoiset sokit, työvoiman pieni liikkuvuus ja niin edelleen.-On demokratian köyhdyttämistä luovuttaa raha-, finanssi- ja veropolitiikan päätäntävalta Frankfurtin pankinjohtajille, joita ei voida erottaa ja joita ei voida asettaa demokraattiseen vastuuseen.-EU: n jäsenvaltioihin kohdistuva yhä federalistisempi hallintotapa merkitsee sitä, että poliittiset päätökset tehdään yhä etäämpänä kansalaisista. Demokratia köyhtyy Euroopassa entisestään.-EMU on taloudellinen riskihanke. Parhaassakin tapauksessa myönteiset vaikutukset jäävät vähäpätöisiksi, pahimmassa tapauksessa seuraukset ovat vakavia. Mikäli yhtenäisvaluutta joutuu kriisiin, kokemuksesta tiedämme, että yhteiskunnan heikot ryhmät joutuvat silloin maksajan paikalle.-Useissa EU: n jäsenvaltioissa eivät kansalaiset ole antaneet EMU-hankkeelle poliittista hyväksyntää. Demokratia on liian tärkeä asia manipuloitavaksi. Tällaisella poliittisella hankkeella on oltava kansan enemmistön tuki, jotta se voitaisiin toteuttaa. Jos poliittisesti valitut edustajat pysyvät päätöksessään ja toteuttavat riskihankkeen, jolla ei ole kansan tukea, luottamusta demokratiaan vahingoitetaan vakavasti.
Bébéar
Aloitimme eilen historiallisen viikon. Talous- ja rahaliitto, joka käynnistettiin jo monta vuotta sitten, toteutuu konkreettisesti, sillä valitsimme juuri ne maat, jotka osallistuvat ensimmäisinä sen kolmanteen vaiheeseen.
Olemme voineet viime kuukausien ja vuosien aikana tutkia rahaliiton hyviä ja huonoja puolia käytännöllisesti katsoen kaikilla aloilla. Se on kuitenkin asia, johon haluaisin nyt palata ja josta keskusteltiin paljon kaksi viikkoa sitten.
Monet Afrikan, Karibianmeren ja Tyynenmeren maiden taloudelliset ja poliittiset toimijat ovat itse asiassa hyvin huolissaan tulevasta euroon siirtymisestä. Aihetta käsiteltiin laajasti AKT-EU-yhteiskokouksessa.
Yksi suurimmista huolenaiheista on se, että vaikutukset kasaantuvat näille alueille Euroopan kustannuksella ja vaihtelevan dollarin hyödyksi. Erityisesti pelätään sosiaalisia, etnisiä ja poliittisia paineita, joita saattaa ennen pitkää esiintyä rahaliiton seurauksena erityisesti Keski-Afrikassa.
Vaikka siirrymmekin yhtenäisvaluuttaan, emme saa unohtaa unionin ulkopuolisia kauppakumppaneitamme. Afrikan, Karibianmeren ja Tyynenmeren maiden ottamisen paremmin mukaan maailmantalouteen on pysyttävä yhtenä tärkeimmistä prioriteeteistamme.
Rahapoliittisen yhteistyön on pysyttävä sellaisena kuin se nykyään on ja sen tavoitteena on oltava todellinen sitoutuminen euroon. Näyttää siltä, ettei tätä Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa määriteltyä periaatetta voida asettaa kyseenalaiseksi. Meidän on kuitenkin pysyttävä valppaina, kun otetaan huomioon perustamissopimusten oikeudellinen tulkinnanvaraisuus. Tässä asiassa Euroopan parlamentilla on jälleen tärkeä poliittinen tehtävä niin maailmanlaajuisen tasapainon kuin kolmansien maiden kehityksenkin kannalta.
Hyväksyn von Wogaun mietinnön kokonaisuudessaan. Emme saa kuitenkaan unohtaa sitä, että tuleva euroalue voi auttaa vahvistamaan kumppaniemme talouksia ja tarjota meille laajemman pääsyn maailmanmarkkinoille.

Cardona, Rosado Fernandes, Girão Pereira
Monille, myös meille, tämä mietintö merkitsee Euroopan parlamentin viimeistä poliittista kannanottoa yhtenäisvaluutan perusteisiin - olematta silti perusteellinen - ennen kuin yhtenäisvaluutta otetaan muodollisesti käyttöön. Tietenkin voidaan myöhemmin esittää muitakin kannanottoja, mutta mikään ei enää tule olemaan ennallaan. Sen tähden tällä mietinnöllä on mielestämme huomattavasti suurempi poliittinen merkitys kuin se, mikä sen sisällöstä tarkkaan ottaen heijastuu.
Olemme alusta alkaen ilmaisseet varauksellisen kantamme " euro ja heti" -asenteeseen ja etenkin unionin valitsemaan lähestymistapaan, ensinnäkin, koska unioni pyrkii jäsenvaltioiden nimelliseen lähentymiseen, kun taas meistä olisi ollut parempi pyrkiä todelliseen lähentymiseen. On väitetty ja väitetään yhä, että todellinen lähentyminen seuraa perästä, ikään kuin narusta vedettynä; samoin on väitetty ja väitetään yhä, että yhtenäisvaluutta on kaikkivoipa lääke niihin monenlaisiin ongelmiin, joita EU johtuu kohtaamaan ja joista työttömyys on pahin. Realistisesti katsoen emme voi yhtyä tähän näkemykseen!
Nyt käsiteltävä mietintö ei ole sinänsä huono: se pohjautuu totuudenmukaisiin huomioihin, joskin siinä liitetään niihin mielestämme tarpeetonta arvostelua; siinä pidetään oikeutettuna, että kaksi maata voi liittyä euron eturintamaan poliittisen kriteerin perusteella, mikä mielestämme aivan oikein johtaa joustavuuteen yhteen perustamissopimuksista sisältyvien kriteereiden täyttämisessä; siinä vahvistetaan, että jäsenvaltioiden riippumattomuus siirtyy yhteisön tasolle, toistaiseksi rahapolitiikan välityksellä, mitä pidämme osoituksena älyllisestä ja poliittisesta rehellisyydestä, jota monet muut eivät ole pitkään aikaan osoittaneet tai eivät ole halunneet osoittaa.
Äänestämällä mietinnön puolesta olisimme ilmaisseet kannattaneemme alusta alkaen valittua tietä eli yhtenäisvaluutan käyttöönottoa, mikä ei ole totta; toisaalta äänestämällä mietintöä vastaan olisimme asettaneet demokratian säännöt kyseenalaisiksi emmekä olisi antaneet arvoa monien toimijoiden ja erityisesti asianomaisten jäsenvaltioiden ponnistuksille, ja loppujen lopuksi olisimme silloin myöskin antaneet etusijan epäilyille. Sen tähden äänestimme tyhjää, eikä tarkoituksenamme ollut tällä menettelyllä pyrkiä millään tavoin saamaan puoluepoliittisia pisteitä niistä vaikeuksista, joita euro on nähdäksemme tuova mukanaan. Asia on tietenkin paljon mutkikkaampi... Sen vuoksi tyhjä äänestyslippumme merkitsee jo itsessään yhtä lisä-ääntä, ja toivottavasti olemme väärässä!

Kirsten Jensen ja Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Karl von Wogaun mietinnön puolesta, jossa käsitellään yhtenäisvaluutan käyttöönottoa. Mietinnön johtopäätöksen mukaan 11 jäsenvaltiota, Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Hollanti, Itävalta, Portugali ja Suomi täyttävät EMUn kolmanteen vaiheeseen osallistumiseen vaadittavat ehdot, ja näiden maiden on oltava mukana alusta eli 1. tammikuuta 1999 lähtien. Komission asiakirjassa "EURO 1999" vahvistetaan, että 11 edellä mainittua jäsenvaltiota täyttävät EMUn kolmanteen vaiheeseen osallistumiseen vaadittavat ehdot. Tanskan sosiaalidemokraatit ovat sitä mieltä, että nämä 11 maata voivat osallistua EMUn kolmanteen vaiheeseen, eivätkä he halua estää näitä maita tekemästä aikaisempaa tiiviimpää yhteistyötä keskenään. Tämä kanta vastaa hallituksen näkökantaa.
Sen lisäksi pidämme myönteisinä seuraavia keskeisiä kantoja:
Euroopan keskuspankkiin kohdistuva demokraattinen valvonta on välttämätöntä. EU: n toimielinten avoimuuden varmistaminen on tärkeää.-Vahvistettuun koulutusjärjestelmään perustuva elinikäinen koulutus on tärkeää työttömyyden vastaisessa taistelussa.-Mietinnössä neuvostoa kehotetaan toteuttamaan ne aktiivisen työllisyyspolitiikan sitoumukset, joista Luxemburgin ylimääräisessä huippukokouksessa sovittiin.Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit eivät tue mietinnössä ehdotettua verojärjestelmien ja -kantojen vahvempaa yhteensovittamista. Korostamme, että Tanskan varauksellisuus neljään kohtaan, niiden joukossa EMUn kolmanteen vaiheeseen kohdistuva varauksellisuus, eivät muutu.

Lindqvist (ELDR), Eriksson ja Sjöstedt (GUE/NGL), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V)
EMU on keskitetty suuri riskihanke, jolla on heikko kannatus kansan parissa. EMUssa painotetaan hintojen vakautta ja alhaista inflaatiota. EU ei ole paras mahdollinen valuutta-alue ja eri jäsenvaltioiden taloudet ovat aivan liian erilaisia yhtenäisvaluutan toteuttamiseksi. On olemassa suuri vaara, että EMUn rajoittunut asenne inflaation torjumiseen johtaa työttömyyden lisääntymiseen. Alueelliset erot kasvualueiden ja väestökatoalueiden välillä voivat kasvaa ja johtaa lisääntyviin alueellisiin tasapainoeroihin.
EMU johtaa talous-, raha- ja valuuttapolitiikan voimakkaaseen keskittämiseen ja epädemokratisoimiseen, mikä voi jatkossa ulottua kattamaan myös vero- ja finanssipolitiikan. Tämäkin käy ilmi mietinnöstä, jossa puhutaan "verojärjestelmien ja - kantojen vahvemmasta yhteensovittamisesta" .
EMU koskee taloutta, mutta se on suuressa määrin poliittinen hanke, joka johtaa ylivaltiollisten piirteiden ja keskittämisen kasvuun. EMU lisää federalistisia piirteitä EU: ssa valtion muodostamisen - EU-valtion - suuntaan.
EMUa ja uutta valuuttaa, euroa, ohjaa Euroopan keskuspankki, EKP. EKP: lle annetaan suurempi riippumattomuus ja valta kuin millekään muulle pankille maailmassa. EKP: n jäsenet, jotka valitaan kahdeksaksi vuodeksi kerrallaan ja joita ei voi erottaa, saavat suunnattoman vallan valuutta-, korko- ja muussa talouspolitiikassa, joka vaikuttaa suoraan ihmisiin, alueisiin ja kansoihin. Demokraattinen valvonta on heikkoa.
Komissio on antanut suosituksen, että yhtenäisvaluutta otetaan käyttöön 11 jäsenvaltiossa 1. tammikuuta 1999. Se on näiden valtioiden valinta. Ruotsin eduskunta on päättänyt olla osallistumatta EMUn 1. tammikuuta 1999 alkavaan vaiheeseen. Päätös on järkevä. EMUa vaivaavat samat taloudelliset ja demokraattiset puutteet, huolimatta siitä, kuinka monta maata rahaliittoon kuuluu. Edellä mainitun perusteella olemme äänestäneet mietintöä vastaan.

