
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin 24. helmikuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, annan tämän istunnon aluksi julkilausuman tietyistä ajankohtaisista kysymyksistä, joita jotkut parlamentin jäsenet ovat tuoneet esiin.
Hyvät parlamentin jäsenet, luen teille tänään poliittisten ryhmien puheenjohtajakokouksen viime torstaina yksimielisesti hyväksymän julkilausuman journalistien tilanteesta Irakissa. Julkilausuma perustuu panttivankeina pidettyjä eurooppalaisia toimittajia edustavien Ranskan ja Italian tiedotusvälineiden järjestöjen johtajien sekä "Toimittajat ilman rajoja" -järjestön edustajien kanssa järjestämiini tapaamisiin.
Puheenjohtajakokous antoi tämän julkilausuman, jota käsiteltiin kattavasti eurooppalaisissa tiedotusvälineissä.
Hieman myöhemmin perjantai-iltapäivänä olimme ikionnellisia kuullessamme Giuliana Sgrenan vapauttamisesta. Ilouutisen jätti pian varjoonsa tieto Nicola Caliparin traagisesta kuolemasta hänen suojatessaan Giulianaa omalla ruumiillaan. Annamme tänään tunnustusta siitä rohkeudesta ja velvollisuudentunnosta, joka maksoi Nicola Caliparille hänen henkensä hänen hoitaessaan tehtäväänsä.
Hänen muistokseen pyydän tänään yhdessä Italian viranomaisten ja erityisesti presidentti Ciampin ja pääministeri Berlusconin kanssa Yhdysvaltojen viranomaisia antamaan kattavan selvityksen Nicola Caliparin kuolemaan johtaneista järkyttävistä tapahtumista. Kuten muissakin vastaavissa tilanteissa, meidän on saatava selville näihin murheellisiin tapahtumiin johtaneet olosuhteet ja niiden syy.
Tänä aamuna koko Italia muisti menehtynyttä Caliparia. Haluan parlamentin yhtyvän Italian kansan kunnioitukseen ja ilmaisen koko parlamentin puolesta solidaarisuutemme ja ystävyytemme hänen perheelleen tänä tuskallisena aikana.
Giuliana on tänään keskuudessamme ja iloitsee vapaudesta, mutta meidän on jatkettava ponnisteluja vapauttaaksemme Florence Aubenas'n ja hänen tulkkinaan ja oppaanaan toimivan Hussein Hanun Al-Saadin. Heitä pitävät edelleen panttivankeina ihmiset, jotka kieltävät oikeuden tiedonsaantiin ja näin ollen myös demokratian.
Tästä päivästä lähtien panttivankien kuvat ovat esillä istuntosalimme sisäänkäynnin luona. Ne ovat näkyvä osoitus solidaarisuudestamme. Euroopan parlamentti haluaa heidän palaavan ystäviensä ja perheidensä luokse mahdollisimman pian.
Tässä tilanteessa Euroopan parlamentin on jälkeen kerran todettava, ettei demokratia ole mahdollista ilman tiedonvälityksen vapautta ja että toimittajien turvallisuutta on suojeltava kaikkialla maailmassa. Meidän on kaikin mahdollisin tavoin varmistettava, että tiedostusvälineet voivat hoitaa tehtävänsä eritoten alueilla, joissa tapahtuu aseellisia selkkauksia, kuten Irakissa.
Joistakin murheellisista ja iloisista ajankohtaisista tapahtumista antamani julkilausuman jälkeen annan toisen julkilausuman niin kutsutuista historiallisten tapahtumien muistotilaisuuksista.
Kuten tiedätte, maidemme väliset vuosisataiset veljessodat ovat syöpyneet muistiimme. Euroopan parlamentin puhemiehenä vastaanotan usein pyyntöjä minuutin hiljaisuuden viettämisestä sellaisten tapahtumien muistoksi, jotka palauttavat mieliimme historiamme murheellisimmat hetket.
Muutama päivä sitten puolalaiset kollegamme pyysivät, että viettäisimme minuutin hiljaisuuden muistaaksemme Katynin, Miednojen ja Jarkovin joukkomurhia, joissa Stalinin hallitus teloitti kylmäverisesti 14 000 puolalaista upseeria 5. maaliskuuta 1940. Tämä pyyntö on epäilemättä oikeutettu, emmekä saa unohtaa noita tapahtumia tai niiden uhreja. Maanosamme historia on kuitenkin traaginen ja myrskyisä, ja sen vuoksi kalenteri täyttyy päivittäin kaikkia jäsenvaltioita koskevista surullisista tapahtumista. Tämä johtuu Eurooppaa jakaneista sodista, joissa miljoonat maanmiehemme ovat kuolleet.
Vaikka meidän onkin muistettava menneitä tapahtumia – kuten teemmekin – puheenjohtajakokous päätti viime viikolla, ettei jokaisessa täysistunnossa vietetä säännönmukaisesti minuutin hiljaisuutta joka kerta, kun meitä muistutetaan murheellisista tapahtumista.
Nykyhistoriamme ja jälleenyhdistymisemme avulla meidän on päästävä yli menneistä tapahtumista ja muistettava, että tällaisten tapahtumien toistuminen on estettävä vakiinnuttamalla Euroopan unionin arvot, eli rauha ja demokratia.
Toivon, että parlamentin jäsenet ymmärtävät tässä yhteydessä antamamme päätöslauselman, ja kiinnitän lopuksi huomiota kärsimyksiin, joita poliisi aiheutti tukahduttaessaan naisten järjestämän mielenosoituksen kansainvälisen naistenpäivän kynnyksellä Istanbulissa. Ennen tätä täysistuntoa annoin lehdistötiedotteen, jossa tuomitsen jyrkästi nämä tapahtumat, ja pyydän Turkin hallitusta määräämään esimerkinomaisia rangaistuksia tapahtumista, jotka eivät missään nimessä edistä Turkin mahdollista liittymistä Euroopan unioniin.
Puhemies.
   Torstaina 3. maaliskuuta pidetyn puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima tämän istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu.
Ei muutosehdotuksia.
Olen vastaanottanut kaksi komissiota koskevaa julkilausumapyyntöä. Ensinnäkin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä pyysi komissiota ilmaisemaan kantansa palveluista sisämarkkinoilla. Komissio on valmis esittämään julkilausuman, ja asiasta voidaan keskustella huomenna tiistaina klo 18.00–18.30 komission jäsenen McCreevyn julkilausuman yhteydessä, jonka jälkeen kysymyksiin voidaan vastata "catch the eye" -menettelyn mukaisesti.
Toiseksi Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyysi komission jäseneltä McCreevylta huomenna tiistaina samaan aikaan julkilausumaa tiekoneohjelmistojen patentoitavuutta koskevasta direktiivistä ja sen jälkeen puheenvuoroa ainakin poliittisille ryhmille.
Vihreiden ryhmä pyysi myös, että neuvoston ja komission julkilausumat Libyassa pidätettynä olevista terveydenhuolloin ammattilaisista korvattaisiin neuvoston ja komission julkilausumilla tietokoneohjelmistojen patentoitavuudesta.
Nämä pyynnöt ovat selvästi suurelta osin ristiriidassa keskenään, emmekä voi hyväksyä niitä kaikkia. On mahdotonta keskustella samaan aikaan kahdesta eri asiasta, ja siksi minun on toimitettava äänestys esityslistaan tehdyistä muutospyynnöistä niiden vastaanottamisjärjestyksessä. Jos jokin niistä hyväksytään, ei ole järkevää äänestää muista pyynnöistä, sillä se olisi ristiriidassa tekemämme päätöksen kanssa.
Näin ollen äänestämme kättä nostamalla Vihreiden ryhmän komissiolle osoittamasta julkilausumapyynnöstä, joka koskee komission kantaa palveluista sisämarkkinoilla. 
Watson (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, mistä syystä komissio ei voi käsitellä sekä palveludirektiiviä että ohjelmistopatentteja huomenna klo 18.00? Näin voisimme pitää vakavan ja ajankohtaisen kysymyksen Libyassa pidätettynä olevista terveydenhuollon ammattilaisista keskiviikon esityslistalla. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdymme tähän ehdotukseen. Jos komission jäsen McCreevy antaisi lyhyen julkilausuman molemmista kysymyksistä, ryhmien jäsenet voisivat sen jälkeen päättää asioiden tärkeysjärjestyksestä. Kannatan tätä vaihtoehtoista sovitteluratkaisua. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, mekin olemme täysin tyytyväisiä tähän ehdotukseen edellyttäen, ettei aiheesta käytävää keskustelua rajoiteta puoleen tuntiin. 
Wurtz (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, en täysin ymmärtänyt alkuperäistä ehdotustanne. Haluamme, että molempia kysymyksiä, eli tietokoneohjelmistojen patentointia ja palveludirektiiviä, on mahdollista käsitellä istunnon aikana. Toisesta voitaisiin keskustella esimerkiksi tiistaina ja toisesta keskiviikkona tai jonakin muuna ajankohtana, mutta toisen aiheen ottaminen esityslistalle ei saa johtaa toisen poistamiseen. 
Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, emme hyväksy tätä ehdotusta. Haluamme, että komissio selventää keskustelussa kantaansa palvelujen vapauttamista koskevasta direktiivistä. Se on hyvin tärkeää. Tietokoneohjelmistojen patentoitavuutta parlamentin tulisi mielestämme käsitellä tavanomaiseen tapaan. Parlamentissa keskustellaan tietenkin asiasta, mutta se tehdään toisessa käsittelyssä, sillä olemme juuri hyväksyneet yhteisen kannan. Siksi emme halua mitään sekaannusta näiden keskustelujen välille, ja mielestämme on parempi varata riittävästi aikaa keskustelulle sitten, kun komissio on esittänyt julkilausumansa palvelujen vapauttamista koskevasta direktiivistä. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, täsmennän, että pyydämme ohjelmistopatenteista käytävän keskustelun yhteydessä julkilausumaa komission lisäksi myös neuvostolta. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, äänestystuloksesta riippumatta pyydän teitä varmistamaan, että komissiolle huomenna esitettäviin kysymyksiin varattu aika säilyy ennallaan, sillä kyseessä on parlamentin perusoikeus, joka on turvattu perustamissopimuksissa. 
Puhemies.
   Hyvä on, hyvä jäsen Posselt, voitte luottaa siihen, että teemme niin.
Mielestäni meidän pitäisi äänestää esityslistan muuttamisesta siten, että komissio esittää huomenna klo 18.00–18.45 julkilausuman molemmista ehdotetuista aiheista, toisin sanoen sisämarkkinoiden palveluista ja tietokoneohjelmistojen patentoitavuutta koskevasta direktiivistä, jonka puolesta on esitetty enemmän pyyntöjä. 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää äänestysmenettelyä koskevan huomautuksen. Pyydän, että toimitatte ensin äänestyksen palveludirektiivistä, joka ei välttämättä saa taakseen enemmistöä. Sen jälkeen voimme – kuitenkin erillisellä äänestyksellä – siirtyä käsittelemään ohjelmistoja. Jos niistä äänestetään yhdessä, saattaa olla, ettei tulos tyydytä parlamenttia vähimmässäkään määrin, ja niinpä pyydän, että niistä äänestetään kohta kohdalta. 
Puhemies.
   Tämä on monimutkainen kysymys. Menettelemme puheenjohtajiston tekemän päätöksen mukaisesti, jonka panen täytäntöön seuraavaksi. Äänestämme pyynnöstä ottaa huomenna esityslistalle komission julkilausuma palveluista sisämarkkinoilla ja sen jälkeen, kyseisen äänestyksen tuloksesta riippumatta, ehdotuksesta ottaa huomenna esityslistalle komission julkilausuma tietokoneohjelmistojen patentoitavuudesta.
Jos pyynnöt hyväksytään, molemmat julkilausumat esitetään klo 18.00–18.45.
Seuraavaksi äänestämme ehdotuksesta ottaa esityslistalle komission julkilausuma palveluista sisämarkkinoilla:
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, olen todella pahoillani, mutta en ymmärrä, mistä tällä hetkellä äänestämme. Äänestämmekö palveludirektiivistä käytävän keskustelun korvaamisesta keskustelulla ohjelmistopatentteja koskevasta direktiivistä? 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Frassoni, äänestimme ehdotuksesta ottaa huomiselle esityslistalle komission julkilausuma.
Seuraavaksi äänestämme ehdotuksesta ottaa esityslistalle tietokoneohjelmistojen patentoitavuutta koskeva komission julkilausuma. Siirrymme äänestykseen. 
Komissio esittää siis huomenna klo 18.00–18.45 julkilausuman molemmista käsittelemistämme kysymyksistä. 
Harbour (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, asiani koskee viimeistä päätöstänne. Esitän kaksi huomautusta. Sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan koordinaattorina toivon, että meillä on palveluiden sisämarkkinoita koskevassa kysymyksessä ensinnäkin ensimmäinen mahdollisuus...
Puhemies.
   Mihin artiklaan vetoatte? 
Harbour (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä on uusi asia. Kyse ei ole työjärjestyspuheenvuorosta, vaan uudesta menettelystä. Päätimme yhdistää kaksi julkilausumaa, ja haluaisin kysyä…
Puhemies.
   Hyvä jäsen Harbour, istukaa olkaa hyvä. Teillä ei ole puheenvuoroa.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ja Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyysivät, että koko keskiviikkoaamu omistettaisiin Lissabonin strategian väliarvioinnille ja että keskustelua jatkettaisiin klo 12.30 asti.
Esityslistan kohdat ovat seuraavat: Lissabonin strategian välitarkistus klo 9.00–12.30. Äänestys klo 12.30. Neuvoston ja komission julkilausumat Brysselin Eurooppa-neuvoston valmistelusta ja Libyassa pidätettynä olevista terveydenhuollon ammattilaisista klo 15.00–17.30. 
Watson (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, vastustan jyrkästi Libyassa pidätettynä olevista terveydenhuollon ammattilaisista käytävän keskustelun poistamista esityslistalta. Ymmärtääkseni pyyntö tämän kohdan poistamiseksi esityslistalta on peruttu. 
Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, voitteko selittää uudestaan? Lissabonin strategiaa koskeva julkilausuma on edelleen esityslistalla klo 9.00–12.30. Äänestykset toimitetaan klo 12.30, mutta milloin keskustellaan Libyassa pidätettynä olevista terveydenhuollon ammattilaisista? 
Puhemies.
   Brysselin Eurooppa-neuvostoa ja Libyassa pidätettynä olevia terveydenhuollon ammattilaisia koskevista neuvoston ja komission julkilausumista keskustellaan klo 15.00–17.30.
Onneksi torstain istuntoon ei ole tehty muutosehdotuksia.
Puhemies.
   Työjärjestyksen 144 artiklan mukaisesti esityslistalla ovat seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Pannella (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, osoititte kunnioitusta Italian valtion korkealle virkamiehelle ja Italian salaisen sotilastiedustelupalvelun SISMIn upseerille Nicola Caliparille ja hänen teoilleen. Hän oli Bagdadissa neljättä kertaa pelastamassa irakilaisia surmanneen aseistetun terroristiryhmän ottamaa panttivankia.
Kiitän teitä siitä, mutta totean myös, että parlamentin olisi kenties aika päästä eroon tahattomasta rasismistaan. Pidämme länsimaalaisen kuolemaa maailmanlaajuisesti merkittävänä tapahtumana, mutta vaikenemme irakilaismiesten ja -naisten jatkuvista teurastuksista Saddam Husseinin ideologian tai muiden vastaavien ajatusten vuoksi, aivan kuten olemme vaienneet Katynin joukkohaudoista viimeiset 50 vuotta. Tämä on täysin häpeällistä! 
Harbour (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan esittää huomautuksen, joka minun piti esittää jo aiemmin. Haluan aivan ensin todeta, että teidän olisi pitänyt aikaisemmin antaa minulle puheenvuoro, koska toimin poliittisen ryhmän koordinaattorina siinä valiokunnassa, johon huominen uusi menettely vaikuttaa kaikkein eniten.
Toivon, että keskustelu palvelujen sisämarkkinoista käydään ensin ja että siihen varataan riittävästi aikaa. Viime torstaina, jolloin meillä oli erityistapaaminen esittelijän kanssa, kaikki valiokunnan jäsenet allekirjoittivat suullisen kysymyksen. Sitä ei tehty ajoissa, mutta haluamme käsitellä julkilausumaa perusteellisesti.
Toinen huomautukseni on ratkaiseva, ja mielestäni minulla oli täysi oikeus tehdä se, kun kaikki olivat paikalla. Kuten useat kollegat huomauttivat, myös neuvoston on osallistuttava tietokoneella tehtyjä keksintöjä koskevan julkilausuman käsittelyyn. Vaakalaudalla on neuvoston tänään saavuttama yhteisymmärrys. Arvoisa puhemies, jätitte sen täysin huomiotta. Ette ilmoittanut, osallistuuko neuvosto käsittelyyn. Siitä halusin teille huomauttaa. Keskusteluun osallistuvilla koordinaattoreilla ja korkeilla virkamiehillä on yksityiskohtaista tietoa, ja jos estätte heitä ottamasta kantaa menettelyä koskeviin muutoksiin, ette kohtele oikeudenmukaisesti parlamentin jäseniä heidän keskustellessaan esityslistaan tehtävistä muutoksista. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Harbour. Ymmärrättehän, että esityslistan muutokset aiheuttavat aina ristiriitoja ja väittelyä; joudun käsittelemään poliittisten ryhmien tiedottajiensa välityksellä esittämiä pyyntöjä. 
Titley (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentti voi olla ylpeä toimista, joilla se on tukenut Pohjois-Irlannin rauhanprosessia sekä Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten yrityksiä saavuttaa pysyvä ratkaisu alueen ongelmiin.
Sekä Irlannin että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten näkemyksen mukaan ainoa este rauhalle on enää IRA:n rikollinen ja puolisotilaallinen toiminta. IRA:ssa tähän lausuntoon suhtauduttiin jokseenkin hämmästyneesti. Viime kuukausien tapahtumat – Northern Bankin ryöstö, Robert McCartneyn murha, todistajien uhkailu, todisteet rahanpesusta – kuitenkin viittaavat laajaan rikollisuuteen, josta on tullut erottamaton osa Pohjois-Irlannin tilannetta.
Toivon, että parlamentti ilmaisee tukensa molemmille hallituksille ja tekee kaikille osapuolille selväksi, ettei rikollisuus kuulu millään tavoin poliittiseen toimintaan. Rikollisuus ei vapauta ihmisiä vaan kahlitsee heidät.
Schmitt, Pál (PPE-DE ).
   – Liitännäisjäsenyyden toivossa Kroatia on viime vuosina toteuttanut määrätietoisesti kauaskantoisia uudistuksia täyttääkseen Euroopan unionin poliittiset, taloudelliset ja oikeudelliset vaatimukset, eli niin kutsutut Kööpenhaminan kriteerit. Neuvosto on tunnustanut nämä toimet, joiden ansiosta Kroatia pääsi viime vuoden joulukuussa liitännäisjäseneksi, ja liittymisneuvottelujen aloittamispäivämäärästä sovittiin. Kenraali Gotovinan luovuttamiseen liittyvät kiistat ovat kuitenkin aiheuttaneet epätietoisuutta Kroatian todellisista mahdollisuuksista aloittaa neuvottelut.
Zagrebin viimeviikkoisten neuvottelujen olisi pitänyt vakuuttaa valiokuntamme siitä, että Kroatian hallitus noudattaa 17. joulukuuta annettua neuvoston päätöstä ja tekee varauksetonta yhteistyötä Kansainvälisen tuomioistuimen kanssa. Pyydän neuvoston jäseniä ennen kaikkea tunnustamaan varauksettomaksi yhteistyöksi sen, että Haagin syyttäjän 626 vaatimuksesta 625 on täytetty. Euroopan unionin laajentumisen historian kannalta ei ole sopivaa, että tuhatvuotisen eurooppalaisen kansakunnan kohtalo on sidottu yhteen mieheen.
Tomczak (IND/DEM ).
    –  Hyvät kollegat, Euroopan kansojen todellinen yhdentyminen voi perustua vain totuuteen. Saksalaisen Auschwitzin keskitysleirin uhrien kärsimysten äskettäisessä muistojuhlassa kävi ilmi, että totuus ei ole kaikkien mieleen, eikä sitä ole helppo hyväksyä. Muistutan tänään parlamentin jäseniä tietyistä tapahtumista, jotka on tarkoituksella jätetty pois Euroopan nykyhistoriasta. Puolan kansa joutui 65 vuotta sitten kärsimään kaikkein pahimmin kahden rikollisen, Hitlerin ja Stalinin, välisestä liitosta. Tämän liiton tarkoituksena oli Puolan valtion ja kansan tuhoaminen ja Euroopan alistaminen.
Helmikuun 10. päivänä vuonna 1940 hyökkäävä osapuoli Neuvostoliitto käynnisti puolalaisten perheiden julmat karkotukset Siperiaan, idän Golgataan. Lapsia, naisia ja vanhuksia siepattiin kodeistaan sydäntalvella keskellä yötä ja koottiin karjavaunuihin. Useita viikkoja kestäneen hengenvaarallisen matkan jälkeen he saapuivat pakkotyöleireille niin kutsuttuun pahaan maahan, jossa lämpötila saattoi laskea jopa 40 pakkasasteeseen. Matkasta selviytyneitä odottivat vuosien nöyryytykset, nälkä, taudit ja koti-ikävä, ja 1 500 000 viatonta ihmistä karkotettiin tällä tavoin vain siksi, että he olivat puolalaisia. Tällaiset vääryydet jatkuivat vielä sodan jälkeenkin Neuvostoliiton hallitessa Puolaa. Useimmat maanmieheni eivät selvinneet näistä kansanmurhaan verrattavista karkotuksista. Hyvät Euroopan kansalaiset, tunnetteko tämän historian vaiheen? Kerrotaanko siitä lapsille Euroopan kouluissa? Jos haluamme varmistaa kansalaisillemme rauhallisen tulevaisuuden, meidän on pysyttävä totuudessa sekä ennen…
Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, kuten totesitte, Turkin poliisi tukahdutti eilen, 6. maaliskuuta, karkeasti Istanbulissa kansainvälisen naistenpäivän johdosta järjestetyn mielenosoituksen, ja kymmeniä ihmisiä pidätettiin.
Valitettavasti tämä ei ole yksittäinen väkivallanteko. Helmikuun 26. päivänä ammuttiin Turkin työväenpuolueen EMEPin kannattaja. Arvoisa puhemies, ilmaisen teidän kauttanne solidaarisuuteni ja pyydän teitä esittämään Turkin viranomaisille paheksuntanne tällaisista toimista ja vaatimaan, että syylliset saatetaan vastuuseen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kuulimme, että Kuuban ulkoasiainministeri vierailee EU:ssa ja että otatte hänet vastaan. En tiedä pitääkö tämä paikkansa, mutta haluamme asialle vahvistuksen.
Jos se on totta, meille ei tulisi mieleenkään ajaa häntä pois, kuten Kuuban hallitus teki espanjalaisille ja alankomaalaisille parlamentin jäsenille muutama kuukausi sitten. Mielestämme hänet pitäisi siis ottaa vastaan, ja haluamme, että niin tapahtuu. Arvoisa puhemies, sitten kun tämä vierailu vahvistetaan, pyydämme teitä tekemään kolme asiaa. Ensinnäkin toimittamaan Kuuban ulkoasiainministerille parlamentin viime marraskuun 17. päivänä antaman päätöslauselman, joka on parlamentin kannanotto Kuuban tilanteeseen. Toiseksi toteamme, että jos ministeri tulee vierailulle, hän tulee kutsumatta. Meillä ei ole mitään tätä vastaan, mutta olemme toistuvasti kutsuneet vuoden 2002 Saharov-palkinnon voittajan Oswaldo Payá Sardiñasin vierailulle parlamenttiin, ja juuri kyseisen ministerin hallitus – Kuuban hallitus – ei ole antanut hänelle lupaa siihen. Kehotammekin painokkaasti teitä korostamaan, että vaadimme Oswaldo Payálle lupaa tulla parlamenttiin keskustelemaan kanssamme Kuuban tilanteesta.
Lopuksi pyydämme heitä vapauttamaan Kuuban poliittiset vangit lopullisesti ja julistamaan yleisen armahduksen varsinkin kaikille niille, jotka joutuivat kärsimään maaliskuun 2003 tukahduttamistoimista. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Ribeiro e Castro. Vastaanotan todellakin Kuuban ulkoasiainministerin huomenna klo 19.30. Voitte olla varma siitä, että otan pyyntönne tarkoin huomioon ja esitän sen ministerille. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomiota julistukseen, jonka ovat laatineet 157 Baskimaan julkisella sektorilla toimivaa opettajaa. Baskimaan aluehallinnon antaman asetuksen perusteella he menettävät työpaikkansa, joissa ovat toimineet yli 15 vuotta, koska eivät osaa riittävän hyvin baskin kieltä. Se on virallinen kieli heidän oppiaineessaan opetuskielenä käytetyn espanjan rinnalla. He kärsivät eräänlaisesta kielellisestä syrjinnästä, jossa poliittiset näkökohdat asetetaan ammatillisen pätevyyden edelle. Heitä syrjitään muihin opettajaryhmiin ja julkishallinnon aloihin nähden.
On valitettavaa, että Baskimaan aluehallituksen jyrkkyys pakottaa nämä opettajat siirtymään pois Baskimaan julkiselta sektorilta. Hallitus ei myöskään tunnusta heidän ammatillista panostaan tai tarjoa minkäänlaista vaihtoehtoista ratkaisua. 
Samuelsen (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän saamastani puheenvuorosta. Yhdyn Turkin tilanteesta tehtyihin toteamuksiin. Kysyisinkin, aikooko puhemies esittää tässä yhteydessä muita aloitteita parlamentin ilmaiseman paheksunnan lisäksi. Tuon tämän esiin siksi, että parlamentti on suhtautunut pääosin suopeasti Turkin jäsenyyteen – meistäkin Turkin EU-jäsenyys on erittäin myönteinen asia, ja tarjoaa valtavasti mahdollisuuksia – ja siksi onkin tavattoman tärkeää, että parlamentti myös ensimmäisenä ilmaisee suuttumuksensa ja esittää vastalauseensa silloin, kun Turkki selvästikin menettelee väärin. Olisi suureksi avuksi, jos puhemies voisi esittää muitakin aloitteita. 
Mitchell (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, muutama päivä sitten Maailman terveysjärjestön lääkärit varoittivat, että lintuinfluenssana tunnettu virus saattaa laukaista erittäin vakavan ja ihmisiä maailmanlaajuisesti uhkaavan influenssapandemian. Viruksen aiheuttama kuolleisuus on nykyisin noin 72 prosenttia. Jos virus leviää ihmisiin, influenssa saattaisi liioittelematta tappaa miljoonia ihmisiä.
Maailman terveysjärjestö ilmoittaa, että rokotteiden varastointi on vain yksi niistä toimista, joita hallitukset voivat toteuttaa torjuakseen viruksen leviämisen. Italian ja Ranskan kerrotaan molempien suunnittelevan kahden miljoonan rokoteannoksen varastointia, kun taas Yhdistynyt kuningaskunta on hylännyt tämän vaihtoehdon sillä perusteella, että tehokkaan viruslääkkeen kehittäminen muuntautumiskykyistä virusta vastaan on vaikeaa etukäteen. Maailman terveysjärjestön maailmanlaajuisen influenssaohjelman johtaja Klaus Stöhr toi julki huolensa viime vuoden marraskuussa. Onkin syytä kysyä, varautuuko Euroopan unioni riittävällä tavalla mahdolliseen pandemiaan ja ellei, niin miksi ei. 
