Neseniai įvykusios krizės dujų sektoriuje pasekmės - Antroji strateginenergetikos politikos apžvalga - Efektyvesnis energijos vartojimas pasitelkiant informacijos ir ryšių technologijas (diskusijos)
Pirmininkė
- Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl:
Komisijos pareiškimo dėl neseniai dujų sektoriuje įvykusios krizės pasekmių,
A. Laperrouze pranešimo Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto vardu dėl antrosios strateginės energetikos politikos apžvalgos,
V. Remeko žodinio klausimo Komisijai (B6-0003/2009) Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto vardu dėl efektyvesnio energijos vartojimo pasitelkiant informacijos ir ryšių technologijas.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetui ir pranešėjai A. Laperrouze už pastangas parengti šį pranešimą labai skubiai, kad galėtume jį aptarti jau 2009 m. vasario mėn. plenarinėje sesijoje. Tuo metu, kai ši plenarinsesija pradėjo darbą, niekas negalėjo tikėtis, kad Rusija tieks visas dujas į ES per Ukrainą, ir šis faktas, be abejo, reikalauja didesnio dėmesio klausimams, susijusiems su energijos tiekimo saugumu.
Kokia dabar padėtis dujų sektoriuje? Visos vietos gauna paskirtą dujų kiekį, taigi dauguma vartotojų visiškai aprūpinami dujomis. Stringa tik dujų tiekimas viena kryptimi Lenkijoje, bet šią problemą jau sprendžiame. Šiuo konkrečiu atveju susidarypatinga padėtis, nes pirmiau dujas šia kryptimi tiekbendrov"RosUkrEnergo", bet jos dabar nebėra. Tačiau mes dedame pastangas, kad visoms Europos Sąjungos dalims, kurios labiausiai nukentėjo nuo krizės, dujų tiekimas būtų visiškai atnaujintas.
Susitarimas dėl dujų tiekimo galioja 10 metų, todėl tikimės, kad jo pagrindu galėsime užtikrinti, kad panašios situacijos ateityje nepasikartos. Tačiau taip pat norėčiau pabrėžti, kad visi ES kontrolės prietaisai tebefiksuoja į ES tiekiamų dujų srautus, bet tikimės, kad ateityje jų nereikės. Kreipiausi raštu į savo kolegas Rusijoje ir Ukrainoje klausdamas, kaip reikėtų spręsti dujų tiekimo kontrolės klausimą ateityje, nes manau, kad jeigu mes galėsime pasitikėti savo tiekėjais ir tiekimas bus stabilus, jokios kontrolės nereikės, tačiau kontrolės įrenginiai šiuo metu dar naudojami.
Manau, kad neturėtume palikti šio tranzito klausimo neišspręsto. Turėtume tęsti darbą su abiem pusėmis - su Rusija, kaip tiekėja, ir su Ukraina, kaip tranzito šalimi - ir iš tikrųjų užtikrinti, kad Ukrainai tiekiamų dujų kiekis būtų atskirtas nuo per Ukrainą į Europos Sąjungą tiekiamų dujų srautų ir kad šie tranzito srautai Ukrainai taip pat būtų finansiškai ir ekonomiškai naudingi. Mes toliau dirbsime šiuo klausimu, bet galima teigti, kad krizdujų sektoriuje, iš esmės, baigėsi.
Kokios šios krizės pamokos? Minėjau jas pirmiau, bet pakartosiu, kad krizės akivaizdoje ES pasirodesanti tvirtesnnei tikėtasi. Šioje sudėtingoje situacijoje ES šalys iš tikrųjų dirbo išvien vadovaujant Tarybai pirmininkaujančiai valstybei ir remiant Komisijai. Valstybės narės laikėsi solidariai ir viena kitai padėjo. Taip pat pamatėme, kad vidaus rinka padarviską, ką galėjo padaryti. Mane taip pat maloniai nustebino labai tvirtas ir suderintas Europos dujų pramonės atsakas, visų pirma tuo, kad bendrovės "Gazprom" atžvilgiu pramonės atstovai laikėsi vienos pozicijos, antra, kad pramonės atstovai pateikbendrą pasiūlymą, kuris būtų naudingas tuo atveju, jei tarp Rusijos ir Ukrainos nebūtų ilgalaikio susitarimo.
Kokias mūsų silpnąsias vietas atskleidši krizė? Pirmiausia ji parodė, kad mes neturime infrastruktūros. Tai buvo gana akivaizdu ir iš dalies dėl šios priežasties rinka negalėjo veikti. Dujų kaina ir neatidėliotinas pirkimas išaugo, bet nelabai daug, ir tokį augimą lėmtai, kad kai kuriose Europos Sąjungos dalyse, kur dujų tiekimas buvo reikalingiausias, nebuvo jokių kitų papildomų galimybių tiekti dujas.'
Buvo keli atvejai, kai šalys galėjo parodyti didesnį solidarumą. Taip pat buvo atvejų, kai pritrūko skaidrumo, ir mums, žinoma, reikia geresnio veiklos sprendžiant krizės klausimus derinimo mechanizmo.
Strateginenergetikos politikos apžvalga, kurią atlikti lapkričio mėn. pasiūlKomisija, apima penkias sritis, kurias išsamiau išnagrinėjo A. Laperrouze ir PMTE komitetas. Šios sritys yra: energijos vartojimo efektyvumas, vietinių išteklių naudojimas (norėčiau paminėti, kad 2008 m. 43 proc. viso energijos galingumo teko vietiniam energijos šaltiniui - vėjo energijai), išorės ryšiai - tai, ties kuo mes dirbame su savo kolegomis - veiklos sprendžiant krizės klausimus derinimo mechanizmas ir infrastruktūra.
Manau, vienas svarbus aspektas, dėl kurio Komisija vėliau dės daug pastangų, yra susijęs su raginimu pranešime suvienyti skirtingose srityse vykdomą veiklą, nes mes iš tikrųjų vykdome labai įvairią veiklą, apimančią energetikos ir klimato kaitos, technologijų, išorės ryšių ir vidaus rinkos sritis. Labai svarbu pasvarstyti, kaip galima būtų šią veiklą sujungti ir kokių papildomų veiksmų reikėtų imtis esant būtinybei.
Baigdamas norėčiau pakalbėti apie vieną konkretų pasiūlymą, kurį parengKomisija ir kuris labai glaudžiai susijęs su šiuo klausimu, taip pat apskritai su dabartine ekonomikos krize. Šis pasiūlymas sudaro Europos ekonomikos atkūrimo plano dalį, skirtą energetikos sričiai.
Mes pasiūlėme finansuoti tris sritis. 3.5 mlrd. skirta infrastruktūrai, bet ne kiekvieno projekto finansavimui, o tam, kad būtų padidinta dujų tiekimo krypčių įvairovė, t. y. kad dujos būtų tiekiamos iš pietų, vakarų ir rytų, ir kad būtų pabandyta sukurti subalansuotą ir tvarų gamtinių dujų tiekimo šaltinių derinį.
Taip pat yra silpnų vietų elektros tiekimo srityje. Kalbu apie Baltijos šalių ir Pirėnų pusiasalio izoliaciją.
Yra dar du klausimai, kuriuos kai kurie laiko prabanga, bet aš manau juos esant labai svarbius: jūros vėjo energija - labai svarbu, kad dabar vykdomiems projektams būtų užtikrinta visuomenės parama - ir anglies dvideginio sulaikymas ir saugojimas.
Taigi mūsų pasiūlymas apima gamtinių dujų tiekimo saugumą, tikslus technologijų diegimo srityje ir tikslus, nustatytus Europos ekonomikos atkūrimo plane. Mano nuomone, tai tinkamas pasiūlymas. Šių tikslų įgyvendinimui nereikia daug lėšų, bet manau, kad jie mus nukreipia teisinga kryptimi. Visuomenė, žinoma, turėtų būti įtraukta į veiklą stiprinant tiekimo saugumą Europos Sąjungoje.