Lienemann
Kannatan yhtenäisvaluuttaa. Äänestin Maastrichtin sopimuksen puolesta. Vastustan sitä, että euroon siirrytään nykyisissä puitteissa sekä von Wogaun mietintöä, koska demokraattiset ja sosiaaliset vähimmäistakuut eivät toteudu ja koska Maastrichtissa sovitusta maailmanlaajuisesta tasapainosta ei pidetä kiinni.
Nykyisessä tilanteessa euroon siirtyminen ei siirrä kansallisvaltioiden itsemääräämisoikeutta Euroopan unionin demokraattisille toimielimille, vaan sen seurauksena kansojen itsemääräämisoikeudesta yksinkertaisesti luovutaan. Rahapoliittinen valta siirtyy täysin EKP: lle, josta tulee maailman riippumattomin pankki. EKP pitää kiinni sille perustamissopimuksessa myönnetyistä valtaoikeuksista. Yhdysvaltain keskuspankin tai Bundesbankin osalta on olemassa lakeja, joiden nojalla parlamentit ja hallitukset voivat helposti muuttaa niiden valtaoikeuksia, mikä takaa parlamenteille ja hallituksille sen, että niitä kuullaan silloin, kun on vakavia ongelmia. Näin ei ole EKP: n tapauksessa. Sillä on näin ollen vapaat kädet tehdä, mitä se haluaa.
Se, ettei Euroopan unionin tasolla ole niin sanottua taloudellista hallintovaltaa käyttävää elintä, pahentaa tilannetta, sillä EKP: llä ei ole vastassaan minkäänlaista EU: n etuja puolustavaa legitiimiä vallankäyttäjää eikä sen näin ollen tarvitse "toteuttaa hallituksen politiikkaa" niin kuin Bundesbankin nykyään tarvitsee. Von Wogaun mietinnössä ei sitä paitsi edes mainita euroneuvostoa, jonka osalta voitaisiin toivoa, että siitä tulisi vähitellen tällainen välttämätön taloudellista hallintovaltaa käyttävä elin.
Niinpä luovutamme rahapolitiikkamme kohtalon sellaisen toimielimen käsiin, jota ei valvota ja jolla ei ole vastassaan demokraattisia vallankäyttäjiä, mitä on jo itsessään mahdoton hyväksyä. Mutta tilannetta pahentaa vakaussopimus, jossa sanellaan makrotalouspolitiikan ehdot ja joka sitoo taloutemme pysyviin kahleisiin. Voitaisiin kilvan keskustella hyväksyttyjen tasojen aiheellisuudesta (tai pikemminkin aiheettomuudesta) ja niistä vaaratekijöistä, joita ne aiheuttavat niin sosiaaliturvamme kuin palkkojen ja julkisten palvelujenkin tulevaisuuden kannalta. Ne ovat demokratialle tyypillisiä keskustelunaiheita. Mutta tässä tapauksessa on kaikkein vakavinta se, etteivät hallitukset tai eurooppalainen taloudellista hallintovaltaa käyttävä elin enää päätä näistä muuttujista - työllisyyden ja päivittäisen elämämme kannalta niin tärkeistä makrotalouden valinnoista - niiden olojen ja mielipiteiden mukaisesti, jotka kansa on vaaleissa valinnut. Kun muuttujista on kerran päätetty, ne ovat koskemattomia ja tunkevat itsensä läpi jopa erittäin julmalla tavalla, sillä sääntöjä rikkoville maille määrätään ankaria rangaistuksia.
Tästä lähtien rahapoliittisia ja makrotalouden valintoja ei enää tehdä poliittisten sovittelujen välityksellä. Joudumme kärsimään raskaasti siitä, että hylkäämme demokratian, joka niiden, jotka joutuivat aikoinaan taistelemaan rahaa ja valtaa vastaan, oli niin vaikea saavuttaa ja johon kuuluvat vaatimukset yleisestä edusta ja kansojen täysivaltaisesta valinnanvapaudesta. Lisäksi silloin, kun äänestettiin Maastrichtin sopimuksesta, EMUn toteuttaminen oli osa suurempaa kokonaisuutta. Samanaikaisesti yhtenäisvaluutan kehittymisen kanssa Euroopan poliittisen unionin oli otettava uusi askel eteenpäin, ja HVK: n oli saatava aikaan ratkaisevaa edistystä institutionaalisissa kysymyksissä - Amsterdamissa päästiin jo alkuun. EMU etenee väkipakolla, poliittinen Eurooppa polkee paikallaan, sosiaalinen Eurooppa nuolee haavojaan.
Tavoitteeksi asetettua raha-, talous- ja sosiaaliasioiden välistä tasapainoa ei ole saavutettu. Työttömyyttä ja kasvua koskeva viiltävä kysymys vaani jo aikoinaan taustalla. Jacques Delors oli esittänyt kasvua ja työllisyyttä käsittelevän vihreän kirjan, jossa hän ennusti nousukautta, joka saavutettaisiin rakennushankkeiden avulla, mutta joka ei ole toteutunut. Hän suositteli voimakkaasti verotuksen ja maksujen kehittämistä, joka tasapainottaisi työn ja pääoman välistä suhdetta, koska pääomaa arvostetaan, palkitaan ja suositaan yhä vieläkin enemmän palkansaajien ja tuotannontekijöiden kustannuksella...
Lyhyesti sanottuna, niin sisäisen elpymisen kuin oikeudenmukaisemman verotuksenkaan avulla työttömyys ei ole vähentynyt merkittävästi. Voidaan jopa epäillä, että kaikki vakaussopimuksessa mukana olevat talouspolitiikat sekä kykenemättömyys toimia rahamarkkinoilla antavat kilpailukykyyn vaikuttamisen osalta mahdollisuuden turvautua vain yhteen muuttujaan: nimittäin palkkakustannuksiin, joita pyritään laskemaan, mitä itse asiassa tapahtuu jo nyt liiankin usein.
Samanlaisia polkemispyrkimyksiä on havaittavissa verotuksessa, mikä aiheuttaa sosiaaliturvan tai julkisen sektorin toiminnan rahoituksen kannalta valtavia riskejä. Yhdenmukaistamisen ajatus on näin ollen enemmän tai vähemmän esillä. Sosiaalialalla eli palkansaajien tai kaikkein vähäosaisimpien puolustamiseksi ei ole suunniteltu minkäänlaista merkittävää lähentämistä käytännössä. Sosiaaliselle Euroopalle ei ole tilausta, mikä todettiin esimerkiksi Vilvorden tapauksessa, ja valitettavasti joskus jopa puhdasoppinen hinnalla millä hyvänsä tapahtuva kilpailu aiheuttaa työttömyyttä ja yhteiskunnallista taantumista. Se ei voi enää jatkua.
Poliittisten ja sosiaalisten kysymysten osalta Maastrichtissa annettuja lupauksia ei siis ole pidetty. Euron on toteuduttava, mutta jotta se menestyisi, on hylättävä vakaussopimus ja saatava pikaisesti aikaan uusi sopimus , jonka nojalla perustetaan Euroopan unionin taloudellista hallintovaltaa käyttävä elin, joka vahvistaa EU: n demokraattisia toimielimiä ja yhteenkuuluvuutta ja joka asettaa sellaiset sosiaalisen lähentymisen ehdot, jotka johtavat yhdenmukaistumiseen.
Tällä hetkellä EMU heikentää poliittista ja sosiaalista Eurooppaa; on saavutettava tasapaino, jotta nämä kolme Euroopan rakentamisen kantavaa voimaa toteutuisivat yhdessä.

Lukas
Edustajat Raschhofer, Hager, Linser ja Lukas ovat sekoittaneet huonon käännöksen vuoksi tarkistuksen 11 ja 11 artiklan. Halusimme äänestää tarkistuksen 11 puolesta. Äänestimme vahingossa sitä vastaan.
Lisäksi rouva Raschhofer ja herra Lukas halusivat äänestää 12 artiklan puolesta.

Pinel
Euroopan talous- ja rahaliiton syntymisen myötä elämme surullisen historiallista ja harvinaislaatuisen tärkeää aikaa. EMU soittaa kuolinkelloja kansakuntiemme itsemääräämisoikeudelle, vapaudelle ja riippumattomuudelle. Emme omista tätä itsemääräämisoikeutta, pidämme sitä vain hallussamme: olemme saaneet sen isiltämme, ja meidän tehtävämme on siirtää se koskemattomana lapsillemme.
Afrikan valuuttayhteisön frangin häviämisen lisäksi EMU soittaa myös Ranskan ja Afrikan välisen yhteistyöpolitiikan kuolinkelloja, ja on syytä pelätä, ettei Euroopan liittovaltio korvaa tätä menetystä. EMU soittaa niiden useita vuosikymmeniä kestäneiden suhteiden kuolinkelloja, jotka ovat ajoittain olleet kömpelöt mutta hyvin rikkaat ja inhimillisen lämpimät.
Kuten Dominique Souchet korostaa, koska frangin kuolema on kohtalokas isku myös Afrikan valuuttayhteisön frangille, se on näin ollen kohtalokas isku koko ranskankieliselle Afrikalle. Kun Ranskan hallitus ja presidentti hyväksyvät EMUn, ne ottavat historiallisesti katsoen tukahduttavan vastuun ranskankielisen Afrikan hylkäämisestä.
Yhtenäisvaluutan Eurooppa on rahanahneen itsekkyyden Eurooppa, joka jättää Afrikan oman onnensa nojaan ja halveksii sitä, vaikka Ranskan ja Euroopan tehtävä olisi auttaa pimeää maanosaa kehittymään ja antaa sille näin mahdollisuus tarjota toimeentulo kaikille lapsilleen.
Tämä rahan Eurooppa, joka halveksii kansakuntia ja ihmisiä, ei ole meidän Eurooppamme.