Gröner (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, miljoonat ihmiset ympäri maailmaa viettävät nykyisin Kansainvälistä naistenpäivää, ja niin tehdään myös Turkissa, jossa naisten mielenosoitus kuuleman mukaan tukahdutettiin raa'asti. Kiitän teitä siitä, että reagoitte tapaukseen niin nopeasti ja oikealla tavalla. Meidän on huolehdittava siitä, että Turkin naiset saavat demokratian mukaiset oikeudet, sillä muutoin maan EU-jäsenyys kuivuu kokoon.
Lisäksi mainitsen, että parlamentti keskustelee huomenna YK:n "Peking + 10" -kokouksesta. Keskustelu alkaa huomisaamuna suullisella kysymyksellä, ja äänestys toimitetaan keskipäivällä. Puheenjohtaja Barroso on lähettänyt kutsuja samaan aikaan järjestettävään tietojenvaihtoon, johon osallistuu kymmenen naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäsentä. Mielestäni se on loukkaavaa, eikä yhdenkään parlamentin jäsenen pitäisi millään tavoin osallistua tällaiseen parlamentissa pidettävään kokoukseen, jossa äänestys jätetään huomiotta. Pyydän ilmoittamaan puheenjohtaja Barrosolle, että meidän on hoidettava velvollisuutemme täysistunnossa ja että keskustelemme nimenomaan siellä naisten oikeuksista. 
Chruszcz (IND/DEM ).
    –  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, omasta puolestani ja (Vihreä Aloite) -yhdistyksen puolesta varoitan parlamentin jäseniä ympäristön tuhoamisesta Oder-joen alajuoksulla Szczecinin and Schwedtin kaupunkien välissä, Puolan ja Saksan rajalla. Suunnitelmissa on parantaa kanavaa kyseisessä kohdassa, toisin sanoen leventää ja syventää sitä. Työt aiheuttavat mitä todennäköisimmin vahinkoa ja tuhoja Oderin laakson alaosan kansallispuistossa. Suunnitelmat nähtyäni olen vakuuttunut siitä, että uudelleen rakennettu kanava tuhoaa alueen turvesuot, häiritsee veden virtausta ja tuhoaa lintujen luonnolliset pesimäalueet. Olen varma, että tällaisena aikana ja tässä parlamentissa on paljon ihmisiä, jotka haluavat estää ympäristön tuhoutumisen.
Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, Libanonin kysymys on tämän viikon esityslistalla. Keskustelemme Syyrian miehitysjoukkojen vetäytymisestä Libanonin alueelta turvallisuusneuvoston päätöslauselman mukaisesti. Me täällä sivistyneessä Euroopassa otamme tämän päätökseen myönteisesti vastaan ja kiittelemme sitä, ja joka ikinen meistä haluaa miehitysarmeijan poistuvan Libanonista.
Turvallisuusneuvosto on kuitenkin antanut samanlaisen päätöslauselman Turkin Kyproksella olevasta miehitysarmeijasta. Eikö tämä aihe liikuta ketään? Emme voi puolustaa kaksinaismoraalia. Meidän Euroopan parlamentin jäsenten on sanottava, että se, mikä koskee Syyrian armeijaa – jonka on lähdettävä Libanonista – koskee myös Turkin armeijaa, jonka on vetäydyttävä Kyprokselta. Sama turvallisuusneuvosto on antanut tästä kysymyksestä samanlaisen päätöslauselman. Jos siis todella tavoittelemme demokratiaa ja yhdenvertaisuutta lain edessä, meidän on vaadittava Turkin armeijaa lähtemään Kyprokselta, aivan kuten vaadimme Syyrian armeijaa poistumaan Libanonista.
Iturgaiz Angulo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Dührkop Dührkopin tavoin tuomitsen parlamentissa sen, että 157 baskimaalaista opettajaa, 157 työntekijää, joilla on yli 15 vuoden ammatti- ja opetuskokemus, voivat menettää työpaikkansa kielellisistä syistä, koska he eivät puhu tiettyä kieltä.
Juan José Markuartu Ibarretxen johtama baskihallitus haluaa syrjiä näitä baskiopettajia, syrjäyttää heidät ja poistaa heidät julkiselta sektorilta. Tämä on pöyristyttävää kielellistä ja opetuksellista -politiikkaa, joka on vastoin Espanjan perustuslakia, autonomialaki Estatuto de Gernikaa, Euroopan perustuslakia ja ihmisoikeuksien peruskirjaa, sillä oikeus työhön kuuluu ihmisoikeuksiin. Näiltä opettajilta kuitenkin riistetään tämä oikeus nationalistisella säädöksellä heidän ammatti- ja opetuskokemuksestaan piittaamatta.
Hyvät kollegat, baskihallituksen toimet eivät perustu opetuksellisiin tai akateemisiin syihin, vaan Ibarretxen suunnitelman ideologisiin, poliittisiin, muukalaisvastaisiin ja valikoiviin kriteereihin. Vapauksiin, yhteisvastuuseen ja tasa-arvoon perustuvan Euroopan unionin onkin varmistettava, etteivät tämänkaltaiset valitettavat tapaukset enää toistu sen alueella. 
Gomes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän teitä nopeasta kannanotostanne Turkin surullisiin tapahtumiin, jotka näimme eilen televisiosta. Kansainvälisen naisten päivän nimissä järjestetty mielenosoitus tukahdutettiin siellä erittäin raa'alla tavalla, joka on ristiriidassa Turkin EU:n liittymishakemuksessa tekemien sitoumusten sekä niiden sitoumusten kanssa, joista määrätään parlamentin ja EU:n muiden toimielinten tekemässä, neuvottelujen käynnistämistä koskevassa sopimuksessa.
Arvoisa puhemies, vaaditte Turkkia määräämään esimerkinomaisia rangaistuksia, ja se edellyttää, että julmuuksiin syyllistyneiden lisäksi myös niistä päättäneet asetetaan vastuuseen. Rankaisemattomuuden torjuminen kuuluu olennaisesti ihmisoikeuksien edistämiseen, ja rankaisemattomuus on Turkissa yleistä. Tämän osoitti hiljattain kurdipoika Ugur Kaymazin kuolema, jonka Turkin poliisi salasi. Komission ja neuvoston on myös ilmoitettava Turkille selvästi, että tämä on ristiriidassa sen EU:n jäsenyysneuvotteluja koskevien sitoumusten kanssa ja että ihmisoikeuksien kunnioittaminen ei ole ainoastaan lakien muuttamista vaan myös näiden oikeuksien toteuttamista käytännössä. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Gomes. Panitte varmaankin merkille, että istunnon alussa antamassani julkilausumassa viittasin tähän kysymykseen ja kaikkien parlamentin jäsenten puolesta antamaani lehdistötiedotteeseen. 
Agnoletto (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, avauspuheenvuorossanne muistutitte meitä Nicola Caliparin kuolemasta, mutta mielestäni olisi pikemminkin syytä puhua Nicola Caliparin murhasta. Muutama minuutti sitten julkistettiin puheenjohtaja Barroson lausunto, jossa hän kuvaili tapahtumia onnettomaksi välikohtaukseksi. En tiedä onko komissiolla jotain vielä julkistamatonta tietoa, joka oikeuttaa sen puheenjohtajan toteamaan, että kyse oli onnettomasta välikohtauksesta eikä jostakin vakavammasta.
Noin tunti sitten CNN julkisti Pentagonin lähteisiin viitaten Yhdysvaltojen tutkimustuloksen, jonka mukaan kyseessä oli pelkkä Italian ja Yhdysvaltojen viranomaisten välinen väärinkäsitys ohi ajavaa ajoneuvosaattuetta koskevasta ilmoituksesta.
Yhdyn Toimittajat ilman rajoja -järjestön vaatimukseen Yhdistyneiden kansakuntien järjestämästä tutkimuksesta ja kehotan komissiota ja neuvostoa tukemaan heidän vaatimustaan. Pyydän myös, että tätä kysymystä käsitellään Euroopan unionin transatlanttisia suhteita koskevassa keskustelussa, sillä Euroopan unioni on erittäin vastuullisessa asemassa. 
Wallis (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, kuten jo mainittiin, vietämme tällä viikolla Kansainvälistä naistenpäivää, mutta toivon myös, että parlamentti varaa tällä viikolla aikaa lisätäkseen tietämystä sairaudesta nimeltä endometrioosi, josta kärsii Euroopassa yli 14 miljoonaa naista. Tämä viikko on myös endometrioosia koskeva tiedotusviikko. Tiedän, että tällaisia tiedotusviikkoja on kyllästymiseen asti, mutta tästä hirvittävästä sairaudesta puhutaan liian vähän, ja liian usein se sivuutetaan kokonaan. Sen keskimääräinen diagnosointiaika pitkittyy, ja on nyt yhdeksän vuotta. Euroopassa siitä kärsii 14 miljoonaa naista.
Tämän sairauden syy on yhä epäselvä, eikä siihen ole parannuskeinoa. Se pilaa elämän ja tuhoaa perheitä. Ellei mikään muu saa meitä ajattelemaan, niin kenties ainakin se, että taloudelliset menetykset ovat vuosittain 30 miljardia euroa. Tästä aiheesta esitetään myöhemmin tällä viikolla avoin kirjallinen kannanotto. Toivon, että kollegat käyttävät tilaisuutta hyväkseen allekirjoittaakseen sen ja tukeakseen tiedottamista tästä hirvittävästä taudista. 
Bowis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kannatan edellistä huomautusta ja haluan samalla korostaa jäsen Mitchellin esittämiä näkökohtia. Maailman terveysjärjestö on antanut yhden kaikkien aikojen tiukimmista varoituksistaan uhkaavasta influenssapandemiasta, joka on todennäköisesti vakavin sitten vuoden 1917, ja silti parlamentti vaikenee. Pyysimme, että tämä asia otettaisiin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan edistyslistalle, mutta se ei ole tämän viikon esityslistalla. Pyysimme sen ottamista täysistunnon esityslistalle, mutta se ei ole tämän viikon esityslistalla.
Yhdysvallat käynnisti toimet kuusi kuukautta sitten. Jäsenvaltiot ovat nyt käynnistämässä riittämättömiä toimia. Arvoisa puhemies, pyytäisittekö komissiolta kirjallisesti selvityksen komission ja jäsenvaltioiden toimien edistymisestä ja liittäisittekö vastauksen tämän istunnon pöytäkirjaan. Varmistaisitteko myös, että meidän molempien suosiollisella myötävaikutuksella komissiota painostetaan antamaan julkilausuma parlamentin seuraavassa täysistunnossa.
Puhemies.
   Kiitos, hyvä jäsen Bowis. Olen ottanut pyyntönne tarkoin huomioon. Käsittelemme sen. 
Swoboda (PSE ).
   – Kiitos, arvoisa puhemies. Haluan kiinnittää huomiota toiseen Turkissa sattuneeseen tapaukseen. Lehtitietojen mukaan Turkin ulkoministeri Abdullah Gül on arvostellut Euroopan komission edustajaa Hansjörg Kretschmeriä ja jopa osoittanut halveksuntaa tämän viime päivinä esittämää kritiikkiä kohtaan. Äänestin Turkin jäsenyysneuvottelujen käynnistämisen puolesta, ja olen edelleen niiden kannalla, ja siksi onkin mielestäni erittäin sopimatonta, että ulkoministeri Gül ylenkatsoo Kretschmerin kaltaista maltillista ja järkevää henkilöä. Ilmoitan komissiolle, että tuemme varauksetta Kretschmerin Turkista esittämää oikeutettua kritiikkiä. Vaikka kannatammekin jäsenyysneuvottelujen aloittamista Turkin kanssa, emme hyväksy ulkoministeri Gülin äskettäisiä toimia. 
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, sen lisäksi, mitä jäsen Harbour totesi aiemmin, haluan tässä yhteydessä tehdä täysin selväksi, että mielestäni parlamentti toimi viisaasti päättäessään, että keskustelemme huomisiltana sekä ohjelmistopatentteja koskevasta direktiivistä että palveludirektiivistä. Palveludirektiivin esittelijänä olen myös selkeästi sitä mieltä, että on anteeksiantamatonta sulkea kyseisen direktiivin varjolla Euroopan parlamentti muiden yhtä tärkeiden säädösten käsittelyn ulkopuolelle. Koska en voi enkä halua hyväksyä sitä, ryhmämme äänestää tyhjää. 
Szent-Iványi (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme tottuneet saamaan huonoja ja hälyttäviä uutisia Venäjältä. Lisään huonojen uutisten pitkään luetteloon uuden tapauksen. Suomalais-ugrilaiset marit kärsivät nykyisin ankarasta syrjinnästä. Marit elävät Venäjän federaation autonomisessa tasavallassa. Viime aikoina on saatu uutisia hyökkäyksistä, pahoinpitelyistä ja murhista. Kohteina ovat toimittajat ja oppositiojohtajat, kuten Jelena Rogatševa ja Vladimir Kozlov. Vastenmielisintä on, että moskovalaisen poliitikon johtama aluehallitus on passiivinen ja täysin välinpitämätön näiden vakavien ihmisoikeusloukkausten suhteen.
Kehotan Euroopan parlamenttia vastustamaan näitä rikkomuksia ja vaatimaan federaation aluehallitusta lopettamaan ihmisoikeusrikkomukset. 
Nicholson (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiinnitän parlamentin huomion belfastilaiseen McCartneyn perheeseen ja kunnioitan heidän vahvaa kannanottoaan heidän veljensä ja poikansa Robert McCartneyn äskettäiseen murhaan. Tämän perheen vahvuus on tehnyt vaikutuksen moniin meistä. Kaikkien järkevien ihmisten on tuomittava tämä murha. Ei riitä, että Sinn Fein ja IRA lupaavat pyyttä anteeksi tai luovuttaa yhden ihmisen tai viisi ihmistä. Jokainen tähän hyökkäykseen syyllistynyt on luovutettava Belfastin tuvallisuusviranomaisille. Muuta keinoa ei ole. Lakia ei voi noudattaa puoliksi, eikä sitä voi pyydellä anteeksi. Laki on laki kerta kaikkiaan. Se meidän on parlamenttina ja kansalaisina myönnettävä.
Kehotan teitä osoittamaan mahdollisimman voimakkaalla painostuksella, että parlamentti vastustaa jyrkästi jatkuvia hyökkäyksiä ja murhia. Omassa vaalipiirissäni niistä on kärsitty aivan liikaa. Onneksi asiat ovat nykyään paljon paremmin. 
Claeys (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kommunistisen Kiinan niin kutsutun parlamentin avajaisistunnon kohokohta oli ilmoitus separatismin vastaisesta laista toimitettavasta äänestyksestä. Todellisuudessa lailla uhataan Taiwania, joka – kuten hyvin tiedämme – on ollut tosiasiallisesti itsenäinen demokraattinen valtiovuodesta 1941. Samanaikaisesti kommunistihallinto ilmoitti lisäävänsä sotilasmenoja 12,6 prosenttia. Näitä kahta asiaa on vaikea tarkastella täysin erillään toisistaan.
Tällaisena ajankohtana Eurooppa-neuvosto valmistautuu lopettamaan Kiinaa koskevan aseidenvientikiellon. Sitä on mahdoton hyväksyä, mikäli Eurooppa haluaa säilyttää uskottavuutensa kansainvälisissä ihmisoikeuskysymyksissä. Siksi on toivottavaa, että parlamentti puoltaa voimakkaasti aseidenvientikiellon jatkamista ja vastustaa jyrkästi niin kutsutun Kiinan kansantasavallan uhkausta hyökätä demokraattiseen Taiwaniin. 
Corbey (PSE ).
   – Leeuwardenissa, Frieslandissa, on parhaillaan käynnissä lakko, johon osallistuu Atoglas-nimisen yrityksen 30 työntekijää. He vastustavat ranskalaisen emoyhtiön, Total Fina Elfin, suunnitelmia yrityksen lopettamisesta. Atoglas on menestyvä ja uusiutumiskykyinen yritys, jolle riippumattomat asiantuntijat ennustavat kannattavaa tulevaisuutta. Yritysneuvosto tukee tätä näkemystä varauksetta ja haluaa välttää lakkauttamisen, mutta ranskalainen yritysjohto haluaa kaikesta huolimatta sulkea yrityksen.
En voi käsittää sitä, että Total Fina Elf sulkee korvansa yritysneuvoston perusteluilta. Total Fina ilmoittaa olevansa sosiaalisesti vastuullinen yritys. Sen pitäisi vähintäänkin kuunnella, mitä yritysneuvostolla on sanottavana. En voi myöskään käsittää, ettei Total Fina ota lainkaan huomioon Frieslandissa toteutettuja innovaatioita. Koska Euroopan perustuslaissa nimenomaan todetaan, että unionin yhteinen päämäärä on alueellinen yhteenkuuluvuus ja jäsenvaltioiden välinen yhteisvastuu, voimme odottaa myös ranskalaisyritysten kiinnittävän huomiota Alankomaiden aluekehityksen. Frieslandin lakkolaiset vetoavat tähän unionin päämäärään ja Total Finaan, jotta se jatkaisi Atoglasin toimintaa. Kehotan kollegojani tukemaan Frieslandin lakkolaisia. 
Brepoels (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, iloitsen siitä, että monien muiden tavoin tekin kiinnititte huomiota tapaan, jolla naisten eilinen marssi Istanbulissa hajotettiin, mutta myös muihin Turkissa tapahtuneisiin vakaviin sääntöjenvastaisuuksiin. Parlamentti ei voi tarpeeksi vastustaa tällaisia toimia.
Nuo naiset saivat eilen henkilökohtaisesti ja suoraan kokea Turkin hallituksen jokseenkin välinpitämättömän suhtautumisen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Laajentumisesta vastaavan komission jäsenen Rehnin, joka aloittaa tänään ensimmäisen virallisen vierailunsa Turkkiin valmistellakseen liittymisneuvottelujen käynnistämistä, pitäisi kuitenkin ymmärtää, että tällaisilla väkivaltaisuuksilla on todellista merkitystä.
Tämä tilanne osoittaa, että monilla sopimuksissa määrätyillä uudistuksilla on edelleen vain vähän vaikutusta jokapäiväiseen elämään, että monet vähemmistöjen oikeuksia – esimerkiksi kurdien oikeuksia – koskevat uudistukset polkevat täysin paikallaan ja että parlamentin on seurattava tilannetta tarkoin lähikuukausina. 
Tabajdi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, rahoitusnäkymien kehitys on äärimmäisen huolestuttava monilla aloilla, varsinkin maaseudun kehittämisessä ja ympäristönsuojelussa. Unionin toimintakykyä ei voida lisätä vähemmällä rahalla. Rahoitusnäkymät 2007–2013 ovat selvästi riittämättömät, mutta talousarviota koskevat rajoitukset vaikuttavat eri tavoin viiteentoista vanhaan ja kymmeneen uuteen jäsenvaltioon.
Meidän kannaltamme katsoen maaseudun kehittämisrahaston avulla olisi jossain määrin mahdollista tasoittaa Kööpenhaminan huippukokouksessa päätettyjä tiukkoja syrjiviä toimenpiteitä, joiden mukaisesti kymmenen uuden jäsenvaltion pienviljelijät saavat ainoastaan 25 prosenttia suorasta tuesta. Ainoa toivomme korvauksen saamisesta oli paljon mainostettu maaseudun kehittäminen, joka on julistettu Euroopan unionin maaseutua koskevaksi painopisteeksi. Varojen rajoittaminen tai leikkaaminen vaikuttaa kuitenkin selvältä.
Pyydän komissiota varmistamaan, ettei kaikkein heikoimmassa asemassa olevien alueiden hyväksi käytettäviä varoja leikata. 
Dillen (NI ).
   – Arvoisa puhemies, valistusfilosofi Voltaire totesi kerran, että vaikka hän saattaisikin olla ajatuksistanne eri mieltä, hän puolustaisi kynsin hampain oikeuttanne tuoda ne julki. Valitettavasti meiltä, jotka kuvittelemme puolustavamme ihmisoikeuksia maailmalla, unohtuu joskus pitää oma pesämme puhtaana. On aivan selvää, etten minä poliittisine näkemyksineni ole täysin samaa mieltä Lontoon pormestarin tai ranskalaisen koomikon Dieudonnén kanssa, mutta en ikimaailmassa estä heitä sanomasta sitä, mitä he ovat hiljattain sanoneet. Poliittisesta kannastamme riippumatta meidän pitäisi kuitenkin yhdessä ilmaista suuttumuksemme siitä, miten Lyonin yliopiston inkvisiittorit ovat uhranneet parlamentin jäsenen Gollnischin poliittisen korrektiuden alttarille pelkän sopimattoman mielipiteen vuoksi. Vaikka saatatte olla hänen kanssaan täysin eri mieltä, hän ei ole koskaan käyttänyt professuuriaan tai asemaansa Japanin asiantuntijana poliittisen hyödyn tavoitteluun, ja yliopiston ulkopuolella hänellä pitäisi olla oikeus sanoa, mitä haluaa. Se, mitä Lyonissa tänään tapahtui, on häpeällistä. 
Puhemies.
   Joudumme lopettamaan minuutin puheenvuorot.
Monet parlamentin jäsenet, minä mukaan luettuna, eivät ole tyytyväisiä catch the eye -menettelyyn. Ymmärrän kaikkia niitä, jotka pyytävät puheenvuoroa, mutta kaikille sitä ei voida antaa. Meidän on yritettävä löytää menettely, johon olemme kaikki tyytyväisempiä.
Ymmärrän kaikkien näkemykset, mutta aikaa on vain puoli tuntia, ja yritän olla tasapuolinen jakaessani puheenvuoroja. Tiedän, että jokaisen istunnon jälkeen yhä useammat parlamentin jäsenet ovat vihaisia puhemiehelle.
Meidän on löydettävä menettely, jonka avulla puheenvuoroja voidaan jakaa kaikkien kannalta hyväksyttävämmällä tavalla.
Maaten (ALDE ).
   – Vaikka olenkin ottanut monta kertaa puheeksi kysymyksen Thaimaassa olevista eurooppalaisista vangeista, alankomaalaisten vankien ahdinko pakottaa minut palaamaan siihen. Rien Parlevliet on vakavasti sairas, ja Rotterdamista kotoisin olevat Li Yang ja Eddy Tang huonossa kunnossa, mutta haluan erityisesti korostaa Machiel Kuijtin tapausta. Huhtikuussa 1997 hänet pidätettiin ja vapautettiin, mutta tuomittiin sitten yllättäen elinkautiseen vankeuteen kuusi ja puoli vuotta myöhemmin tehdyn valituksen nojalla. Nyt hän odottaa muutoksenhakutuomioistuimen päätöstä. Alankomaiden kuningattaren tammikuussa 2004 tekemän Thaimaan-vierailun yhteydessä päätös luvattiin tehdä ennen kesää, mutta korkeimmasta oikeudesta ei ole kuulunut mitään tuon ajankohdan jälkeen. Thaimaan oikeusviranomaiset pitävät meitä pilkkanaan, eikä tämän nöyryytyksen pitäisi enää jatkua. Vaikka konsuliasiat kuuluvatkin jäsenvaltioiden toimivaltaan, kysyn vilpittömästi, voiko EU sallia tällaisen kansalaistensa perusoikeuksien halveksunnan? On hyvä, että komissio seuraa näitä asioita, mutta myös neuvostolla ja korkealla edustajalla on tässä sanansa sanottavana. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Alain Lipietzin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0032/2005) Euroopan investointipankin toimintakertomuksesta 2003 [2004/2187(INI)]. 
Lipietz (Verts/ALE ),
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti aloitti vuoropuhelunsa Euroopan investointipankin kanssa tasan viisi vuotta sitten laatimallaan valiokunta-aloitteisella mietinnöllä. Toimin esittelijänä jo viisi vuotta sitten, ja voinkin vahvistaa Euroopan investointipankin ja Euroopan parlamentin välisen vuoropuhelun laadun sekä kansalaisyhteiskunnan kanssa käydyn vuoropuhelun laadun parantuneen tavattomasti noiden viiden vuoden aikana. Myös Euroopan investointipankin toimet on onnistuttu mukauttamaan sille Euroopan unionin perustamisesta asti kuuluneisiin tehtäviin.
Siksi esitän aluksi sydämelliset kiitokset kaikkien niiden puolesta, jotka olivat läsnä jo edellisellä lainsäädäntökaudella, ja toivottavasti kaikkien niiden puolesta, jotka nyt osoittavat kiinnostusta Euroopan investointipankin työhön ja sen panokseen unionin politiikan täytäntöönpanossa. Esitän lämpimät onnittelut ja kiitokset myös EIP:n johtajille, joiden kanssa tätä vuoropuhelua on käyty.
Vuoropuhelu on ollut vaativaa ja täysipainoista, ja molempien osapuolten välillä on vallinnut todellinen vuorovaikutus. Olemme muuttaneet käsitystämme EIP:sta ja EIP on muuttanut omaa käsitystään sille kuuluvista tehtävistä.
Siksi hyödynnän minulle myönnetyt muutamat minuutit esitelläkseni lyhyesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan yksimielisen mietinnön ja korostaakseni mietintömme viittä keskeisintä kohtaa, luonnollisesti kysymyksiä esittämällä.
Ensinnäkään emme voi enää tyytyä puhumaan Lissabonin ja Göteborgin tavoitteista, vaan meidän on edistyttävä näiden tavoitteiden selkeyttämisessä. EIP myöntää, että sen tehtävä on edistää Euroopan unionin toimintalinjaa; sen on asetettava kriteerejä ja määrällisiä indikaattoreita yhteistyössä parlamentin kanssa.
Lisäksi Euroopan parlamentti kuului niihin, jotka kehottivat kaikkein painokkaimmin Euroopan investointipankkia myöntämään lainoja pienille ja keskisuurille yrityksille. Tämä voidaan kuitenkin toteuttaa vain pankeille myönnettävinä globaalilainoina, joita pankit jakavat eteenpäin luottoina. Vaarana on, että emme pysty varmistamaan näiden lainojen yhdenmukaisuutta Euroopan unionin tavoitteiden kanssa, ja meidän on löydettävä keino tarkistaa näiden globaalilainojen käyttötarkoitus, tietenkin jälkikäteen.
Kolmanneksi totean, että mikroluottotoimintaa on voitava laajentaa aloille, joiden merkitys on erittäin suuri sekä tietoon perustuvan että ikääntyvän talouden muodostamassa yhteiskunnassa. Tarkoitan kolmannen sektorin yrityksiä, jotka tarjoavat apua yksilöille ja perheille.
Neljäs ongelma on järjestämämme kuulemistilaisuuden aikana ilmennyt ristiriidan mahdollisuus. Euroopan investointipankki panostaa vahvasti pitkien edullisten lainojen tarjoamiseen paikallis- ja aluetason viranomaisille. Näiden lainojen houkuttelevuudesta huolimatta vakaus- ja kasvusopimus rajoittaa niitä. Rajoitusten kiertäminen yksityisille yrityksille myönnetyillä valtion takaamilla lainoilla aiheuttaa mitä ilmeisimmin taseen ulkopuolisen riskin. Ehdotamme, että Euroopan investointipankki noudattaa Euroopan keskuspankin esimerkkiä laatimalla menettelysäännöt.
Mietintöni ensimmäisessä versiossa panimme merkille, että tietyissä lehdissä, jotka sattumoisin ilmestyvät pääasiassa Euroopan ulkopuolella, arvosteltiin EIP:n johtajien mahdollisia eturistiriitoja, koska nämä ovat aiemmin johtaneet suuria yksityisyrityksiä, joille EIP saattaa myöntää lainaa. Sen jälkeen EIP on toimittanut parlamentille suuren määrän uusia sisäisiä sääntöjä, joiden avulla on tarkoitus välttää tällaiset eturistiriidat tai ainakin ottaa ne huomioon käsittelemällä niitä ennen niiden ilmenemistä. Tätä varten olen jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksen, jonka kaikkien ryhmien koordinaattorit tai varjoesittelijät ovat uskoakseni hyväksyneet, ja kiitän Euroopan investointipankkia ja otan huomioon ne seikkaperäiset tiedot, joita se on antanut talous- ja raha-asioiden valiokunnassa toimitetun äänestyksen jälkeen. 

Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin mietintöön EIP:n toimintakertomuksesta 2003 ja kannustaa EIP-ryhmää ja parlamenttia jatkamaan nykyistä vuoropuhelua, joka on kehittynyt peräkkäisten toimintakertomusten myötä.
Komissio työskentelee EIP-ryhmän kanssa yhä enemmän ja tiiviimmin lukuisten Euroopan unionin sisäisten ja ulkoisten kysymysten parissa. Koska EIP on "poliittisesti ohjattu" pankki, sen on pysyttävä ajan hermolla unionin toimintalinjojen kehityksestä ja otettava tarvittaessa kantaa asioihin.
Unionissa EIP:n erittäin tärkeänä tehtävänä on Lissabonin toimintaohjelman ja Euroopan kasvuohjelman edistäminen. Korostan parlamentin mietinnön tavoin erityisesti Innovaatio 2010 -aloitetta, jolla tuetaan innovaatioita ja tutkimusta ja kehitystä, sekä Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) infrastruktuurin rahoitusvälinettä, jolla rahoitetaan TEN-hankkeita. Pankilla on pitkä kokemus infrastruktuurihankkeista ja näin ollen valmiudet tarjota asiantuntija-apua, ja näiden seikkojen pitäisi sen luottojen tuomien taloudellisten etujen lisäksi tuottaa muutakin lisäarvoa. Suhtaudun erittäin myönteisesti EIP:n ympäristöalan toimiin ja varsinkin sen uusiutuvia energialähteitä koskeville hankkeille tarjoamiin laajempiin luotonantomahdollisuuksiin.
Unionin ulkopuolella Euroopan investointipankki on laajentanut toimintaansa nykyisten kumppaneiden kanssa ja myös hankkinut uusia kumppaneita. Korostan erityisesti pankin toimintaa Euro–Välimeri-kumppanuusmaissa, joissa toteutetaan vuosi vuodelta enemmän Euro–Välimeri-investointivälineeseen FEMIPiin kuuluvia toimia. Kuten parlamentti huomautti, meidän on varmistettava, että pankin tulevat ulkoiset toimet pohjautuvat vankasti yhteisön ulkosuhdepolitiikkaan. Otamme tämän huomioon suunnitellessamme seuraavia ulkoisen luotonannon valtuutuksia, joiden on oltava käytössä vuodesta 2007 alkaen.
Parlamentin mietinnössä ehdotetaan toiminnan vakauden valvontaan liittyvien sääntöjen laatimista, jotta EIP:n lainat eivät vaaranna jäsenvaltioiden julkisen velan kestävyyttä. Korostan, että nykyinen vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen kehys tarjoaa yksityiskohtaisen ja tehokkaan mekanismin sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden luotonotto tapahtuu kestävin perustein. Olette tietenkin selvillä siitä, että pyrimme parantamaan sopimusta jatkuvasti. Sopimukseen tehtävistä tarkistuksista käydyissä keskusteluissa todettiin, että on tarpeen painottaa nykyistä enemmän julkisen talouden pitkän aikavälin näkökohtia ja kiinnittää enemmän huomiota hallitusten ottamiin riskeihin, jotka voivat lisätä velkaantumista tulevaisuudessa. Komissio on antanut yksityiskohtaisemmat tilastolliset ohjeet erityisesti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kirjaamisesta julkisen talouden tilinpitoon ja korostanut niiden kustannustehokkuuden toteennäyttämistä.
Komissio kiittää EIP:a siitä hyvästä työstä, jota se on viime vuosina tehnyt avoimuutensa sekä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmänsä parantamiseksi. EIP:n uusi hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeva selvitys on hyödyllinen ja tiivis läpileikkaus sen lukuisista hallinnointi- ja ohjausjärjestelmään liittyvistä toimista. Komissio kehottaa EIP:a kuuntelemaan tarkasti niitä näkemyksiä, joita esitetään sen tiedotuspolitiikasta järjestettävässä julkisessa kuulemistilaisuudessa.
Lopuksi komissio ilmaisee tyytyväisyytensä parlamentin mietintöön ja toivoo, että hedelmällinen poliittinen vuoropuhelu Euroopan investointipankin ja parlamentin välillä jatkuu. 
Wortmann-Kool,
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Lipietziä tästä mietinnöstä, koska se on tasapuolinen ja samalla ehdottoman myönteinen EIP:n tuloksesta. Tämä on täysin perusteltua, koska aiempiin vuosiin verrattuna varsinkin EIP:n avoimuudessa on tapahtunut myönteistä kehitystä. Kiitän Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta myös EIP:a ja varsinkin sen pääjohtajaa Philippe Maystadtia, vaikka joitakin valvontaan liittyviä muutoksia onkin mielestämme tehtävä. 
Kysymys EIP:n toiminnan vakauden valvonnasta onkin täydellä syyllä yksi toimintakertomuksen tärkeimmistä aiheista, eikä siihen ole valitettavasti vielä löydetty sopivaa ratkaisua. Kysymys on toiminnan vakauden valvonnan varmistamisesta parhaalla mahdollisella tavalla tulevaisuudessa. Pyydän EIP:a ja komissiota esittämään kantansa toiminnan vakauden valvonnasta seuraavaan toimintakertomukseen mennessä. Onko se mahdollista?
Siirryn käsittelemään tavoitteita. Pääpaino olisi todellakin pantava sille, miten EIP voi osallistua Lissabonin strategiaan ja innovaatioiden sekä tutkimuksen ja kehityksen vahvistamiseen. Synergian lisääminen EIP:n ja komission ohjelmien välillä voi auttaa huomattavasti, samoin kuin komission ohjelmista katettu yhteisrahoitus esimerkiksi Innovaatio 2010 -aloitteen yhteydessä toteutettaville hankkeille, mutta myös päinvastoin. Jos komissio on hyväksynyt yhteisrahoitusta edellyttäviä hankkeita, olisi hyvä, jos EIP pystyisi osallistumaan niiden rahoitukseen. Siksi pyydänkin EIP:a suunnittelemaan tähän tarkoitukseen sopivan rahoitusvälineen, jotta esimerkiksi yritykset voivat osallistua nopeammin tutkimus- ja yhteistyöjärjestelmä CRAFTin kaltaisiin ohjelmiin ja kollektiiviseen tutkimukseen.
Pk-yritysten asemaa on parannettava entisestään lainojen käyttöön liittyvissä kysymyksissä, sillä jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja. Kehotankin EIP:a ottamaan pk-yritykset suoraan mukaan lainojen markkinointiin ja markkinoimaan luottoja muidenkin kuin jäsenvaltioissa sijaitsevien pankkien kautta, koska jäsenvaltioiden välillä on liikaa eroja varsinkin uusissa jäsenvaltioissa. Kiitän teitä uudelleen, ja olemme iloisia voidessamme äänestää huomenna jäsen Lipietzin mietinnön puolesta. 
Dos Santos,
   . – Arvoisa puhemies, vaikka minusta vaikuttaakin siltä, että tästä mietinnöstä ollaan verrattain yksimielisiä, se ei saa estää meitä tarkastelemasta joitakin mietinnön ulkopuolelle jääviä keskeisiä kysymyksiä, jotka eivät kuulu Euroopan investointipankin (EIP) toimintaan.
Tässä keskustelussa mainittiin parlamentin ja EIP:n viimeisten viiden vuoden aikana tekemä laaja yhteistyö. Kuten tiedämme – ja kuten mietinnössäkin mainitaan – EIP on toiminut pitkään, jo yhteisöjen perustamisesta saakka. Sen yhteistyö parlamentin kanssa on kuitenkin jatkunut vasta viisi vuotta ja, kuten esittelijä mainitsee, tämä yhteistyö on ollut erittäin tuloksekasta ja saanut aikaan merkittävää kehitystä.
Sanoisinkin, että tämä molemminpuolinen menestys ansaitsee kiitosta, koska EIP on yksi Euroopan merkittävimmistä rahoituslaitoksista, jonka jäsenvaltiot perustivat rahoittaakseen investointeja ja perustamissopimuksissa määrättyjen päätavoitteiden toteuttamiseen tarvittavia toimia joko suoraan tai yksityisen rahoituksen avulla.
Tätä tietenkin korostetaan käsittelemässämme mietinnössä, jossa pankin toiminnasta annetaan pelkästään myönteinen kuva, ja siinä myös myönnetään, että mitä tiiviimmin pankki osallistuu parlamentin kanssa käytävään vuoropuheluun, sitä tehokkaampaa ja avoimempaa on sen toiminta. Onkin tunnustettava, että pankin toiminta on vähitellen mukautunut Euroopan talouden olosuhteisiin ja että mukautumisen ohella pankki on onnistunut hoitamaan moitteettomasti alkuperäisen tehtävänsä. Siksi on helppo nimetä muutamia periaatteita, sääntöjä tai, jos se kuulostaa mielestänne paremmalta, ehdotuksia, joita pankin on noudatettava tehostaakseen toimiaan. Nämä ehdotukset auttavat myös ymmärtämään pankin toimintaa ja epäilemättä tukevat sitä tulevan toimintansa kehittämisessä.
Ensimmäinen ehdotus on, että pankki voi, ja sen täytyykin, yhä suuremmassa määrin osallistua Euroopan talouden kehittämiseen varsinkin laskusuhdanteen aikana kohdentamalla voimavaransa ja toimensa talouskasvuun ja yhteenkuuluvuuteen. Toisen periaatteen mukaisesti EIP:n tärkeänä tehtävänä on edistää yksityisen tai lähes kokonaan julkisen rahoituksen käyttöä sekä kannustaa kaikkia talouden toimijoita osallistumaan ja jakamaan riskejä kohtuullisesti joko riskipääomaoperaatioiden tai vakuuksien antamisen avulla. Kolmanneksi pankin on arvioitava toimintansa todellinen osuus Lissabonin strategiassa, eli ilmaistava toimiensa tulos määrällisesti ja julkistettava tulokset välittömästi. Neljäs periaate on, että pankin toimilla tulisi olla näkyvä ja mitattavissa oleva vaikutus työllisyyteen ja myönteinen vaikutus sellaiseen taloudelliseen tilanteeseen, joka estää pienten ja keskisuurten yritysten kokonaisvaltaisen kehityksen. Viidennen periaatteen mukaan pankin on tuettava koko unionin taloutta, joten tutkimukselle ja korkean teknologian aloille on pantava erityisen paljon painoa. Kuudenneksi kaiken edellä mainitun on nivouduttava saumattomasti yhteen sen periaatteen kanssa, että EIP sitoutuu toiminnassaan määrätietoisesti kansalaisten siltä edellyttämään avoimuuteen ja vastuunalaisuuteen, jota on vahvistettu EIP:n ja parlamentin välisessä vuoropuhelussa.
Arvoisa puhemies, esittelijä Lipietz on jättänyt käsiteltäväksi hyvin järkevän alustavan ehdotuksen, joka luo perustan laadukkaalle lopulliselle mietinnölle ja laajalle yhteisymmärrykselle ja ansaitsee mielestäni parlamentin tuen. 
In 't Veld,
   . – Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että tästä aiheesta vallitsee laaja yhteisymmärrys, ja niinpä kiitän aivan ensimmäiseksi esittelijää erinomaisesta mietinnöstä, joka saa kannatusta kaikilta tahoilta. Tuemme varauksetta Euroopan investointipankin jo muutaman vuoden ajan noudattamaa myönteistä linjaa.
Useat parlamentin jäsenet ovat jo huomauttaneet, että EIP on poliittisesti ohjattu, ja antaa oman panoksensa Lissabonin ja Göteborgin toimintaohjelmissa sekä muissa toimintaohjelmissa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseen. Tuemme tätä tavoitetta vilpittömästi. Korostan kuitenkin, että EIP:n riippumattomuus on säilytettävä ja että sen on keskityttävä aloihin, joille se tuo lisäarvoa. Sen on ennen kaikkea vauhditettava kehitystä.
Kiinnitän huomionne muutamaan pikkuseikkaan. On itsestään selvää, että EIP:n toimien on oltava johdonmukaisia, eivätkä ne saa heikentää toisiaan. Näin ollen on siis toisaalta suhtauduttava myönteisesti siihen, että yhä enemmän määrärahoja varataan ympäristöalan hankkeisiin, jotka liittyvät esimerkiksi uusiutuviin energialähteisiin – se on erinomaista – mutta meidän on varmistettava, että samanaikaisesti ei rahoiteta muita ympäristön kannalta haitallisia hankkeita, sillä yksi hanke saattaa tehdä toisen tyhjäksi.
Useat jäsenet ovat jo korostaneet pienten ja keskisuurten yritysten merkitystä Euroopan työllisyyden lisääjinä. Olen aivan samaa mieltä, ja tässä suhteessa kehotan EIP:a keskittämään huomionsa innovaatioihin. Pieni yksityiskohta, johon itse olen tyytyväinen, on kansainvälisen mikroluottojen vuoden mainitseminen, ja Kansainvälisenä naistenpäivänä on kenties syytä lisätä, että naisten hoitamiin pienyrityksiin tehdyt investoinnit ovat osoittautuneet erityisen kannattaviksi muualla maailmassa. On tärkeää mainita tämä.
Kuten jotkut parlamentin jäsenet jo korostivatkin, avoimuuden ja hallinnon aloilla on edistytty hyvin. Jonkin verran kritiikkiä ovat kuitenkin esittäneet muun muassa Bankwatch ja, itse asiassa, myös esittelijä. Voin vain kehottaa EIP:a suhtautumaan arvosteluun vakavasti ja jatkamaan myönteistä linjaa. Jos se tekee näin, meillä on ensi vuonna epäilemättä vielä enemmän syytä kehua EIP:a. 
Seppänen,
   . – Arvoisa puhemies, minä toimin budjettivaliokunnassa EIP:n lainojen ja takausten esittelijänä ja haluan sen johdosta esittää valiokuntamme näkökulman tähän asiaan.
EIP:n luotot ovat halpa tapa tukea EU:n ulkopuolisten maiden taloudellista kehitystä. Siinä tarkoituksessa suoritetaan vuosittain unionin budjetista siirto erityiseen takuurahastoon, josta taataan EIP:lle mahdollisesti syntyvät luottotappiot. Luottotappiot ovat olleet minimaalisia. Niin ollen olisi perusteltua, että alennettaisiin sitä osuutta EIP:n luotoista, jonka unioni takaa takuurahaston varoin. Investointipankkihan ei edes pyydä kaikkien luottojen osalta 100 prosentin takausta. Edelleen olisi perusteltua, että alennettaisiin sitä prosenttilukua, jonka perusteella suoritetaan siirto EU:n budjetista takuurahastoon. Näillä muutoksilla voitaisiin lisätä sitä osuutta EIP:n lainanannosta, jota voidaan kutsua kehitysavuksi unioniin kuulumattomille maille. Odotamme komission tuovan muutosesityksen takuurahaston käytön ehtoihin ja pyydän pääjohtaja Maystadtia vahvistamaan pankin puolesta, että nämä muutokset voisivat olla perusteltuja ja että pankilla ei olisi mitään niitä vastaan.
Kun lainojen globaalista myöntämisvaltuutusta viimeksi muutettiin EU:n laajenemisen seurauksena, unionin naapurialueet pohjoisessa ja idässä eivät saaneet tasavertaista kohtelua, vaan pankki kallistui joidenkin eteläisten maiden voimin Välimeren alueen suuntaan. Sellainen tilanne pitää korjata tulevaisuudessa. Emme voi hyväksyä sitä, että jäsenmaat eivät ota tasapuolisesti huomioon kaikkia unionin lähialueita vaan pyrkivät suosimaan omia naapureitaan. Euroopan investointipankin pitäisi tältä osin olla koko unionin kaikkien naapureiden luototuksen mahdollistaja. 
Blokland,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Lipietziä Euroopan investointipankin toimintaa koskevasta mietinnöstä. Huomasimme viime vuonna talous- ja raha-asioiden valiokunnassa jäsen Ridruejon mietintöluonnoksesta, ettei mietinnön laatiminen EIP:n toiminnasta ole helppoa. Unionin toimielinten erittely näin tarkasti on hedelmätöntä eikä tee oikeutta olosuhteille, joissa toimielin työskentelee. Tänään käsittelemämme suppea mietintö on kuitenkin tasapainoinen, ja esitän siitä muutamia huomioita.
Mielestäni on valitettavaa, ettei Lipietzin mietinnössä kiinnitetä huomiota luottojen myöntämisen ympäristövaikutuksiin. EIP:n ympäristökertomus on mielestäni liian rajallinen. Luottojen myöntämistä yrityksille on arvioitava myös ympäristövaikutusten kannalta, ja siksi puollan ympäristövaikutusten arvioinnin liittämistä luottoarvioihin. Esittelijä tekee oikean johtopäätöksen todetessaan 20 kohdassa, että EIP:n tilintarkastuksen parantamiseen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Luottojen ja niiden myöntämisperusteiden lisäksi on arvioitava myös EIP:n organisaatiota. On kyseenalaistettava organisaation tehokkuus ja tapa, jolla se tekee selkoa käytetyistä varoista. EIP on perustamissopimuksen mukainen EU:n rahoituslaitos, ja siksi sen pitäisi olla Euroopan tilintarkastustuomioistuimen valvonnassa. Hyvät suhteet tilintarkastustuomioistuimeen ja OLAFiin voivat lisätä luottamusta.
Kolmanneksi kiinnitän huomionne luotonannon eettisiin näkökohtiin. Ovatko EIP:n myöntämät luotot parlamentin kannattamien eettisten vaatimusten mukaisia? Mieleen tulevia esimerkkejä ovat tutkimusrahoitus ja teknologian kehittämiseen suunnatut investoinnit. Myönnetäänkö luottoa sellaisiin tutkimus- ja kehitystoimiin, jotka eivät saa parlamentin poliittista ja moraalista tukea? Toivon, että näihin kysymyksiin vastataan tämän keskustelun aikana.
Lopuksi totean, että olemme erityisen tyytyväisiä 6 kohdassa mainittuihin mikroluottoihin. Tukemalla pienimuotoisia aloitteita on mahdollista tarjota räätälöityjä palveluja, ja on ilahduttavaa huomata, että tämä väline saa ansaitsemaansa tunnustusta. Tässä yhteydessä kehotan painottamaan nimenomaan hankkeiden ja myönnettyjen luottojen laatua. Tämäntyyppisten luottojen äkillisessä lisäämisessä on se vaara, ettei hankkeiden ja luottojen laatua kyseenalaisteta riittävästi. Koska tukikelpoisten hankkeiden valinta edellyttää tarkkaa harkintaa, tarvitaan määrätietoisia toimia, kuten yhteistyötä sellaisten laitosten kanssa, joilla on kokemusta mikroluotoista. Jotta kyseinen väline ei kaatuisi omaan menestykseensä, EIP:n on sitouduttava aktiivisesti säilyttämään mikroluotot jatkossakin korkealaatuisina. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   – Arvoisa puhemies, koska parlamentin puhemies esti minua kolmannen kerran peräkkäin ilmaisemasta kantaani minuutin puheenvuorossa, käsittelen hyvin lyhyesti aihetta, johon olen jo pitkään halunnut puuttua.
Parlamentin puhemiehistön parhaillaan pidettävän kokouksen esityslistan 8 kohta on erittäin ongelmallinen. He suunnittelevat hyökkäystä lehdistönvapautta vastaan. Parlamentti vakuuttaa julkisesti puolustavansa avoimuutta, mutta sen puhemiehistö aikoo parlamentin jäseniä kuulematta ja asiaa millään tavoin julkistamatta antaa lehdistönvapautta pilkkaavia sääntöjä, joiden tarkoituksena on ainoastaan sallia nöyristelevä ja hampaaton raportointi.
Haluan vain kiinnittää tähän julkisesti huomiota, ja pyysin aiemmin puhemiestä estämään tällaisen kehityksen. Samaa voidaan sanoa kokouksen esityslistan 7 kohdasta.
Kaikki nämä seikat liittyvät suoraan parhaillaan käsittelemäämme aiheeseen: Euroopan unionin toimielimen, eli tässä tapauksessa Euroopan investointipankin, toimintakertomukseen. Havaitsimme aiempina vuosina, että sen avoimuuden puute mahdollisti monet sellaiset käytännöt, joista on päästävä eroon. 
Olen erittäin tyytyväinen tämän mietinnön 21 kohtaan, jossa tuodaan esiin EIP:n johdon mahdolliset eturistiriidat, joihin on toistuvasti viitattu lehdistössä. Panin kiinnostuneena merkille, että tämän kohdan poistamista koskeva tarkistus on jo jätetty käsiteltäväksi.
Minulla on edelleen hyvin tarkka muistikuva tätä aihetta koskevista viimekesäisistä lehtikirjoituksista, esimerkiksi 19. päivänä elokuuta ilmestyneessä numerossa. Näiden eturistiriitojen poistamisesta tai niiden avoimesta käsittelystä ei ole mitään todisteita, emmekä voi mielestäni näin aikaisessa vaiheessa kehua investointipankkia kovin vuolaasti. Vaikka pankki onkin mielestäni pohjimmiltaan merkittävä toimielin, huomaamme, että avoimuuden puutteen takia luottamus ja demokratia ovat mahdottomuus niin parlamentissa kuin EIP:ssakin. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on hämmästyttävää kuulla jäsenten käyttävän puheenvuoroja tässä keskustelussa – edellinen puhuja, joka ei ymmärtänyt asian ydintä, on yksi heistä – vaikka he eivät osallistuneet valiokunnassaan mietinnöstä toimitettuun äänestykseen. Haluan tehdä täysin selväksi, että parlamentti keskustelee EIP:a koskevasta mietinnöstä tänään, koska se toteuttaa demokratiaa, avoimuutta ja parlamentaarista valvontaa, ja yhteistyömme EIP:n kanssa osoittaa, että parlamentin kanssa käyty vuoropuhelu on saanut parannuksia aikaan paitsi vuoropuhelussa myös pankin toiminnassa.
Teette hyvää työtä, ja kiitän teidän lisäksenne myös tehtävänsä jättävää EIP:n hallituksen varapuheenjohtajaa professori Ewald Nowotnya, joka on myös Wienin taloustieteiden ja yrityshallinnon yliopiston vararehtori, hänen tekemästään erinomaisesta työstä.
Mikä EIP on? Se on Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen nojalla perustettu julkinen pankki, jonka tarkoitus on kaikkein tärkeimpänä rahoituslaitoksena panna täytäntöön Euroopan unionin tavoitteita omien investointiensa ja edistämiensä investointien avulla. Toivottavasti ei ole pelkkää sattumaa, että tällä viikolla keskustelemme EIP:n ohella Lissabonin strategian väliarvioinnista ja kevään huippukokouksen valmisteluista. Pidän teitä Lissabonin strategiaa tukevana viestintäkanavana, jonka tehtävänä on tukea juuri kasvun, työllisyyden, kilpailukyvyn, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän kehityksen tavoitteita, ja niinpä pyydän teitä vastaisuudessakin laatimaan mietintönne komission uuden Lissabonin strategian ja jäsenvaltioiden toimintaohjelmien mukaisesti ja kiinnittämään vielä suurempaa huomiota 5, 8 ja 10 kohtaan. Niissä käsitellään pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka ovat Euroopan talouden ydin ja joilla on tärkeä asema työllisyyden lisäämisessä.
Van den Burg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin sanoudun irti jäsen Martinin esittämistä huomioista. Tämän päätöslauselman 21 kohta ei millään tavoin merkitse, että olisimme tyytymättömiä EIP:n avoimuuteen. Lisäksi jäsen Martinin tarkoittamat seikat – mellakat ja sekasorto, jota ihmiset yrittivät viime vuonna aiheuttaa vastauksena investointipankkia koskevaan raporttiin – osoittautuivat tekaistuiksi.
Puheenvuoroni ensisijainen tarkoitus on korostaa EIP:n toimien ja Lissabonin strategian välistä suhdetta. Mielestäni Kok II -raportin johtoajatus "työpaikkoja, työpaikkoja, työpaikkoja" pitäisi korvata iskulauseella "investointeja, investointeja, investointeja", joka on yksi Lissabonin strategian keskeisimmistä lauseparsista. EIP on ratkaisevassa asemassa. Mainitsen esimerkiksi innovaatioaloitteen yhteydessä vuonna 2004 investoidut 7,1 miljardia euroa. Juuri tällaisia investointeja tarvitsemme, nimittäin investointeja tutkimukseen ja kehitykseen, koulutukseen sekä tieto- ja viestintätekniikan kehittämiseen.
Panin merkille, että Ecofin-neuvostolle 2. helmikuuta esitellyssä muistiossa oli otettu käyttöön myös rahoitusvälineitä koskeva innovatiivinen toimintamalli. Muistiossa on luettelo osittain jo toteutetuista mutta vielä kehitteillä olevista ideoista. Kyseisillä ideoilla aiotaan taata EIP:n käytössä olevien lukuisten mahdollisuuksien hyödyntäminen ja käyttäminen mahdollisimman tehokkaasti mikroluottoihin sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, eli juuri tarvittavien innovatiivisten investointien toteuttamiseen. Mielestäni on erityisen tärkeää mainita tieto- ja viestintätekniikka, arviointikeskukset ja tutkimuksen puiteohjelmaan kuuluvien toimien välinen yhteistyö. Toivon myös Ecofin-ministereiden kytkevän toisiinsa investoinnit ja sen tavan, jolla he käsittelevät menoja ja investointeja vakaus- ja kasvusopimuksessa. Lisäksi toivon tämän keskustelun jatkamista. 
Zimmer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä tuodaan selkeästi esiin Euroopan investointipankin merkittävä asema EU:n kehitysyhteistyöpolitiikassa. Mielestäni sen on osallistuttava vielä aktiivisemmin etenkin vuosituhattavoitteiden toteuttamiseen ja osoitettava määrätietoisempaa sitoutumista niihin. Vaikka tarkoitankin tällä etupäässä köyhyyden torjumista, lisäisin, että mietinnössä käsitellyissä aiheissa on kiinnitetty liian vähän huomiota EU:ssa tehtäviin investointeihin. 
Jotakin on sanottava myös nykyisistä mahdollisuuksista myöntää tukea hyökyaallon ja tuhoisien tulvien hävittämille alueille. Vaikka komission puheenjohtaja Barroso saikin kosolti julkisuutta ilmoittaessaan jopa 1 miljardin euron suuruisen tuen järjestämisestä EIP:n kautta, haluan tässä yhteydessä tehdä täysin selväksi, ettei rahavirtoja saada liikkeelle, elleivät olosuhteet muutu. EIP on itse useaan otteeseen korostanut, ettei sillä ole tarvittavia valtuuksia käyttää näitä varoja kyseisellä alueella, ja lainakustannukset olisivat liian korkeat ilman komission osarahoitusta. Pyydänkin, ettei parlamentti sulkisi korviaan osarahoituspyynnöiltä. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    –  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan investointipankin on tehtävä tiivistä yhteistyötä Euroopan keskuspankin ja Euroopan komission kanssa, mutta samalla sen painopisteet on rajattava tarkoin. Jos EU:n todella halutaan yhdentyvän, ei ainoastaan poliittisesti vaan myös käytännössä ja logistisesti, on rahoitettava Euroopan laajuisia verkkoja. Jos Euroopan talouden halutaan kehittyvän, Euroopan investointipankin on tuettava enemmän pk-yrityksiä, sosiaalista taloutta ja niin sanottuja yhteisöllisiä palveluita, jotka ovat erityisen tärkeitä väestökehitystä silmällä pitäen. On aivan ratkaisevaa, että lainojen myöntämisedellytykset ovat tasapuoliset. Tietyt jäsenvaltiot saavat suhteellisen pienen osuuden lainoista, ja niiden pk-yrityksiä pitäisi tukea enemmän. Tästä syystä Euroopan investointipankin on tehostettava hallintomenettelyitään ja parannettava mahdollisuuksia hyödyntää paikallisia rahoituskumppaneita ja pk-yrityksiä. On oleellista, että kaikki EU:hun liittyvät toimielimet, ja varsinkin rahoituslaitokset, ovat avoimia. Valitettavasti tietoomme on tullut, että EIP:n johdolla on eturistiriitoja. Kehotan teitä tutustumaan esimerkiksi päätöslauselman 21 kohtaan. Nämä ovat erittäin huonoja uutisia. Tällaiset ristiriidat eivät saa jatkua, sillä ne antavat kielteisen kuvan EIP:sta. Kiitos. 
Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koska Euroopan investointipankki on yksi Euroopan unionin keskeisimmistä rahoituslaitoksista, sen merkitys Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamisessa on mielestäni itsestään selvä. Tässä yhteydessä kiitän Euroopan investointipankkia niistä toimista, joilla se ohjaa Euroopan unionin investointeja Lissabonin strategian tavoitteiden mukaisesti.
Toiseksi korostan, että Euroopan talouden eri aloja on rahoitettava tasapuolisesti, jotta otetaan huomioon myös Lissabonin tavoitteet: kehitys, työllisyys, yhteenkuuluvuus ja ympäristö. Siksi suhtaudun myönteisesti pienille yrityksille myönnettävien lainojen lisäämiseen. Mielestäni on tärkeää laajentaa luotonantoa sosiaaliseen talouteen ja yhteisöllisiin palveluihin sekä leikata korkeita hallintokuluja. Tuen pankin tähänastisia toimia, joilla se on auttanut rahoittamaan uuteen teknologiaan tehtyjä aineellisia ja aineettomia investointeja. Mielestäni infrastruktuuriin tehtäviä investointeja, ja varsinkin investointeja Euroopan laajuisiin verkkoihin, on lisättävä.
Lopuksi korostan, että Euroopan investointipankin toimet on sovitettava yhteen kaikkien Euroopan unionin politiikan alojen kanssa sekä jäsenvaltioissa että unionissa.
Puheenvuoroni lopuksi kiitän vielä esittelijä Lipietziä erinomaisesta mietinnöstä. 
Maystadt,
    Arvoisa puhemies, aluksi kiitän teitä edellisellä lainsäädäntökaudella alkaneen perinteen jatkamisesta. Kuten esittelijä Lipietz äsken mainitsi, on kulunut vain viisi vuotta siitä, kun Euroopan investointipankkia pyydettiin osallistumaan vuoropuheluun Euroopan parlamentin kanssa. Omasta puolestani iloitsen siitä.
On totta, ettei Euroopan investointipankki ole Euroopan unionin virallinen toimielin. Sen osakkaita ovat jäsenvaltiot, ja me olemme vastuussa osakkaillemme, toisin sanoen jäsenvaltioiden hallituksille ja kansanedustuslaitoksille. Toisaalta Euroopan investointipankki perustettiin perustamissopimuksen nojalla ja, kuten mainitsimme, sen tehtävä on tukea taloudellisesti Euroopan unionin poliittisia tavoitteita. Siksi on mielestäni aivan oikein, että pankkia pitäisi pyytää antamaan selvitys toiminnastaan Euroopan kansalaisten vaaleilla valitsemille edustajille, ja voin vahvistaa, että vuoropuhelumme on antoisaa, kuten esittelijä Lipietz aluksi totesi.
Parlamentti pystyy nyt kieltämättä suhtautumaan EIP:in aiempaa myönteisemmin useilla aloilla, koska se on pannut täytäntöön useita talous- ja raha-asioiden valiokunnan laatimia ja parlamentin vahvistamia suosituksia, joiden avulla on edistytty varsinkin hallintoon, avoimuuteen ja valvonnan laatuun liittyvissä kysymyksissä. Viime viikolla osallistuin monenkeskisten kehityspankkien pääjohtajien vuosikokoukseen ja minua ilahdutti huomata, että EIP toimii nyt monessa suhteessa esimerkkinä muille kansainvälisille rahoituslaitoksille.
Vuoropuhelumme on antoisaa. Mielestäni sitä on jatkettava eri valiokuntien kanssa. En käsittele laajemmin juuri mainitsemiani hallintoon ja avoimuuteen liittyviä kysymyksiä. Totean vain jäsen Wortmann-Koolille, että kysymys toiminnan vakauden valvonnasta on edelleen ratkaisematta. Syy siihen, ettei muita kansainvälisiä rahoituslaitoksia valvota tällä tavoin, on hyvin yksinkertainen: toiminnan vakauden valvonnan päätarkoitus on tallettajien suojeleminen. Kasainvälisillä rahoituslaitoksilla ei kuitenkaan ole tallettajia.
Siitä huolimatta kysymys jää avoimeksi. Parlamentti ehdotti, että Euroopan keskuspankki voisi valvoa EIP:a. Jäsenvaltiot eivät halunneet antaa EKP:lle tällaisia valtuuksia. Voin joka tapauksessa kertoa teille, että olemme päättäneet noudattaa Basel II -sopimuksen sääntöjä vapaaehtoisesti. Jos joudumme tulevaisuudessa valvontaan, pystymme osoittamaan toimivaltaisille viranomaisille, että olemme noudattaneet asiaankuuluvia määräyksiä.
Käsittelen lyhyesti toimintaamme Euroopan unionissa. Panin merkille, että useat parlamentin jäsenet painottivat erityisesti osuuttamme Lissabonin strategiassa. Lissabonissa Eurooppa-neuvosto itse asiassa pyysi EIP:a osallistumaan rahoitukseen monilla aloilla, joiden katsottiin olevan kyseisen strategian ehdottomia painopisteitä. Tiedätte, miten selkeä merkitys tutkimukseen ja koulutukseen suunnattujen investointien lisäämisellä on Lissabonin strategiassa. Lissabonin huippukokouksen jälkeen käynnistimmekin ohjelman nimeltä "i2i", Innovaatio 2010 -aloite. Olemme jo myöntäneet tätä ohjelmaa varten lainoja 24 miljardia euroa. Tarkemmin sanottuna 7 miljardia euroa koulutukseen, 10 miljardia euroa tutkimukseen ja kehitykseen ja 7 miljardia euroa uuden teknologian levittämiseen. Meillä on vakaa aikomus jatkaa samalla linjalla ja, kuten esittelijä Lipietz totesi, viedä osallistumisemme puheita ja periaatejulistuksia pidemmälle esimerkiksi laajentamalla rahoitusta hyvin tarkasti rajattuihin hankkeisiin, kun samanaikaisesti yritämme ottaa käyttöön uusia rahoitusvälineitä, kuten jäsen van den Burg korosti. Olemme jo myöntäneet "i2i"-ohjelman yhteydessä uudentyyppisiä lainoja, joissa riskit on jaettu. Suunnittelemme parhaillaan yhteistyössä komission kanssa mallia, jonka avulla olisi mahdollista laajentaa kyseistä toimintaa ja lisätä riskinottoa, sillä näillä aloilla rahoittajan edellytetään tavallisesti ottavan vastuulleen osan riskeistä.
Panin myös merkille, että jotkut teistä korostivat voimakkaasti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Huomaan, että aikani on loppumaisillaan, joten vastaan hyvin lyhyesti. Voin vakuuttaa, että neuvottelemme globaalilainoja – joista valiokunta on jo keskustellut – koskevista uusista sopimuksista välittäjäpankkien kanssa varmistaaksemme, että ne todella siirtävät EIP:lta saamansa taloudellisen edun lopullisille edunsaajille. Panin myös merkille mikroluottojen korostamisen. Kiinnitin huomiota ympäristöä koskeviin näkökohtiin ja voin vakuuttaa, että hallintoneuvostolle esittämissämme hankeselvityksissä käsitellään – hankkeen vaatiessa toisinaan hyvinkin yksityiskohtaisesti – sen hankkeen ympäristövaikutuksia, johon meiltä pyydetään rahoitusta.
Lopuksi muutama sana toiminnastamme Euroopan unionin ulkopuolella. Sitä on tietenkin tarkasteltava Euroopan unionin uuden ulkopoliittisen toimintamallin perusteella. Kuten jäsen Zimmer lyhyesti mainitsi, tavoitteena on yhdistää paremmin komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan investointipankin voimavarat, jotta kehitysapumme olisi tehokkaampaa ja voisimme osallistua välittömämmin vuosituhattavoitteiden saavuttamiseen.
Jäsen Seppäselle totean vain, että olemme täysin samaa mieltä hänen takuurahastoa koskevasta ehdotuksestaan. Me emme kuitenkaan päätä uusista painotuksista ja kohteista, vaan neuvosto, jolta saamme eri alueita koskevat toimeksiannot.
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että ylitin minulle myönnetyn puheajan. Totean vielä lopuksi, että haluamme jatkaa tätä vuoropuhelua parlamentin kanssa. Käymme vuoropuhelua talous- ja raha-asioiden valiokunnan kanssa ja olemme juuri käynnistäneet vuoropuhelun kehitysyhteistyövaliokunnan kanssa. Olemme parlamentin valiokuntien käytettävissä näiden kysymysten selvittämiseksi perinpohjaisemmin. 
Puhemies.
   Arvoisa pääjohtaja Maystadt, kiitän teitä ja toimielintänne sen tekemästä työstä. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   – Arvoisa puhemies, viittaan nykyisen työjärjestyksen 145 artiklaan. Eräs naispuolinen parlamentin jäsen kohdisti sanansa suoraan minulle, enkä tiedä onko häntä tai minua tulkittu väärin.
Halusin joka tapauksessa selvyyden vuoksi toistaa, että se, mitä sanoin, liittyi nimenomaan mietinnön 21 kohtaan, jossa nämä huolenaiheet tuodaan selvästi esiin. Jos siis parlamentin kahden suurimman puolueen – jotka muodostavat eräänlaisen suuren koalition – edustajat ilmoittavat, että kaikki on kunnossa, on myös kyseiseen suureen koalitioon kuulumattoman jäsenen voitava sanoa, että kaikki ei ole kunnossa. Käsittelen seuraavaksi toista huomiotani.
Eräs parlamentin jäsen mainitsi minun jääneen pois tästä mietinnöstä toimitetusta äänestyksestä. Syynä siihen on, että kuulun kolmeen valiokuntaan, joiden kokoukset menevät valitettavan usein päällekkäin, ja voin tuskin olla kolmessa paikassa samaan aikaan. Tiedoksi ja objektiivisuuden nimissä huomautan, että Ewald Nowotny – johon parlamentin jäsen viittasi – oli tämän kriittisen mietinnön yksi tärkeimmistä tietolähteistä. Niinpä on valitettavaa, että joudumme edelleen kamppailemaan kaikkien näiden ongelmien kanssa, mikäli aiomme saavuttaa selkeyden ja avoimuuden, joka meiltä vielä tällä hetkellä puuttuu. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0012/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä (Esittelijä: Esko Seppänen). 
Seppänen (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme saattaneet parlamentin toiseen käsittelyyn tämän asetusehdotuksen maakaasunsiirtoverkkoihin pääsystä. Kahdessa käsittelyssämme on aikaa kulunut noin vuosi ja siltä osin voidaan sanoa, että parlamentti on toiminut niin nopeasti kuin se on nykyjärjestelyssä ollut mahdollista. On saavutettu tyydyttävä lopputulos ja ansio siitä kuuluu eri poliittisten ryhmien hyvälle yhteistyölle.
Asian esittelijänä olisin halunnut asetukseen kaksi merkittävää asiaa, joita siinä ei nyt ole. Kun maakaasuverkkoihin pääsystä on neuvoteltu kaikkien osapuolten kesken niin sanotussa Madridin foorumissa, olisin halunnut, että asetusehdotusta muutettaessa tai sitä täydennettäessä komission pitäisi myös tulevaisuudessa kuulla tämän prosessin kaikkia osapuolia. Sellaisen artiklan kirjoittaminen tekstiin ei onnistunut juridisista syistä. Kaikkien kolmen toimielimen eli neuvoston, komission ja parlamentin juridiset palvelut olivat sitä mieltä, että lainsäädännön valmistelun tulee tapahtua komitologiamenettelyllä, eikä minkään ulkopuolisen tahon kuulemista voida kirjoittaa itse lakitekstiin. Viisas komissio, jolla on lakien esittelyssä monopolivalta suhteessa neuvostoon ja parlamenttiin, varmaankin pitää koossa Madridin foorumin ja kuuntelee herkällä korvalla kaikkia sen asianomaisia tahoja. Näin odotan komission edustajan meille vakuuttavan tässä keskustelussa.
Toinen asia, josta olisin halunnut lisätä asetukseen oman artiklan, koskee kaasun varastointia. Säilyttämällä varastomonopolit estetään täysimittainen verkostojen käyttö kaikkien osapuolten hyväksi ja heikennetään kilpailua markkinoilla. Kun kaasun kuljettamiseksi maasta toiseen tarvitaan siirtoverkkoja, kaasumarkkinat voivat toimia tehokkaasti vain, jos samoissa kaasuputkissa voidaan kuljettaa monien tuottajien myymää ja monien kuluttajien ostamaa kaasua. Tärkeää on siis verkkojen yhteiskäyttö eli pääsy verkkoihin. Kun tänä talvena kaasun hinta on noussut joissakin jäsenmaissa muista poikkeavalla tavalla, komission on selvitettävä, mistä on kysymys.
Parlamentissa olemme tyytyväisiä siihen, että vielä toisen käsittelyn loppuvaiheessa olemme voineet esittää neuvoston yhteiseen kantaan joitakin parannusehdotuksia, jotka odotamme neuvoston hyväksyvän. Tavoitteemme parlamentissa on ollut se, että asetus on syytä saattaa voimaan niin nopeasti kuin mahdollista. Toivottavasti eräät jäsenmaat saadaan sen avulla kunnioittamaan niitä sitoumuksia, joita ne ovat yhtäällä ottaneet kaasuverkkoihin pääsyjen turvaamiseksi, mutta joita ne eivät ole toisaalla panneet täytäntöön. Pidämme tärkeänä sitä, että tämä asetus tulee mahdollisimman nopeasti voimaan. 
Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä on hyvä esimerkki toimielinten välisestä tuloksellisesta yhteistyöstä, ja on siksi onnistunut. Esittelijä Seppäsen ja hänen kaikkia parlamentin poliittisia ryhmiä edustavien kollegoidensa rakentavan toimintatavan ansiosta saimme aikaan asiakirjan, jolla saavutamme toivotut tulokset. Kiitän tästä teitä kaikkia. Sitoutumalla tähän lainsäädäntöehdotukseen varmistitte sen laadun lisäksi myös sen nopean ja tehokkaan käsittelyn. 
Voimaan tullessaan asetus tarjoaa tasapuoliset edellytykset maakaasunsiirtoverkkoihin pääsylle koko Euroopan markkinoilla ja täydentää näin olennaisella tavalla kaasun sisämarkkinoita koskevaa direktiiviä. Syrjimättömät ja avoimet verkkoon pääsyä koskevat edellytykset ovat ratkaisevan tärkeät kilpailun kehittymiselle.
Euroopan parlamentti on ollut ratkaiseva tekijä koko prosessissa. Sekä neuvosto että komissio hyväksyivät useimmat ensimmäisessä käsittelyssä esitetyt tarkistukset. Siksi voidaankin turvallisin mielin todeta, että Euroopan parlamentti on jo jättänyt jälkensä tekstiin.
Olemme nyt päättämässä lainsäädäntöprosessia esittämällä uuden suosituksen yhteisen kannan muuttamisesta. Komissio hyväksyy varauksetta Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen sovitteluratkaisun. Sen tulokset tasoittavat vihdoin tietä asetuksen vahvistamiselle neuvostossa, ja niiden ansiosta kaasun sisämarkkinoiden perustamista koskeva lainsäädäntökehys täydentyy uudella tärkeällä säädöksellä.
Tiedän, että jotkut teistä olisivat halunneet mennä pidemmälle sisällyttämällä varastojen käyttöoikeuden asetuksen soveltamisalaan. Parlamentin tavoin komissio kiinnittää suurta huomiota tähän seikkaan. Olen kuitenkin täysin varma siitä, ettei näin tärkeästä aiheesta olisi oikein säätää tässä asetuksessa.
Olemme saamassa onnistuneesti päätökseen keskustelun vapaaehtoisesta sopimuksesta, jossa määrätään kaasuvarastojen syrjimättömän käyttöoikeuden edellytyksiä koskevista suuntaviivoista. Tällainen sopimus olisi kaikkein tehokkain keino saada aikaan nopeita parannuksia markkinoissa 1. huhtikuuta 2005 alkaen sillä edellytyksellä, että teollisuus noudattaa sopimuksen määräyksiä.
On itsestään selvää, että lainsäätäjien lisäksi myös komissio seuraa tarkoin näiden suuntaviivojen täytäntöönpanoa. Lisätoimia toteutetaan tarvittaessa myöhemmin.
Kehotan teitä hyväksymään teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suosituksen, sillä se on paras tapa edistää yhteisiä tavoitteitamme: toimivia kaasun sisämarkkinoita, joista on hyötyä kuluttajille ja Euroopan kilpailukyvylle.
Totean vielä, että komissio jatkaa kaikkien sidosryhmien kuulemista, ja Madridin foorumista saamamme kokemukset ovat olleet erittäin onnistuneita. 
Reul,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän aluksi lämpimästi esittelijää, joka on tehnyt kanssamme erinomaista työtä, niin että olemme saattaneet pitkään jatkuneen prosessin lyhyessä ajassa onnistuneesti päätökseen. Tavoitteena on ollut antaa eurooppalaisille mahdollisuus valita vapaasti kaasuntoimittajansa tarjolla olevasta laajasta palveluvalikoimasta ja avata markkinat. Olemme yrittäneet määritellä näiden tavoitteiden saavuttamiseen tarvittavat edellytykset, joita ovat tariffilaskelmien julkistaminen, kustannuslaskelmien avoimuus ja verkonhaltijoita koskeva laaja tiedottamisvelvoite. Kaikilla näillä seikoilla on jokseenkin keskeinen merkitys. 
Toisaalta on myös löydettävä tasapaino, ja sen olemme yrittäneet saavuttaa. Verkkojen ylläpitäjien on voitava valvoa etujensa turvaamista. Ei ole mielekästä määrätä niin tiukkoja edellytyksiä, että verkonhaltijoiden etu kärsii. Tässä asiassa olemme mielestäni löytäneet järkevän tasapainon avaamalla markkinat ja tarjoamalla kuluttajille uusia mahdollisuuksia ja samalla säilyttäneet verkkojen toiminnan taloudellisesti kannattavana. Kuka siitä muuten huolehtisi?
Käytimme neuvottelujen lähtökohtana vapaaehtoisia sopimuksia ja Madridissa vuonna 2003 sovittuja hyviä toimintatapoja koskevia suuntaviivoja. Mielestäni oli kekseliästä toimia tällaisen yhteisymmärryksen pohjalta, ja olenkin esittelijä Seppäsen kanssa samaa mieltä siitä, että tämä on hyödyllistä pitää mielessä myöhemmästä kehityksestä äänestettäessä. Koko Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän tavoin katson tämän tarkoittavan sitä, että oli hyvä, ettemme ottaneet tämän asetuksen soveltamisalaan kaasuvarastoja, sillä niistä ei vielä päästy yksimielisyyteen. En ole myöskään vakuuttunut siitä, että mitkään pakottavat säännöt edellyttäisivät antamaan tästä asiasta säädöksiä. Vapaaehtoiset sopimukset ovat tarkoituksenmukaisissa tapauksissa suotavampia. Kaikesta ei tarvitse antaa sitovia säädöksiä, ja meidän pitäisi odottaa ja seurata, miten tämä prosessi vastaisuudessa etenee.
Lisäisin vielä, että kaasumarkkinoiden tulisi antaa kehittyä rauhassa. Se edellyttää, että jäsenvaltioiden hallitukset saattavat antamamme säädökset osaksi kansallista lainsäädäntöä. Asetuksen vaikutusta on mahdollista arvioida vasta tietyn ajan kuluttua, ja pyydänkin, että sen jälkeen kun asetus on tänään hyväksytty, annamme ajan kulua ja seuraamme tilanteen kehitystä. 

Rapkay,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esitän aluksi vilpittömät kiitokset esittelijälle, vaikka en tavallisesti tee sitä, koska mielestäni esittelijän tehtäviin kuuluu hoitaa työnsä kunnolla, eikä tällainen itsestään selvä asia edellytä kiitoksen antamista. Tämä aihe on kuitenkin ollut todella monimutkainen, ja esittelijä Seppänen on hoitanut sen erinomaisesti. Keskustelu on tietenkin jatkunut jo pidempään; me ja monet muut parlamentin jäsenet olemme tuttuja jo edellisestä parlamentista ja osallistuimme jo varsin hankalaan ensimmäiseen käsittelyyn.
Parlamentin tavoin neuvosto on nyt vahvistanut monet seikat, joista keskustelimme ensimmäisessä käsittelyssä – aluksi hieman katkeraankin sävyyn – ja hyväksynyt ne, ja voimme olla siihen todella tyytyväisiä. Uusiin parlamentteihin tulee kuitenkin mukaan uusia ihmisiä, joilla on uusia ideoita ja ehdotuksia. Uusilla parlamentin jäsenillä oli tietenkin uusia ideoita, joiden huomioon ottaminen oli vaikeaa, koska neuvoston kanssa oli jo suurelta osin päästy yhteisymmärrykseen. Tiedän, että esittelijä Seppänen kannatti komission ehdotuksen ja neuvoston kannan hyväksymistä ilman suurempia muutoksia, ja niinpä hän on tehnyt hyvää työtä tuodessaan parlamentin etunäkökohdat esille ja neuvotellessaan niille neuvoston hyväksynnän.
Ydinkysymys kuitenkin on, että emme halua energiamarkkinoille tai muillekaan markkinoille kilpailua sen itsensä vuoksi, vaan olemme hyvin selvillä siitä, että kilpailu on itse asiassa tarkoituksenmukainen keino yhtenäismarkkinoiden tehokkuuden maksimointiin. Yhtenäismarkkinat ja niiden tehokkuuden hyödyntäminen edellyttävät kansallisten markkinoiden avaamista ja niiden muuttamista yhtenäisiksi energian sisämarkkinoiksi, ja siksi edellytyksenä on avoin ja syrjimätön pääsy verkkoihin. Mielestämme tällä asetuksella säädetään täsmällisempien, seikkaperäisempien ja sitovampien suuntaviivojen täytäntöönpanosta ja täydennetään samalla vuonna 2003 kaasumarkkinoiden täydellisestä avaamisesta annettua sisämarkkinadirektiiviä.
Tällä asetuksella on tarkoitus muun muassa täsmentää avoimuusvaatimuksia, joiden mukaan verkonhaltijoiden on tarjottava kolmansille osapuolille verkkoon pääsyn mahdollistavia palveluita ja varsinkin selkeytettävä tariffirakenteita. Juuri tariffirakenne on oleellinen, jotta kilpailijat voivat käyttää verkkoja avoimesti ja syrjimättömästi. Yleensähän jollain yrityksellä on tällaisissa verkoissa monopoli, ja vain sääntelemällä verkkoihin pääsyä voimme valvoa niitä ja tehdä niistä avoimet ja syrjimättömät. Haluankin erityisesti korostaa, että oli tärkeää tiukentaa uudelleen tariffirakennetta koskevaa yhteistä kantaamme sen jälkeen, kun olimme jo hyväksyneet useita muita seikkoja. Ei riitä, että säädettyjen tariffien tehokkuutta edistetään jokseenkin teoreettisilla kannustimilla. Tariffeja on arvioitava rakenteeltaan vertailukelpoisen tehokkaan verkonhaltijan kustannuksiin nähden; tämän suunnitelman parlamentti sai hyväksyttyä rajat ylittävässä sähkökaupassa, ja se soveltuu myös kaasuverkkoihin. Näin ollen sen tulisi saada parlamentin yleinen kannatus. 
Prodi,
   –Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin kiitän esittelijä Seppästä siitä perusteellisesta työstä, jota olemme hänen ansiostaan voineet tehdä. Kiitän myös komission jäsentä Piebalgsia siitä, että hän on paikalla.
Korostan kaasun sisämarkkinoiden toteuttamista koskevan direktiivin merkitystä. Viime vuonna annetussa direktiivissä säädetään oikeudenmukaiset ja tarkat säännöt kolmansien osapuolien pääsystä jäsenvaltioiden kaasunsiirtoverkkoihin ja otetaan samalla huomioon kansallisten ja alueellisten markkinoiden ominaispiirteet.
Kuten jo mainittiin, direktiivi on yhdenmukainen rajat ylittävän sähkökaupan verkkoon pääsystä annetun direktiivin kanssa. On tärkeää pitää mielessä, että ehdotus perustuu Euroopan kaasualan sääntelyfoorumilla tehtyihin vapaaehtoisiin sopimuksiin, joista tulee sitovia tämän direktiivin nojalla.
Neuvoston esittämillä tärkeimmillä muutoksilla rajoitetaan 9 artiklassa tarkoitettujen suuntaviivojen soveltamisalaa ja poistetaan komission valtuudet antaa uusia suuntaviivoja komiteamenettelyllä ja tarkistaa liitteissä säädettyjä suuntaviivoja. Suuntaviivat koskevat kolmannen osapuolen verkkoon pääsyyn liittyviä palveluita, kapasiteetinjakomekanismin periaatteita, ylikuormituksen hallintamenettelyitä ja avoimuusvaatimuksia.
Neuvosto on myös lisännyt 9 artiklaan uuden kohdan, jossa selvennetään kansallisten kaasuverkkojen välisiä eroja. Erot on otettava huomioon suuntaviivoissa, niiden täytäntöönpanossa ja tulevissa tarkistuksissa.
Huomautan myös, että neuvosto on siirtänyt asetuksen voimaantulopäivän heinäkuun 1. päivästä 2005 heinäkuun 1. päivään 2006 lukuun ottamatta 9 artiklan 2 kohtaa, joka tulee voimaan kuusi kuukautta myöhemmin.
Ilmaisen ryhmämme puolesta tyytyväisyytemme neuvoston kanssa saavutettuun yhteisymmärrykseen, vaikka omasta mielestäni olisikin ollut parempi, jos neuvoston ja komission asetuksen soveltamisala olisi kattanut myös kaasuvarastojen käyttöoikeuden sääntelytarpeen. Italia on käyttänyt tämän erittäin kylmän jakson aikana kymmenen prosenttia varastoistamme, ja siksi on mielestäni asianmukaista mainita myös tämä näkökohta ja varastoinnin hintoja tasaava vaikutus. Joka tapauksessa luotan siihen, että myös komissio haluaa pian säännellä tätä alaa. 
Caspary (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, markkinoiden vapauttaminen on periaatteessa hyödyllistä. Kaasumarkkinoihin sillä on kuitenkin tuskin lainkaan vaikutusta. Mistä tämä johtuu? Siihen on kaksi pääasiallista syytä.
Tuottajat, joihin ainakin meidän osaltamme kuuluvat nykyisin vain Venäjä, Norja ja Algeria, muodostavat kaasumarkkinoita hallitsevan oligopolin ja markkinavoiman, jonka luvalla esimerkiksi Euroopassa 90 prosenttia kaasun hinnasta on sidottu öljyyn. Tähän ei ole mitään taloudellista syytä, vaan kyse on ainoastaan määräävästä markkina-asemasta tai, aivan suoraan sanottuna, ryöstöstä. Tuottajien välisestä kilpailusta ei ole tietoakaan. Mitä hyötyä on tuotantoketjun loppupään sääntelystä, jos sen alkupäässä on vain kolmen suuren tuottajan oligopoli. Tilanne on sama kuin torikaupassa, jossa hinnat laskevat, kun mansikoita on enemmän kaupan, ja tämän esimerkin mukaisesti Venäjän pitäisi tuoda enemmän kaasua maailmanmarkkinoille ja alkaa kilpailla Norjan kanssa, jotta hinnat samalla laskisivat. Sitä se ei kuitenkaan tee omasta vapaasta tahdostaan, ja tähän neuvoston ja komission on puututtava!