Anne Laperrouze
pranešėja. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, mūsų diskusijas dėl antrosios energetikos politikos apžvalgos, žinoma, paskatino ši nauja gamtinių dujų tiekimo kriztarp Rusijos ir Ukrainos. Ji išryškino esamus trūkumus, jungčių trapumą ir parodEuropos Sąjungos sunkumus reaguojant ir kalbant vienu balsu.
Ji parodė, jau trečią kartą, kad mums reikia bendros energetikos politikos. Tačiau turėčiau pasakyti -ir mūsų Komisijos narys ką tik minėjo - kad dabar matome pažangą, glaudesnį bendradarbiavimą ir daugiau solidarumo tarp valstybių narių, todėl yra vilčių, kad bus surastas sprendimas, padėsiantis įveikti tokias krizes.
Norėčiau padėkoti Pralamento nariams, daug prisidėjusiems tobulinant šį pranešimą, kurį pavyko parengti per labai trumpą laiką nuo komunikato paskelbimo lapkričio mėn. Neaiškinsiu smulkiai visko, kas buvo išdėstyta šioje rezoliucijoje, bet apsistosiu ties tuo, ką pasiūlįtraukti į šią rezoliuciją Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas.
Situacija yra tokia: griežtėja su klimato kaita susiję suvaržymai, Europos Sąjungos tiekimo saugumui gresia vis rimtėjančios ir dažnėjančios krizės, ES konkurencingumas gali susilpnėti. Todėl būtina pakeisti požiūrį į energijos vartojimą ir jos naudojimą Europos Sąjungoje, požiūrį į energijos išteklius ir sudaryti sąlygas, leisiančias mums panaudoti šį gausų energetikos sektoriuje sukurtų darbo vietų, kurias ypač svarbu išlaikyti dabartinės ekonomikos krizės sąlygomis, šaltinį.
Ką mes siūlome? Trumpuoju laikotarpiu siūlome iki 2020 m. įgyvendinti 3x20 energetikos ir klimato kaitos paketo viziją, kad būtų pereita prie Europos energetikos politikos. Tai bendra veikla, vykdoma keliais lygmenimis - pasaulio, Europos, valstybių narių ir vietos - o tai reiškia, kad pagrindiniai prioritetai, kuriuos nurodėme, žinoma, apima energijos taupymą, energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančių energijos šaltinių plėtojimą, nes Europos Sąjunga turi didelį potencialą šioje srityje. Ypač svarbu, kad tikslas 20 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą būtų privalomas visoms valstybėms narėms.
Antra, būtina padidinti tiekimo Europos Sąjungoje saugumą investuojant į tinklus, ypač į jungtis. Solidarumas tarp valstybių narių reškia, kad tinklai privalo aprūpinti regionus, kurie yra atskirti ir labai priklausomi nuo vieno tiekėjo. Tai taip pat reiškia, kad Direktyva dėl gamtinių dujų tiekimo saugumo turės būti pakeista, kad ją galima būtų naudoti kaip europinę priemonę sprendžiant krizes. Tiekimo saugumo didinimas taip pat reiškia dialogo su tranzito šalimis ir šalimis gamintojomis stiprinimą ir sisteminimą. Šie tarpusavio priklausomybės energetikos srityje ryšiai turi būti plėtojami, ypač su Rusija ir Viduržemio jūros regiono šalimis.
Trečia, vidaus rinka yra labai svarbus veiksnys tiekimo saugumo požiūriu. Kaip viena valstybnargali tiekti energiją į kitą valstybę narę, jei jungtys labai silpnos ar jų iš viso nėra?
Ketvirta, būtina nustatyti geriausios patirties pavyzdžius tarptautiniu lygmeniu. Šiuo atžvilgiu turėtume daugiau keistis informacija su Japonija ir Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, ypač Kalifornija, tačiau turime būti budrūs, nes mūsų santykiai su šiomis energiją intensyviai vartojančiomis šalimis grindžiami ir bendradarbiavimu, ir konkurencija, ypač energetikos technologijų srityje.
Taip pat yra ilgasis laikotarpis, jis labai svarbus. Mūsų užduotis - suprognozuoti energijos tiekimo Europos Sąjungoje ateitį. Remdamiesi šiuo suprognozuotu energijos tiekimo Europos Sąjungoje 2050 m. scenarijumi, turėtumėme sudaryti veiksmų planus, tarkime, 2010-2020 m. Tam būtina nustatyti ambicingus tikslus kovos su klimato kaita srityje. Mūsų komitetas siūlo nustatyti šiuos tikslus, kuriuos turėtume įgyvendinti iki 2050 m.: sumažinti CO2 išlakas 60-80 proc., o ateityje galbūt ne mažiau nei 80 proc., 35 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir užtikrinti, kad 60 proc. visos energijos būtų pagaminta naudojant atsinaujinančius energijos šaltinius.
Mūsų Parlamentas ragina numatyti šiame veiksmų plane didesnę energijos šaltinių įvairovę, kad galima būtų suplanuoti investicijas į gamybos priemones, jungtis, taip pat mokslinius tyrimus ir plėtrą.
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas savo pasiūlytame energijos šaltinių derinyje 2050 m. be kitų energijos rūšių, pvz. atsinaujinančių energijos šaltinių, taip pat numatbranduolinę energiją. Komponuojant šį derinį taip pat buvo atsižvelgta į pageidavimą plėtoti energijos saugojimo metodus ir naudoti saulės energiją, nes šis energijos šaltinis yra neišsenkamas.
Vladimír Remek
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, turite prieš save tekstą, kuriame išdėstytas klausimas Komisijai dėl energijos vartojimo efektyvumo didinimo pasitelkiant informacijos ir ryšių technologijas (IRT), todėl leiskite man pridurti tik kelias pastabas. Norėčiau padėkoti visiems pagalbiniams pranešėjams ir kitiems Parlamento nariams už jų indėlį rengiant galutinį rezoliucijos, kuri sudaro klausimo Komisijai esmę, variantą. Rengiant šį dokumentą buvo pateikta beveik 90 pakeitimų, bet mums pavyko surasti kompromisinį sprendimą, todėl Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas priėmjį vienbalsiai.
Dabar esame pačioje kelio, kuriuo ketinama eiti tam, kad būtų padidintas energijos vartojimo efektyvumas pasitelkiant IRT, pradžioje. Praeitų metų rudenį galbūt mums atrodė, kad iš tikrųjų rengiame apžvalgą ir ateities strategiją, bet pastarųjų savaičių įvykiai parodė, kad susidūrėme su nauja tikrove. Ir finansų krizė, ir nutrauktas gamtinių dujų tiekimas kai kurioms ES valstybėms narėms, kaip jau buvo minėta, iškėlbūtinybę imtis visų galimų veiksmų, kad energetikos srityje iškilusios problemos būtų kuo skubiau išspręstos. Taip pat iškilo būtinybsmarkiai padidinti energijos vartojimo efektyvumą kuo plačiau išnaudojant ICT teikiamas galimybes. Daugiau nei akivaizdu, kad be protingo ir, turėčiau pabrėžti, apgalvoto šių technologijų naudojimo plačiu mastu mums nepavyks nei sumažinti energijos vartojimo, nei sušvelninti neigiamo klimato kaitos poveikio.
Pasitelkę į pagalbą specializuotus centrus, mokslinių tyrimų institutus, svarbių pramonės sektorių atstovus ir ES valstybių narių valdžios institucijas, pabandėme sudaryti IRT panaudojimo energijos vartojimo efektyvumo didinimui planą. Tačiau būtina užtikrinti, kad pastangos sumažinti energijos poreikį neprieštarautų ES siekiui išlaikyti konkurencingumą ir tvarią ekonomikos plėtrą. Mes, žinoma, negalime mestis į kraštutinumus ir taupyti energiją bet kuria kaina.