Rovsing
Von Wogaun mietinnössä parlamenttia kehotetaan hyväksymään komission kanta siitä, että kolmas vaihe käynnistyy 11 jäsenvaltiossa 1. tammikuuta 1999. Viime vuosien taloudellinen kehitys Euroopassa on osoittanut, että Euroopan maat pystyvät vakauttamaan taloutensa. Korkotaso on alhainen, inflaatio alhainen ja vakaa, ja työttömyysaste laskee useissa Euroopan maissa. Tämä vakauttaminen on pitkällä aikavälillä tärkeä hyvinvoinnille ja siten Euroopassa vallitsevalle rauhalle. Yhtenäisvaluutan ja Euroopan keskuspankin avulla varmistamme jatkuvan taloudellisen menestyksen. Yritysten liiketoimien kustannukset nimittäin laskevat ja hintataso muuttuu avoimemmaksi. Kaikesta on suurta hyötyä niin eurooppalaisille yrityksille kuin kuluttajillekin. Olen samaa mieltä siitä mietinnön kohdasta, jonka mukaan maiden suuria velkaosuuksia on edelleen vähennettävä, ja annan mietinnölle täyden tukeni.

Souchet
Herra von Wogaun esittelemällä valiokunta-aloitteisella mietinnöllä ei ilmeisesti pyritä mihinkään muuhun kuin toistamaan lattean uskollisesti komission kantaa, ja siinä kehotetaan meitä täyttämään rauhallisesti - ja iloisesti, jos mahdollista - tehtävämme rekisteröintivirastona seuraavaan tyyliin: "Iloitkaamme siitä, että pian käytetään samaa rahaa Irlannin mereltä Egeanmerelle..."
Meille vakuutetaan, että eurosta tulee vakaa ja vahva, että se luo työpaikkoja ja että se vahvistaa entisestään hintojen vakautta. Kylvetään käskyjen antamisesta johtuvassa hyvänolontunteessa. Kaikki euroon siirtymisen aiheuttamat todelliset ongelmat jätetään huolellisesti mainitsematta. Ainoastaan se on tärkeää, että voidaan "siirtää rahapoliittinen itsemääräämisoikeus 1. tammikuuta 1999 Euroopan keskuspankille" ja "toteutetaan välittömästi vakaus- ja kasvusopimukseen liittyvät ehdot" .
Unohdettujen ongelmien joukkoon kuuluu erityisesti kehitykseen liittyvä ensisijaisen tärkeä yhteys: se, joka yhdistää Ranskan maihin, jotka käyttävät frangia valuuttanaan.
Frangia valuuttanaan käyttävät maat ovat tärkeä kehitykseen liittyvä tekijä erityisesti sen vuoksi, että ne edistävät vakaiden valuuttakurssien alueella suoria eurooppalaisia sijoituksia ja helpottavat Afrikan maiden pääsyä Euroopan pääomamarkkinoille.
Kuinka euroa koskettava kriisi vaikuttaa frangia valuuttanaan käyttävien maiden tulevaisuuteen? Se on vakava kysymys, josta on keskusteltava luotettavien ja yksityiskohtaisten sekä alustavien ja pakollisten talous- ja rahoitusalaa koskevien tutkimusten perusteella eikä periaatteellisten ideologisten vaatimusten perusteella.
Missä tällaiset tutkimukset ovat? Kun huomasin, ettei niitä ole, pyysin, että tämä kohta lisättäisiin Rocardin mietintöön, ja parlamentti teki niin. On itse asiassa epätavallista, että tähän mennessä vain IMF on saanut ihmiset kiinnittämään huomiota erityisesti niihin tiettyihin vaaratekijöihin, joita euroon siirtyminen aiheuttaa kyseisten Afrikan maiden kilpailukyvylle.
Virallisten tietojen mukaan euroon siirtyminen ei vaikuta frangia valuuttanaan käyttäviin maihin, jotka kuuluvat budjettisopimuksen eivätkä rahapoliittisen sopimuksen piiriin. Onko se niin varmaa? Kuinka frangia valuuttanaan käyttävät maat voivat edelleen käyttää valuuttanaan frangia, kun kerran kansallinen perusvaluutta, Ranskan frangi, poistuu sillä aikaa käytöstä? Miten Ranskan valuuttayhteisön pariteettia hallinnoidaan suhteessa euroon? Meille kerrotaan, ettei frangia valuuttanaan käyttävien maiden muodostamasta alueesta tule euroaluetta, koska Ranskan valtion talousarvio säätelee sitä. Mutta miten kahdenväliset puitteet voidaan säilyttää sitten, kun Ranska on itse siirtynyt monenvälisiin puitteisiin?
Jotkut Ranskan kumppanit, kuten esimerkiksi Saksa, ehdottavat, että nämä rahapoliittiset sopimukset siirrettäisiin pätemään Euroopan tasolla. Sen jälkeen, kun Ranskan hallitus hylkäsi tämän vaihtoehdon, on näyttänyt siltä, että se tunnustaa - jos minun on vähänkään uskominen herra Strauss-Kahnin 25. maaliskuuta Ranskan kansalliskokouksen ulkoasiainvaliokunnassa antamiin julistuksiin - että sen on pakko hyväksyä tämän hallinnoinnin jakaminen niin, että Ranska jatkaa sopimusten yleistä hallinnointia, mutta sen eurooppalaisten kumppanien lausunto on välttämätön silloin, kun Afrikan valuuttayhteisön frangin pariteettia muutetaan tai kun alueeseen liittyy uusia jäseniä.
Millaiset takuut tämä frangia valuuttanaan käyttävien maiden yhteishallinnointi antaa Afrikan maille vakauden osalta? Eikö ole olemassa se vaara, että se aiheuttaa aikanaan euroneuvostossa vakavia erimielisyyksiä, jotka sitten ilmenisivät frangia valuuttanaan käyttävien maiden valuuttakurssien, niiden määrittämistä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja jopa itse alueen kestävyyden kannalta rasittavana epävarmuutena, jos jollekin rahaliiton yhdestätoista jäsenestä tulisi mieleen pitää yhteishallinnointia sellaisena epävakauden tekijänä, joka voi vaikuttaa yhtenäisvaluutan hallinnointiin, vaikka kyseinen liikkeellä oleva rahamäärä on suhteellisen vähäinen? Tämä on epävarmuutta ja hämmennystä aiheuttava tekijä, joka saattaa vaikuttaa vakavasti niiden kumppanuusmaiden taloudelliseen ja sosiaaliseen tulevaisuuteen, jotka olivat tähän asti luottaneet rinnakkaiseen kehitykseen Ranskan ja Euroopan kanssa.

Spiers
En voi tukea von Wogaun mietintöä. Siinä suhtaudutaan myönteisesti Euroopan yhtenäisvaluutan käyttöönottoon. En usko, että yhdentoista erilaisen kansantalouden rahayksiköt voidaan yhtenäistää ilman, että siitä seuraa joko lamaa tai työttömyyttä vähemmän kilpailukykyisissä maissa tai sitä, että Euroopan unionin poliittiset ja taloudelliset toimivaltuudet kasvavat suuresti. Tämä kehitys kohti poliittista unionia on tietysti syy, miksi monet ihmiset tukevat yhtenäisvaluuttaa, mutta en usko, että Euroopan unionin talousarvion ja toimivallan suuri kasvu on yleisesti hyväksyttyä. En myöskään usko, että toimivaltaa voidaan edes valvoa riittävästi demokraattisella tavalla niin suurella ja monimuotoisella alueella kuin mitä suunniteltu alue on.
Euroopan rahapoliittisen instituutin kertomuksessa viitataan siihen, että yksitoista valittua kansantaloutta ovat todella yhteneviä. On todella tapahtunut vaikuttavaa lähentymiskehitystä, mutta päätös talous- ja rahaliiton aloittamisesta yhdessätoista jäsenvaltiossa on selvästi poliittinen eikä tekninen tai objektiivinen. Ei ole epäilystäkään siitä, että Ruotsi olisi hyväksytty mukaan liittoon, jos se olisi niin halunnut. Jos Italia olisi ilmoittanut, että se ei halua liittyä liittoon, on epätodennäköistä, että sille olisi ilmoitettu, että Maastrichtin sopimuksen mukaan sen liittyminen on laillinen edellytys.
Yhtenäisvaluuttahanke on poliitikkojen ajama hanke ja sen tarkoitus on johtaa polittiseen unioniin. En pidä tuota tavoitetta toivottavana. En voi myöskään osoittaa oikeaksi kärsimystä, jota tavoitteeseen pyrkiminen aiheuttaa.

Torres Marques
Äänestin yhtenäisvaluutan käyttöönottoa käsittelevän mietinnön puolesta ja iloitsen EU: n jäsenvaltioiden huomattavasta lähentymiskehityksestä valmistauduttaessa EMUn kolmanteen vaiheeseen, mikä on johtanut alhaisiin inflaatioprosentteihin, alhaisiin pitkäaikaisiin korkoihin, vähäisiin rahanarvon vaihteluihin sekä julkisten talouksien tuntuvaan vakiintumiseen.
Erityisesti iloitsen siitä, että oma maani täyttää kaikki 1. tammikuuta 1999 käynnistyvän EMUn kolmannen vaiheen lähentymiskriteerit, mistä saamme kiittää Portugalin hallituksen noudattamien onnistuneiden talouspolitiikkojen kokonaisuutta. Tähän on päästy kasvattamatta verorasitusta ja lisäämällä merkittävästi julkisia ja yksityisiä investointeja, mikä johtuu ennen kaikkea siitä, että yhteisövaroista on saatu avustuksia ja sosiaalimenojen painoarvoa on voitu huomattavasti lisätä julkisessa taloudessa.
Onnittelen parlamentin PSE-ryhmää siitä, että onnistuimme saamaan poistetuksi mietinnöstä kehotuksen toteuttaa välittömästi vakaus- ja kasvusopimuksen ehdot, sillä Euroopan kansalaiset voisivat pitää sitä kielteisenä signaalina eurolle.