Toisen esteen muodostavat suurimmat kansalliset ja kansainväliset jakelijat, sillä nykyiset toimenpiteemme vaikuttavat lähinnä pieniin jakelijoihin. Kuka esimerkiksi toimittaa kaasua keskikokoisen kaupungin energiaverkkoon Saksassa? Venäläiset nauraisivat itsensä kuoliaiksi, jos saksalainen kaupunki haluaisi ostaa energiaa suoraan Gazpromilta ja saada kaasun suoraan itselleen toimitettuna. Tässä onkin huolestuttavaa se, että Euroopan suurimmat sähköntoimittajat ovat nyt myös suurimpia kaasuntoimittajia.
Jos haluamme lisätä kilpailua ja vapauttaa markkinat, vertikaalinen tuotantorakenne ei saa olla porauksesta loppujakeluun saakka samoissa käsissä. Meidän on toimittava aktiivisesti estääksemme sen, etteivät esimerkiksi Saksan neljä suurinta jakelijaa muodosta vertikaalista ja vielä laajempaa toimintakokonaisuutta ja osta pieniä ja keskisuuria jakelijoita.
Italiassa ENEL ja ENI sekä Ranskassa GDF ja EDF toimivat aivan samoin. Putkistoverkkoihin perustuva liiketoiminta tarvitsee suurimmista tuottajista riippumattomia jakelijoita. Mikään muu toimintatapa ei ole järkevä tällaisella alalla, jossa pääomasidokset haittaavat kilpailua.
Vaikka yrityksemme olisivatkin hyviä, ne jäävät valitettavasti valtaosin tuloksettomiksi, ellemme tartu rohkeasti näihin haasteisiin. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, aikaisemmin sovittuja kaasumarkkinoiden suuntaviivoja noudatetaan puutteellisesti ja se luo epävarmuutta. Myös verkkoon pääsyn edellytyksissä on suuria eroja verkon haltijoiden kesken. Epätasapuoliset kaasuverkkoon pääsyn ehdot ovat esteenä markkinoiden toiminnalle tällä alalla. Sisämarkkinat eivät toimi ilman vähimmäisstandardeja kolmannen osapuolen verkkoon pääsystä. On luotava syrjimättömät kilpailun olosuhteet ja varmistettava, että kaikki noudattavat uusia suuntaviivoja.
Haluan onnitella kollega Seppästä, joka on tehnyt suuren työn tämän asetuksen saamiseksi läpi mahdollisimman pian, mikä oli tavoitteemme. Tämä asetus testaa jäsenmaiden todellista halua nostaa Lissabonin tavoitteet etusijalle. Ei ole ihme, että esittelijä joutui käymään pitkät ja vaivalloiset neuvottelut neuvoston kanssa.
Nyt on puntarissa sellainen osa-alue energiamarkkinoiden avaamisesta kilpailulle, joka hyödyntää kuluttajia monissa jäsenmaissa, ainakin ajan myötä. Liian pitkään myös eräät isot jäsenmaat ovat olleet piittaamatta sisämarkkinasäännöistä. Tämän vuoksi niiden energiajätit ovat voineet kilpailulta suojassa periä korkeampia hintoja kuluttajilta ja tämän ylimääräisen katteen turvin esimerkiksi ostaa pois pienempiä kilpailijoita, jotka ovat silloin kilpailun vuoksi vaikeammassa tilanteessa kuin ne, jotka sitä välttävät. Unionin pitää määrätietoisesti avata kaikki energiasektorin alueet rehelliselle kilpailulle, siis myös maakaasunsiirtoverkot. 
Piebalgs,
   . Arvoisa puhemies, parlamentissa käyty keskustelu osoittaa, että tämän asetuksen soveltamisalasta ja periaatteista vallitsee laaja yksimielisyys. Tämä on merkittävä säädös, ja toivon, että se hyväksytään. Tätä maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä annettavaa ratkaisevaa säädöstä tarvitaan sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi.
Haluan jälleen kiinnittää huomionne siihen, että teemme pian kaasuvarastojen käyttöoikeutta koskevan vapaaehtoisen sopimuksen, jossa määrätään varastojen käyttöoikeutta koskevien syrjimättömien edellytysten suuntaviivat, ja lisätoimia toteutetaan tarvittaessa.
Jäsen Caspary käsitteli joitakin tärkeitä näkökohtia. Tämä asetus on yksi välttämättömistä edellytyksistä oikeiden olosuhteiden luomiseksi energian sisämarkkinoille. Komissio antaa tässä suhteessa huomattavan panoksen. Tavoitteenamme on monipuolistaa hankintalähteitä, ja tämä edistää epäilemättä hintapolitiikan muutoksia.
Komissio laatii tämän vuoden loppuun mennessä kilpailuviranomaisten kanssa energiamarkkinoita koskevan tilannearvion. Sen avulla voimme käsitellä esittämiänne kysymyksiä. 
Korostan vielä, että kaikkein suurin ansio tämän asetuksen edistymisestä on sen valmistelutavalla. Madridin foorumi osoittautui erittäin onnistuneeksi, ja siksi kaasuvarastojen käyttöoikeutta pitäisi käsitellä samalla tavoin. Kiitän parlamenttia ja esittelijää tämän energiamarkkinoita koskevan säädöksen hyvästä valmistelusta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Mechtild Rothen, Reino Paasilinnan ja Hannes Swobodan Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta ja Dimitrios Papadimoulisin Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta laatima suullinen kysymys komissiolle vaihtoehtoisista energiamuodoista (B6-0018/2005), Rebecca Harmsin ja Claude Turmesin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta laatima suullinen kysymys komissiolle vaihtoehtoisista energiamuodoista (B6-0157/2005) ja Lena Ekin Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta laatima suullinen kysymys komissiolle vaihtoehtoisista energiamuodoista (B6-0158/2005). 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mikäli tiedotusvälineisiin on uskomista – ja tässä tapauksessa ilmeisesti on – vuonna 2004 viiden suurimman öljykonsernin nettotuotto oli 65 miljardia euroa, joista kolmen "eurooppalaisen" konsernin – Shellin, British Petrolin ja Totalin osuus oli 37 miljardia euroa. Kun tarkastellaan tämänhetkistä tilannetta ja mietitään kysynnässä tapahtunutta kehitystä, voidaan olettaa, että vuonna 2005 tulos vielä paranee tästä. Kyse ei ole mistään lyhytaikaisesta kasvusuhdanteen vaihtelusta, sillä monien Kiinan ja Intian kaltaisten suurten valtioiden energiantarpeen vuoksi öljy-yhtiöiden voitot vain kasvavat tulevaisuudessa.
Pelkästään vuonna 2004 nämä voitot ovat lisääntyneet osittain 20, 30, 40 tai 50 prosenttia vuoteen 2003 verrattuna. Mitä yhtiöt tekevät näillä suurilla voitoilla? On mielenkiintoista tarkastella niiden tilinpäätöksiä Internetissä. Valtaosa voitoista menee osakkeenomistajille, ja huomattava osa niistä käytetään osakkeiden takaisinostoon. Esimerkiksi Shell käytti tähän tarkoitukseen 1,6 miljardia euroa pelkästään vuoden 2004 viimeisellä neljänneksellä, ja vuodeksi 2005 tähän käyttöön on varattu 2,3–3,9 miljardia euroa. British Petrolilla on samanlainen tilanne, ja se suunnittelee seuraavaksi vuodeksi itse asiassa vielä suurempaa rahamäärää – se aikoo käyttää 6 miljardia euroa osakkeiden takaisinhankintaan, vakauttamiseen, osakkeenomistajien liian suuren vaikutuksen estämiseen ja muihin vastaaviin toimiin.
Toisaalta Euroopan unioni pyrkii kuitenkin kehittämään kestäviä energiajärjestelmiä ja osoittamaan varoja tutkimukseen – ja arvoisa komission jäsen, tekin olette antaneet hyvin myönteisiä lausuntoja tästä asiasta. Mikäli olen ymmärtänyt oikein, yhteisön tutkimuksen eri aloille on varattu 900 miljoonaa euroa vuosiksi 2003–2006. Se on tosiasiassa vain murto-osa siitä, mitä Euroopassa ja myös sen ulkopuolella toimivat suuret öljy-yhtiöt ovat tuottaneet voittoa – en puhu pienistä ja keskisuurista yhtiöistä. Se on myös vain murto-osa siitä, mitä suuret öljy-yhtiöt käyttävät omien osakkeidensa takaisinostoon ja toimiin, joilla ne pyrkivät ainakin jonkin verran heikentämään osakkeenomistajiensa vaikutusvaltaa.
Tässä on suuri ristiriita. En kadehdi kenenkään voittoja, mutta tiedämme aivan hyvin, että öljy-yhtiöiden voitot ovat pääasiassa ennakoimattomia voittoja, jotka eivät johdu niiden omista investoinneista tai toimista vaan markkinatilanteesta, toisin sanoen lisääntyneestä kysynnästä ja tarjonnasta. Nyt on siksi mielestäni todellakin aika sijoittaa osa näistä voitoista vaihtoehtoisten, uusiutuvien energiamuotojen kehitykseen ja käyttöön, toisin sanoen yleensäkin kestäviin energiajärjestelmiin.
Normaalisti tämä tehtäisiin verojen avulla, mutta se ei ole mahdollista. Öljyalan edustajat ovat nimenomaan aina ilmaisseet olevansa erittäin kiinnostuneita vapaaehtoisista sopimuksista. Niiden on nyt osoitettava vastuunsa julkisesti. Mikä voisi olla juuri kansainvälisiltä öljy-yhtiöiltä parempi teko kuin osoittaa vastuunsa olemalla valmis toimimaan komission toiveiden mukaisesti – toivon, että tällaisia toiveita on –ja keskustelemaan komission kanssa asiasta, jotta voimme yhdessä tehdä vapaaehtoisen sopimuksen siitä, että ainakin osa näistä ennakoimattomista voitoista käytetään kestävien energiajärjestelmien tutkimiseen ja kehittämiseen. Tätä ajatellen pyydän komissiota ja myös teitä, arvoisa komission jäsen, pohtimaan vakavasti tätä ehdotusta ja keskustelemaan näiden suuryhtiöiden kanssa ja toivottavasti myös saavuttamaan jotain asian hyväksi. Näin voisimme käyttää rahaa muihin tärkeisiin tutkimustehtäviin. Öljy-yhtiöiden olisi viisasta osoittaa yhteiskunnallista vastuuta ja kehittää vaihtoehtoisia energiajärjestelmiä. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, koska vaihtoehtoisilla energiamuodoilla on myönteisiä vaikutuksia ympäristöön, kansanterveyteen ja kansalaisten elämänlaatuun, kysymys, johon komissio ja Euroopan parlamentti eivät ole antaneet hyödyllistä vastausta, kuuluu: miten voimme edistää vaihtoehtoisten energiamuotojen kehittämistä, jotta kansalaiset voisivat hyötyä niiden eduista?
Meille on toimitettu tuore komission kertomus, jossa todetaan, että direktiivissä 2001/77/EY asetettujen tavoitteiden saavuttaminen on viivästynyt huomattavasti. Meidän on siis tehtävä nykyistä enemmän. Olen itse sitä mieltä, että näitä toimia on tuettava kolmen yleisen periaatteen mukaisesti.
Ensimmäisenä periaatteena on luoda aiempaa suotuisampi poliittinen ympäristö, jossa vaihtoehtoisia energiamuotoja voidaan edistää. Hallituksilla on tässä ratkaiseva rooli, koska energia-alan suuret monikansalliset yhtiöt investoivat edelleen pääasiassa öljyyn, eikä niiden ole helppoa luopua tästä yksipuolisesta lähestymistavasta. Hallitusten on nyt laadittava aloitepaketti edistääkseen vaihtoehtoisiin energiamuotoihin tehtäviä investointeja ja luodakseen vaihtoehtoisille energiamuodoille kannattavat markkinat.
Toisena periaatteena on luoda asianmukainen oikeudellinen kehys, joka tukee vaihtoehtoisia energiamuotoja. Nämä markkinat on toisin sanoen pyrittävä vapauttamaan sellaisen energiajärjestelmän kahleista, jota perustettaessa vaihtoehtoiset energiamuodot olivat vielä lähes tuntematon käsite – sekä myös tämän järjestelmän oikeusperustoista.
Kolmas ja kaikkein tärkein periaate, jota minun ja kollegojeni Euroopan komissiolle esittämä kysymys koskee, on julkisten ja yksityisten investointien pikainen lisääminen, jotta voidaan kehittää aiempaa parempia ja edullisempia vaihtoehtoisiin energiamuotoihin liittyviä tekniikoita. Vaihtoehtoisten energiamuotojen kehittäminen riippuu ennen kaikkea uusien tekniikoiden kehittämistä koskevasta tutkimuksesta, ja nyt meille on tarjoutunut tilaisuus, nyt kun suuret öljy-yhtiöt hankkivat omaisuuksia pörssihintojen noususta johtuvien suurten voittojen ansiosta, nyt kun olemme kaikki todenneet, etteivät tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman resurssit ole riittävät; nyt meillä on mahdollisuus edistää ajatusta siitä, että öljyalalla otettaisiin käyttöön puhdasta energiaa koskeva vero, josta saatavilla varoilla voitaisiin rahoittaa vaihtoehtoisten energiamuotojen kehittämistä. Tämä vero voisi olla esimerkiksi enintään 1 prosentti yhtiöiden nettotuotosta, jotta niiden kilpailukyky voidaan varmistaa.
Odotan kiinnostuneena komission vastausta ja seuraavia askeleita, jotka ovat vielä tärkeämpiä. 
Turmes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, irakilaisia kuolee öljystä johtuvassa sodassa. Euroopan talouskasvu hidastuu korkeiden ja epävakaiden öljynhintojen vuoksi. Kolmannen maailman valtiot luhistuvat öljyn tuonnista johtuviin velkoihin. Ovatko kaikki häviäjiä? Eivät ole, tässä asiassa on myös voittajia: kuusi "seitsemästä sisaruksesta" – Exxon, Total, Shell, BP ja muut – ovat keränneet parin kolmen viime vuoden aikana valtavia määriä rahaa. Niillä ei ole tällä hetkellä EU:ssa mitään velvoitteita, jotka koskevat tutkimusta tai edes sitä, että autoilijoille myytävään polttoaineeseen sekoitetaan joitakin uusiutuvia ainesosia. Arvoisa komission jäsen, milloin tähän asiaan saadaan muutos? 
Ek (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, analysoin aluksi pikaisesti ympäröivää maailmaa osoittaakseni, millainen tilanne on Euroopassa, josta olemme yhdessä vastuussa. Isot öljyä tuottavat valtiot sijaitsevat Lähi-idässä, jossa on levottomuuksia ja jossa öljyvarat ovat rajalliset. Toisella puolellamme on erittäin suuri valtio, Venäjä, jossa presidentti Putin on huomannut, että energia on valtaa, ja jossa hän kerää erilaisten venäläisten energiayhtiöiden kautta tätä valtaa yhä enemmän omiin käsiinsä, tarkemmin sanoen Kremliin. Meillä on kymmenen uutta jäsenvaltiota, jotka ovat todella riippuvaisia Venäjältä tuotavasta energiasta. Lisäksi meillä on vanhat jäsenvaltiot, esimerkiksi Saksa, johon tuotavasta energiasta puolet on peräisin Venäjältä. Turvallisuuspolitiikan kannalta tämä kaikki siis tarkoittaa, että tilanne on erittäin epävakaa ja rauhaton.
Meillä on lisäksi valtavia ympäristöongelmia, ja olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että ne on ratkaistava ja että on asetettava erittäin kunnianhimoisia ympäristötavoitteita. Samaan aikaan energian hinta nousee. Kulutus lisääntyy. Euroopan teollisuus tarvitsee yhä enemmän energiaa, samoin kuin kotitaloudet ja liikenne. Kuten jo totesin, jotkin valtiot ovat erittäin riippuvaisia tuontienergiasta.
Meillä on valtavia ongelmia energiaverkkojen kanssa. Ruotsissa oli myrsky, jonka jälkeen noin 50 000 kotitaloutta ja tietenkin myös asianomaisten alueiden teollisuus ja pienyritykset olivat yli kaksi kuukautta ilman sähköä, mitä on aivan mahdotonta hyväksyä. Muistamme myös sen, kun koko Italia pimeni useiksi tunneiksi. Energiaverkkomme ovat siis epävakaita, mikä ei ole hyväksyttävää.
Euroopan unioni on todennut niin kutsuttujen TEN-hankkeiden olevan äärettömän tärkeitä, mutta huomaamme, että ne tyrehtyvät yhä useammalla alueella eivätkä etene alkuperäisissä päätöksissä oletetulla vauhdilla. Tilanne on siis kaiken kaikkiaan äärimmäisen huolestuttava.
Euroopan unionin energiapolitiikasta puheen ollen energian saanti on vakautettava. Meidän on varmistettava, että energiansiirtoverkot toimivat ja ovat vakaita ja että yritykset investoivat uusiin tekniikkoihin, jotta pelkät myrskyt tai vastaavat tapahtumat eivät aiheuta enää pitkiä sähkökatkoksia. Meidän on varmistettava TEN-hankkeiden toimivuus. Ensimmäinen kysymykseni kuuluukin: miten komissio aikoo varmistaa energiahuollon vakauden?
Euroopan energianhuoltojärjestelmää on näin ollen muutettava. Meidän on toisin sanoen hankittava sellaista ympäristöä säästävää energiaa, jonka tarpeellisuudesta olemme yhtä mieltä. Tämä tarkoittaa, että komissiolla on erittäin suuri vastuu. Eri politiikan alojen välillä ei tavallisesti tehdä yhteistyötä, mutta maatalousuudistuksemme ansiosta joillakin tällä hetkellä käyttämättä olevilla Euroopan viljelymailla voitaisiin tuottaa biomassaa. Teollisuutemme tarvitsee energiaa. Meillä on myös sekä ympäristöä että työllisyyttä koskevia tavoitteita, joita on noudatettava. Tästä syystä haluan toiseksi tietää, millaista yhteistyötä komission eri yksiköt tekevät näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Kolmanneksi meidän on tehostettava energiahuoltoa, toisin sanoen tuotettava aiempaa enemmän energiaa. Kysymykseni kuuluu: miten tällä hetkellä pyritään varmistamaan, että Euroopan perusteollisuus myös tuottaa enemmän energiaa esimerkiksi kaukolämmityksen ja yhteistuotannon avulla. Arvoisa puhemies, energia on valtaa. On varmistettava, että tätä valtaa käytetään oikein. 
Piebalgs,
   .  Arvoisa puhemies, yhdyn näiden kysymysten taustalla oleviin näkemyksiin: miten voidaan löytää ratkaisuja Kioton sopimuksesta johtuvia velvoitteitamme koskeviin haasteisiin sekä korkeisiin öljyn- ja kaasunhintoihin, ja mitä voidaan tehdä Euroopan yhä suuremmalle riippuvuudelle hiilivedyn tuonnista. Nämä ovat keskeisiä kysymyksiä uudessa komissiossa, kuten olen jo todennut parlamentille.
Koko yhtenäisen energiapolitiikan perusajatuksena on kehittää toisiaan tukevia toimia, joilla voidaan saavuttaa kolme päätavoitetta: kilpailukyky, kestävä kehitys ja toimitusvarmuus.
Aluksi haluan käsitellä riippuvuuttamme öljyn tuonnista. Viimeisimmät öljynhintojen nousut ovat vahva muistutus siitä, että öljymarkkinat ovat edelleen epävakaat. On selvää, että nykyinen ja tuleva kilpailu hiilivetyvaroista vaikuttaa koko maailman toimitusvarmuuteen ja talouskasvuun. Kun tarkastellaan energiaa koskevia ennusteita, olen vielä enemmän huolissani. Ellei mitään tehdä, tuodun energian osuus voi olla vuoteen 2030 mennessä 70 prosenttia kokonaistarpeesta.
Meidän on ilman muuta jatkettava monipuolistamispolitiikkaamme ja vuoropuheluamme tuottajavaltioiden kanssa. Suuren riippuvuuden vuoksi Euroopan unionilla on kuitenkin hyvin vähän mahdollisuuksia vaikuttaa energian toimitukseen. Lisäksi omat energialähteemme ovat joko vähäisiä eivätkä kaikissa tapauksissa yhtä kilpailukykyisiä. EU voi ja sen pitää puuttua siksi pääasiassa kysyntään. Unionin onkin mielestäni keskityttävä kysynnän ohjaamiseen.
Nämä seikat huomioon ottaen Euroopan komissio on jo sitoutunut toteuttamaan toimia, joilla pyritään monipuolistamaan energialähteitä, parantamaan energiatehokkuutta ja tukemaan uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Kaikilla tällaisilla toimilla pyritään vähentämään hiilivetyjen käyttöä yhteiskunnassamme ja vähentämään niiden osuutta energialähteiden yhdistelmässä. Kuten olen jo ilmoittanut, aion vahvistaa edelleen EU:n toimia näillä aloilla ja parantaa erityisesti energiatehokkuutta. Aiempaa voimakkaammat toimet energiatehokkuuden parantamiseksi edistävät paitsi energian toimitusvarmuuttamme myös muiden keskeisten, niin ikään Lissabonin toimintasuunnitelmaan liittyvien, tavoitteiden saavuttamista. Esittelen tänä keväänä vihreän kirjan energiatehokkuudesta, jossa jäsentelen ajatuksiani.
Ymmärrän parlamentin jäsenten pyrkimyksen tukea ristiin uusiutuvia energialähteitä, mutta pelkäänpä, että on vaikeaa arvioida, mitä "ennakoimattomat" voitot ovat, tai mitä on "liiallinen sitoutuneisuus yrityspolitiikkaan". On myös vaikeaa sanoa yrityksille, miten niiden pitäisi käyttää voittonsa. Noudatan kuitenkin samalla parlamentin jäsenten neuvoa.
Minun on myös huomautettava, että suuret öljy-yhtiöt, kuten BP, Shell, Repsol ja Total, ovat jo ryhtyneet merkittäviin uusiutuvia energialähteitä sekä hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskeviin tutkimus-, kehitys- ja käyttöönottotoimiin. Keskustellessani niiden kanssa painotan aina, että niiden on tärkeää ottaa yhä aktiivisempi rooli tällä alalla. Ollessani edelleen yhteydessä Euroopan unionin alueella aktiivisesti toimiviin öljy-yhtiöihin aion näin ollen rohkaista niitä voimakkaasti sitoutumaan uusiutuvia energialähteitä sekä hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskevaan tutkimukseen sekä niiden kehittämiseen. Minun on kuitenkin painotettava, että Euroopan unioni on viime vuosina luonut maailmanlaajuisesti ainutlaatuiset puitteet uusiutuvien energiamuotojen edistämiselle säätämällä direktiivejä vihreän sähkön ja biopolttoaineiden käytön edistämisestä. Näiden direktiivien ansiosta useimmissa jäsenvaltioissa on kehitetty tukijärjestelmiä ja EU:lla on jatkossakin johtava asema ekotekniikassa.
Komissio on lisäksi tukenut aktiivisesti vaihtoehtoisten energiamuotojen tutkimusta, esittelyä ja käyttöä. Tämän odotetaan jatkuvan tulevina vuosina. Tässä yhteydessä minun on mainittava erityisesti tutkimus- ja kehitystoimien yhteisrahoitus, etenkin rahoitustuki, jota myönnetään tutkimuksen ja teknologian kehittämisvaiheisiin sekä suurten laitosten esittelyihin ja uusien tekniikoiden markkinoille pääsyyn. Tällaista rahoitustukea myönnetään tällä hetkellä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudennesta puiteohjelmasta. Tässä yhteydessä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemättä puiteohjelmaa koskeva komission ehdotus, joka on tarkoitus hyväksyä huhtikuussa 2005, avaa toimielinten välisen keskustelun Euroopan unionin tulevien vuosien tärkeimmistä painopisteistä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla.
Siirryn nyt käsittelemään ympäristötavoitteita ja kilpailukykyä. Etenkin ilmastonmuutokseen liittyvät Euroopan unionin sitoumukset on muutettu energiapolitiikkaa koskeviksi toimintatavoitteiksi, joilla samalla edistetään teollisuutemme kilpailukykyä. Ympäristötavoitteet on siksi täysin integroitu energiapolitiikan tavoitteisiin ja välineisiin. Yksi hyvä esimerkki on uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä (vihreää sähköä) koskeva direktiivi 2001/77/EY, jonka ansiosta on toteutettu tuulimyllyjen tuotantoa ja asennusta koskevia lisätoimia. Tällä uudella, nopeasti kasvavalla alalla, jolla jotkin Euroopan valtiot ovat nyt johtavassa asemassa maailmanmarkkinoilla, on luotu huomattava määrä työpaikkoja. Toinen esimerkki on biopolttoaineita koskeva direktiivi. Tällaisten polttoaineiden tuotanto edistää Kioton sopimukseen perustuvien tavoitteiden saavuttamista, ja sillä on lisäksi myönteisiä vaikutuksia maaseudun kehittämiseen ja näin ollen koko talouteemme.
Luulen, että kaikkein välittömimmin talouteemme vaikuttaa kuitenkin tehokas poliittinen toiminta energiatehokkuuden lisäämiseksi koko yhteiskunnassamme. On arvioitu, että energian kokonaiskulutustamme voitaisiin vähentää 20 prosenttia kustannustehokkaalla tavalla. Energiatehokkuus säästäisi rahaa ja loisi työpaikkoja Euroopassa sekä säästäisi ympäristöä. Tästä syystä komissio on asettanut ekotekniikat yhdeksi Lissabonin toimintasuunnitelman poliittiseksi painopisteeksi.
Olen vakuuttunut, että ympäristötavoitteet, toimitusvarmuus ja kilpailukyky sopivat mainiosti yhteen. Komissio on aiemmin osoittanut olevansa valmis ryhtymään toimiin tällä alalla. Aion tietenkin pyrkiä toden teolla tehostamaan näitä toimia.
Chichester,
   . – Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani tässä keskustelussa ilmoittaa olevani jäävi puhumaan useiden öljy- ja kaasuyhtiöiden osakkuuksista. Tuotot ovat hyviä; niillä voidaan mitata yritysten menestystä ja niitä voidaan sijoittaa tulevaisuudessa tutkimukseen ja kehitykseen sekä varakapasiteettiin.
Öljynhintojen nousu tuo lisää rahaa hallituksille eikä öljy-yhtiöille, koska vero muodostaa suurimman osan kuluttajille aiheutuvista tieliikenteessä käytettävän polttoaineen kustannuksista. Ehkäpä tämä kysymys pitäisikin osoittaa jäsenvaltioille.
Meidän on varottava ohjailemasta investointeja ja puuttumasta yritysten investointeja koskeviin päätöksiin. Hallitukset ja julkiset elimet eivät ole kovin hyviä valitsemaan parhaita ratkaisuja. Mietin, tarjoutuisivatko ne, jotka pyrkivät neuvomaan yrityksiä voittojen käytössä, jatkossa yhtä nopeasti jakamaan tappiot. Tämä on avoimeen oveen koputtamista, koska yritykset investoivat jo huomattavia rahamääriä vaihtoehtoisiin ja uusiin tekniikoihin tutkiessaan monia eri tekniikoita. Ne tekevät sen ilmeisistä toimitukseen ja liiketoimintaan liittyvistä syistä. Kun öljy ja kaasu loppuvat, nämä yritykset haluavat toimittaa vaihtoehtoisia ja uusia polttoaineita. Shell ja BP investoivat suuria rahamääriä aurinkosähköön ja tuulivoimaan sekä monenlaisiin synteettisiä polttoaineita koskeviin tekniikoihin. Kollegat voisivat ehkä lohduttautua sillä, että työministeri sanoo, etteivät suhteettoman suurista voitoista kannettavat verot () ole asialistalla. Ne eivät ole järkevä menettelytapa. Rohkaiskoot markkinamekanismit käyttämään uusiutuvia ja vaihtoehtoisia energialähteitä. 