Taip, energijos poreikio mažinimas yra vienas iš veiksmingiausių būdų mažinti taršą šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakomis. Tačiau mes taip pat svarstome kitus būdus padidinti energijos vartojimo efektyvumą, susijusius, pvz., su intelektualių tinklų ir intelektualių statinių sąvokomis ir su efektyvesniu suvartojamos energijos matavimu. Svarstome galimybę pritaikyti IRT transporto ir statybos srityse, prekių judėjimo apribojimui, efektyvesnių apšvietimo sistemų diegimui, taip pat mąstome apie nanotechnologijomis grindžiamus sprendimus ir pan. Taigi sunku surasti sektorių, kuriame negalėtume padidinti energijos vartojimo efektyvumo pasitelkę IRT. Rengdami dokumentą mes tik patvirtinome, kad visos mūsų veiklos kryptys sprendžiant energijos poreikio ES klausimus yra glaudžiai tarpusavyje susijusios ir priklausomos. Todėl parama, kurią mes, Europos Parlamentas, suteikėme "Galileo" projektui, labai prisidės didinat energijos vartojimo efektyvumą visose srityse.
Džiaugiuosi galėdamas paminėti, kad ES mes jau turime ne vieną pavyzdį, kai IRT buvo sėkmingai pritaikytos didinant energijos vartojimo efektyvumą. Gerai, kad kalbama apie būtinybę paviešinti šiuos pavyzdžius kaip teigiamą paskatą visai visuomenei. Mes žinome, kas turi būti padaryta. Tačiau reikia pereiti nuo žodžių prie veiksmų, kitaip valstybių narių piliečiai praras pasitikėjimą mumis. Nemažai jų, deja, mus laiko biurokratiniu polemikos klubu, o ne institucija, gebančia padėti jiems įveikti sunkumus ir pagerinti jų gyvenimą.
Šie žodžiai taip pat be išimties galioja visai energetikos politikai, kurią savo pranešime apžvelgmūsų kolegParlamento narA. Laperrouze. Esu dokumento dėl antrosios strateginės energetikos politikos apžvalgos pagalbinis pranešėjas, todėl norėčiau padėkoti A. Laperrouze už puikų darbą galiausiai surandant kompromisinį sprendimą. Kompromisinis variantas yra realistiškesnis ir įtikinamesnis už pirminį tekstą. Kaip ir derėjo tikėtis, artėjant EP rinkimams vis dažniau pasigirsta retorikos, nuspalvintos tam tikro masto populizmu. Pažadai dėl toli siekiančių tikslų glosto rinkėjo ausį. Tačiau dažnai šių pažadų įgyvendinti tikrovėje neįmanoma. Taip, mes visi norėtume, kad visa mums reikalinga energija būtų gaminama naudojant tik atsinaujinančius energijos šaltinius. Būtų idealu. Tačiau aš raginu mus būti realistais. Tas pats taikytina pastangoms patvirtinti dokumente siekį iki 2050 m. sumažinti taršą išlakomis net 80 proc., nes realistiškiau tikėtis, kad mums pavyks ją sumažinti 50-80 proc.
Branduolinės energijos priešininkai vėl bando pasiekti, kad šis aplinkos neteršiantis ir Europai gyvybiškai svarbus energijos šaltinis nebūtų įtrauktas į bendrą energijos šaltinių derinį. Tiems, kurie nesivaiko mados ir nemanipuliuoja piliečių nuogąstavimais dėl branduolinės energijos keliamų pavojų, yra visiškai aišku, kad be jos mes neišsiversime. Turime investuoti į naujas atomines elektrines, saugias saugyklas, pakartotinį kuro panaudojimą ir branduolinę sintezę. Džiaugiuosi, kad pranešime pritariama branduolinės energijos įtraukimui į energijos šaltinių derinį, nes tai protingas sprendimas. Galiausiai labai svarbu, mano galva, pabandyti geriau integruoti energijos tinklus, pvz., su Baltijos valstybėmis. Šios valstybės buvo ilgus metus paliktos bėdoje ir maitinamos tik pažadais. Taip pat džiaugiuosi tuo, kad šiandien vėl kalbame apie būtinybę geriau suderinti perdavimo tinklų darbą sukuriant galbūt, jei to norime, tam tikros rūšies centrinę valdymo sistemą.
Viviane Reding
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti gerb. V. Remekui ir PMTE komitetui už atliktą didelį darbą šiuo labai svarbiu klausimu, nes pasitelkę IRT mes iš tikrųjų galėsime labai prisidėti prie kovos su klimato kaita ir prie tikslo 20 proc. sumažinti energijos vartojimą ir taršą išlakomis įgyvendinimo.
Mes žinome, kad tai didžiulis iššūkis, bet jis nėra neįveikiamas, jei tik žinosime, kaip panaudoti IRT. Būtent todėl Komisija nekalba, o imasi veiksmų.
Pirma, mes rengiame komunikatą dėl išsamios IRT panaudojimo sprendžiant mūsų energetikos ir klimato kaitos problemas strategijos. Ši strategija bus papildyta rekomendacija, kurioje bus nustatyti suinteresuotų šalių ir valstybių narių veiklos IRT sektoriuje uždaviniai, tikslai ir jų įgyvendinimo terminai. Šia veikla siekiama paspartinti IRT panaudojimą, kad galėtume patenkinti mūsų gyventojų, verslo sektoriaus ir visos visuomenės energijos poreikius.
Kokiu lygmeniu pradėsime šią veiklą? Pirma, žinoma, pačių IRT produktų lygmeniu. Klausimas dėl šių produktų išmetamų anglies dvideginio išlakų yra labai svarbus, ir aš žinau, kad šios pramonės atstovai dirba ties tuo. Tikiuosi, kad iki to, kai pereisime prie investavimo į mokslinus tyrimus etapo, šis darbas bus baigtas.
Antrasis lygmuo - IRT panaudojimas plačiu mastu, apimančiu visus ūkinės veiklos sektorius. Kad galėtume pakeisti elgseną - "penser autremen", kaip sakpranešėja - mums reikia paskatų, bet tą gali padaryti tik vyriausybės, administracijos, verslas ir patys piliečiai, jei supras, kiek galės sutaupyti pakeitę savo požiūrį į energijos vartojimą. Vadinasi turime įvertinti tai, ką turime dabar, ir palyginti su tuo, ką galėsime turėti įdiegę patobulinimus. Jei nevertinsime, neturėsime rezultatų, todėl mums reikia pradinio taško, nuo kurio atsispirdami galėsime vertinti visus patobulinimus.
Kiekybiniam rezultatų vertinimui mūsų pasiūlyme bus teikiama labai daug svarbos.
Jame taip pat bus teikiama daug svarbos perėjimui nuo mokslinių tyrimų rezultatų prie naujovių diegimo ir praktinių laimėjimų. Žinoma, pradėjome nuo mokslinių tyrimų. Komisijos inicijuotomis mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros finansavimo programomis siekiama panaudoti šį sistemų ir infrastruktūrų potencialą ir paslaugų srityje.
Didžiausių rezultatų tikimasi pasiekti elektros paskirstymo sistemoje, statiniuose, transporto logistikos srityje ir apšvietimo sistemose. Pranešėja teisi: būtina, kad šiuose projektuose dalyvautų visi sektoriai. Būtent todėl mes taip pat inicijavome tarpsektorinius mokslinių tyrimų projektus ir glaudžiai bendradarbiavome su pramone, kad galėtume kuo greičiau pereiti nuo mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros prie naujovių diegimo. Taip pat būtent todėl savo naujovių diegimo programose mes rėmėme demonstracinius naujų sprendinių ir technologijų įdiegimo projektus, kad jų patikimumas būtų patikrintas praktikoje.
Taršos IRT produktų išmetamomis anglies dvideginio išlakomis mažinimas taip pat sudaro šių mokslinių tyrimų dalį. Į šią iniciatyvą jau investuota per 4 000 mln. Komisijos pasiūlytame Europos ekonomikos atkūrimo plane daug dėmesio skiriama viešojo ir privataus sektorių bendradarbiavimui mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros srityje. Viena iš mūsų trijų pasiūlytų iniciatyvų susijusi su energiją efektyviai naudojančiais statiniais - sritimi, kurioje IRT, žinoma, atliks svarbiausią vaidmenį.
Šiuo metu pradedamas įgyvendinti vienas bandomasis projektas intelektualaus transporto srityje. Mes jau investavome daug lėšų į automobiliuose naudojamas intelektualias sistemas ir artimiausiu metu pereisime prie kito etapo, kurio metu bus nustatytas ryšys tarp automobilio, kelio ir kelio ženklų. Sutinku su pranešėja, kad bus labai svarbu turėti savo palydovinę programą, leisiančią šioms sistemoms veikti efektyviau.