Virrankoski ja Väyrynen
EMU on suuri keskitetty riskihanke, jolla on heikko kannatus kansan parissa. EMUssa painotetaan hintojen vakautta ja alhaista inflaatiota. EU ei ole paras mahdollinen valuutta-alue ja eri jäsenvaltioiden taloudet ovat liian erilaisia yhtenäisvaluutan toteuttamiseksi. On olemassa suuri vaara, että EMUn rajoittunut asenne inflaation torjumiseen johtaa työttömyyden lisääntymiseen. Alueelliset erot kasvualueiden ja väestökatoalueiden välillä voivat kasvaa ja johtaa lisääntyviin alueellisiin tasapainoeroihin.
EMU johtaa talous-, raha- ja valuuttapolitiikan voimakkaaseen keskittämiseen ja epädemokratisoimiseen, mikä voi jatkossa ulottua kattamaan myös vero- ja finanssipolitiikan. Tämäkin käy ilmi myös mietinnöstä, jossa puhutaan "verojärjestelmien ja -kantojen vahvemmasta yhteensovittamisesta" .
EMU koskee taloutta, mutta se on suuressa määrin poliittinen projekti, joka johtaa ylivaltiollisten piirteiden ja keskittämisen kasvuun. EMU lisää federalistisia piirteitä EU: ssa valtion muodostamisen - EU-valtion - suuntaan.
EMUa ja uutta valuuttaa, euroa, ohjaa Euroopan keskuspankki, EKP. EKP: lle annetaan suurempi riippumattomuus ja valta kuin millekään muulle pankille maailmassa. EKP: n jäsenet, jotka valitaan kahdeksaksi vuodeksi kerrallaan ja joita ei voi erottaa, saavat suunnattoman vallan valuutta-, korko- ja muussa talouspolitiikassa, joka vaikuttaa suoraan ihmisiin, alueisiin ja kansoihin. Demokraattinen valvonta on heikkoa.
Desaman suositus (A4-0140/98)
Bernardini
Meidän on tänään äänestettävä neuvoston yhteisestä kannasta, joka koskee maakaasun sisämarkkinoita koskevia yhteisiä sääntöjä. Kannan hyväksymällä annamme tukemme kaikille niille määräyksille, joiden tarkoituksena on luoda energia-alan sisämarkkinat.
Niiden kokemusten perusteella, joita meillä on "sähködirektiivin" osalta, kaasumarkkinoiden on noudatettava samoja tärkeitä periaatteita (markkinoille pääsy, toissijaisuus, vastavuoroisuus...).
Samalla kun onnittelen esittelijäämme, kollegaamme Claude Desamaa, haluaisin korostaa erästä voimakasta ajatusta: markkinoiden vähittäistä ja hillittyä avaamista. Emme voi hyväksyä yhtäkkiä sitä, että niin haavoittuvat markkinat avataan kilpailulle, ja tämä kuluttajan edun nimissä. Emme kiellä tätä avaamista. Haluamme ainoastaan toimijoille sopeutumisjakson. Haluamme välttää "anarkistisen" tilanteen, joka kyseenalaistaa julkisten jakelupalvelujen periaatteet.
Tarkoituksemme ei ole puolustaa monopoleja vaan kansalaisen etuja silloin, kun hän käyttää julkisten palvelujen ja erityisesti niitä ohjaavien tärkeiden lakien saatavuutta koskevaa oikeuttaan.
Lopuksi ajattelen myös näiden yritysten henkilöstöä, jota kunnioitan, ja toivon pystyväni rauhoittamaan sitä tilanteessa, jossa työntekijät suhtautuvat pelokkaasti markkinoiden avaamiseen.
Neuvoston yhteinen kanta on hyvä kompromissi; meidän on pidettävä siitä kiinni, emmekä saa sortua liberalismiin.

Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Claude Desaman mietinnön puolesta. Äänestyspäätöksen lähtökohtana oli, että yhteinen maakaasun sisämarkkinoita koskeva direktiivi on toivottava. Nyt valmiina oleva sopimus on jäsenvaltioiden välinen kompromissisopimus, ja pidämme sitä parhaana mahdollisena sopimuksena, joka oli mahdollista saada aikaan hyvin eriävien mielipiteiden pohjalta. Euroopan parlamentti on lisäksi vaikuttanut suuresti komission ehdotukseen. Komission ehdotuksesta puuttuu se, ettei direktiivin käyttöä koskevalle tarkistukselle ole annettu aikarajaa. Sen vuoksi on erinomaista, että on laadittu tarkistus, jonka mukaan komission on kolmen vuoden kuluttua direktiivin antamisen jälkeen tarkasteltava sen soveltamista.

Lindqvist
Maakaasun käytön lisäämiseen on suhtauduttava erittäin varauksellisesti, jos ympäristöystävällisempien, kestävämpien ja paremmin uusiutuvien energialähteiden, kuten bioenergian, biokaasun, tuuli- ja aurinkovoiman asemaa halutaan vahvistaa.
Bloch von Blottnitzin suositus (A4-0143/98)
Des Places
ALTENER II -ohjelma täydentää komission toteuttamaa tutkimus- ja kehitysalan puiteohjelmaa, jonka avulla voidaan JOULE- ja THERMIE-ohjelmien kautta rahoittaa tutkimus- ja kehitystoimintaa (JOULE), demonstraatioon liittyvää toimintaa (THERMIE) sekä teknologian levittämiseen liittyvää toimintaa (jatkotoimet).
ALTENER II -ohjelma sijoittuu näin ollen puiteohjelman rajoissa toteutettujen toimien alapuolelle ja sen tarkoituksena on helpottaa uusien energialähteiden pääsyä markkinoille lisäämällä käyttäjien luottamusta niihin liittyviin teknologioihin. Tämä ohjelma ei näin ollen koske yhdenmukaisesti kaikkia uusiutuvia energialähteitä vaan ensisijaisesti sellaisia teknologioita, jotka ovat riittävän kehittyneitä, jotta niiden käyttöä voidaan hyödyntää markkinoilla.
Viime helmikuussa, kun äänestettiin Hautalan polttoaineiden laatua käsittelevästä mietinnöstä, ryhmämme äänesti sen puolesta, että otetaan käyttöön ympäristöstandardit, jotka innostavat ihmisiä käyttämään biopolttoaineita. Tässä ALTENER II -ohjelmassa biopolttoaineet on näin ollen sisällytettävä uusiutuviin energialähteisiin, ja olemme tyytyväisiä tähän komission aloitteeseen.
Meillä on kuitenkin monta kysymystä, jotka liittyvät johdonmukaisuuteen. Agenda 2000: n puitteissa ei itse asiassa ole suunniteltu minkäänlaisia erityistoimia, joiden avulla biopolttoaineita olisi mahdollista kehittää. Komissio ehdottaa päinvastoin yhteistä markkinajärjestelyä koskevassa uudistuksessaan "suuret viljelmät" pakollista 0 %: n kesannointia sekä öljykasveille myönnettävän tuen kohdistamista muuhun kuin elintarvikekäyttöön viljeltäville kasveille samanaikaisesti sekä sillä verukkeella, että Blair House -sopimuksessa on sovittu teollisen kesannoinnin rajoittamisesta ja että tulevaisuudessa on mahdollista hyötyä kannattavasta öljykasvintuotannosta, jossa käytetään tietenkin geneettisesti muunnettuja kylvösiemeniä. Vaadimme näin ollen tältä osin sitä, että komissio suunnittelee sellaisia erityistoimia, joiden avulla maataloustuotteita voi hyödyntää myös muuhun tarkoitukseen kuin ruokaviljaksi ja erityisesti uusiutuvana energialähteenä.
Mitä tulee komission johdonmukaisuuteen, meidän keskuudessamme herää kysymyksiä, kun saamme kuulla, että se hyökkää jäsenvaltiota (tässä tapauksessa Ranskaa) vastaan, koska Ranskassa verotus on osittain poistettu kannustusmielessä, jotta biopolttoaineiden käyttöä ja sitä kautta ympäristön laatua parantavia polttoaineita suosittaisiin.
Lopuksi pyydämme, että komissio on johdonmukainen tässä niin kuin monessa muussakin asiassa. Jotkut komission eri pääosastojen toteuttamat toimet ovat ristiriidassa keskenään ja kumoavat toisensa. Tässä nimenomaisessa tapauksessa komissio aikoo kehittää ohjelman, jonka tarkoituksena on helpottaa uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja estää samanaikaisesti jäsenvaltioita toteuttamasta verotukseen liittyviä toimia, jotka edistäisivät uusiutuvien energialähteiden käyttöä, sekä kumota kaikki eurooppalaisten maanviljelijöiden ponnistelut luoda sellaista alaa ja sijoittaa sellaiselle alalle, jolla maataloustuotteita voitaisiin käyttää polttoaineiksi.
Castagnettin mietintö (A4-0135/98)
Bernardini
Emme voi muuta kuin olla tyytyväisiä komission ehdotukseen, joka koskee jäsenvaltioiden ammatillisten koulutusjärjestelmien sisältöä. Tämä on jälleen yksi tarkastelukenttä pyrittäessä torjumaan erityisesti nuorten työttömyyttä.
Olen täysin samaa mieltä tästä aloitteesta kehittää sellaisia eurooppalaisia koulutusjaksoja, joiden avulla nuoret voivat osallistua vuorottelukoulutukseen muissa jäsenvaltioissa. Tämän kokeilun, joka on pystynyt osoittamaan, mihin se kykenee - yliopistotasolla Erasmus-ohjelman puitteissa - on perustuttava tiiviiseen oppilaitoksen (tai järjestön) ja "isäntäkumppanin" väliseen yhteistyöhön.
Esittelijämme viittaa aivan perustellusti "oppisopimus-Erasmuksen" luomiseen Leonardo-ohjelman puitteissa. Antakaamme näin ollen keinot sen syntymiselle, pankaamme viipymättä alulle pilottihankkeita. Miljoonat nuoret ovat valmiit osallistumaan oppisopimuskoulutukseen. Meidän on avattava heille ovet Eurooppaan, tehtävä hedelmällinen kokemusten vaihto mahdolliseksi.
Lopuksi, älkäämme unohtako tärkeintä kohderyhmää, ja tarkoitan pk-yrityksiä. Koska ne itse asiassa luovat työpaikkoja, ne on otettava mukaan näihin eurooppalaisiin koulutusjaksoihin ja niiden on oltava niissä saavana osapuolena.

Darras
Olen tyytyväinen tähän mietintöön, jossa vastataan komission aloitteeseen, jonka tavoitteena on edistää kansainvälistä liikkuvuutta koulutuksen ja ammattikoulutuksen alalla. Kun lisäksi Luxemburgin Eurooppaneuvostossa sitouduttiin edistämään nuorten työllisyyttä ja parempaa ammattikoulutusta, emme voi muuta kuin suhtautua myönteisesti tähän ehdotukseen.
Kuitenkin, koska olen kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan jäsen, voin ainoastaan toistaa, mitä esittelijämme, herra Kerr, sanoi. Meille on annettava keinot politiikkamme harjoittamiseksi silläkin uhalla, että herätetään toiveita, jotka eivät toteudu. On suunniteltava laajoja jatkotoimia, jotka liittyvät rahoitukseen sekä oikeudellisiin ja yhteiskunnallisiin kysymyksiin, jotta toteutettaisiin oppisopimuskoulutukseen osallistuvien liikkuvuus, joka on välttämätöntä.
Sen vuoksi kannatan tätä mietintöä ja täsmennän, että liikkuvuus kulkee käsi kädessä seuraavien asioiden kanssa:
oppisopimuskoulutukseen osallistuvien aseman määrittely (johon sisältyvät heidän oikeutensa ja velvoitteensa), -komission, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten välinen koordinointi kansalaisten tiedottamisen osalta, -harjoittelijoille välttämättömien rahoitukseen liittyvien, oikeudellisten ja käytännön keinojen käyttöönotto, -tämän ammattikoulutuksen seuranta.- Monfilsin mietintö (A4-0083/98)
Lindqvist
Ei ole esitetty mitään päteviä syitä siihen, miksi pitäisi luopua toimivasta hallitustenvälisestä Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumahankkeesta. Mikään ei myöskään puhu sen puolesta, että hankkeen sijoittaminen yhtenäisiä kulttuuriohjelmia, yhteistä rahoitusta ja niin edelleen koskevan yhteisön toiminnan piiriin olisi parempi suunnitelma. Valintamahdollisuksien laajentaminen kattamaan kaikki Euroopan kaupungit on sitä vastoin myönteistä.