Paasilinna,
   . – Arvoisa puhemies, komission jäsen, kollegat, kysymme komissiolta, onko se valmis neuvottelemaan Euroopan unionin alueella toimivien öljy-yhtiöiden kanssa vapaaehtoisesta sopimuksesta, jossa osa kohoavien öljyhintojen seurauksena syntyneistä ennakoimattomista voitoista sijoitettaisiin vaihtoehtoisten energiamuotojen tutkimukseen ja kehitykseen. En ole saanut tähän selvää vastausta. Kysymys on jopa siitä, onko tämä järkevää. On tullut esille, että yhtiöt tekevät jo näin, mutta kuitenkin pienessä mittakaavassa verrattuna siihen, kuinka suurista kysymyksistä nyt puhumme.
Kansalliset öljy-yhtiöt ovat olleet aina hyvin kannattavia, ei sattumalta eikä ainoastaan viime vuonna, vaan vuosikymmeniä. Viime vuonna voittoa tullut yli 60 miljardin summa on niin uskomaton, että se ylittää monen valtion budjetin. Minunkin maani tapauksessa kaksinkertaisesti. Kyseessä on siis enemmän valtiot kuin mitkään yritykset.
Huikeat tulot johtuvat tietysti Kiinan kasvusta ja erityisesti Lähi-idän tilanteesta, sodasta siellä. Julkisuudessahan on esiintynyt tietoja, että öljy-yhtiöt ovat jopa joskus vaikuttaneet siihen, että sota tai kahina saataisiin aikaan, jolloin öljyn hinta nousee. Tiedämme, että alalla on myös kartelleja ja että kyse ei ole mistään kovin leppoisasta bisneksestä. Lähi-idässä on sodittu moneen otteeseen öljystä eli kädet ovat tahriintuneet tähän meille niin tärkeään aineeseen.
Korkeat öljyn hinnat ovat tietysti kovin vahingollisia kansantaloudelle ja nyt on kysymys siitä, menevätkö nämä voittovarat mihinkään järkevään tarkoitukseen ja kuinka järkevään. Me vaadimme, että ne käytetään vaihtoehtoisten energioiden tutkimiseen, joka on lopulta niin kuin herra Chichester sanoi, hyödyksi näille yrityksille itselleen. Näin me samalla lunastaisimme oman osuutemme ympäristötavoitteistamme. Komission jäsen sanoi, että on vaikeata puuttua yhtiöihin. Se on vaikeata, koska ne ovat suurempia kuin valtiot, mutta kehottaisin rohkeuteen, sillä meillä on vastuu Euroopan kansalaisille Euroopan tulevaisuudesta ja oikeastaan koko ihmiskunnan tulevaisuudesta. Tämän vuoksi ne eivät ole pieniä asioita. Vaihtoehtoja on oikeastaan kaksi: lisätään tutkimusta tai nostetaan verotusta. Jompikumpi, ehkä molemmat. 
Turmes,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä energiatehokkuutta koskevista selkeistä sanoista. Kysynnän vähentäminen sekä energian että liikenteen aloilla on tärkeimpiä ratkaisuja.
Vierailin viime viikonloppuna Welsissä, Itävallassa, yksillä suurimmilla uusiutuvia energioita käsitelevillä messuilla. Muilla Euroopan alueilla voitaisiin toimia samoin kuin Ylä-Itävallassa – siellä nykyään vain 7 prosenttia kaikista uusista taloista lämmitetään öljyllä. Euroopassa käytettävästä öljystä 20 prosenttia menee talojen lämmitykseen. Ylä-Itävallassa on siirrytty lähes kokonaan puupellettien ja muiden uusiutuvien energialähteiden käyttöön. Tarvitsemme siis todellakin direktiivin, jolla edistetään uusiutuvien energialähteiden käyttöä lämmön ja jäähdytyksen tuotannossa, toisin sanoen matalaan lämpötilaan perustuvaa energiankäyttöä.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että kolleganne Barrot auttaa teitä toimissanne, jotka koskevat liikennealan tehostamista. Emme ole tarpeeksi tehokkaita, kun tarkastellaan autoille asettuja vaatimuksia. Muihin liikennemuotoihin on siirryttävä aiempaa tehokkaammin.
Toinen asiani koskee sitä, mitä öljy-yhtiöt todellakin voisivat tehdä. Meillä on biopolttoaineita koskeva direktiivi. Näiden direktiivien täytäntöönpanoa on rahoitettava vähäisillä julkisilla varoillamme. Mitäpä jos velvoittaisimme Euroopassa polttoainetta myyvät öljy-yhtiöt lisäämään vähitellen huoltoasemilla saatavilla olevien vihreiden polttoaineiden vähimmäismäärää? Silloin rahoja ei tarvitsisi enää ottaa vähäisistä julkisista varoista, vaan ne saataisiin öljy-yhtiöiden valtavista voitoista. Näin viestittäisimme öljy-yhtiöille erittäin selkeästi, että niiden on investoitava vaihtoehtoisiin energiamuotoihin ja edistettävä niiden käyttöä aiempaa tehokkaammin. 
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, on hyvä, että tässä vasta valitussa parlamentissa keskustellaan uusiutuvista energialähteistä, sillä niistä ei ole vielä keskusteltu vaalien jälkeen. Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta laatii asiasta mietinnön, mutta siihen menee varmasti vielä muutama kuukausi. Siksi on hyvä, että tämä aihe on tämänpäiväisellä esityslistalla.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei allekirjoittanut kysymystä, koska suhtaudumme hieman epäilevästi tapaan, jolla asia on tuotu esiin. Minäkin olen huolissani komission jäsenen Piebalgsin mainitsemista asioista. Toinen epäkohta on se, että jotkin yritykset toimivat jo aktiivisesti uusiutuvien energialähteiden alalla, mutta toiset taas eivät, ja jos molempia kohdellaan samalla tavoin, lähestymistapa on liian yksipuolinen. Asialle on tehtävä jotakin. Meidän sekä yhteisön tasolla että kansallisella tasolla toimivien poliitikkojen on luotava oikeat perusedellytykset, jotta ne toimivat lisäkannustimena uusiutuviin energialähteisiin runsaasti investoiville. Kiitän komission jäsentä Piebalgsia siitä, että hän esitti keskeiset periaatteet niin selkeästi. Olen samaa mieltä siitä, että uusiutuvilla energialähteillä on tärkeä merkitys strategiassa, jonka avulla pyrimme vähentämään riippuvuuttamme fossiilisista polttoaineista ja saavuttamaan Kioton sopimuksessa asetetun tavoitteen. Energiatehokkuus on toinen tärkeä asia, ja myös ydinenergialla olisi mielestämme oltava oma osuutensa.
Lopuksi haluan kuitenkin todeta komission jäsenelle ja kollegoille, että meidän on mielestäni asetettava uusia painopisteitä uusiutuvien energialähteiden alalla. Tuulivoiman ja aurinkosähkön aloilla on tehty kovasti töitä, mutta tiedämme, että näihin molempiin energiamuotoihin liittyy ongelmia. Aurinkosähkössä yhden hiilidioksiditonnin säästäminen tulee edelleen erittäin kalliiksi. Biomassa tarjoaa huomattavasti enemmän mahdollisuuksia samoin kuin lämmön, siis aurinkoenergian, käyttö lämmitystarkoituksiin. Komissio etenee oikeaan suuntaan, jos se käsittelee tätä asiaa ja parantaa edellytyksiä käyttää Euroopassa aurinkoenergiaa lämmitystarkoituksiin ja yleensäkin hyödyntää biomassaa. Uskon, että Euroopan parlamentin kaikki ryhmät tukevat teitä näissä toimissa. 
Panzeri (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuuntelin, mitä komission jäsen sanoi, ja hänen puheensa vaikutti selkeältä. Hän ei mielestäni kuitenkaan vastannut riittävän kattavasti hänelle esitettyyn kysymykseen. Pyyntö oli omalla tavallaan voimakas, pätevä ja johdonmukainen.
Euroopassa on muutamia vakavia ongelmia, kuten hyvin tiedätte. Ensimmäinen niistä liittyy siihen, että Euroopan unionissa kulutetaan yhä enemmän energiaa ja energiatuotteita tuodaan yhä enemmän muualta. Toinen ongelma on energia-alan kehityksen ja ympäristön välinen suhde etenkin Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanon jälkeen. Kolmas ongelma koskee elämänlaatua kaupungeissamme energian aiheuttaman saastumisen näkökulmasta.
Näiden seikkojen perusteella on yhä selvempää, että meidän on ajateltava tulevaisuuden energiamuotoja, etenkin uusiutuvia energialähteitä, ja vaihtoehtoisten energiamuotojen jatkuvaa tutkimusta. Tukemalla uusiutuvien energialähteiden käyttöä voimme uskoakseni edistää yleisen energiapolitiikkamme tavoitteiden saavuttamista, toimitusvarmuutta ja kilpailukykyä sekä parantaa ja tehostaa ympäristönsuojelua ja kestävää kehitystä.
Yleisesti tiedetään ja uskotaan, että tämän kaiken saavuttaminen edellyttää paitsi johdonmukaisia poliittisia valintoja myös valtavia julkisia ja yksityisiä varoja. Tässä nimenomaisessa tapauksessa minusta on aivan luonnollista pyytää yrityksiä, kuten öljy-yhtiöitä – jotka ovat hyötyneet erityisestä markkinatilanteesta ja jotka keräävät melkoisia voittoja – tekemään oma osuutensa tarjoamalla riittävästi varoja vaihtoehtoisia, uusiutuvia energiamuotoja koskeviin suunnitelmiin ja hankkeisiin.
Soveltamalla tällaista lähestymistapaa emme suinkaan rajoittaisi yritysten vapautta tuottaa voittoa – siihen ei saa puuttua – vaan todellakin edistäisimme niin kutsuttua yritysten sosiaalista vastuuta. Keskustelussa on jo tuotu esiin mahdollisia toimia, ja erittäin tärkeä niistä on mielestäni se, että suurissa kaupungeissa tehdään sijoituksia, joilla pyritään tekemään parannuksia energian ja ympäristön kannalta.
Meidän on viestitettävä selvästi, että tämä on käännekohta, jonka toteutumisen kannalta on ehdottoman tärkeää, että kaikki, myös öljy-yhtiöt, osallistuvat toimiin. Tämä olisi hyödyllinen vastaus, jonka komissio voisi antaa kaikille Euroopan kansalaisille. 
Smith (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kuunnellessani komission jäsenen puhetta toivoin yhä enemmän, että tässä keskustelussa tehtäisiin muutakin kuin lausuttaisiin lämpimiä sanoja ja ladeltaisiin tyhjiä korulauseita, joita olemme toistaiseksi kuulleet tästä asiasta käytävässä keskustelussa.
Skotlantilaisena minulla on tässä asiassa oma etu kyseessä. Meitä skotlantilaisia on vain hieman yli 5 miljoonaa, mutta Skotlannin yliopisto on laskenut, että luonnonvaroillamme voitaisiin täyttää 1 prosentti koko maailman uusiutuvien energialähteiden tarpeista. Sen arvo olisi noin 14 miljardia Englannin puntaa eli 20 miljardia euroa vuodessa. Vihreä energia ei ole mikään tarjoustuote. Jotta voimme saavuttaa tämän tavoitteen, tarvitsemme johtajuutta, jota Skotlannin hallitus ei valitettavasti tarjoa. Skotlannissa samoin kuin koko Euroopassa tarvitaan johdonmukainen energiasuunnitelma. Euroopan komissiolla on erinomaiset mahdollisuudet tarjota johtajuus ja rakenne, joita nämä uudet tekniikat tarvitsevat.
Viime viikolla kuulimme, että uusiutuvia energialähteitä käsittelevät eurooppalaiset järjestöt pyytävät, että niille osoitetaan 250 miljoonaa euroa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemännestä puiteohjelmasta. Kehotan komissiota toimimaan tämän pyynnön mukaisesti ja jopa ylittämään sen. 
Langen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen komission jäsenelle erittäin kiitollinen siitä, että hän vastasi kommunistien ja sosialistien kysymyksiin asiallisesti.
Heidän kysymyksenä oli nimittäin niin ideologinen…
Jäsen Swoboda, kuunnelkaahan nyt. Kysymyksenne oli niin ideologinen, että sitä on mahdotonta edes sanoin kuvailla. Komission jäsen antoi asiallisen vastauksen. Hän käytti tilaisuutta hyväkseen ja esitti joitakin lähtökohtia järkevää energiapolitiikkaa koskevalle näkemykselleen.
Minusta on virhe johdattaa energia- ja öljy-yhtiöiden ennakoimattomien voittojen verukkeella huomio pois uusiutuvia energialähteitä koskevasta omasta vastuusta, ja tähän virheeseen parlamentin kommunistit ja sosialistit ovat nyt syyllistyneet.
Kuulimme juuri lukuja: 60 miljardia euroa voittoa! Muistutan jäsen Turmesille, että öljynhintoja eivät aja ylös ainoastaan öljyntuottajamaat ja öljy-yhtiöt vaan ennen kaikkea valtiot verotuksellaan. Karkean arvion mukaan pelkästään kotivaltiossani Saksassa kansalaisilta peritään joka vuosi yli 30 miljardia euroa lisäveroa. Tuollaisella kysymyksellä ei saa johdattaa huomiota pois tällaisesta ongelmasta, ja olen kiitollinen, että vihreät ja liberaalit laajensivat kysymystä, jotta voimme käydä tänään järkevää ja laaja-alaista keskustelua.
Mielestäni on aivan selvää, mitä voimme tehdä. Muistamme kaikki hyvin keskustelun, jonka kävimme biopolttoaineista. Se, ettei sekoittamisesta tehty pakollista, ei johtunut suinkaan Euroopan parlamentista vaan jäsenvaltioiden vastahakoisuudesta, ja nyt jäsen Swoboda haluaa asettaa komissiolle velvoitteen, jota se ei pysty koskaan täyttämään. Meidän on pidettävä jalat maassa ja toimittava vain niillä aloilla, joilla voimme tehdä jotain. Tällaisia asioita ovat energian toimitusvarmuus, vaihtoehtoisten energiamuotojen kehittäminen, tutkimuksen edistäminen ja yleiset toimintapuitteet. Näistä asioista meidän on otettava vastuu; emme saa johtaa huomiota pois siitä ottamalla lähtökohdaksi öljy-yhtiöiden liian suuret voitot.
Vuonna 1973 öljyvarojen arvioitiin riittävän vielä 30 vuodeksi. Ne riittävät kuitenkin huomattavasti pitempään, koska öljystä saatuja voittoja on käytetty uusien öljyesiintymien etsimiseen. Luotamme siihen, että tällä tavoin otetaan vastuu energian toimitusvarmuudesta. 
Van Nistelrooij (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kolmisen kuukautta sitten, 10.–11. joulukuuta, osallistuin Euroopan parlamentin puolesta Pohjoismaiden neuvoston, Baltian parlamentaarisen yleiskokouksen ja Benelux-maiden parlamenttien välisen neuvoa-antavan kokouksen kolmenväliseen energiakonferenssiin, jossa käsiteltiin uusiutuvien energialähteiden käytön edistämistä sekä ydinenergian tulevaisuutta. Siellä esiteltiin loistava asiakirja (Kestävä ja varma energiahuolto), josta keskustellaan loppukuusta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Parlamentaariset valtuuskunnat totesivat konferenssissa jälleen kerran, ettemme ole onnistuneet täyttämään Göteborgissa ja Lissabonissa asetettuja tehtäviä. Emme pysty lisäämään uusiutuvien energialähteiden osuutta 6 prosentista 12 prosenttiin.
Koska fossiiliset energialähteet ovat rajalliset, meidän on pyrittävä tehostamaan tutkimusohjelmia. Näin me parlamentin jäsenet teemmekin ensi keskiviikkona, kun keskustelemme Locatellin mietinnöstä. Yksityisten ja julkisten varojen yhdistelmä on juuri sopiva menetelmä Lissabonin toimintasuunnitelmaa varten. Esillä on myös uusien investointitapojen ja uusien muotojen tarve – toisin sanoen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus.
Nämä parlamentin painopisteet huomioon ottaen ja vapaaehtoiselta pohjalta – lukuun ottamatta energiaa koskevia "piiloveroja", joita on mahdoton hyväksyä – näitä ehtoja noudattaen komission jäsen Piebalgs voi tietenkin aloittaa vuoropuhelun ongelmitta. Euroopan on esimerkiksi investoitava vetyteknologiaan, kuten korkean tason työryhmä on todennut. Olemme panneet merkille, että öljy-yhtiöt voivat toimia nykyään hyvin vapaasti. Ne ovat merkittäviä kumppaneita ja ne tekevät jo paljon, mutta niitä on mahdotonta saada ylittämään tämä raja vapaaehtoisesti. Haluaisin kuulla komission jäseneltä, miten hän käytännössä toteuttaa keskustelut, joista hän puhui. 
Vakalis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan tarkastella vaihtoehtoisia energiamuotoja koskevaa kysymystä Lissabonin strategian sekä Kioton pöytäkirjassa ilmastonmuutokseen sovelletun lähestymistavan yhteydessä.
Pöytäkirjassa on kaksi hyvää puolta ja kaksi huonoa puolta.
Hyvät puolet ovat a) ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu sekä b) teknologiseen innovaatioon kohdistuva paine.
Huonot puolet ovat, että ennen kuin innovaatiota voidaan markkinoida, joudutaan kohtaamaan alaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset, esimerkiksi se, että vienti vähenee 3,8–5,1 prosenttia.
On selvää, että uusiutuvat energialähteet voivat parantaa energian toimitusvarmuutta Euroopassa, mutta ne voivat myös edistää Lissabonin strategiaa teknologisen kehityksen, teknologian viennin, työpaikkojen syntymisen ja ympäristönsuojelun ansiosta.
Innovatiivisten tekniikoiden onnistuneen esittelyn ja niiden tosiasiallisen markkinoille pääsyn välillä näyttää kuitenkin olevan melkoinen kuilu, ja tämä kuilu on mielestäni poistettava mahdollisimman pian.
Mitä tätä tavoitetta edistäviä toimia aiotte komission jäsenenä toteuttaa, jos ei oteta lukuun energia-alan toimijoiden kanssa tehtävien vapaaehtoisten sopimusten edistämistä ja/tai niiden mahdollisuutta? 
Olajos (PPE-DE ).
   – Ilmastonmuutosta ja energian toimitusvarmuutta ajatellen on nykyään täysin selvää, että meidän on edistyttävä uusiutuvien energialähteiden käytössä. Vaikka osa öljy-yhtiöiden voitoista on käytetty tähän tarkoitukseen, en ole vakuuttunut, että se riittää. Meidän on nimittäin edistyttävä ainakin kahdessa muussakin asiassa: jäsenvaltioiden tekemissä sitoumuksissa sekä keskitetyssä tutkimuksessa ja kehittämisessä. Tarkastellaanpa näistä ensimmäistä: jäsenvaltioiden sitoumuksia ja lähestymistapoja.
Euroopan parlamentin käsiteltävänä olevan komission kertomuksen mukaan useat valtiot eivät ole vielä toteuttaneet käytännön toimia asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja tavoite siitä, että vuoteen 2010 mennessä 22,1 prosenttia energiasta saadaan uusiutuvista energialähteistä, on vaarassa jäädä toteutumatta yhteisön tasolla, ja vain 18–19 prosenttia näyttää realistiselta tavoitteelta.
Yksittäisten jäsenvaltioiden toiminnassa on valtavia eroja. Esimerkiksi kotimaani Unkari on edistynyt huonoiten tämän tavoitteen saavuttamisessa; se on luvannut asettaa tavoitteekseen 3,6 prosenttia vuoteen 2010 mennessä, vaikka siellä on Euroopan suurimmat geotermisen energian lähteet, eikä se ole tähän päivään mennessä tuottanut yhtään wattia sähköä uusiutuvista energialähteistä. Kannatan siksi sellaisen uusiutuvia energialähteitä käsittelevän konferenssin perustamista, joka tarkastelisi jäsenvaltioiden erilaisia tilanteita ja pyrkisi saamaan aikaan sopimuksen. Lisäksi on oleellista, että jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan markkinaosuus ympäristöä säästävälle sähkölle ja että ne ottavat huomioon hallinnolliset, lainsäädännölliset, tekniset ja verkkoon pääsyä koskevat esteet.
Paitsi unionin myös jäsenvaltioiden on tarjottava lisää apua ja yhteisrahoitusta. Komission on pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan, että jäsenvaltioilla on aiempaa paremmat taloudelliset edellytykset kehittyä ja että ulkoisten kustannusten on sisällyttävä käytetyn energian hintaan. On todella huolestuttavaa huomata, että viimeisten 20 vuoden aikana uusiutuvien energialähteiden tutkimukseen ja kehittämiseen on käytetty yleisesti yhä vähemmän varoja sekä kansallisella että yhteisön tasolla. Tukitoimien edistämiseksi ehdotan, että vuonna 2007 käynnistyvässä EU:n seitsemännessä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmassa uusiutuvia energialähteitä koskevat tutkimus- ja kehittämisohjelmat muodostavat erillisen budjettikohdan.
Piebalgs,
   .  Aluksi haluan kiittää Euroopan parlamentin jäseniä tästä keskustelusta. Energiapolitiikasta ei ole keskusteltu riittävästi Euroopan parlamentissa eikä myöskään koko Euroopan unionissa. En halua kansalaisten tarkastelevan energiapolitiikkaa pelkästään ilmastonmuutoksen näkökulmasta. Energiapolitiikka on niin tärkeä asia, että siitä on keskusteltava kunnolla.
Tämänpäiväinen keskustelu osoittaa, että voimme kannustaa markkinoita luomalla oikeat edellytykset. Euroopan unioni on menestynyt huomattavan hyvin toimissaan. Menestystä on sinänsä jo nimenomaan se, että mietimme, miten voimme saavuttaa tavoitteena olevan vihreän sähkön 22 prosentin osuuden, kun nykyisten ennusteiden mukaan tulos jää epätyydyttävään 19 prosenttiin. Meidän on esitettävä jatkossakin erityisvaatimuksia rohkaistaksemme markkinoita toimintaan. Komissio tekee jatkossa uusia konkreettisia ehdotuksia, jotka koskevat uusiutuvia energialähteitä, biomassaa ja puhtaita ajoneuvoja, ja työskentelee uusien ehdotusten parissa. Näin voimme kannustaa markkinoita vastaamaan yhteiskunnan tarpeisiin. Samalla suurimpana haasteena on edistää uusien teknologioiden kehittämistä koskevia yhteisiä toimia. Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi sekä muut uudet ympäristöteknologiat ovat nyt asialistalla. Tämä on sellainen ala, jolla komission toimia on vahvistettava jäsenvaltioiden ja alan edustajien toimilla. Odotan saavani tehdä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa tällaisten energiapolitiikan painopisteiden saavuttamiseksi. 

Chichester (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, me, jotka pysyimme vaiti jäsen Swobodan puuttuessa keskusteluun, olisimme olleet kiitollisia, jos hän olisi jättänyt huomautuksensa kokonaan väliin tai esittänyt ne vaikka jälkikäteen. On epäkohteliasta keskeyttää toisen jäsenen puhe. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, käsittääkseni meillä on kyllä lupa puolustautua, kun joku parlamentin jäsen mittaa demagogisista syistä kommunisteja ja sosiaalidemokraatteja jatkuvasti samalla mitalla. Luulen, että tekin puolustautuisitte, jos teidät rinnastettaisiin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueeseen tai muihin vielä voimakkaammin oikeistolaisiin puolueisiin. Euroopan parlamentin jäsenillä on täysi oikeus puolustautua tällaisia herjauksia vastaan. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies. 
    Esityslistalla on seuraavana Ingo Schmittin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A6-0038/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta (KOM(2004) 0473 C6-0076/2004 2004/0146(COD)). 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sovittelumenettelyssä, jossa käsiteltiin yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa säädöspakettia, parlamentti korosti, että säädösten osatekijöiden on oltava keskenään tasapainossa, jotta siinä otetaan huomioon institutionaaliset, taloudelliset ja tekniset näkökohdat ja kehitetään samalla todellista sosiaalista ulottuvuutta. Komissio lupasi laatia pikaisesti yhteisön lennonjohtajan lupakirjaa koskevan ehdotuksen, ja keskustelette siitä tänään.
Tällä komission direktiiviehdotuksella on kolme tavoitetta. Komissio pitää ensinnäkin parlamentin tavoin erittäin tärkeänä, että yhtenäistä ilmatilaa koskevan säädöspaketin eri osatekijöitä kehitetään tasapainoisesti. Tämä ehdotus on keskeinen osa sosiaalista pilaria, minkä vuoksi työmarkkinaosapuolet osallistuivat tiiviisti direktiivin valmisteluun.
Toinen tavoite, jonka vuoksi ehdotimme yhteisön lennonjohtajan lupakirjan käyttöönottoa, liittyy turvallisuuteen. Yhteisen lupakirjan avulla voidaan parantaa ilmaliikenteen hallinnan turvallisuutta tiukentamalla lennonjohtajien koulutusta koskevia vaatimuksia. Ehdotuksen avulla voimme lisäksi määrittää ja tarvittaessa ottaa käyttöön lennonjohtajien koulutusta koskevat Eurocontrolin turvallisuusvaatimukset, jotta ne voidaan saattaa osaksi yhteisön oikeutta.
Kolmantena tavoitteena on, että yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevassa lainsäädännössä määritellään rajat ylittävät toiminnalliset ilmatilan lohkot, jotta ilmatilan hajaantumista voitaisiin vähentää. Lupakirja helpottaa palvelujen järjestämistä rajojen molemmin puolin ja edistää työvoiman liikkuvuutta lennonjohdon alalla.
Tarkastellaanpa seuraavaksi keinoja, joilla nämä kolme tavoitetta pyritään saavuttamaan. Nykyään voimassa olevien erilaisten kansallisten säännösten poistamiseksi direktiiviehdotuksessa ehdotetaan tiukkoja yhteisön normeja, jotka koskevat monenlaisia turvallisuuden kannalta oleellisia taitoja. Niihin liittyviä asioita ovat etenkin ammattiin pääsyä koskevat edellytykset, pätevyysvaatimusten rakenne, merkinnät, lennonjohtajien pohjakoulutuksen sisältö sekä englannin ja äidinkielen taito. Tämä kielitaitoa koskeviin säännöksiin liittyvä ongelma oli luonnollisesti kaikkein arkaluonteisimpia asioita neuvostossa käydyissä keskusteluissa. Komission kanta perustuu jo hyväksyttyihin kansainvälisiin normeihin. Ehdotuksen lisäarvo ei olekaan oikeastaan tällaisten normien laatiminen vaan pikemminkin niiden käyttöönotto yhteisössä, mikä mahdollistaa todella yhdenmukaisen soveltamisen. Odotan erityisen paljon koulutuksen tarjoajien todistusmenettelyiltä, jotka ovat vankka tae korkean tason lupakirjojen myöntämisestä.