Giorgos Dimitrakopoulos
Gerb. pirmininke, norėčiau pasveikinti A. Laperrouze, parengusią pranešimą ir padėkoti jai už bendradarbiavimą. Leiskite Užsienio komiteto vardu trumpai išdėstyti, kokius pagrindinius pasiūlymus pateikėme pranešėjai A. Laperrouze.
Pirma, manome, kad turėtų būti suformuota bendra Europos užsienio politika energetikos srityje pagrindinį dėmesį skiriant energijos šaltinių ir energijos tiekimo maršrutų saugumui. Šiuo metu, kai kovojama dėl energijos šaltinių, visi suprantame šio pasiūlymo svarbą.
Antra, turime užmegzti glaudesnius ryšius su kitomis šalimis, pirmiausia su tomis, kurios gamina energiją, taip pat su šalimis, per kurių teritoriją eina energijos tiekimo maršrutai, kitaip tariant, su tranzito šalimis.
Trečia, mums reikia naujos kartos energetinės tarpusavio priklausomybės nuostatų. Šios nuostatos labai svarbios, ypač derantis su kitomis šalimis, pvz., derantis su Rusija, nes šiandien tai labai aktualus klausimas, dėl naujo susitarimo, kuris pakeistų 1997 m. pasirašytą susitarimą.
Minėjome kovą dėl energijos šaltinių. Tai labai svarbus klausimas, tačiau turime skirti energijos šaltinius ir energijos tiekimo maršrutus. Šiuo metu vykdoma daug svarbių projektų, pvz., klojamas vadinamasis Pietų krypties vamzdynas, TGI vamzdynas, sujungsiantis Turkiją, Graikiją ir Italiją, taip pat "Nabuko" vamzdynas. Taip pat, žinoma, reikėtų paminėti Kaspijos jūros regioną, dėl kurio įvairiomis progomis aktyviai diskutuojama. Turiu čia Kaspijos jūros regiono žemėlapį ir matau jį visą, įskaitant Azerbaidžaną ir Turkmėniją - ryt ar poryt dėl šių šalių diskutuosime Europos Parlamente, - todėl norėčiau priminti jums Turkmėnijos, taip pat, žinoma, Irano svarbą.
Romana Jordan Cizelj
Energija - tai vienas iš būtiniausių dalykų gyvenime. Tačiau žmonija prieš kiek laiko nustojo tenkintis tik pagrindinėmis gyvenimo sąlygomis, dabar mes taip pat siekiame tam tikros socialinės plėtros, kuri palengvina mūsų gyvenimą. Būtent todėl energijos vartojimas priklauso nuo ekonominės plėtros tendencijų konkrečioje visuomenėje.
Tačiau visai neseniai pradėjome vertinti žmogaus gerovę holistiniu požiūriu, o šis vertinimas jau nebegrindžiamas vien tik asmens perkamąja galia. Todėl turime nustatyti tinkamą pusiausvyrą tarp energijos tiekimo saugumo ir patikimumo, aplinkos apsaugos ir veiklos kovojant su klimato kaita ir konkurencingumo. Mūsų politinfrakcija propaguoja visus šiuos tris tikslus kaip bendros Europos energetikos politikos kertinius akmenis ir šiuo atžvilgiu palankiai vertina A. Laperrouze pranešimą.
Klimato kaita ir sausio mėn. iškilusios problemos dėl gamtinių dujų tiekimo iš Rusijos į Europą byloja apie diversifikacijos bendroje energetikos politikoje svarbą. Europos Sąjunga turi diegti projektus, kurie padės mums kuo skubiau sustiprinti mūsų energetikos infrastruktūrą, kad energija į ES galėtų būti tiekiama įvairiais maršrutais. Tam būtina užtikrinti, kad gebame importuoti dujas ir iš skirtingų tranzito šalių, ir iš skirtingų energiją eksportuojančių šalių. Šiuo atžvilgiu labai svarbus "Nabuko" projektas.
Be to, mes turime diversifikuoti savo energijos šaltinių derinį. Į jį būtina didesniu mastu įtraukti energijos šaltinius, kurie neteršia aplinkos šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakomis, taigi atsinaujinančius energijos šaltinius ir branduolinę energiją. Taip pat negalime visiškai atsisakyti anglies, bet privalome užtikrinti, kad ji būtų naudojama taikant kuo pažangesnes technologijas, kurios, pvz., leidžia sugauti ir saugoti anglį.
Norėčiau pabrėžti, kad efektyvus energijos vartojimas yra mūsų prioritetinis uždavinys. Bet daugybės tyrimų rezultatai parodė, kad būtina investuoti finansinius, intelektinius ir kūrybinius išteklius į energijos gamybos ir perdavimo infrastruktūrą. Tačiau net pasitelkę visas šias priemones tam tikrą laiką nebūsime pajėgūs sumažinti iki nulio mūsų priklausomybės nuo importo. Kad galėtume sumažinti problemas, susijusias su energijos importu, turime suformuluoti efektyvią užsienio politiką energetikos srityje. Todėl mums reikalinga Lisabonos sutartis, kuri sudarytų sąlygas pašalinti visas institucines kliūtis, trukdančias mums vykdyti tokią užsienio politiką.
Šiuo atžvilgiu darau užuominą Airijai, bet mes tikimės, kad Airijos žmonės išspręs šią problemą. Mūsų lūkesčiai bendros užsienio politikos energetikos srityje bus realistiniai, jei imsimės konkrečių veiksmų srityse, kurios, kaip jau buvo apibrėžta, sudaro bendros energetikos politikos dalį. Mano nuomone, turėtume priimti trečiąjį dujų ir elektros rinkų liberalizavimo paketą dar nesibaigus šio Parlamento kadencijai, taip pat patvirtinti vienodas rinkos taisykles, kurios galiotų visoje Europos Sąjungoje.
Baigdama norėčiau išreikšti savo nuomonę dėl pateiktų pakeitimų. Manau, kad A. Laperrouze pranešimas ir taip pakankamai geras, todėl jokių pakeitimų nereikia. Ilgalaikiai tikslai, kuriuos pasieksime įgyvendinę 20-20-20 paketą ir kuriems pritarir Europos Sąjungos Vadovų Taryba, ir Europos Parlamentas, neturėtų būti keičiami. Mūsų frakcija nepritars pakeitimams, kuriais siekiama sumažinti energijos šaltinių įvairovę. Tačiau mes remsime tuos pakeitimus, kuriais siekiama padidinti energijos tiekimo maršrutų skaičių ir pagerinti energetinį saugumą Europos Sąjungoje.
Galiausiai norėčiau pasveikinti pranešėją parengus puikų pranešimą ir padėkoti jai už bendradarbiavimą.
Mechtild Rothe
Gerb. pirmininke, Komisijos nariai, ponios ir ponai, leiskite man išreikšti padėką pranešėjai Anne Laperrouze už tikrą bendradarbiavimą svarstant šį klausimą. Taip pat norėčiau padėkoti sekretoriatų darbuotojams už jų neįkainojamą indėlį.
Atsižvelgiant į pastarąją krizę dujų sektoriuje, sprendimas atlikti antrąją strateginę energetikos politikos apžvalgą priimtas labai tinkamu laiku. Tiekimo saugumui ir solidarumui tarp valstybių narių Europos energetikos politikoje turi būti skiriamas didžiausiais dėmesys. Esu įsitikinusi, kad mums pavyks pagerinti savo padėtį, jei į raginimą šiame pranešime labiau diversifikuoti dujų tiekimo koridorius bus atsakyta deramai. Be to, dar nepasibaigus šiems metams, Komisija turės pateikti pasiūlymą dėl 2004 m. priimtos Dujų direktyvos pakeitimo, kad į ją būtų įtrauktas reikalavimas dėl privalomų nacionalinių ir ES veiksmų planų ekstremaliomis situacijomis.