Papakyriazis
" Ministerineuvosto pani alulle 13. kesäkuuta 1985 pidetyssä istunnossaan Melina Merkourin aloitteesta Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman, jonka tarkoituksena on Euroopan kansojen lähentäminen."
Näin alkaa Monfilsin mietintö, ja tähän viitataan myös komission kirjelmässä.
Melina Merkourin ehdotuksesta ensimmäinen Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 1985 oli Ateena, ja tämän jälkeen vuonna 1997 se oli Thessaloniki (instituution toisen kierroksen ensimmäinen).
Uskon, että instituution yleinen menestys ja sen saama vastakaiku ovat antaneet oikeutuksen Melina Merkourin aloitteelle ja unelmalle, ja instituutio on saanut arvostetun aseman Euroopan unionin elinvoimaisen kulttuurin symbolina.
Monfilsin mietinnössä, jota tänään käsittelemme, samoin kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa pyritään entistä enemmän tukemaan ja vahvistamaan Euroopan kulttuuripääkaupunki -instituutiota.
Tässä mielessä äänestän mielelläni Monfilsin mietinnön puolesta varmana siitä, että se lopulta antaa vielä vahvemman ja tuloksekkaamman muodon eurooppalaiselle kulttuurikäsitykselle ja -politiikalle!
Anastassopoulosin mietintö (A4-0136/98)
Kirsten Jensen ja Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit äänestävät Anastassopoulosin mietinnön puolesta. Mielestämme useat parlamentin tarkistukset ovat kuitenkin epäselviä niin muotoilultaan kuin niiltä odotettavien seurauksien osaltakin. Suhtaudumme erityisen epäilevästi niihin tarkistuksiin, jotka voidaan tulkita siten, että sellaisten tietojen välittäminen, jotka helpottavat luvatonta pääsyä tietopalveluihin tehdään rangaistavaksi - vaikka se ei tapahtuisikaan kaupallisessa tarkoituksessa. Sellaista ajattelua emme voi hyväksyä. Suhtaudumme epäillen myös siihen, kuinka välttämätöntä on tämän alueen yhteisötasolla tapahtuva erittäin rajoittava säännöstely. Useat käsiteltävänä olevat ongelmakohdat ratkaistaan jäsenvaltioissa jo nykyään erinomaisesti.
Ettlin mietintö (A4-0134/98)
Kirsten Jensen ja Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet direktiiviehdotuksen puolesta, jonka tarkoituksena on helpottaa työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien muuttoa EU: n alueella. Ulkomaille muuttamisesta tulee helpompaa ja selkeämpää, jos lisäeläkejärjestelmän saa säilyttää kotimaassa. Tämän direktiiviehdotuksen myötä eläkeoikeudet halutaan säilyttää yhdessä paikassa, nimittäin kotimaassa, ja lisäeläkettä voitaisiin maksaa, vaikka sen saaja oleskelisikin ulkomailla.
Tanskan ammattijärjestön tavoin meitä arveluttaa se, että ulkomaalaiset työntekijät voisivat vaikuttaa alentavasti vastaanottavan jäsenmaan palkkoihin. Lisäeläkkeet ovat osa palkkaa, ja jos lähetetyillä työntekijöillä ei ole yhdenvertaisia työ- ja työsuhde-ehtoja saman jäsenvaltion omien työntekijöiden kanssa, he voivat vaikuttaa palkkoihin alentavasti. Ongelmana on kuitenkin se, että koko direktiivin perustana on periaate, jonka mukaan maksu suoritetaan vanhaan järjestelmään. Äänestämme sen vuoksi direktiiviehdotuksen puolesta. Toivomme myös, että neuvostossa löydetään ratkaisu ongelmaan. Se voisi mahdollisesti tapahtua siten, että työmarkkinaosapuolet tunnustavat, että lähtöjäsenvaltiossa maksettavat tuet vastaavat vastaanottavissa jäsenmaissa maksettavia tukia.

Theonas
Käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus kuuluu toimiin, jotka annettiin tiedoksi komission EU: n lisäeläkkeitä koskevassa vihreässä kirjassa. Ehdotus on osa laajempaa suuntausta vahvistaa yksityisten yritysten lisäeläkejärjestelmiä, ja sillä pyritään siihen, että saataisiin työntekijät hyväksymään etujen leikkaukset ja ankarammat ehdot julkisten eläkejärjestelmien eläkeoikeuksille ja että hoidettaisiin vakava ongelma, joka koskee niitä työntekijöitä, jotka ovat menettämässä lisäeläkeoikeutensa tai joilta sitä ollaan rajusti karsimassa, ja sovitetaan yhteisön säädöspuitteet vastaamaan vallitsevaa todellisuutta.
Tarkasteltavana oleva direktiiviehdotus keskittyy kysymyksiin liikkuvien työntekijöiden tasa-arvoisesta kohtelusta ja saatujen oikeuksien turvaamisesta siirryttäessä toiseen valtioon. Siinä ei kuitenkaan oteta huomioon eläkeoikeuksien saamisen vaatimia pitkiä odotusaikoja eikä kaksinkertaisen verotuksen ongelmaa silloin, kun saadut eläkeoikeudet siirretään toiseen valtioon. Tästä näkökulmasta tarvitaan täydentäviä lakialoitteita, ja tätä linjaa tuemme tarkistuksillamme.
Uskomme, että vakuutetun saamat eläkeoikeudet lisäeläkejärjestelmällä pitää säilyttää silloin, kun vakuutettu muuttaa toiseen jäsenvaltioon, yhtä laajoina kuin ne olisivat olleet, jos vakuutettu olisi pysynyt siinä maassa, jossa hän oli hankkinut eläkeoikeudet. Pidämme tärkeänä, että etujen kerääminen oleskeluvaltioon suojataan ja ehkäistään erityisjärjestelyt, jotka koskisivat satunnaisesti ulkomailla työskenteleviä.
Mietinnössä korostetaan oikein joitakin ehdotetun direktiivin puutteita, ja yhdymme joihinkin esitetyistä tarkistuksista. Katsomme, että työntekijöiden oikeuksille on taattava täysi turva silloinkin, kun muutetaan toiseen valtioon, ja kannatamme kaikkia tämänsuuntaisia toimia.

Titley
Tuen tätä tämänpäiväistä mietintöä, sillä liian monen kansalaisemme eläkeoikeuksia ei ole asianmukaisesti turvattu heidän noudattaessaan EU-ihannetta ja muuttaessaan toiseen jäsenvaltioon. Niinpä meidän, joilla on sananvaltaa EU-tasolla, tehtävämme on korjata tämä asia.
On aika, että vapaaehtoisia lisäeläkemaksuja maksavien ihmisten eläkeoikeudet turvataan asianmukaisesti heidän muuttaessaan toiseen maahan. Tämän turvan pitäisi koskea sekä palkattuja työntekijöitä että itsenäisiä ammatinharjoittajia. Ongelmallista kysymystä siitä, miten näitä maksuja ja etuuksia verotetaan siten, että kaksinkertaiselta verotukselta vältytään, on tarkasteltava Euroopan tasolla, jotta varmistetaan reilu peli niin valtion kukkaron kuin uutteran työtätekevän kansalaisen kannalta.
Tällaiset kansainväliset työntekijät, joilla on lisäeläkejärjestelmä, noudattavat itse asiassa kahta ohjetta, joita edelliset poliittisten johtajien sukupolvet ovat heitä kehottaneet noudattamaan - " lähtevät ulos etsimään töitä " eivätkä odota valtion huolehtivan heidän kaikista eläketarpeistaan. Heitä ei pitäisi enää rangaista siitä, että he seuraavat niin moniksi vuosiksi hallitukseen valitsemiensa ihmisten neuvoja, eikä vähiten minun kotimaassani.
Gasòliba I Böhmin mietintö (A4-0133/98)
Berthu
Gasòliba I Böhmin mietinnössä todetaan, että taloudellinen elpyminen on käynnistynyt Euroopassa ja tuodaan esiin se, kuinka talous- ja rahaliitto voi edelleen lisätä elpymistä luomalla vakaan talousalueen edellytykset.
Mielipiteemme on paljon monivivahteisempi: vaikka Euroopan taloudellinen elpyminen, jota Kaakkois-Aasiasta takaisin virtaavat pääomat yllättäen kiihdyttivät, on todellakin käynnistynyt, rahaliitto ja sitä pian seuraava supervaltio voivat päinvastaisesti rajoittaa kasvua. Lisäksi en usko, että EMU luo Euroopan taloudelle vakaita puitteita: kun rakennetaan rahaliittoa, vaikkei sen edellyttämiä ehtoja täytetä, saadaan pikemminkin aikaan vuosikymmeniä kestävä epävakaa eurooppalainen talousalue.
Toinen kasvun kannalta epäedullinen tekijä: Euroopan keskuspankki aikoo varmasti päättää nykyistä korkeammista lyhyen aikavälin koroista uskottavuutensa vakiinnuttamiseksi, varsinkin jos euroalueeseen kuuluu 11 epäyhtenäistä maata.
Lopuksi, rahaliitto edellyttää verojen nousemista, mikä ei ole koskaan kasvua edistävä tekijä. Se, että julkisten talouksien alijäämät ovat jo muutaman vuoden ajan pienentyneet, johtuu suurelta osin siitä, että on korotettu pakollisia maksuja, jotka saavuttivat ennätystason vuonna 1996, 42, 4 % EU-maiden BKT: stä. Mutta se ei ole vakavin asia. Rahaliiton rakenteet edellyttävät uusia veroja. Se todistetaan uudelleen Euroopan parlamentin hyväksymässä Gasòliba I Böhmin päätöslauselmaesityksessä, jossa parlamentti "tukee siten voimakkaasti komission näkemystä, että EMUn tultua voimaan kasvaa tarve Euroopan rakennerahastojen lisääntyvän käytön avulla toteutettaville rakenteellisille järjestelyille" . Niinpä Euroopan parlamentti, aivan kuten muutkin Euroopan unionin toimielimet ja hallitukset, on vakuuttunut siitä, että rahaliitto, poistamalla mahdollisuuden talouksien sopeuttamiseen maiden sisäisten valuuttakurssien avulla, edellyttää, että toimitaan Euroopan unionin talousarvion puitteissa, jossa päätetään maiden välisestä varojen uudelleenjakamisesta.
Rahamarkkinoiden spontaani mukauttaminen korvataan näin ollen erittäin kalliilla byrokraattisella mukauttamisella. Epävarmuus maiden sisäisistä valuuttakursseista poistetaan, ja samanaikaisesti saadaan aikaan koko talouselämän kannalta huomattavia sivuvaikutuksia. Niinpä rahaliiton mukanaan tuomat yksinkertaistamisen myönteiset vaikutukset mitätöidään, eikä lopullinen tulos edistä kasvua.