Kuten varmasti tiedätte, neuvoston työskentely on edistynyt hyvin, ja yleisestä lähestymistavasta sovittiin viime joulukuun 9. päivänä pidetyssä liikenneministerien kokouksessa. Tässä lähestymistavassa noudatetaan komission ehdotuksen ajattelutapaa, ja se todellakin selkeyttää ehdotustamme monissa kohdissa tai vahvistaa sitä etenkin hallinnointiin liittyvissä käytännön seikoissa. Tavoitteena on esimerkiksi parantaa vastavuoroisen tunnustamisen hallinnointia tai soveltaa direktiiviä nykyisiin lupakirjan haltijoihin. Hyvä esittelijä Schmitt, sivumennen sanoen olen pannut merkille, että useimmat tarkistuksenne liittyvät juuri niihin asioihin, jotka neuvostokin otti esiin.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä mietintö lähentää parlamentin ja neuvoston kantoja toisiinsa. Minulla on sellainen käsitys, että neuvosto on valmis neuvottelemaan kanssanne tarvittavista sopuratkaisuista, jotta tämä teksti saataisiin hyväksyttyä varhaisessa vaiheessa, ja vakuutan, että mietinnössä ollaan neuvoston kanssa hyvin pitkälti samoilla linjoilla kaikkein arkaluonteisimmassa asiassa, nimittäin kielitaitoa koskevissa säännöksissä. Schmittin mietintöön sisältyvät ehdotukset ovat tasapainoisia sopuratkaisuja turvallisuuteen liittyvien aiheellisten huolien sekä lennonjohtajien liikkuvuuden ja liikkumisvapauden välillä. Arvoisa puhemies, komissio odottaa siksi luottavaisin mielin parlamentin kantaa asiasta.
Haluan vielä kiittää esittelijä Schmittiä ja todeta, että lennonjohtajan lupakirjasta on meille suurta apua luodessamme yhtenäistä ilmatilaa, joka parantaa kaikkien eurooppalaisten turvallisuutta. Uskon siksi, että parlamentti auttaa meitä tämän hyödyllisen hankkeen toteuttamisessa. 
Schmitt, Ingo (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitos toteamuksistanne, jotka oikeastaan selvensivät sitä, että komission ehdotus on pitkälti sellainen, jonka parlamentti hyväksyy ja jonka neuvostokin loppujen lopuksi halusi. Meidän on siksi pyrittävä saattamaan yhteisen direktiivin valmistelutyöt päätökseen mahdollisimman pian, minkä jälkeen direktiivi voi tulla voimaan.
Euroopan tilanteelle on edelleen ominaista, että Euroopan ilmatila on maailman ruuhkaisimpia liikennealueita. Suuret liikennemäärät eivät kuitenkaan esiinny joustavassa ilmatilassa vaan pikemminkin hajanaisessa eurooppalaisessa ilmatilassa, ja jäsenvaltioiden lentoliikenteen valvontajärjestelmät eivät ole useinkaan vielä keskenään yhteensopivia. Yksittäisissä valtioissa on usein omat määräyksensä, sääntönsä, menettelynsä ja suoritustasonsa. Nimenomaan tästä syystä komissio ja parlamentti panivat vajaat kaksi vuotta sitten alulle neljä toimenpidepakettia, joissa avainsanana oli "yhtenäinen eurooppalainen ilmatila" ja joiden tavoitteena oli päästä lopullisesti eroon tästä Euroopan ilmatilan hajanaisuudesta.
Suhtauduin tuolloin kaikkeen tähän varsin varovaisesti, koska neuvostossa ei valitettavasti voitu toteuttaa täysimääräisesti kaikkia kyseiseen toimenpidepakettiin liittyneitä parlamentin näkemyksiä ja pyyntöjä. Nyt voimme kuitenkin luottaa siihen, että jäsenvaltiot ovat – ainakin rajat ylittävien ilmatilan lohkojen kohdalla –valmiita tekemään toisilleen myönnytyksiä, jotta voimme lähitulevaisuudessa muodostaa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan.
Kuten totesitte, asetimme silloin työohjelmaan myös muita näihin neljään asetukseen liittyviä toiveita, koska keskusteluissa kävi tuolloin ilmi, että lennonjohdon alalla on paljon ristiriitaisuuksia niin laitteissa, tekniikassa kuin varsinaisissa lennonjohtajien suorittamissa palveluissakin. Tämä on erityisen hämmästyttävää, kun otetaan huomioon, että moniin edellytyksiin ja normeihin sovelletaan ICAOn tai Eurocontrolin antamia kansainvälisiä määräyksiä. Tästä huolimatta lähes kaikissa jäsenvaltioissa on erilaisia säännöksiä, minkä vuoksi yksittäisten lennonjohtajien lupakirjat eivät ole keskenään yhteensopivia. Tämän vuoksi yhdenmukaistamistoimet ovat mielestäni välttämättömiä, ja niiden ansiosta voimme saavuttaa kolme asiaa.
Vielä nykyistä parempi turvallisuus on joka tapauksessa tavoittelemisen arvoinen asia, jonka saavutamme yhdenmukaistamalla koulutusta ja jatkokoulutusta tietenkin tiukkojen vaatimusten avulla. Kuten itse totesitte, yksi keskeisistä kysymyksistä tässä yhteydessä on kielitaito, jota ei ole vielä varmistettu kaikilla alueilla. Painotitte myös toista asiaa eli sitä, kuka kouluttaa, miten koulutettavat testataan ja miten heille myönnetään todistukset. Tulevaisuudessa riippumaton elin voi tarkistaa heidän suorituksensa arvioimalla koulutuksen tasoa ja sitä, millaiset valmiudet se tarjoaa lennonjohtajan koulutuksen saaneille suoriutua myöhemmin työtehtävistä.
Kolmas asia, jota en pidä missään tapauksessa vähäpätöisenä, on, että lennonjohtajilta on tähän asti tavallisesti evätty mahdollisuus harjoittaa ammattiaan, jos he ovat saaneet koulutuksensa toisessa jäsenvaltiossa.
Nämä kaikki kolme asiaa ovat mielestäni tärkeitä, ja meidän olisi siksi toteutettava ne mahdollisimman pian. Kaikki ovat tästä yhtä mieltä, mikäli olen arvioinut tilanteen oikein. Tällaisen käsityksen sain ainakin asiasta vastaavassa valiokunnassa, joka hyväksyi mietintöni suurella enemmistöllä. Myös kollegojen kanssa käydyt keskustelut osoittavat, ettei asiasta ole juurikaan erimielisyyksiä. Neuvoston kanssa olemme tosin – kuten aina – eri mieltä joistakin pikku kohdista, mutta uskon, että saamme hyvinkin pian hyväksyttyä yhteisen asetuksen.
Haluan kiittää kaikkia parlamentin jäseniä, jotka ovat parantaneet useita mietinnön kohtia esittämällä hyödyllisiä ehdotuksia, ajatuksia tai kritiikkejä ja mahdollistaneet kaiken kaikkiaan sellaisen lopputuloksen, jonka avulla parlamentti voi tehdä myönteisen päätöksen.
Rack,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmämme uskoo lentoliikenteeseen ja sen turvallisuuteen liittyvät asiat tavallisesti Ingo Schmittille, koska kokemusten perusteella tiedämme, että voimme useimmiten noudattaa hänen ehdotuksiaan.
Ei liene siksi yllättävää, että voimme antaa täyden tukemme työlle, jota hän on tehnyt tänään esillä olevan asian esittelijänä. Olemme hänelle kiitollisia siitä, että hänen oleellisen työpanoksensa ansiosta hyvästä komission tekstistä on tullut toivottavasti vielä parempi. Kuulemamme perusteella näyttää oikeastaan lupaavasti siltä, että neuvosto on samoilla linjoilla, joten kaikki kolme toimielintä toimivat yhdessä tässä asiassa. Kuten on jo todettu, kannatimme valiokunnassa pitkälti yksimielisesti mahdollisimman voimakasta vastuuntuntoa ja mahdollisimman hyvää pätevyyttä, ja täsmensimme näitä yleisiä vaatimuksia useissa erityissovelluksissa.
Eräs tämän asian tärkeä näkökohta on jo otettu esiin, ja se on kielitaito, etenkin englannin kielen taito. On ollut aivan liian paljon traagisia tapauksia, joissa vakava onnettomuus on käytännössä johtunut puutteellisesta kommunikoinnista.
Esittelijä ja epäsuorasti myös komissio totesivat jo, että valiokunnassa saatiin lähes yksimielinen tulos. Tämä ei ollut ilmaus siitä, ettemme pitäisi tätä mietintöä tärkeänä, vaan siitä, että olimme asiasta todellakin pitkälti yksimielisiä. Toivomme, että mahdollisimman yksimielinen täysistunnon äänestystulos korostaa tätä yksimielisyyttä, jotta voimme ottaa oleellisen askeleen kohti yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa, josta puhutaan niin paljon. 
Stockmann,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää esittelijää. Lennonjohtajan lupakirjaa koskeva mietintö on merkittävä edistysaskel yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan suuren tavoitteemme toteuttamisessa. Se on ensinnäkin edellytyksenä rajat ylittävien toiminnallisten ilmatilan lohkojen muodostamiselle. Toiseksi tällä alalla on nyt käytössä myös lupakirjan saamista ja korkeatasoista koulutusta koskevat yhdenmukaistetut edellytykset, mikä lisää myös lennonjohtajien liikkuvuutta, jota todellakin tarvitaan, koska Euroopassa on noin 1500 lennonjohtajan vaje. Kolmanneksi, tiukat yhtenäiset säännökset ja vaatimukset parantavat huomattavasti turvallisuutta.
Tässä kohtaa haluan todeta, että olen iloinen siitä, että esittelijä sisällytti mietintöön ajatukseni yhdenmukaistetun koulutuksen käyttöönotosta kriisitilanteiden hallinnan alalla. Näin pystymme toimimaan aiempaa paremmin äärimmäisissä ja vaarallisissa tilanteissa, kuten lentokonekaappauksissa.
Liikkuvuuden lisäämisessä on mielestämme tärkeää, että tingimme liian tiukoista vaatimuksista, jotka koskevat paikallisia kieliä – en tarkoita englantia – ja rajoitamme ne perusteltuihin yksittäistapauksiin. Vain siten voimme estää markkinoiden sulkemisen takaoven kautta. Me sosiaalidemokraatit suhtaudumme vakavasti myös ammattiliittojen huolenaiheisiin ja haluamme siksi direktiiviin nimenomaisen maininnan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta. Varsinkin kun palveludirektiiviä koskeva keskustelu on kuumentunut, lennonjohtajiin on mielestämme myös tärkeää soveltaa isäntämaaperiaatetta ensinnäkin sosiaalisen polkumyynnin estämiseksi ja toiseksi siksi, että voisimme lisätä emmekä heikentää lennonhohtajien mahdollisuuksia työskennellä ryhmänä. Lennonjohtajan ammatti on nyt kiinnostavampi kuin koskaan, ja se tarjoaa mahdollisuuksia päästä eri puolille Eurooppaa. Toivonkin, että aiempaa useammat nuoret valitsevat kyseisen ammatin. 
Lichtenberger,
   . – Arvoisa puhemies, esitän lämpimät kiitokset erityisesti esittelijälle, joka on – ainakin valiokunnassa – onnistunut saattamaan tämän asian pitkälti yksimieliseen päätökseen erittäin miellyttävässä ja asiallisessa ilmapiirissä.
Haluan mainita vielä joitakin asioita, jotka ovat minulle erittäin tärkeitä tässä yhteydessä. Yksi niistä on sosiaalisen polkumyynnin estäminen; koko tämä keskustelu on osoittanut meidän olevan yhtä mieltä siitä, ettei meillä ole varaa sellaiseen alueella, jolla sovelletaan niin tiukkoja turvallisuusvaatimuksia.
Toiseksi, me kaikki pidämme koulutusta ja turvallisuutta tärkeinä asioina, ja tässä yhteydessä tarvitaan lisää koulutusta siitä, miten kaappausten kaltaisissa erityistilanteissa toimitaan työssä, jossa ihmisillä voi olla valtavia paineita.
Kolmanneksi totean, että minullekin oli tärkeää, että tämän direktiivin täytäntöönpanon jälkeen sen soveltamisalaa vähitellen laajennetaan turvallisuusketjuun kuuluvaan henkilöstöön, joka osallistuu jollain tavoin päätöksentekoprosessiin, sillä sen kohdalla on toteutettava yhdenmukaistamistoimia ja taattava liikkuvuus.
Ennen kaikkea haluan sanoa vielä muutaman sanan kielikysymyksestä, joka on kaikkein kiinnostavimpia ja eniten keskustelua herättäneitä asioita. Siitä puhuttaessa on tullut joskus sellainen vaikutelma, että siinä ei ole kyse niinkään isäntämaan kielen hallinnasta vaan pikemminkin esteiden luomisesta takaoven kautta. Sanon tähän, että tällaisten esteiden luominen tälle alalle tarkoittaisi, että arviointiperuste on väärä. Meidän on varmistettava erinomainen englannin kielen hallinta, ja niin direktiivissä myös tehdään. Kiitän kaikkia parlamentin jäseniä hyvästä yhteistyöstä. 
Markov,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ryhmäni äänesti Schmittin mietinnön puolesta liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, vaikka olemme tietenkin hieman harmissamme, kun tarkistustamme lennonjohtajien palvelujen katsomisesta julkisiksi palveluiksi ei hyväksytty.
Kaiken kaikkiaan on kuitenkin rehellisesti todettava, että yhdenmukaistaminen – esittelijä Schmittin valitsema lähestymistapa – sopii täysin yhteen oman ajattelutapamme kanssa, sillä loppujen lopuksi yhdenmukaistaminen voi olla Euroopan unionin yleistavoitteena alalla kuin alalla. Jos yhdenmukaistaminen onnistuu tietyillä politiikan aloilla, jos onnistumme luomaan samanlaiset edellytykset, sosiaaliset normit ja turvallisuus joka tapauksessa paranevat ja keskinäisestä kilpailusta tulee oikeudenmukaisempaa.
Esittelijä on edennyt tätä tietä. Hän on tietenkin ottanut mietintöönsä myös joitakin muita asioita, joista haluaisin ottaa esiin kaksi. Ensimmäinen niistä koskee edellisen puhujankin mainitsemaa asiaa eli sitä, että sanoimme lennonjohtajien kohdalla "ei" ja väitimme, että heihin on sovellettava sen valtion oikeutta, jossa lennonjohtaja suorittaa palvelujaan.
Tunnen jäsen Lichtenbergerin liian hyvin ollakseni yllättynyt hänen sanoistaan, ettei sosiaalista polkumyyntiä saa sallia missään tapauksessa tällä alalla. Sosiaalista polkumyyntiä ei saa esiintyä millään alalla! Jos sovellamme tätä periaatetta tässä direktiivissä, meillä on hyvät mahdollisuudet muuttaa palveludirektiiviä yleisesti ja poistaa alkuperämaaperiaate, joka tosiasiassa johtaa sosiaaliseen polkumyyntiin ja lainsäädännön rappeutumiseen.
Toinen asia, joka minua tieliikenteen tarkastuksia käsittelevänä esittelijänä tietenkin kiinnostaa yhtä paljon, on esittelijä Schmittin ehdotus siitä, että on otettava käyttöön yhtenäiset tai yhdenmukaistetut pakoteluettelot. Toivon hartaasti, että saamme tämän läpi neuvostossa, sillä juuri tätä tarvitsemme myös maanteillä.
Ei ole hyväksyttävää, että rikkomuksen vakavuus arvioidaan eri jäsenvaltioissa hieman eri tavoin. Tämä asia on mielestäni yhdenmukaistettava kiireesti Euroopan unionissa, joten toivon, että saatte sen hyväksytyksi. Hieman myöhemmin on minun vuoroni esitellä mietintöni toisessa käsittelyssä, ja silloin minullakin on ilman muuta paremmat mahdollisuudet saada asia hyväksytyksi omassa mietinnössäni. Esitän siksi vielä kerran suuret kiitokset esittelijälle. 
Nattrass,
   . – Arvoisa puhemies, tällä istuntojaksolla keskustellaan direktiivistä, jossa todetaan, että kaikkien jäsenvaltioiden lennonjohtajien on puhuttava ja ymmärrettävä englantia tyydyttävästi. Englanti on jo lennonjohdossa yleisesti käytettävä kieli. Hyvä englannin kielen, kansainvälisen ilmailualan kielen, taito on määritetty Eurocontrolissa yhdeksi koulutukseen pääsyn vaatimuksista. Nämä ehdotukset heikentävät vaatimusta siitä, että englantia on puhuttava kaikkialla lennonjohdon alalla. Tarkistuksessa 17 todetaan, että "jäsenvaltiot vaatia ICAOn kielitaitotestin tasoa 5 englannin kielessä ja/tai paikallisessa kielessä". "Tai" tarkoittaa "tai" kaikilla kielillä. Tämä vaarantaa turvallisuuden. Englanninkielisessä mietinnössä on seuraavanlaisia lauseita: "The right of Member States to develop national endorsements should only apply in exceptional cases." ("Jäsenvaltiot voivat määritellä kansallisia merkintöjä vain poikkeustapauksissa".) Tämä ei ole englantia vaan EU:n kapulakieltä. Maailman lentoyhtiöt pelkäävät EU:n kalliiksi tulevaa aikomusta korvata lennonjohdossa käytettävä tutka Galileo-järjestelmällä, mutta EU:n lennonjohtoa koskevassa ohjelmassahan ei ole tosiasiassa kyse lentoreiteistä vaan EU:n valvonnasta ja valvonnasta valvonnan vuoksi. 
Janowski,
   . –  Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, asiat, joita yhteisön lennonjohtajan lupakirjaa koskevassa parlamentin ja neuvoston direktiivissä käsitellään, ovat keskeisiä asioita siviili-ilmailun turvallisuuden kannalta. Meillä ei ole varaa suhtautua asiaan välinpitämättömästi eikä sallia suurpiirteisyyttä tämän alan menettelyissä ja toimissa, sillä jokainen ongelma voi vaarantaa ihmisten hengen ja terveyden. Tämä direktiivi on siksi mielestäni tärkeä ja todellakin välttämätön.
Jotta yläpuolellamme olevaa taivasta voidaan pitää yhtenäisenä eurooppalaisena ilmatilana, tarvitsemme täsmällisiä ja selkeitä oikeussäännöksiä. Niitä on sovellettava myös lennonjohtajien lupakirjoihin, koska lennonjohtajien työssä on noudatettavia mahdollisimman tiukkoja vastuullisuutta ja ammattitaitoa koskevia vaatimuksia. Me kaikki toivomme, että normaalioloissa tehtävää työtä koskeva erikoiskoulutus pysyy aina tärkeässä asemassa, mutta sen lisäksi on oleellista, että jatkossa tarjotaan aiempaa enemmän koulutusta mahdollisia poikkeus- tai kriisitilanteita varten. Lennonjohtajilla on siksi oltava vahvat teoriatiedot ja laajat käytännön taidot. Heillä on oltava erinomainen fyysinen ja henkinen terveys, mikä edellyttää säännöllisiä tarkastuksia, ja heidän on pysyttävä rauhallisina ja pidettävä tilanne hallinnassa myös poikkeusoloissa, esimerkiksi onnettomuuksissa ja terrori-iskuissa, kuten edelliset puhujat sanoivat. Kielitaidosta totean, että lennonjohtajilla on ilman muuta oltava erittäin hyvä englannin kielen taito, koska se on alalla yleisesti käytössä oleva kieli, mutta heidän pitäisi osata sujuvasti myös paikallista kieltä, mikä on erityisen tärkeää kriisitilanteissa.
Näissä säädöksissä pitäisi mielestäni säätää myös jonkinlaisesta palautteesta tai lainsäädännön vaikutusten järjestelmällisestä seurannasta sekä etenkin sähkö- ja digitaalitekniikan kehityksen vuoksi tarpeellisiksi osoittautuvien tarkistusten tekemisestä.
Lopuksi haluan esittää lämpimät kiitokset esittelijä Schmittille hänen tämän asian käsittelyssä tekemästään työstä. Sanon tämän henkilönä, joka on auttanut kouluttamaan puolalaisia siviililentäjiä. Tein tätä työtä vielä jokin aika sitten Rzeszówin teknillisessä korkeakoulussa. Minusta olisi hyvä, että tällaista tärkeää asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö hyväksyttäisiin ja että sitä noudatettaisiin myös Euroopan unionin ulkopuolella. Taivaalla ei ole keinotekoisia rajoja, ja aeromekaniikan lait pätevät kaikkialla. Lentoturvallisuuden periaatteet on siksi saatettava voimaan koko maailmassa, ja Euroopan unioni voisi hyvin auttaa varmistamaan, että näin todella tehdään. Paljon kiitoksia. 
Queiró (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, me kaikki – ainakin me, jotka keskustelimme tästä asiasta parlamentissa viime vaalikaudella – muistamme, miten paljon silloin painotettiin aloitteita, joiden tarkoituksena on parantaa lennonvarmistus- ja lennonjohtopalvelujen organisointia, täsmällisyyttä ja turvallisuutta sekä muodostaa käytännön tasolla yhtenäinen eurooppalainen ilmatila ja antaa siihen liittyviä säädöksiä.
Tiedämme, että monimutkaisten ilmaliikenne- ja lennonjohtojärjestelmien hallinnointia on tarkasteltava laajemmasta kokonaisvaltaisesta näkökulmasta, joka käsittää paitsi ilmaliikenteen hallintajärjestelmät myös lentoyhtiöt ja lentokentät, ja toteamme, että tällä direktiivillä saatetaan päätökseen tärkeä yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan liittyvä seikka: sillä yhdenmukaistetaan lennonjohtajien lupakirjojen antamismenettelyjä koskevia säännöksiä Euroopan alueella. Tämä puolestaan lisää lennonjohtajien liikkuvuutta ja helpottaa rajat ylittävien ilmatilan valvontapalvelujen järjestämistä.
Lisäksi on tärkeää selventää, mikä on jäsenvaltioiden ennen direktiivin voimaantuloa kansallisen lainsäädännön nojalla myöntämien lupien juridinen tilanne. On luotava tarvittava oikeusvarmuus, eikä direktiiviä saa soveltaa takautuvasti. Näin ollen on tärkeää, että valiokunnassa hyväksyttiin tätä asiaa koskeva tarkistus, ja toivon, että se hyväksytään myös täysistunnossa mietinnön hyväksymisen yhteydessä.
Olemme iloisia myös siitä, että esittelijä – jota haluan tässä yhteydessä onnitella erinomaisesta mietinnöstä – totesi, että yhteydet, joita hänellä on ollut asianomaisiin eturyhmiin, mahdollistavat myös sellaisen johtopäätöksen, että sekä työntekijät että itse ala – myös komission jäsen puhui tästä – hyväksyvät yhtenäisen eurooppalaisen lennonjohtajan lupakirjan käyttöönoton ja pitävät sitä lisäksi myönteisenä. Tämä myös vahvistaa, etteivät komissio ja parlamentti ole jättäneet huomiotta yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan taloudellisia näkökohtia eivätkä – mikä vielä tärkeämpää – sosiaalisia näkökohtia, joihin sisältyy myös ammattikoulutus.
Arvoisa puhemies, toivon nyt, että kun jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tämän aloitteen käytännössä, saavutamme täysimääräisesti kaikki ne tavoitteet, joita varten aloite laadittiin ja että se tarjoaa konkreettisen mahdollisuuden lisätä ilmaliikenteen hallintapalvelujen tehokkuutta ja lentoliikenteen turvallisuutta sen käyttäjien – eli loppujen lopuksi meidän kaikkien – hyväksi. 
Savary (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi onnitella esittelijä Schmittiä äärimmäisen perusteellisesta ja tasapainoisesta työskentelytavasta. Lopultakin meillä on erittäin laadukas teksti, ja valiokunnassa laaditut tarkistukset ovat tärkeä panos parlamentilta.
Tämä teksti on luonnollinen jatko työlle, jota teimme viime vaalikaudella yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomiseksi, ja tämä sosiaalinen ulottuvuus oli ratkaisevan tärkeä, koska on kyse julkisesta turvallisuuspalvelusta, joka on ennen kaikkea ihmistyövoimaan perustuva palvelu. Lennonjohdon ja lennonvarmistuksen laatu riippuu ihmisistä ja heidän pätevyydestään, ja tämä laatu ilmenee tietenkin korkeana turvallisuustasona.
Teksti täyttää nähdäkseni kaikki nämä vaatimukset. En tiedä huomista äänestystulosta, mutta minusta teksti edustaa hieman Bolkesteinin vastaista lähestymistapaa. Siihen sisältyy yhteisön säännöksiä, sillä yhdenmukaistetaan säännöksiä ja sillä edistetään vastavuoroista tunnustamista tekemällä erittäin yksityiskohtaista työtä todistusten myöntämisen, merkintöjen ja vastavuoroisen tunnustamisen aloilla. Tältä kannalta tarkasteltuna olen erittäin tyytyväinen tekstiin.
Tämä huomioon ottaen aivan oleellinen merkitys on tarkistuksella 20, jolla halutaan selventää, että lennonjohtajiin sovelletaan sen maan sosiaalilainsäädäntöä, jossa he työskentelevät. Tällä nimenomaan vahvistetaan se, mitä me kaikki haluamme, eli säännösten yhdenmukaistaminen sosiaalisen polkumyynnin sijasta.
Toiseksi esitämme jälleen tarkistuksen 22, joka koskee alakohtaista työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Tiedän, että joidenkin kollegojemme mielestä se on sanomattakin selvää. Meidän mielestämme asia on kuitenkin hyvä mainita, etenkin kun yhtenäisen ilmatilan komitea ei ole suostunut ottamaan mukaan työntekijöiden edustajia, vaikka sillä olisi tällä alalla aivan ratkaiseva merkitys palvelujen laadun kannalta. 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, komissio odottaa luottavaisin mielin parlamentin kantaa asiasta, ja haluan kiitää puhujia, jotka kaikki korostivat parlamentin erinomaista työtä ja lausuivat tunnustuksen sanoja esittelijä Schmittille. Tämä mietintö on mielestäni itse asiassa erittäin kannustava, ja haluan vielä kerran yhtyä liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittelijälle osoitettuihin kehuihin ja kiitoksiin.
Minun on nyt käsiteltävä tarkistuksia. Arvoisa puhemies, en aio tarkastella jokaista niistä erikseen. Jos sallitte, käsittelen niitä mieluummin ryhmittäin. Useimmilla tarkistuksilla pyritään selventämään direktiiviehdotuksen tekstiä ja korostamaan turvallisuutta, koska turvallisuudella on todellakin ehdoton etusija tässä tekstissä, tai ottamaan käyttöön turvallisuusalan täydennyskoulutus. Tällaisia ovat tarkistukset 1, 2, 3, 5, 7, 8, 9, 11, 12, 13 ja 15. Komissio voi näin ollen hyväksyä kaikki edellä mainitut tarkistukset. Sama pätee tarkistukseen 16, jossa tiukennetaan kansallisten merkintöjen käyttöönottoa koskevia ehtoja, sekä tarkistukseen 18, jolla pyritään keventämään hallinnollista taakkaa.
Komissio voi tukea kielisäännöksiä koskevaa näkemystänne, jossa otetaan tasapainoisesti huomioon sekä turvallisuutta koskevat aiheelliset huolet että lennonjohtajien oikeudet vapaaseen liikkuvuuteen. Tarkistusenne 10 ja 17 todellakin lähentävät parlamentin ja neuvoston kantoja toisiinsa.
Jotkin muut tarkistukset voidaan hyväksyä periaatteessa, mikäli niiden sanamuotoa muutetaan hieman. Komissio kannattaa varauksettomasti tarkistuksessa 6 esitettyä periaatetta siitä, että työmarkkinaosapuolilla on oltava mahdollisuus seurata toimia, että ne on otettava mukaan toimintaan ja että niitä on kuultava. Korostin tätä asiaa jo aloituspuheenvuorossani. Tarkistuksesta 14 totean, että komissio hyväksyy ajatuksen turvallisuuteen liittyvän koulutuksen lisäämisestä, mutta sen mielestä tätä asiaa olisi parempi käsitellä liitteessä I, jossa määritetään koulutuksen sisältö.