Tačiau mes, Socialistų frakcijos nariai, teikiame didžiulę svarbą ES valstybių narių pareigai ypatingą dėmesį skirti, net esant normaliai padėčiai, labiausiai pažeidžiamiems vartotojams mūsų visuomenėje, t. y. tiems, kurie labiausiai nukentėjo dėl kuro trūkumo. Valstybės narės dar neturi savo strategijos, kaip spręsti šią problemą. Todėl mano frakcija pateikpapildomą pakeitimą, kuriame valstybės narės raginamos iš tikrųjų spręsti šią problemą.
Pranešime ypač pabrėžiama energijos taupymo ir efektyvaus energijos vartojimo svarba. Visiškai aišku, kad energijos vartojimo efektyvumo didinimas ir energijos taupymas yra veiksmingiausias ir ekonomiškiausiais būdas pagerinti tiekimo saugumą. Kartu turime nustatyti ambicingus ir realistiškus tikslus dėl energijos tiekimo Europoje ateityje. Džiugu, kad judame šia kryptimi, pvz., ragindami siekti, kad iki 2050 m. atsinaujinantys energijos šaltiniai sudarytų 60 proc. visų mūsų naudojamų energijos šaltinių. Pranešime taip pat pabrėžiama ypatinga svarba, teikiama iniciatyvoms, kurių imamasi vietiniu lygmeniu ieškant sprendimų, užtikrinančių sėkmingą kovos su klimato kaita ir energetikos politikos įgyvendinimą. Šiuo atžvilgiu svarbus vaidmuo tenka Merų paktui, taip pat svarbu remti kitas iniciatyvas, pvz., idėją sudaryti Salų paktą. Tačiau svarbiausia tai, kad šiuos tikslus bus labai sudėtinga įgyvendinti, jei neinvestuosime į energetikos tinklų infrastruktūrą ir tolesnę vidaus rinkos liberalizaciją. Mums reikia vienos bendros energijos rinkos, kurioje visi energijos gamintojai galėtų sąžiningai konkuruoti, turėtų užtikrintą laisvos prieigos prie tinklų galimybę ir lygias teises. Ateinančios savaitės bus labai svarbios šiuo atžvilgiu. Mums būtina sukurti ir išplėtoti vadinamąjį protingą elektros tinklą, sudarytą iš informacijos ir ryšių technologijomis grindžiamų kombinuoto ciklo elektrinių ir decentralizuotos energijos gamybos. Tai vienintelis būdas, leisiantis mums efektyviai nukreipti energijos išteklius ten, kur jų iš tikrųjų reikia. Mums reikia europinio "supertinklo", kuris sujungtų Šiaurės jūros, Baltijos jūros ir Viduržemio jūros regionus ir galėtų panaudoti didžiulį šių regionų energetinį potencialą.
Tačiau tai, kad pranešime raginama sudaryti konkretų investavimo į branduolinę energiją veiksmų planą, mums nepriimtina. Todėl mūsų frakcija pasiūlpakeitimą, kuriame aiškiai akcentuojamas mūsų bendras dėmesys branduolinei saugai, kartu pabrėžiant, kad sprendimą dėl to, ar investuoti į branduolinę energiją, kiekviena valstybnarturėtų priimti savo nuožiūra. Asmeniškai aš manau, kad branduolinės energijos mums nereikia.
Graham Watson
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, praėjusių metų energetikos apžvalga buvo laiku pateiktos naujausios tos srities žinios. Sveikinu Anne Laperrouze su kruopščiai tų žinių pagrindu parengtu pranešimu.
Iškelti klausimai labai sudėtingi, tačiau juos galime apibendrinti taip: Europai reikia energetikos politikos, kuri užtikrintų tvarius, prieinamus ir saugius energijos šaltinius. Tvarius šaltinius, kurie tarsi bambagyslę nutrauktų mus siejančią priklausomybę nuo planetą teršiančių iškastinių šaltinių; prieinamus šaltinius, kurie užtikrintų vartotojams stabilią ir tikrovišką kainą; ir saugius šaltinius, išlaisvinsiančius Europos piliečius nuo priklausomybės nuo nepatikimų ar monopolistinių tiekėjų.
Šį penktadienį Komisijos narių grupsusitiks su ministru pirmininku V. Putinu ir jo ministrų komanda. Energetikos klausimas įtrauktas į darbotvarkę, o mūsiškiai turėtų duoti aiškiai suprasti, kad negalime leisti, jog Rusijos ir Gruzijos konfliktas išsirutuliotų į viduržiemyje Europą ištiksiančią dujų krizę. Reikia siekti pasitikėjimo, tačiau nederėtų pamiršti ir išankstinio įspėjimo. Vieną kartą jau taip nutiko, negalima leisti, kad tai pasikartotų.
Atėjo laikas iš esmės iš naujo įvertinti Europos energijos išteklius. Tokios nuomonės laikosi visų šių rūmų frakcijų nariai, taigi, siekdami įgyvendinti pokyčius jie turėtų susivienyti. Todėl šią savaitę nedidelmūsų grupelė, įskaitant ir vėliau kalbėsiantį D. Hammersteiną, išleis kelių frakcijų parengtą brošiūrą pavadinimu "Alternatyvių energijos išteklių naudojimas krizės metu" (angl. Making the Green Energy Switch at a Time of Crisis).
Esu dėkingas visiems Parlamento nariams, kurie savo idėjomis prisidėjo prie mūsų projekto. Mane stulbina pasireiškęs sutarimo laipsnis. Ieškant ilgalaikio sprendimo Europoje kilusiai energetinei krizei išspręsti šiuose rūmuose pasireiškia didžiulis troškimas dirbti greitai, dirbti kartu, taigi, turime jį išnaudoti.
Iš visų potencialių planų pradėti naują energetikos erą, vienas išsiskiria labiausiai - vadinamasis supertinklas arba DESERTEC. Pirmininkavusi Prancūzija minėjo jį kaip galimą naujosios Europos Sąjungos Viduržiemio jūros regionui skirtą veiksmų projektą. Keletas Parlamento narių, įskaitant ir R. Harms, neseniai apsilankpietų Ispanijoje ir susipažino, kaip veikia ši technologija: pasinaudodamos saulės energija šiaurės Afrikos saulės elektrinės ir ypač saulėta pietų Europos žemper metus iš vieno kvadratinio kilometro sukuria tokį energijos kiekį, kokį gautume iš pusantro milijono barelių naftos. Ši per energiją taupančius aukštos įtampos nuolatinės srovės kabelius tiekiama energija, pasinaudojusi atsinaujinančiais visos ES teritorijos energijos šaltiniais - jūros potvynių energija iš pakrančių regiono šalių, vėjo ir bangų energija iš vėjuotų šiaurės vakarų Europos šalių ir biomasės bei geotermine energija iš tų šalių, kurios sugeba ją generuoti - galėtų tapti Europos supertinklo maitinimo šaltiniu.
Reikia paminėti ir išlaidas. Vokietijos aeronautikos centras tokio tinklo nutiesimą įvertino 45 mlrd., tačiau taip pat pabrėžė, kad per ateinančius 35 metus vartotojai, dėl sumažėjusių sąskaitų už energijos sunaudojimą, galėtų sutaupyti kelis kartus didesnes sumas. Be to, ši investicija sukurtų tūkstančius darbo vietų.
Tai drąsus energetikos srities ateities projektas. Jis - tvarus, prieinamas ir saugus. Tai energijos ateitis, kurią Europa turi apginti.
Antonio Mussa
Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai, norėčiau nuoširdžiai padėkoti A. Laperrouze už jos atliktą darbą, kuriam iš visos širdies pritariu. Tačiau mane trikdo tam tikri aspektai, greičiausiai dėl pernelyg didelio pasitikėjimo Komisijos įvertinimais.
Visų pirma manau, kad numatyta dujų poreikio kryptis yra pernelyg ribojanti. Jei tikrai taip, bijau, kad toks požiūris gali turėti neigiamą įtaką projektų finansavimo šaltiniams. Kalbant apie infrastruktūrą, atitinkami jos projektai yra skirtingose plėtros stadijose. Užuot iš naujo abstrakčiai nustatinėjus jų eiliškumą ir pro pirštus žiūrėjus į Viduržiemio jūros regioną, būtų protingiau iš naujo įvertinti šiuos projektus atsižvelgiant į jų parengimo trukmę, finansinę struktūrą, turimus energijos išteklius bei sąsają tarp valstybės paramos ir privačių įsipareigojimų.