Fourçans
Olen tyytyväinen kollegamme Gasòliba I Böhmin mietintöön kokonaisuudessaan. Se on samansuuntainen niiden komission näkemysten kanssa, jotka liittyvät kaikkien Euroopan unionin maiden talouksien suorituskykyyn. Talous kasvaa jälleen, korot ja inflaatio ovat historiallisen alhaiset. Koko maailman kannalta katsottuna suurin osa Euroopan unionin maista on onnistunut täyttämään Maastrichtin sopimuksessa määritellyt ehdot. Meillä on nyt monta indikaattoria, joiden perusteella voimme toivoa pitkän aikavälin taloudellista elpymistä.
Näin ollen, kuten esittelijämme korostaa, emme voi olla onnellisen optimistisia ja tuijottaa erinomaisia lukuja, sillä tosiasia on, että työttömyys pysyy korkeana monissa unionin maissa. Ja vaikka meillä on vastaisuudessa käytössämme ne perusvälineet, joiden avulla työttömyyden ongelma voidaan ratkaista ja pitkän aikavälin kasvua tukea, ne eivät riitä. Niinpä on syytä muistuttaa, että hankkeemme toteuttamisen tiellä on huomattavia esteitä. Investointien määrä pysyy vähäisenä ja välilliset työvoimakustannukset korkeina, liian jäykät ja raskaat hallinnolliset muodollisuudet estävät yrityksiä toimimasta tehokkaasti, eikä työvoima ole lisäksi vieläkään sopeutunut teknisessä kehityksessä tapahtuneisiin muutoksiin. Kaiken tämän vuoksi huomattavia uudistuksia on vielä jatkettava. Niitä on toteutettava edellä mainituilla aloilla, mutta myös verotuksen alalla sopimalla vähimmäistasosta euroalueeseen kuuluvien maiden verojen yhteensovittamiseksi, ja lisäksi on pienennettävä palkansaajille, erityisesti vähemmän koulutetuille, aiheutuvia kustannuksia.
Lopuksi annan tunnustusta sille, että mietinnössä suhtaudutaan epäilevästi työajan pakolliseen lyhentämiseen koko Euroopan unionissa, mikä olisi kaiken lisäksi ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Mutta minä menen vielä pitemmälle. Valtioiden pakottaminen siihen on myös huono ajatus. Annetaan työmarkkinaosapuolten neuvotella yritystasolla eli siellä, missä päätöksenteon kannalta tarpeelliset tiedot ovat. Valitettavasti pelkään pahoin, etteivät maani johtajat ymmärrä tätä asiaa näin.
Lopuksi haluan vielä esittelijämme tavoin lisätä, ettei pidä nuolaista, ennen kuin tipahtaa. Vaikka elpyminen on käynnistynyt, se ei tarkoita sitä, että se on jatkuvaa. Taloutemme saattavat joutua kokemaan joitakin sokkeja, kuten esimerkiksi dollarin kurssin voimakkaan vaihtelun tai Kaakkois-Aasian kriisin vaikutukset, joita ei vielä ole mitattu. Tämän vuoksi olisi lisäksi tärkeää, että komissio tekisi tutkimuksen, joka kattaisi myös ajan kahden vuoden ajanjakson jälkeen.
Onnittelen esittelijäämme hänen erinomaisesta mietinnöstään ja äänestän näin ollen sen puolesta.

Kirsten Jensen ja Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Carles-Alfred Gasòliba I Böhmin mietinnön puolesta, jossa käsitellään kasvua ja työllisyyttä EMUn vakauteen tähtäävässä kehyksessä. Mietinnössä todetaan, että ennen EMUn kolmannen vaiheen alkua useissa EU: n jäsenvaltioissa tapahtuneella hyvin nopealla julkisen velan pienentämisellä on ollut EU: n työllisyydelle valitettavia seurauksia. Sen vuoksi on tärkeää, että EU: n jäsenvaltiot tehostavat yritystään torjua työttömyyttä, kuten Tanskassa on tehty.
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat sitä mieltä, että työttömyys on nykyään yksi EU: n suurimmista ongelmista ja heidän mielestään seuraavat keskeiset kannat ovat myönteisiä:
Työttömyyden torjuntaa on tehostettava tukeutumalla Luxemburgin huippukokouksen päätelmiin ja panemalla ne täytäntöön.-Ammatillista ja alakohtaista liikkuvuutta on lisättävä.-Vertailumenettelyn on oltava osa työmarkkinoiden valvonnan kehittämistä.-Huomattava palkkojen alentaminen vähäisen ammattipätevyyden omaavan työvoiman aloilla ei ole kannattava tapa luoda työllisyyttä. Se vain lisäisi köyhyyttä ja uhkaisi sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopassa.-EU-maiden yritysten vähimmäisverotusta on koordinoitava, jotta vältytään siltä, että maat vievät toisiltaan työpaikkoja veroja polkemalla.Tanskan sosiaalidemokraatit eivät tue verokantojen yhteistä laskemista, eivätkä he ole samaa mieltä mietinnön kanssa siitä, että arvonlisäveron laskeminen vaikuttaisi mainittavasti työllisyyteen.

Lienemann
Äänestän tätä Gasòliba I Böhmin mietintöä vastaan, joka koskee komission tiedonantoa neuvostolle ja Euroopan parlamentille ja jonka otsikko on "Kasvu ja työllisyys EMUn vakauteen tähtäävässä kehyksessä: talouspoliittista pohdintaa vuoden 1998 laajoja suuntaviivoja varten" , ensinnäkin sen vuoksi, ettei siinä ole mielestäni määritetty tarpeeksi hyvin Euroopan nykyisiä vaikeuksia. Siitä puuttuu kaksi ensisijaisen tärkeää seikkaa: ensinnäkin, vaikka työttömyys on erittäin vakava ongelma, köyhyyden ja epävarmuuden lisääntyminen sekä eriarvoisuuden kasvaminen ovat yhtä pelottavia ongelmia, sillä on maita, joissa työttömyys vaikuttaa virallisten lukujen perusteella alhaiselta ja joissa köyhien palkansaajien ja syrjäytyneiden määrä lisääntyy huomattavasti.
Jos tämä todellisuus kielletään, se tarkoittaa sitä, että hyväksytään amerikkalainen malli, jolla ei ole mitään yhteistä eurooppalaisen yhteiskuntamallin kanssa, antamalla ihmisten vapaasti kyseenalaistaa työntekijöille suodut takuut, yhteiskunnalliset normit, sekä sallimalla palkkojen laskeminen kilpailukyvyn vaatimusten takia.
Toinen seikka on sisäisen kysynnän ja kansalaisten kulutuksen riittämättömyys, joka rajoittaa kasvumahdollisuuksiamme.
Lisäksi mietintö perustuu perusteettomaan uskoon siitä, että kun jäsenvaltiot toteuttavat lähentymisehtoja ja puhdasta monetaristista oppia, se ratkaisee automaattisesti työllisyyteen ja kasvuun liittyvät ongelmamme.
On pakko todeta, ettei työllisyyden osalta, joka on saavuttanut huomattavan korkean tason, ole havaittavissa minkäänlaista merkittävää ja varteenotettavaa taantumista - ja olisi vielä laskettava, kuinka paljon työnhakijoita on yhteensä todellisuudessa, ja paljonko on niitä, jotka etsivät uutta työpaikkaa, joka tyydyttäisi heidän tarpeensa.
2-3 %: n kasvuvauhti ei ole riittävä eikä se missään tapauksessa riitä vähentämään sitä työttömyyden tasoa, johon mietinnössä ja komissiossa ilmeisen helposti tyydytään. Kun ajatellaan sitä vauhtia, jolla on edetty, kuinka pitkän ajan päästä ollaan lähellä täystyöllisyyttä? Mietinnön perusteella... ei koskaan.
Eurooppa voisi kuitenkin toimia vakuuttavammin kasvun ja työllisyyden tukemiseksi ainakin kolmella seuraavalla tavalla:
1.Aloittamalla uudelleen komission ja Jacques Delorsin aikoinaan esittämän vihreän kirjan mukaisen ajatuksen toteuttamisen, nimittäin eurooppalaisten rakennushankkeiden toteuttamisen ajanmukaistamisen nopeuttamiseksi ja suurten kuljetus- ja televiestintäverkkojen toteuttamisen.2.Verottamalla pääomien liikkumista Euroopan unionissa, yhdenmukaistamalla pääoman ja omaisuuden verotusta ylöspäin ja alentamalla erityisesti välttämättömyystavaroiden ALV: tä työpaikkoja luovilla aloilla tai multimediassa.3.Toimimalla niin, että työaikaa vähennettäisiin huomattavasti Euroopassa - tältä osin Gasòliba I Böhmin mietinnössä esitettyjä ajatuksia ei voi hyväksyä - ja niin, että palkat nousisivat Euroopassa ja laajemmin niin, että sosiaalisen lähentymisen ajatus kehittyisi ja yhdenmukaistaisi yhteiskunnallisia normejamme ylöspäin.4.Edistämällä tutkimusta ja innovaatioita sekä uusien teknologioiden kehittämistä ja laajemmin uuden luomisen ja luovuuden ilmapiiriä kaikilla aloilla, erityisesti kulttuurin alalla.On pakko todeta, ettei talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta eikä parlamentti ole ottanut kaikkia näitä ehdotuksia huomioon. Niinpä aion äänestää tätä erittäin "ainutlaatuista" mietintöä vastaan.