Mietinnössä on myös tarkistus, jossa on työntekijöiden liikkuvuuden yhteydessä maininta sen maan lainsäädännöstä, jossa työtä tehdään. Ymmärrän hyvin tarkistuksen 20 taustalla olevan ajattelutavan. Turvallisuus ei ole kuitenkaan tällaisen säännöksen oikeusperusta, ja tämä tavoite pyritään sitä paitsi saavuttamaan laatimalla tähän asiaan sovellettavia välttämättömiä ehtoja koskevat normit. Kuten jäsen Savary huomautti, yhteisön lainsäädännössä on jo säännöksiä tästä asiasta. Työntekijöiden lähettämistä koskevassa direktiivissä itse asiassa säädetään, että kun työntekijöitä lähetetään muualle palvelukseen, heihin sovelletaan työskentelypaikan ehtoja. Tästä syystä komissio ei kannata tällaista artiklaa, sillä se ei vastaa tekstin tarkoitusta, mutta komissio on valmis hyväksymään johdanto-osan kappaleen, johon sisältyy toiveenne mukaisesti nimenomainen mainita asiaa koskevasta yhteisön lainsäädännöstä.
Kuten äsken totesin, vahvistaakseni, että työmarkkinaosapuolet on tärkeää ottaa mukaan direktiivin täytäntöönpanoon ja seurantaan, sekä tukeakseni erityisesti tarkistusta 6 ehdotan, että yhteen johdanto-osan kappaleeseen sisällytetään tällainen maininta sovellettavasta sosiaalilainsäädännöstä. Toisin sanoen tämä teksti, jossa on kyse ennen kaikkea turvallisuudesta, liittyy yhteisön sosiaalilainsäädäntöön, josta on hyvä mainita johdanto-osassa.
Jäljellä ovat enää ne kolme tarkistusta, joita komissio ei voi kannattaa pääasiassa muotoon liittyvistä syistä. Ensinnäkin komission mielestä on tarpeetonta vaatia, että kirjanpidon on vastattava kansainvälisiä standardeja, kuten tarkistuksessa 19 pyydetään. Täydennyskoulutuksen tarjoajiin, eli lennonjohtopalvelujen järjestäjiin, sovelletaan jo muita yhteisön säännöksiä, ja tällainen vaatimus on sitä paitsi mielestämme kohtuuton pienille koulutuksen tarjoajille. Komissio voi näin ollen hyväksyä koko kyseisen kappaleen poistamisen, sillä moitteetonta varainhoitoa koskevaa huolenaihettanne käsitellään jo muissa yhteisön oikeuslähteissä.
Pakotejärjestelmää koskevasta tarkistuksesta 21 totean, että komissio kannattaa perusmallin säilyttämistä samanlaisena kuin neuvoston soveltamassa yleisessä lähestymistavassa. Tarkistuksessa 4 käsitellään erittäin tärkeää asiaa eli lupien käyttöä: miten on meneteltävä kansallisten lupien haltijoiden kanssa? Meidän mielestämme asiaa ei voida ratkaista siirtämällä uusien yhdenmukaistettujen vaatimusten käyttöönottoa eikä soveltamalla rinnakkain kahdenlaisia pätevyysvaatimuksia. Se ei rehellisesti sanoen edistäisi turvallisuutta. Komissio ei voi siksi kannattaa kyseistä tarkistusta. Se on kuitenkin avoin kaikille ratkaisuille, jotka edistävät pätevyysvaatimusten pikaista käyttöönottoa ja joissa tietenkin noudatetaan nykyisten lupakirjan haltijoiden oikeusvarmuutta koskevia velvoitteita.
Tarkistus 22 jätettiin juuri ennen täysistuntoa. Kuten aiemmin mainitsin, komissio kannattaa työmarkkinaosapuolten kuulemista ja osallistumista. Niillä on ratkaiseva merkitys. Tarkemmin sanoen tähän tekstiin ei kuitenkaan sen mielestä ole tarpeellista sisällyttää tällaista velvoitetta.
Hyvät parlamentin jäsenet, komissio on siis yleisesti ottaen tyytyväinen työhönne. Komissio voi todellakin antaa täyden tukensa Schmittin mietinnölle, ja totean vielä, että komission ja parlamentin kannat ovat tosiasiassa hyvin lähellä toisiaan. Schmittin mietinnön myönteistä luonnetta on ehdottomasti korostettava, ja kuten muistaakseni jäsen Rack äsken totesi, alkuperäinen ehdotus oli hyvä, mutta nyt se on vielä parempi. On aivan totta, että teksti on nyt parempi, mikä todistaa jälleen kerran, että parlamentilla on tärkeä merkitys toisena lainsäätäjänä.
Jos vahvistatte tämän lähestymistavan huomisessa äänestyksessä, uskon, että olemme edistyneet niiden tavoitteiden saavuttamisessa, jotka olemme kaikki itsellemme asettaneet. Tavoitteenahan oli parantaa lennonjohdon turvallisuutta vielä nykyisestään. Tätä Euroopan kansalaiset odottavat meiltä, ja tämä on sitäkin välttämättömämpää, jos haluamme, että lentoliikenteen alalla tarjotaan entistä laadukkaampia palveluja ja etenkin sellainen turvallisuustaso, joka tekee Euroopan ilmatilasta luultavasti kaikkein turvallisimman koko maailmassa. 
Puhemies.
     Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
     Esityslistalla on seuraavana työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0003/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta ((12062/3/2004 C6-0189/2004 2003/0184(COD)) (Esittelijä: Proinsias De Rossa). 
Andersson (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, haluan aluksi esittää pahoitteluni siitä, ettei esittelijä De Rossa päässyt paikalle. Hän on parlamentin jäsen, joka on työskennellyt tämän asian parissa ja joka tuntee sen kaikkein parhaiten, mutta hän on valitettavasti sairaana kotonaan Irlannissa eikä voi osallistua tähän keskusteluun. Toimin siksi hänen sijaisenaan, mikä ei ole vaikeaa, koska sekä poliittinen ryhmäni että minä olemme esittelijä De Rossan kanssa samaa mieltä parlamentin toisessa käsittelyssä omaksuttavasta kannasta. Meidän on mielestämme näytettävä vihreää valoa.
Puhun aluksi hieman asetuksen N:o 1408/71 merkityksestä. EU:ssa sovellettavan vapaan liikkuvuuden kannalta on oleellista, että ihmisten liikkuvuutta eri jäsenvaltioiden välillä helpotetaan ja että samalla voidaan saada erilaisia sosiaalietuuksia. Sen jälkeen kun kyseinen asetus tuli voimaan 1970-luvulla, sitä on muutettu perusteellisesti. Parannuksia on lisäksi tehty kaiken aikaa. Nytkin on tehty parannuksia, mikä on osaltaan vaikuttanut esittelijän kantaan.
Kun keskustelimme asiasta valiokunnassa, laaja enemmistö kannatti neuvoston yhteisen kannan hyväksymistä. Äänestystulos oli 30 ääntä puolesta ja yksi vastaan. Jos muistan oikein, tämä vastustaja oli henkilö, joka suhtautuu yleisesti ottaen kielteisesti vapaaseen liikkuvuuteen ja yhteistyöhön EU:ssa. Keskustellessamme valiokunnassa ja hyväksyessämme esittelijän kannan olimme siis hyvin yksimielisiä. Tämän jälkeen on muutettu suhtautumista alkuperäiseen kantaan, nimittäin 2 kohtaan, joka liittyy siihen, että jo valiokunnassa käydyssä keskustelussa tiesimme, että komission ja neuvoston välillä oli erimielisyyksiä tietyistä erityisetuuksista. Valiokunnassa käydyn keskustelun jälkeen on käynyt ilmi, että aiemmin käyttämämme sanamuoto aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta. Parlamentin oikeudellinen yksikkö on siksi neuvonut meitä muuttamaan 2 kohtaa. Oman poliittisen ryhmänsä, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän sekä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston tuella esittelijä De Rossa on näin ollen jättänyt tarkistuksen, jolla poistetaan tämä oikeudellinen epävarmuus. Muuten esittelijän kanta on pysynyt samana.
Mietintöön on jätetty myös sellainen tarkistus, jonka tavoitteena on saada meidät hylkäämään neuvoston yhteinen kanta. Kehotan kuitenkin, että noudatamme esittelijän suositusta.
Meidän ei ensinnäkään pidä viivyttää tätä prosessia enää yhtään. Tiedämme, että varsinaista asetusta on tarkistettu samanaikaisesti. Nyt myös täytäntöönpanoasetusta on tarkistettava. Hylkäämällä neuvoston yhteisen kannan parlamentti ei edistä tätä prosessia.
Toiseksi, jos tarkastelemme tätä asiaa kokonaisuutena sekä sitä, mitä totesimme ensimmäisessä käsittelyssä, neuvosto on oikeastaan ottanut parlamentin esittämät näkemykset varsin hyvin, itse asiassa jopa hyvin huomioon. Ne kaksi näkemystä, jotka otan nyt esiin, eli ensinnäkin se, ettemme saa viivyttää tätä prosessia, ja toiseksi se, että mielipiteemme on otettu pitkälti huomioon, tarkoittavat, että meidän on hyväksyttävä neuvoston yhteinen kanta muutettuna tarkistuksella, joka on esitetty oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi.
Etuuksista, joista komissiolla ja neuvostolla on erilainen käsitys, totean, että oikeudellisten elinten olisi päätettävä näistä asioista komission suostumuksella. Meidän ei pidä siksi ennakoida päätöstä, jonka oikeudelliset elimet saattavat tehdä.
En voi kuvitella, että olisi kenenkään etujen mukaista viivyttää tätä prosessia tai hylätä neuvoston yhteinen kanta. Se ei ole komission, neuvoston eikä parlamentin etujen mukaista, eikä missään tapauksessa kansalaisten etujen mukaista. 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella jäsen Anderssonia siitä, että hän toimi esittelijä De Rossan sijaisena ja toivotan esittelijä De Rossalle pikaista paranemista. Olen erittäin iloinen, että tämän ehdotuksen käsittely on edistynyt huomattavasti sekä neuvostossa että Euroopan parlamentissa, ja tämä edistys tarkoittaa, että ehdotus voidaan nyt vihdoinkin hyväksyä. Tänään käsiteltävänä olevalla komission ehdotuksella pyritään saattamaan ajan tasalle jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia koskevat yhteisön asetukset, jotta voidaan huomioida kansallisiin lakeihin tehdyt muutokset, selkeyttää oikeudellista asemaa näiden asetusten tiettyjen artikloiden kohdalla sekä ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön viimeaikainen kehitys etenkin asetuksen N:o 1408/71 liitteen II A kohdan osalta.
Haluan käsitellä erityisesti liitteen II A kohtaa. Kyseisessä liitteessä on luettelo maksuihin perustumattomista erityisetuuksista, joita koordinoidaan nimenomaan äsken mainitsemallani asetuksella. Tämä koordinointi, jonka tuomioistuin on vahvistanut, perustuu vakinaista asuinpaikkaa koskevaan periaatteeseen. Sen mukaan kyseisiä etuuksia ei yhtäältä voida viedä maasta, mutta toisaalta uuden asuinvaltion on myönnettävä alueellaan sen kansallisessa lainsäädännössä säädetyt etuudet. Yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön mukaan oli välttämätöntä tarkistaa liitteen II A kohdassa olevaa etuusluetteloa ja varmistaa, että siihen sisältyvät etuudet täyttävät seuraavat kriteerit: etuuksien on ensinnäkin oltava maksuihin perustumattomia – ne on toisin sanoen maksettava verorahoilla – ja toiseksi niiden on oltava erityisetuuksia. Erityisetuus sijoittuu sosiaaliturvan ja sosiaaliavustuksen puoliväliin. Erityisetuuden tärkeimpänä tavoitteena on taata vähimmäistoimeentulo, tai se on tarkoitettu ainoastaan vammaisten erityissuojeluun. Haluan painottaa neuvoston ottamaa suurta edistysaskelta, sillä jäsenvaltioiden sovittelunhalun tuloksena liitteen II A alakohtaa tarkistettaessa luettelosta poistettiin monia siihen tällä hetkellä sisältyviä etuuksia. Kyse on enimmäkseen sellaisista etuuksista, jotka on tosin tarkoitettu vammaisille mutta joilla pyritään pääasiassa vähentämään heidän riippuvuuttaan parantamalla heidän terveydentilaansa ja elämäänsä. Tämä tekee näistä etuuksista erityisiä, eivätkä ne voi siksi enää sisältyä liitteen II A kohtaan.
Haluan siis onnitella parlamentin esittelijää De Rossaa erinomaisesta mietinnöstä sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaa tehdystä työstä. Esittelijä ja valiokunta korostivat aiheellisesti niitä merkittäviä parannuksia, joita tämä asetus voi tuoda kansalaisille, sekä näin ollen sitä, että neuvoston yhteinen kanta on hyväksyttävä, jotta saavutettua edistystä ei vaaranneta. Kuten tiedätte, kolme jäsenvaltiota todellakin katsoi, että joillakin heidän etuuksillaan on tiettyjä erityispiirteitä, jotka erottavat ne muista etuuksista, ja että nämä yhteensä viisi etuutta täyttävät näin ollen liitteen II A kohdassa säilymisen kriteerit. Neuvosto ei halunnut estää asetuksen hyväksymistä, koska se tuo myös huomattavia parannuksia, ja suostui siksi säilyttämään nämä viisi etuutta liitteen II A kohdassa, kunnes tuomioistuin selventää oikeuskäytäntöään. Komissio on varannut itselleen oikeuden pyytää tuomioistuinta tekemään kaikki tarvittavat selvitykset näistä viidestä etuudesta ja tarkastelemaan niitä asetuksessa säädettyjen kriteerien valossa. Näiden tuomioistuimen selvitysten ja toteamusten perusteella komissio laatii tarvittaessa ehdotuksen, jolla tarkistetaan liitteen II A kohtaan sisältyvää luetteloa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olemme ottamassa todellisen sosiaalisen edistysaskeleen. On tietenkin valitettavaa, ettei kaikkea ole saatettu täysimääräisesti päätökseen, mutta edistystä on tapahtunut siinä määrin, että parlamentti voi nähdäkseni hyvin perustein hyväksyä ehdotuksen ja lisätä siten Euroopan kansalaisten mahdollisuuksia liikkua Euroopan unionissa toivotulla tavalla menettämättä kuitenkaan oikeutta etuuksiin, joita he tarvitsevat selviytyäkseen elämän riskeistä. Arvoisa puhemies, kiitän siksi parlamenttia sen tekemästä työstä ja toivon, että tämä teksti hyväksytään. 
Oomen-Ruijten,
   . – Arvoisa puhemies, meillä on Alankomaissa sanonta, joka karkeasti käännettynä tarkoittaa, ettei pähkinää pidä murskata moukarilla. Jättämäni tarkistus voidaan ymmärtää tässä mielessä, ja kun lisäksi otan huomioon joidenkin jäsenvaltioiden pyrkimykset saada ihmiset vakuuttuneeksi siitä, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ehdotus on kehno, pähkinä ja moukari -vertaus kuvastaa mielestäni hyvin todellisuutta.
Mistä tässä keskustelussa on kysymys? Siinä on kysymys asiasta, johon haluaisin selvyyden. Keskustelemme tänään asetuksen N:o 1408/71 vuosittaisesta tarkistamisesta, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädäntöön ja sosiaaliturvajärjestelmiin tehdyt muutokset. Tässä yhteydessä otetaan huomioon myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö ja tarkistetaan, täyttävätkö näiden muutosten mukanaan tuomat seikat liikkuvuutta ja liikkumisvapautta koskevat yleiset kriteerit sekä myös niitä koskevat asetuksessa N:o 1408/71 säädetyt kriteerit. Jäsenvaltioiden ehdotukset on siksi vahvistettu etukäteen. Keskustelemme myös liitteen II A kohdasta, jossa vahvistetaan joitakin erityispiirteitä. On tutkittu, sisältyykö ehdotuksiin sellaisia seikkoja, joiden perusteella tiettyjä etuuksia ei voida viedä maasta. Mainitsen esimerkiksi Alankomaiden sosiaaliavustuksen, jota ei tarvitse voida viedä maasta. Espanjassa on liikkuvuusavustus tai -korvaus sekä myös liikkuvuutta koskevia etuuksia, joita ei tarvitse voida viedä maasta. Olemme kaikki todenneet tämän ja olleet siitä samaa mieltä. Jokainen jäsenvaltio on merkinnyt jotain näihin luetteloihin. En kuitenkaan ymmärrä sitä, että vaikka olemme säätäneet periaatteista uudessa koordinointiasetuksessa, joidenkin jäsenvaltioiden annetaan edelleen pitää luettelossa sellaisia etuuksia, joista olemme aiemmin todenneet, että ne pitäisi oikeastaan voida viedä maasta.
Normaalisti olisin antanut komission ratkaista tämän ongelman. Tästä syystä ryhmämme onkin päättänyt hyväksyä tämän muutoksen. Sitten oikeudellinen yksikkö puuttui asiaan ja totesi, ettei parlamentti voi hyväksyä sellaista, mitä yhteisöjen tuomioistuin ei ole hyväksynyt. Emme voi hyväksyä lainsäädäntötekstiä, joka sisältää lainvastaisia osatekijöitä.
Tästä ongelma sai alkunsa. En ymmärrä, miksi hyväksymme, että maastaviennin soveltamisalan ulkopuolelle jätetään Suomessa myönnettävä lapsen hoitotuki, Ruotsin vammaistuki ja vammaisen lapsen hoitotuki tai Yhdistyneen kuningaskunnan avustajalisä ja huoltajan avustus – joita koskeva vetoomus on itse asiassa hyväksytty – kun kerran samaan aikaan pyydämme 22 muuta jäsenvaltiota, joiden on pakko perääntyä – esimerkiksi Luxemburgia, Kreikkaa ja Espanjaa – viemään maasta vastaavat etuudet. Kun oikeudellinen yksikkö totesi, ettei meidän pidä hyväksyä tätä, kysyin, miksi neuvosto oli hyväksynyt sen. Yksimielisyyttä koskevan vaatimuksen vuoksi jotkin jäsenvaltiot eivät noudata sääntöjä. Pitäisikö parlamentin suvaita tämä? Mietin, eikö tämän pitäisi olla viimeinen kerta, ja meidän on mielestäni yksinkertaisesti lähetettävä selkeä ja suorasanainen viesti, joka pitäisi sisällyttää myös täytäntöönpanoasetukseen, jota edelleen odotamme. 
Lambert,
   . – Arvoisa puhemies, on jo myöhä, joten on tietenkin aika puhua asetuksesta N:o 1408/71: me saamme aina parhaat ajankohdat keskusteluillemme! Haluan kiittää esittelijää työstä, jota hän on tehnyt tämän asian parissa. Ryhmäni allekirjoitti tarkistuksen hieman vastahakoisesti, koska ymmärrämme hyvin jäsen Oomen-Ruijtenin äsken ilmaiseman turhautuneisuuden. Meistä tuntuu jälleen kerran siltä, että jotkin jäsenvaltiot noudattavat lain perusajatuksen sijasta sitä, mitä ne pitävät lain sanamuotona. Ryhmäni ei kuitenkaan aio viivyttää muiden sellaisten muutosten täytäntöönpanoa, jotka ovat tärkeitä ja hyödyllisiä kansalaisille, siksi, että voisimme odottaa sopivia oikeusasioita ja yhteisöjen tuomioistuimen aikataulua, koska niihin voi mennä aikaa.
Olemme huolissamme joistakin soveltamisalan ulkopuolelle jätetyistä etuuksista, emmekä vähiten kyseisistä Yhdistyneen kuningaskunnan etuuksista, koska ne nimenomaan vaikuttavat vammaisten ja ikääntyneiden henkilöiden elämään. Yhdistyneen kuningaskunnan työ- ja eläkeministeriön WWW-sivustolla vammaisen elämisavustuksen ja avustajalisän sanotaan olevan Yhdistyneen kuningaskunnan tärkeimpiä sosiaaliturvaetuuksia. Sanamuoto on tärkeä.
Monet parlamentin jäsenet ovat huomanneet saavansa kirjeitä, joissa korostetaan näiden maksujen tärkeyttä ulkomailla opiskeleville. On totta, että ulkomailla opiskelevat voivat hakea tiettyjä tukia toisissa jäsenvaltioissa, mutta siitä ei ole kovinkaan paljon apua, kun esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa heidän on täytynyt asua maassa 26 viikkoa edellisten 52 kahden viikon aikana, ennen kuin heidän katsotaan täyttävän vammaistuen myöntämistä koskevat edellytykset. Tästä mahdollisuudesta ei ole juurikaan hyötyä, jos he ovat maassa opiskelijana lokakuusta kesäkuuhun. Tämän toteamiseen tarvitaan vain hieman laskutaitoa.
Saamme kirjeitä myös ihmisiltä, jotka haluavat viettää eläkepäiviään ulkomailla, jolloin maksettavissa etuuksissa olevat erot vaikuttavat oleellisesti siihen, voivatko he muuttaa ilmastoon, jolla on myönteinen vaikutus heidän terveyteensä ja elämänlaatuunsa. Olen siksi erittäin harmissani Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen päätöksestä olla sisällyttämättä kyseisiä sosiaaliturvaetuuksia maasta vietäviin etuuksiin. Sen päätökset ovat mielestäni vaikutukseltaan syrjiviä, estävät yhtäläisten mahdollisuuksien toteutumisen ja ovat ristiriidassa sosiaalisen yhteenkuuluvuuden käsitteen kanssa, koska se ylittää rajoja.
Toivon, että komissio toimii ripeästi, vaikka emme toteakaan tätä kirjallisesti. 
Clark,
   . – Arvoisa puhemies, parlamentin lehden viime numerossa julkaistussa artikkelissa esittelijä De Rossa totesi, että hänen päätöslauselmansa hyväksyttiin yksimielisesti työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa. Pöytäkirja kuitenkin osoittaa, että yksi jäsen äänesti vastaan. Se olin minä, ja aion tehdä niin myös tällä viikolla yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen kollegojeni kanssa. Minäpä selitän miksi.
De Rossan mietinnön keskiosassa komission ja neuvoston välillä on tasapeli tarkasteltaessa viiden etuuden maastavietävyyttä – näistä kolme on Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavia etuuksia. Esittelijä De Rossa kehottaa hyväksymään mietinnön viipymättä, jotta asetus N:o 1408/71 voidaan "siivota". Sitten hän ehdottaa, että näitä viittä tukea koskeva kiista annetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi. Yhdistyneen kuningaskunnan etuuksia koskeva päätös olisi mielestämme annettava maan hallituksen tehtäväksi, ja se ei halua, että ne voidaan viedä maasta. Neuvoston aiemmin vahvistama yhteinen kanta itse asiassa tukee Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kantaa. Meistä on siksi valitettavaa, että komissio muutti mieltään. Katsomme, että kunkin jäsenvaltion on saatava itse määritellä, millä perusteella sen myöntämiä etuuksia maksetaan ja kenelle. Vastustamme ehdottomasti ajatusta siitä, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on ratkaistava tämä pattitilanne. Etuudet ovat osa verotusjärjestelmiä. Ne ovat kaksoisjärjestelmiä: ne sekä ottavat että antavat takaisin. Puuttumalla jompaankumpaan puututaan koko verotusjärjestelmään. Koska EU haluaa teeskennellä, ettei sillä ole toimivaltaa verotukseen liittyvissä asioissa, sen ei pitäisi lainkaan kajota etuusjärjestelmiin.
Palaan lopuksi De Rossan artikkeliin. Myös Suomen ja Ruotsin sanotaan vastustavan kahden niitä koskevan etuuden sisällyttämistä luetteloon. Kunnioitamme niiden kantaa. Artikkeli osoittaa, että komissio on antanut poikkeusluvan Irlannissa myönnettävän huoltajan avustuksen kohdalla, kuten Irlannin hallitus toivoi. On väärin ja epäoikeudenmukaista, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan huoltajan avustukseen ole annettu poikkeuslupaa. Sanon suoraan, näiden kolmen etuuden kohdalla Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta on kohdeltava samalla tavoin kuin Irlannin vastaavaa elintä, ja asia olkoon sillä selvä. 
Novak (PPE-DE ).
   – Sosiaaliturva on arvo, jota Euroopan unionin jäsenvaltiot kannattavat. Sillä on sitäkin tärkeämpi merkitys kaikille niille, jotka ovat työkyvyttömiä vammaisuuden, sairauden tai vanhuuden vuoksi.
Lisääntynyt liikkuvuus Euroopan unionin maissa on aiheuttanut yhä enemmän ongelmia, jotka on ratkaistava mahdollisimman syrjimättömin keinoin. Tästä syystä Euroopan unionin jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä on yhdenmukaistettava, jotta kohtelu on tasa-arvoista kaikissa tapauksissa. Kannatan esittelijä De Rossan ehdotusta ja äänestän mietinnön puolesta.
Nykytilanteessa on paljon hyödyllisempää kannattaa asetukseen N:o 1408/71 ja sen liitteen II A kohtaan tehtävää tarkistusta kuin jatkaa turhia neuvotteluja, koska yhteistä kantaa vahvistaessaan neuvosto on joutunut pitkällisiin neuvotteluihin. Aika näyttää, mitä tapauksia ei voida sisällyttää etuusluetteloon, joten ehdotan, että tällaiset tapaukset ratkaistaan yksitellen, oikeudenmukaisesti ja kansalaisten etua ajatellen.
Olen tyytyväinen, että neuvosto on hyväksynyt parlamentin ehdotuksen liikkuvuuslisästä, joka kattaa vammaisten matkakustannukset ja jolla tarjotaan yksinomaan erityissuojelua vammaisille. Suhtaudun myönteisesti myös parlamentin hyväksymiin suullisiin tarkistuksiin. Niiden mukaan jäsenvaltiot toteuttaisivat toimia, jotka auttavat lieventämään niille henkilöille koituvia ikäviä seurauksia, joihin asetus vaikuttaa eniten. 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, komissio on iloinen neuvoston yhteiselle kannalle annetusta tuesta. Haluan vielä kerran korostaa, että yhteisessä kannassa pyritään parantamaan monessakin mielessä Euroopan unionin sisällä liikkuvien Euroopan kansalaisten oikeuksia. Haluan todeta, että Euroopan kansalaiset ovat todella onnekkaita voidessaan liikkua tällä tavoin unionin sisällä siten, että heidän tarvitsemansa solidaarisuus varmistetaan tietyissä tapauksissa. Tämä on varsinainen edistysaskel.
Jäsen Oomen-Ruijtenin ei pidä loukkaantua, mutta tässä tilanteessa komissio ei tietenkään kannata hänen tarkistustaan, jossa hylätään neuvoston yhteinen kanta, sillä kyseinen tarkistus vaarantaisi kaiken yhteisön lainsäätäjien tähän mennessä aikaansaaman edistyksen erityisissä maksuihin perustumattomissa etuuksissa.
Käsiteltävänä olevan ehdotuksen ansiosta maasta voidaan viedä nyt kymmeniä sellaisia etuuksia, joita ei ole tähän mennessä voitu viedä. On kuitenkin viisi etuutta, joiden maasta vientiä ei ole vielä hyväksytty. Tarkistuksesta 2 seuraisi, että kaikki nämä etuudet pysyisivät liitteen II A kohdassa eikä niitä näin ollen voitaisi jatkossakaan viedä maasta.
Olen vilpittömästi sitä mieltä, että vaikka näiden viiden etuuden kohtalo on edelleen epäselvä, muiden etuuksien kohdalla neuvostossa aikaansaatu sopimus ja uskoakseni melko laaja parlamentin tuki mahdollistavat sen, että voimme ottaa merkittävän sosiaalisen edistysaskeleen kaikkien Euroopan kansalaisten hyväksi. Tämän vuoksi komissio haluaa, että teksti hyväksytään. 
Puhemies.
     Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 

Puhemies.
     Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden 2004–2005 päättyneeksi. 