Toliau A. Laperrouze rekomenduoja užtikrinti energijos šaltinių ir tiekimo trasų įvairovę. Vienas tokių pavyzdžių - pietinis dujų koridorius. Kai kalbama apie tokius klausimus, aš manau, kad reikalinga tikslesnir į kelias stadijas padalinta strategija. Kaspijos regiono atveju pirmosios stadijos metu tiekti dujas bus įmanoma tik iš Azerbaidžano. Galimybnaudotis kitų šalių energetikos šaltiniais atsiras tik antroje stadijoje, taigi, politiniu, reguliavimo ir infrastruktūros atžvilgiais rinkos situacija taps labiau komplikuota. Komisijos pasiūlymas dėl Kaspijos jūros regiono vystomojo bendradarbiavimo gali padėti išspręsti šias problemas, jei, be kitų klausimų, bus sprendžiama, kaip palengvinti trūkstamos infrastruktūros plėtrą.
Priešpaskutinis aspektas toks: be jokios abejonės, solidarumo mechanizmai yra esminiai Sąjungos energetikos politikos bei Lisabonos sutarties elementai. Siekiant tinkamai įgyvendinti šiuos mechanizmus, be potencialių iškraipymų patartina vengti ir pernelyg sudėtingų procedūrų.
Galiausiai norėčiau paminėti ir užsienio santykius. Be Energetikos chartijos vaidmens, ypač svarbus tikslas - plėsti Energetikos komitetą, ypač įtraukti tranzito šalis ir atsinaujinančios energijos šaltinius.
Rebecca Harms
Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai, nepaisant puikios darbo su Antrosios strateginės energetikos apžvalgos klausimais atmosferos, deja, turiu pasakyti, kad mums nepavyko priimti Komisijos pasiūlyme išdėstytų pataisų, kurios, mano manymu, yra būtinos.
Manau, kad pavadinimas "Strateginės energetikos apžvalga" ateities kūrimo vizijoms suteikia ryškų papildomos reikšmės atspalvį. Jei pažvelgsime į šią apžvalgą, turėsime padaryti išvadą, kad jis pernelyg susietas su praeitimi. Pats šios strateginės energetikos apžvalgos plano pagrindas yra - bijau, kad to A. Laperrouze pranešimas taip pat neištaiso - senas anglies ir branduolinės energijos energetikos derinys. Be to, jame ypatingas dėmesys vėl skiriamas branduoliniam ramsčiui.
Man įdomu, gerb. Komisijos nary A. Piebalgai, kas nutiko tiems Jūsų pasiūlymams, kuriuos pristatėte šios kadencijos pradžioje, kai kalbėjote, jog didžiulis dėl branduolinės energijos kylantis pavojus turi būti suvaldytas, kad branduolinių atliekų problema, atominių reaktorių sustabdymui skirtas finansavimas ir visi panašaus pobūdžio klausimai turi būti išspręsti prieš Komisijai imantis bet kokių teigiamų žingsnių branduolinės energijos plėtros srityje. Iki šiol nėra išspręstas nvienas iš šių klausimų, o Komisija dabar pradeda savo branduolinei energetikos sričiai palankią kampaniją. Atrodo, jog faktas, kad Suomija dabar išgyvena vieną didžiausių vakarų Europos istorijoje branduolinės pramonės žlugimo atvejų ir kad Suomijos elektros energijos bendrovir kompanija "Areva" ginčijasi dėl 2,4 mlrd. sumos, nes būtent tiek papildomų išlaidų susidardėl Olkiluoto vietovėje vykdomų statybų, Jūsų nkiek nejaudina. Įdomu, kokia prasmskirti naują investiciją sektoriui, kuris nepaisant to, kad jam dešimtmečiais buvo skiriamos valstybės investicijos - žymiai stambesnės investicijos nei paprastai atseikėjamos visiems kitiems sektoriams, - vėl pridaro daugybę tokių pat nemalonumų. Labai norėčiau sužinoti, ar jūs tikrai į viską žiūrite rimtai, ar tiesiog yra kitos virveles tampančios rankos.
Manau, kad anglies ir branduolinės energijos derinys - būtent ta strategija, kuri Europos Sąjungos energetikos politiką atvedį aklavietę. Jau pakankamai pasakiau apie branduolinę energiją, tačiau švaistūniškas iškastinio kuro naudojimas - čia visiškai kitas klausimas, į kurį apžvalgoje nekreipiama jokio dėmesio - taip pat prisidėjo prie katastrofiškos šių dienų klimato padėties. Esminiai šios pasenusios praėjusių metų strategijos pakeitimai apžvalgoje nenurodomi.
Svarstydama A. Laperrouze pranešimą mano frakcija nustataiškius prioritetus. Savaime suprantama, branduolinenergija tarp jų nepateko, tačiau taip pat stengėmės inicijuoti tikrus pasikeitimus ir kitose srityse. Norėjome, kad tikslas 20 proc. sumažinti pirminės energijos vartojimą galų gale taptų privalomas. Taip neįvyko. Tikimės sulaukti tikroviško pasiūlymo dėl "supertinklo" statybos, kitais žodžiais tariant, pasiūlymo dėl tokio dujų ir naftos tinklo, kuris galėtų sujungti itin didelius energijos generavimo iš Šiaurės jūros, kitų pakrančių ar pietinių dykumų regionų pajėgumus. Tokių koncepcijų apskritai nženklo nebuvo nei pranešime, nei Komisijos pasiūlyme.
Taip pat manome, kad didžiulklaida buvo į šį strateginį energetikos planavimo procesą neįtraukti transporto srities, nes mes - kaip ir jūs - norime atsikratyti priklausomybės nuo naftos. Jūs nusprendėte, kad transportavimo reikalus reikėtų aptarti atskirai, tačiau mes manome, kad šis klausimas - vienas esminių strateginio energetikos planavimo dalykų.
Dujų tiekimo šaltinių įvairov- teigiamas dalykas. Šiuo klausimu nedvejotinai reikia imtis veiksmų, bet kartu reikia dėti visas pastangas ir kartą bei visiems laikams užtikrinti, kad dujos būtų naudojamos efektyviai. Priešingu atveju energijos šaltinių įvairinimas mūsų niekur nenuves.
Praėjusią savaitę mane pribloškžinia, kad Europos Komisijos Atkūrimo plane iš naujo nagrinėjami visi šie strateginiai iškraipymai ir grįžtama prie tos pačios pasenusios pozicijos, kuri atsiskleidžia ir šioje Strateginės energetikos apžvalgoje. Savo frakcijos vardu turiu pranešti, kad neparemsime nei A. Laperrouze pranešimo, nei Strateginės energetikos apžvalgos. Atkūrimo plano kontekste sieksime argumentuoti tvarumo ir protingumo atvejį.
Esko Seppänen
Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, solidarumas - gražus žodis. Dažniausiai jį randame kairiųjų žodyne. Solidarumo turėtume reikalauti ne tik dėl "antigazprominės" ir antirusiškos politikos, bet ir siekdami užkirsti kelią bendram energijos skurdo reiškiniui. Energijos - elektros ir šilumos energijos formomis - reikia ir vargingai gyvenantiems žmonėms.
Didžiausia Europos energetikos strategijos problema ta, kad ji nėra sukurta iš nieko, tačiau yra įleidusi šaknis į kiekvienos šalies geografiją, istoriją ir energetikos ekonomiką. Jei sukursime bendrąją strategiją ir suderinsime jos struktūras, bus ir laimėtojų, ir pralaimėjusių. Yra šalių, kurios verčiamos atsisakyti savo išbandytų ir patikrintų struktūrų vardan solidarumo. Tai negali būti solidarumas.