Lindqvist
Mietinnössä on useita hyviä ehdotuksia työn lisäämiseksi, esimerkiksi työvoiman kevyempi verotus, kotimaista kysyntää lisäävät investoinnit ja byrokratian välttäminen. EMU ei ole oikea tie kestävän kasvun, paremman ympäristön ja alueellisen tasapainon saavuttamiseksi. Verotuksen vaihtelun, lyhennetyn työajan, investoimisen sellaisiin tulevaisuuden aloihin, kuten ympäristöön ja uuteen tekniikkaan, on tapahduttava sellaisen talouden puitteissa, jossa alueellinen ja paikallinen monimuotoisuus lisääntyvät ja keskittäminen vähenee.

Theonas
Taas kerran komissio kieltäytyy ottamasta opikseen EU: n ja jäsenvaltioiden noudattaman politiikan seurauksista. Päinvastoin, se vaatii säästöpolitiikan kiristämistä entisestään ja julkistalouden rajoituksia julkisen kulutuksen julkisten määräysten painon sekä terveydenhuoltokustannusten ja työttömyyskorvausten lisävähennysten kautta.
Aina vain selvemmin, paitsi raha- ja valuuttapolitiikka, käytännössä myös talouspolitiikka siirtyy EU: lle, ja kansalliset hallitukset muuttuvat pelkiksi Brysselin tukahduttavien ohjeiden käsittelijöiksi ja toteuttajiksi.
Komission politiikka on saavuttanut jo sen pisteen, että se siirtää vastuun työllisyyskehityksestä työntekijöiden ammattijärjestöille, kun se suosittaa " realistisia liittosopimuksia" , koska muutoin työttömyyden kasvu ja tuotannonsiirtojen aalto jäisivät komission vastuulle! Työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua käytetään todella provosoivasti Troijan hevosena työmarkkinoiden sääntelyyn ja sosiaaliturvajärjestelmän purkamiseen.
Komission mietinnöstä puuttuu vähäisinkin viittaus työntekijöiden elintasoon ja säästöpolitiikan seurauksiin. Siinä ei ole mitään konkreettisia aloitteita tuotannollisten investointien edistämiseksi lukuun ottamatta moneen kertaan kuultuja teorioita kilpailukyvystä ja olemattomien investointien hyvittämisestä. Komissio ei näe vaivaa tämän pohtimiseen, sillä vaikka pääomalla on suotuisat olot - minkä komissio itse toteaa ja mikä liittyy viennin ja voittojen kasvamiseen, yritysten ja omaisuuden verorasitteen pienentymiseen ja siihen, että työkustannukset tuoteyksikköä kohti alittavat vuoden 1970 luvut - pääoma ei tee tuotannollisia investointeja.
Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö on samansuuntainen. Siinä hyväksytään komission linjaukset ja EMU-ajattelu kokonaisuudessaan, vaaditaan työmarkkinoiden säätelyn ja julkisen sosiaaliturvajärjestelmän yhä kiihtyvää purkamista. Mitä huomautuksia näiden osalta on tehty, vaikka jotkut niistä ovat oikeita, ne ovat riittämättömiä, sillä kukaan ei voi ajatella, että riittämätön sisäinen kysyntä ja yksityinen kuluttaminen ovat kehitystä haittaavia tekijöitä, ja edelleen vaatia uusia menojen leikkauksia, jatkuvaa palkkojen jäädyttämistä, muuta kuin palkkaa koskevien työvoimakustannusten alentamista ja kaikin tavoin suojata sijoitusten korkeaa tuottoastetta eli suuria voittoja. Ei ole sattuma, että valiokunnalle jättämämme tarkistukset hylättiin sosiaalidemokraattien ja kristillisdemokraattien toimesta.
Äänestämme Gasòliba I Böhmin mietintöä vastaan, sillä se noudattaa sitä samaa ajattelutapaa, joka tähän mennessä on saattanut työttömyyden, köyhyyden ja syrjäytymisen ongelman räjähdyspisteeseen ja joka on koitunut joka mielessä kehityksen ja todellisen lähentymisen tappioksi.
Erityisesti tänään, eurovyöhykkeeseen 1. tammikuuta 1999 lähtien osallistuvista maista tehtävän päätöksen ja sen aattona, kun EU on siirtymässä yhdentymisen uuteen vaiheeseen, korostamme, että ainoa ratkaisu Euroopan taloutta ja kaikkien jäsenvaltioiden työväestöä vaivaaviin vakaviin ongelmiin on hylätä nimellisen lähentymisen ja vakauttamisen ajattelutapa ja ryhtyä ajamaan toista vaihtoehtoista ajattelua kehityksestä, joka tukisi työntekijöiden tulonsaantia, suojaisi ja laajentaisi työntekijöiden saavuttamia oikeuksia hyödyntäen teknologisen kehityksen tarjoamia mahdollisuuksia, edistäisi tuotannollisia sijoituksia, asettaisi esteitä hallitsemattomalle suurpääomalle ja avaisi tien suurille muutoksille, jotka veisivät eteenpäin unelmaa toisenlaisesta Euroopasta, rauhan, edistyksen ja sosiaalisen hyvinvoinnin Euroopasta. EMUn kolmannen vaiheen aloittaminen ja entistäkin tiukemman tulopolitiikan soveltaminen vakautussopimuksen määräysten puitteissa osoittaa kansoille, että tarvitaan tällaista ulospääsytietä. Tällä tiellä me seisomme eturintamassa ja tuemme niiden kamppailua kansallisella ja yhteisön tasolla.
Tekstiiliteollisuutta koskeva päätöslauselma (B4-0438/98)
Cellai
On surullista, että tekstiili- ja vaatetusalalla on " tuhottu" yli 600 000 työpaikkaa alle viidessä vuodessa laajoilla, yhä jatkuvilla irtisanomisilla.
On odotettavissa, että neuvosto hahmottelee uuden yleisstrategian, jolla pyritään tukemaan alan sopeutumista uuden maailmanlaajuisen vapauttamisen kynnyksellä. Teknologioiden leviäminen ja siirtäminen samoin kuin tietotekniikan käyttö saattavat epäilemättä edistää alan selviämistä kriisistä, johon se on syöksynyt. Mutta tämä ei riitä!
On erittäin tärkeää elvyttää jossain määrin tätä alaa ja estää sen epätasainen kehitys, sillä jotkin alat sopeutuvat nopeasti taloudellisiin muutoksiin ja toiset jäävät polkemaan turhauttavasti paikoilleen.
Euroopan komission toimintaohjelma on merkittävä ja tervetullut, mutta se ei ole todellinen strategia siitä yksinkertaisesta syystä, että siihen ei sisälly todellisia menettelyjä, joita voitaisiin soveltaa yksittäisiin tapauksiin ja, mikä vielä pahempaa, siihen ei sisälly tarvittavaa rahoitusta. Tämä on vieläkin huolestuttavampaa, sillä tekstiili- ja vaatetusala on olennaisen tärkeä selkäranka kehitykselle monilla EU: n alueilla, joilla jo nyt on suuria taloudellisia vaikeuksia.
On harkittava uudelleen uutta tekstiilialan strategiaa, jonka tavoitteena voisi olla toteuttaa yksi EU: n rakentamisen perusperiaatteista: taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus niillä alueilla, joilla tällä alalla on vankka perusta.

Ewing
Skotlannin ylämailla ja saarilla on paljon alueita, jotka ovat erittäin riippuvaisia tekstiiliteollisuudesta: Harris Tweedistä, Johnstone Millsistä Elginissä, Brora Millsistä ja Shetland Knitwearista. Tuontitavaroilla on haitallinen vaikutus joihinkin niiden tuotteisiin ja muutamat vientiä harjoittavat maat eivät noudata kansainvälisiä sopimuksia sosiaalisista oloista ja työsuhteen ehdoista.
Tuemme toimintasuunnitelmaa ja Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan seurantakeskusta.

Torres Marques
Äänestin tekstiili- ja vaatetusalan kilpailukykyä käsittelevän päätöslauselmaesityksen puolesta, sillä edustan maata, jossa tällä teollisuudenhaaralla on suuri taloudellinen painoarvo, ja olen sen vuoksi sitä mieltä, että komission on parannettava alaa koskevaa toimintaohjelmaansa ja otettava huomioon, että kyse on yhdestä EU: n tärkeimmistä teollisuudenaloista, joka tarjoaa 2 250 000 työpaikkaa yli 120 000 yrityksessä, joiden työntekijät ovat enimmäkseen naisia.
Tarkistaessaan toimintaohjelmaansa komission on otettava huomioon, että monet EU: n alueet ovat riippuvaisia tekstiili- ja vaatetusalasta ja että monet niistä ovat vähemmän kehittyneitä tai taantuvan teollisuuden alueita, ja että on syytä parantaa käytettävissä olevia rahoituskehyksiä näiden alueiden ja itse teollisuudenalan kilpailukyvyn kasvattamiseksi.