Elektros energijos tinklų suderinimas taip pat reiškia ir elektros energijos kainos suderinimą. Tai bus daroma atsižvelgiant ne į žemiausias, o į kai kurias vidutines kainas. Tokiu atveju bus pralaimėjusių - tai bus tos šalys, kuriose elektros energija yra pigi. Panašiai dujotiekiais nesinaudojančios šalys privalės rasti pinigų ES biudžetui, kuris bus skiriamas tų dujotiekių statybai finansuoti.
A. Laperrouze yra teisi sakydama, kad investicijos į tinklus skirtos valstybėms narėms ar juos statančioms bendrovėms, o ne ES. ES negali būti naftos, dujų ar elektros energijos tinklo operatorė, taigi didelės ES biudžeto lėšų sumos neturėtų būti panaudotos investuotojams į tiltų tiesimą paremti.
Be to, mūsų frakcija norėtų visiems priminti (kaip ką tik padarR. Harms) apie problemas, kurios žinomos kaip susijusios su branduolinės energijos naudojimu. Kol mažinamas CO2 išlakų kiekis, plutonio emisijų apimtys didėja.
Bastiaan Belder
A. Laperrouze pranešimu atkreipiamas dėmesys į svarbius su energijos tiekimu susijusius klausimus, kuriuos šiuo metu sprendžia Europos Sąjunga. Neseniai tarp Rusijos ir Ukrainos kilęs konfliktas dėl dujų nepraėjo nepakenkęs ir Europos Sąjungai. Pranešime smulkiai aprašomos keletas Europos energetikos rinkos politikos gairių, kurios kito konflikto atveju galėtų sumažinti Europos Sąjungos pažeidžiamumą. Palankai vertinu didesnės energijos šaltinių ir šalių partnerių, iš kurių ES importuoja energiją, įvairovės, kitais žodžiais tariant, energijos tiekimo įvairovės skatinimą. Tarp Rusijos ir Ukrainos kilęs dujų konfliktas dar kartą pabrėžšio klausimo svarbą, o aš nuoširdžiai tikiuosi, kad "Nabucco" projektas - tiesiog kaip pavyzdys - netolimoje ateityje taps realybe.
Konkrečiai kalbant, šis siekis reiškia, kad Europos Sąjunga ir valstybės narės turi atkreipti didesnį dėmesį į regionų integraciją. Šiuo metu kelių valstybių narių energijos tinklai pernelyg izoliuoti, todėl jos yra per daug priklausomos nuo iš trečiųjų šalių tiekiamo importo. Naujų ryšių tarp valstybių narių energijos tinklų sukūrimas taip pat sudarys sąlygas veiksmingesniam vidaus rinkos veikimui.
Siekiant toliau gerinti vidaus rinkos veikimą taip pat reikia užbaigti gamybos kompanijų ir energijos tinklų bendrovių nuosavybės atskyrimą. Ši procedūra - geriausias būdas, kaip galima neutralizuoti asimetrinį rinkos atvėrimą.
Tuo tarpu kelios valstybės narės mąstatnaujinti branduolinių elektrinių, uždarytų vadovaujantis susitarimais su Europos Sąjunga, veiklą. Nepanašu, kad tai būtų geriausias kelias, kuriuo reikia žengti į priekį. Iš tikrųjų, investicijos į daugybę tarpvalstybinių jungčių daug veiksmingiau sumažintų ateities priklausomybę nuo vienos ar kelių trečiųjų šalių.
Kitos svarbios pranešime išdėstytos politikos gairės, kurioms visiškai pritariu, - energijos vartojimo efektyvumo ir dalijimosi tvariąja energija didinimas. Tačiau valstybės narės laikosi skirtingų nuomonių apie tai, ar turi branduolinenergija vaidinti vaidmenį mažinant CO2 išlakų kiekį. Tai klausimas, į kurį visų pirma turi atsakyti valstybės narės, o ne ES. Aiškesnis šio klausimo apibrėžimas pranešime būtų tikrai sveikintinas. Belieka tikėtis, kad jis bus ištaisytas per pakeitimų procedūrą.
Desislav Chukolov
(BG) Gerb. Parlamento nariai, iki šiol esu pastebėjęs, kaip abstrakčiai šiuose rūmuose sprendžiama, kas geriausia Europai. Tačiau mane išrinko Bulgarijos balsuotojai, todėl man įdomiau tai, kas geriausia mano tėvynei Bulgarijai.
Mums, partijos "National Union Attack" patriotams, energetinBulgarijos nepriklausomyb- pats svarbiausias prioritetas. "Derybų", kurias vadiname "ES liepia", metu reikalavome, kad būtų uždaryti 1, 2, 3, ir 4 Kozlodujaus atominės elektrinės blokai.
Noriu priminti - jei dar nežinotoje, galėsite tai turėti galvoje, - kad visi šie blokai buvo visapusiškai patikrinti ir pripažinti absoliučiai saugiais. 2007 m. pradžioje mano kolega Dimitar Stoyanov uždavEuropos Komisijai klausimą norėdamas sužinoti, ar Bulgarijai, norėjusiai prisijungti prie ES, buvo iškeltas reikalavimas uždaryti visus tuos blokus. Paaiškėjo, kad toks Europos Komisijos reikalavimas niekuomet neegzistavo, tačiau Günter Verheugen melavo Bulgarijos parlamentui ir teigė, kad toks reikalavimas iš tiesų buvo.
Prieš porą dienų Bulgarija buvo susidūrusi su ypač rimta energijos krize. Remiantis mūsų ES stojimo sutarties 36 straipsniu, turėjome teisę atnaujinti šios atominės elektrinės darbą. Tai - mūsų teisė, todėl mano kolegos Bulgarijos parlamente pateikįstatymo projektą dėl 1 - 4 Kozlodujaus atominės elektrinės blokų (kurie šiuo metu yra uždaryti) darbo atnaujinimo.
Kartu su kolegomis iš Europos Parlamento Dimitaru Stoyanovu ir Slaviu Binevu pateikėme rašytinę deklaraciją Nr. 0005/2009 prašydami leisti atnaujinti šių reaktorių darbą, kad taip Bulgarija pasiektų energetinę nepriklausomybę.
Baigdamas noriu jums pasakyti, kad Europa bus stipri tada, kai visos valstybės narės atskirai paėmus bus stiprios ir energetiškai nepriklausomos. Tai - vienintelis būdas, jei išties norime dirbti savo rinkėjams ir savo piliečiams.
Gunnar Hökmark
Gerb. pirmininke, manau, kad svarstant strateginės energetikos apžvalgą labai svarbu pabrėžti kai kuriuos mums gresiančius pavojus: ne tik nesaugaus energijos tiekimo pavojų su visomis iš jo kylančiomis problemomis, bet ir faktą, jog susiduriame su politiniu režimų, energijos tiekimą naudojančių kaip svertą kitų vyriausybių įtakai daryti, spaudimu. Todėl kyla ir Europos Sąjungos susiskaldymo problema, kai vedamos skirtingų interesų valstybės narės išsiskirsto, o dėl to silpnėja bendroji užsienio ir saugumo politika.
Manau, geras dalykas tas, kad strategija, kurios turime imtis norėdami išspręsti klimato kaitos klausimus, yra beveik tokia pati kaip strategija, kurios mums reikia savo energijos tiekimo užtikrinimui sustiprinti. Mažėjantis iškastinio kuro sunaudojimas reiškia mažesnę priklausomybę nuo nepatikimų energijos tiekėjų. Padidėjęs energijos tiekimas iš kitų energijos išteklių šaltinių reiškia sumažėjusį iškastinio kuro poreikį, mažesnes kainas Europos piliečiams ir - ypač - mažesnį pasaulio naftos režimams skirtą pinigų srautą.
Tai turi didžiulę reikšmę saugumui, į kurį turime atsižvelgti aptardami būsimą Europos Sąjungos energetikos strategiją. Manau, kai turėsime numatę šią galimybę, keletas šio klausimo elementų sustos į savo vietas. Europos Sąjungoje mums reikia geriau išvystytos vidaus rinkos, nes iš tikrųjų šis būdas - vienintelvalstybių narių solidarumo garantija. Tai reiškia, kad turime dėti daugiau pastangų į tarpvalstybinių jungčių ir geresnio tilto kūrimą, kad taip tarpusavyje susietume valstybes nares bei jų vidaus rinkas.