Theonas
Komission esittelemä tekstiiliteollisuutta koskeva toimintasuunnitelma on osa yleisempää strategiaa parantaa kilpailukykyä vähentämällä työvoiman palkkakustannuksia, muuttamalla työmarkkinaoloja ja ajamalla jatkuvasti joustavuutta.
Sitä, että kyseessä on perinteinen ala, jolla on strateginen merkitys joillekin EU: n maille, ei pohdita lainkaan. Ei sitä tosiasiaa, että viime vuosina on menetetty yli 600 000 työpaikkaa, että esiintyy joustavia pätkätyömuotojen käyttöä, että kokonaistuotanto on merkittävästi vähentynyt, että alasta välittömästi riippuvaiset alueet ovat rappiotilassa. Mitään ei sanota siitä, että kyseessä on yksi aloista, jonka tuotantoa on suuressa määrin siirretty muihin maihin suurpääoman pyrkiessä jatkuvasti paisuttamaan voittojaan.
Pelkäämme, että komission linjaukset uhkaavat viedä neuvostossa käytävät keskustelut kielteiseen suuntaan, minkä seurauksena alan työntekijöillä ja lukuisilla pk-yrityksillä ei ole mitään odotettavaa EU: n suunnitelmalta puuttua rakenteisiin. Jopa erityisohjelmien tasolla uudet rakennerahastoja koskevat esitykset Agenda 2000 -ohjelman puitteissa ennakoivat RETEX-ohjelman viivästymistä.
EU: lla on raskas vastuu tekstiiliteollisuuden tuotteiden amerikkalaishenkisestä maailmankaupan vapauttamisesta ja sen liittämisestä GATTin sääntöihin. EU ei ole kuitenkaan huolehtinut edes alkeellisesta eurooppalaisen tuotannon suojaamisesta sosiaalista polkumyyntiä harjoittavia maita vastaan. Nyt se rupeaa jälkikäteen tekopyhästi puhumaan suojaamisen tarpeista, kun tätäkään paljon puhuttua sosiaalilauseketta ei liitetty WTO-sopimukseen eikä suojaa saada tietenkään myöskään epäjohdonmukaiselta ja ei-sitovalta Singaporen julistukselta.
EU: lla on velvollisuus reagoida yritysten tuotannonsiirtoilmiöön, joka Kreikassa on saanut laajat mittasuhteet ja jota työnantajat käyttävät uhkana saadakseen työntekijät hyväksymään liittosopimusten noudattamatta jättämisen ja keskiaikaiset työehdot. Tällä ilmiöllä on muitakin ulottuvuuksia, jos otamme huomioon alan voimakkaasti alueellisen luonteen, alan, jonka kutistuminen niiden ongelmien lisäksi, joita se aiheuttaa kokonaisten alueiden taloudelliselle ja sosiaaliselle kudokselle, myös syventää kuilua vähemmän kehittyneiden talouksien (kuten Kreikka) ja EU: n kehittyneempien maiden välillä.
EU: lla on myös suuri vastuu politiikasta, jota noudattaa erään alan tärkeimmän raaka-aineen, puuvillan, kohdalla. Sen sijaan että se tukisi tätä vajavaista maanviljelytuotantoa, mikä merkitsisi myös lisäinvestointeja tekstiiliteollisuuteen, se edistää de facto tuotannon siirtämistä tai alkuinvestointeja halpaa raaka-ainetta tuottaviin kolmansiin maihin yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa sovellettavien järjestelyjen kautta, joita ovat tuotannon vähentäminen ja yhteisvastuullisuuden rajojen kasvattaminen.
Siitä huolimatta, että Euroopan parlamentin yhteiseen päätöslauselmaan sisältyy paljon kiinnostavia ehdotuksia erityisesti alan rahoituksen, kansainvälisten työsopimusten soveltamisen ja sosiaalisen polkumyynnin vastatoimien osalta, se rajoittaa oleellisesti alan näkymiä ja välttelee käsittelemästä alan suuria ongelmia, tuotannonsiirtoja, jotka merkitsevät kuoliniskua Euroopan tekstiiliteollisuudelle, yleistä kriisiä ja keinoja sen hoitamiseksi.
Alan kaikkia ongelmia ei voida ratkaista ilman kilpailukykyä korostavan politiikan sekä myös EU: n teollisuus- ja kauppapolitiikan yleistä uudelleenarviointia. Vain radikaalisti toisenlainen politiikka, joka vastaisi kysymykseen kilpailukyvystä tuotannon ja investointien tukemisen ja olemassa olevien tuotantoyksikköjen ajanmukaistamisen näkökulmasta, politiikka, joka ajaisi vakaata täystyöllisyyttä ja ajaisi toimia kaupallista ja sosiaalista polkumyyntiä vastaan, voisi johtaa alan kehittymiseen ja työllisyyden parantumiseen.
Pimentan mietintö (A4-0125/98)
Souchet
Viimeisimmistä GATT-sopimuksista, joiden pohjalta Maailman kauppajärjestö syntyi, puuttuu kaksi seuraavaa tärkeää osaa: ympäristölauseke ja sosiaalilauseke.
Ympäristölausekkeen osalta, jonka tavoitteena on maailmanlaajuinen lähestymistapa, joka koskee samanaikaisesti ympäristönsuojelua, kuluttajansuojaa ja bioetiikan näkökohtia, on edistytty varovasti perustamalla muun muassa kauppa- ja ympäristökomitea.
Kaupallisen toiminnan ja ympäristönsuojelun välistä suhdetta koskevaa kysymystä alettiin käsitellä 1980-luvun lopussa erityisesti sellaisen lainsäädännön laatimiseksi, jolla pyritään suojelemaan merinisäkkäitä, jotka joutuvat Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä käytettävien monien kymmenien kilometrien pituisten suurten ajoverkkojen uhreiksi. Tässä ongelmatilanteessa Euroopan unioni alkoi noudattaa YK: n sääntöä, jossa ajoverkkojen pituus rajoitetaan 2, 5 kilometriin. Tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että eurooppalaisten kalastajien aiheuttama delfiinien kiinnijääminen on vähentynyt äärimmäisen paljon sen jälkeen, kun tätä rajoitusta alettiin soveltaa (tätä rajoitusta ei sovelleta Itämerellä, jossa kalastus 21 kilometrin pituisella ajoverkolla on yhä sallittua). On erityisen pahoiteltavaa, että komissio päätti tältä osin olla välittämättä kansainvälisestä säännöstä pyrkimällä lopettamaan täysin ajoverkkojen käytön Atlantilla ja Välimerellä, sillä tämä ehdotus ei perustu tieteellisiin arvioihin vaan sen taustalla on poliittinen peli. Jotta asiaa vastustava vähemmistö hajaantuisi, komissio hyväksyi 21 kilometrin pituisten ajoverkkojen käytön jatkamisen Itämerellä ilman mitään tieteellisiä perusteita: siinäpä juuri esimerkki siitä, mitä ei saa tehdä. Ympäristöystävällisten hallintotoimien on aina perustuttava luotettaviin tieteellisiin tietoihin uskottavuuden säilyttämiseksi.
Vaikka maataloustuotteet otettiin vuonna 1986 mukaan kaupan maailmanlaajuistumisen vaaralliseen kiertokulkuun tunnustamatta niiden erikoislaatuisuutta, kaupan ja ympäristön välistä suhdetta koskeva kysymys ei kuulunut Punta del Esten neuvottelijoille annettuihin valtuuksiin. Se otettiin mukaan vasta aivan viime hetkellä Marrakeshin sopimuksen neuvottelujen loppuvaiheessa, ja kauppa- ja ympäristökomitea (CET) perustettiin juuri ennen Singaporen ministerikonferenssia joulukuussa 1996. Marrakeshin sopimuksesta lähtien Yhdysvallat on pyrkinyt järjestelmällisesti rajoittamaan mahdollisimman paljon ympäristöä ja kuluttajansuojaa koskevien näkökohtien huomioon ottamista WTO: ssa. Sen erittäin rajoittava asenne Kioton ilmastokokouksessa kuvaa erittäin selvästi tätä halukkuutta. WTO: ssa tällä hetkellä käsiteltävät asiat, kuten esimerkiksi banaaniin ja hormonien käyttöön naudanlihantuotannossa liittyvät kysymykset, osoittavat, että amerikkalaiset painostusryhmät syrjäyttävät täysin ennalta varautumisen ja kestävän tuotannon periaatteet.
Esimerkiksi WTO: n vetoomuselimen antaman hormonipäätöksen 123 kohdassa ennalta varautumisen periaate sysätään täysin syrjään. Siinä täsmennetään: "Katsomme kuitenkin, että vetoomuselimen on tarpeetonta ja luultavasti sopimatonta ottaa tämän vetoomuksen kohdalla kantaa tähän merkittävään mutta abstraktiin kysymykseen. On todettava, että paneeli itse ei tehnyt lopullisia johtopäätöksiä ennalta varautumisen periaatteen asemasta kansainvälisessä oikeudessa ja että ennalta varautumisen periaate ainakin muussa kuin kansainvälisessä ympäristölainsäädännössä on vielä virallista muotoilua vailla."
Bioetiikan osalta kansainvälisessä lainsäädännössä suhtaudutaan myönteisesti ihmisten ja eläinten geenien patentoimiseen, vaikka kaikkia luonnontuotteita ja maatiloilta peräisin olevia eläimiä pidetään "samanlaisina tuotteina" tuotantomenetelmästä riippumatta (äärimmäisen intensiivinen viljely, ympäristön rappeuttaminen ja niin edelleen...). Näin ollen WTO: n kansainvälisessä lainsäädännössä suojellaan geneetisesti muunnettujen organismien käyttöä ja levittämistä ja samanaikaisesti pidetään huoli siitä, ettei esimerkiksi hormoneilla käsitellylle lihalle ole minkäänlaisia teknisiä tulliesteitä tai käytetään sellaisia tuotantomenetelmiä, joissa ei oteta huomioon ympäristöä, kuluttajansuojaa eikä eläinten hyvinvointia.
Euroopan komissio laatii ympäristöalan eturyhmien painostuksesta säännöllisesti erittäin yksityiskohtaisia direktiivejä vesien laadun suojelusta, eläinten hyvinvoinnista, elävien eläinten kuljetuksesta, ja allekirjoittaa samanaikaisesti täysin avoimesti vapaakauppasopimuksia, joihin se "unohtaa" määrätä sisällytettäväksi rajoittavia lausekkeita, joiden nojalla tuontituotteiden olisi täytettävä ne ehdot, jotka komissio on asettanut eurooppalaiselle maanviljelylle. Jos esimerkiksi joku haluaa rakentaa sikalan Ranskassa, on välttämätöntä tehdä vaikutuksia koskevia tutkimuksia ja saada asianmukaiset luvat, joiden hallinnollinen käsittely vaatii useita vuosia. Yhdysvalloissa sikalan perustamisen virallinen menettely kestää vain kolme päivää, ja ympäristöhaitat ovat lähes olemattomat.
Saimme juuri uuden munivien kanojen hyvinvointia koskevan säädöksen, joka velvoittaa kaksinkertaistamaan kanakohtaisen munimiseen tarkoitetun alueen ja joka aiheuttaa ristiriitaisesti sen, että kanojen kuolleisuus lisääntyy, koska ne syövät toisiaan (ranskalaisen eläinlääkintä- ja elintarvikelaitoksen CNEVA: n tutkimus), sekä lisää tuotantokustannuksia 40 %. Samanaikaisesti joudumme kärsimään kaupan maailmanlaajuistumisen ja yhteisön etuuskohtelun purkamisen seurauksena yhä kovemmasta kilpailusta kolmansien maiden tuottajien kanssa, jotka eivät ole millään tavalla velvoitettuja noudattamaan tällaista sääntöä.
Totean lopuksi, että komission laatima säädös johtaa lopulta eurooppalaisen tuotannon rankaisemiseen, koska se purkaa samanaikaisesti yhteisön etuuskohtelun. Vaikka Euroopan unioni haluaa kehittää "sosiaalisia" toimia, komissio ei esitä mitään sellaisia vaatimuksia, joissa WTO: ta vaadittaisiin tunnustamaan sosiaalilauseke. Esimerkiksi banaaniin liittyvässä tapauksessa komissio hajottaa mieluummin eurooppalaisen tuotannon (erityisesti Martiniquessa ja Guadeloupessa), musertaa AKT-maiden kanssa tehdyt Lomén sopimukset ja suosii sijoittumista ns. "dollaribanaanin" alueelle ja unohtaa aivan yksinkertaisesti, etteivät niiden kolmansien maiden banaaninviljelijät, joista Euroopan unioni tuo banaaneja, noudata sosiaali- ja ympäristölausekkeita, jotka komissio on määrännyt meidän tuottajillemme.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 13.05.)