Taip pat turime skatinti didesnį biokuro naudojimą. Nesutinku su tais, kurie sako, jog biokuro naudojimas kelia pavojų; mes - tiek Europoje, tiek kitose pasaulio kraštuose - galime išplėsti jo naudojimo sritis. Netgi nežymus biokuro naudojimas lemia kainų pasikeitimus ir mažesnę priklausomybę nuo iškastinio kuro.
Turiu pabrėžti ir branduolinės energijos klausimą. Kartais manau, kad ši tema - tai vieša paslaptis, apie kurią niekas nenori prabilti pirmas, nes tai - vienas didžiausią potencialą turinčių veiksnių, padėsiančių Europos Sąjungai dabar ir ateityje sumažinti anglies dioksido išlakų kiekį. Šia pastaba norėčiau pabaigti savo pasisakymą. Jei pasistengsime sujungti visus šiuos elementus į visumą, turėsime galimybę išvystyti ne tik ryžtingesnę energetikos, bet ir tvirtesnę saugumo politiką.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Energetikos politika yra ir išliks ES prioritetu. Šią žiemą, kai buvo užfiksuota ypač žema oro temperatūra, kilusi dujų krizdar kartą išryškino Europos Sąjungos ir jos valstybių narių priklausomybę nuo tradicinių dujų tiekėjų. "Vienybįvairovėje" - toks Europos Sąjungos šūkis. Tikiuosi, kad ši dujų krizpaskatins mus susiburti ir suformuoti bendrąją energetikos politiką.
"Nabucco" projekto vystymas ir suskystintų naftos dujų (angl. LPG) terminalo statyba pagrindiniame Juodosios jūros uoste Konstancoje, kartu su nacionaliniais elektros energijos infrastruktūrų tarpusavio tinklais, - tai visos priemonės, galinčios padėti padidinti elektros energijos tiekimo saugumą ir sustiprinti ES gebėjimą parodyti savo solidarumą nuo energetikos krizės nukentėjusioms valstybėms narėms.
Raginu Komisiją ir valstybes nares investuoti į Europos energetikos tinklo modernizavimą, energijos vartojimo efektyvumo skatinimą ir energijos iš atsinaujinančių šaltinių generavimą. Taip pat primygtinai siūlau Komisijai ir valstybėms narėms skirti finansavimą anglimi varomų įrenginių skleidžiamai taršai mažinti skirtoms priemonėms. Dabartinkrizinsituacija verčia valstybes nares sutelkti didesnį dėmesį į savo prioritetų bei strateginių plėtros gairių nustatymą.
Kalbant apie energijos vartojimo efektyvumą, kovodama su klimato kaita ES prieinama kaina gali pasiekti greitų rezultatų. Pastatų energinio naudingumo didinimas, vadinamųjų "pasyvių" pastatų statybos skatinimas, naudojimasis informacinių bei ryšių technologijomis siekiant sumažinti energijos suvartojimą bei energijos vartojimo efektyvumo didinimas, pasiektas dėl plataus masto pažangių matavimo prietaisų ir automatizuotų sistemų įgyvendinimo, yra strateginės plėtros, į kurią ES privalo investuoti, gairės.
Taip pat primygtinai siūlau Komisijai ir valstybėms narėms skirti finansavimą anglimi varomų įrenginių skleidžiamai taršai mažinti skirtoms priemonėms. Dabartinekonomikos krizverčia valstybes nares sutelkti didesnį dėmesį į savo prioritetų bei strateginių plėtros gairių nustatymą. Iki 2020 m. ES privalo 35 proc. pagerinti energijos vartojimo efektyvumą ir 20 proc. sumažinti pirminės energijos suvartojimą. Raginu Komisiją ir valstybes nares skatinti bei skirti finansinę paramą mokslinių tyrimų projektams, kurių tikslas - energijos vartojimo efektyvumo padidinimas.
Gerb. Komisijos nary, primygtinai raginu Europos Komisiją, Europos investicijų fondą ir valstybes nares įsteigti energijos vartojimo efektyvumui ir atsinaujinantiems energijos šaltiniams skirtą Europos fondą ir taip užtikrinti, kad bus surenkamos reikiamos valstybės ir privačios lėšos bei skiriamos energijos vartojimo efektyvumo projektų, kurie šiuo metu yra vystomi visoje Europos Sąjungoje, įgyvendinimui. Paskutinis, tačiau ne mažiau svarbus dalykas, kurį noriu paminėti, yra transporto sektorius. Jis - daugiausiai naftos sunaudojantis sektorius. Manau, dabar Europos lygmeniu turime išsikelti keletą itin didelių vidutinio ir netgi ilgo laikotarpio iki 2020 m. tikslų dėl transporto priemonių energijos vartojimo efektyvumo. Taip pat noriu padrąsinti valstybes nares vadovaujantis pažangiu požiūriu priimti prekių pervežimui ir žmonių judėjimui - ypač miesto zonose - skirtas transporto politikos gaires. Taip pat ne mažiau svarbu - pažangusis transportas yra viena strateginių transporto sektoriaus plėtros gairių.
Lena Ek
(SV) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, gerb. Parlamento nariai, visi žinome, kad Europos energetikos rinka turi problemų. Šiuo metu importuojame beveik 50 proc. energijos, o po 10 metų - jei nieko nesiimsime - turėsime importuoti 70 proc. Mūsų gaminama energija neretai gaunama tokiu būdu, kuris kenkia aplinkai ir sukuria šiltnamio efektą. Pastarasis sugadins mūsų sveikatą, pakenks ekonomikai ir stabilumui ne tik mūsų gyvenamose šalyse, bet ir visame pasaulyje.
Europoje mūsų turima energija yra tiekiama paskirstymo tinklu, kuris yra pasenęs, neatnaujintas ir neprižiūrėtas. Turime artimų kaimynų, su kuriais kylantys konfliktai dėl energetikos klausimų kelia didžiulį nerimą. Apie mūsų ryšius su Rusija šiuose rūmuose praeitais metais kalbėjome keletą kartų. Visiškai nepriimtina šią energetikos krizę paversti Naujųjų metų tradicija ir pastatyti paprastus žmones į tokią padėtį, kai vyresnio amžiaus asmenys negyvai sušąla, ligoninės turi būti uždaromos, o pramonės šakų veikla - sustabdoma. Tai - visiškai nepriimtina.
Kitas visiškai nepriimtinas dalykas - tai, ką Rusija ir bendrov"Gazprom" stengiasi padaryti su dujotiekiu "Nord Stream", t. y. užgauliai nepaisyti Švedijos aplinkos įstatymų ir Europos įstatymų dėl Baltijos jūros saugumo visiškai neatsižvelgdamos į faktą, jog šioje vidaus jūroje jau aptikti neįtikėtino dydžio plotai, kuriuose dėl deguonies trūkumo nesiveisia jokia gyvūnija. Tai - visiškai nepriimtina.
Kad susidorotume su visomis šiomis skirtingomis problemomis, prireiks visų turimų energijos šaltinių, visų naujųjų technologijų, visų naujovių, visų mokslinių tyrimų ir visų kompiuterių pajėgumų. Komisijos pasiūlytas reglamentas, įskaitant ir finansavimo paketą, - labai geras, tačiau mūsų piliečiai vis dar laukia, kol vyriausybės išdrįs priimti sprendimą dėl energetinio solidarumo įgyvendinimo ir didžiulių valstybių monopolių išardymo. Šie monopoliai ne tik gamina energiją, bet ją ir paskirsto, todėl piliečiai ir bendrovės - tiek mažos įmonės, tiek stambios pramonės šakos - yra įstrigusios šioje nepriimtinoje situacijoje.
Manau, kad pranešėja A. Laperrouze parengnepaprastai gerą pranešimą. Taip pat manau, kad šių sričių atžvilgiu Komisijos pasiūlymas taip pat geras ir tikiuosi, kad šio klausimo sprendimą galėsime priimti kaip įmanoma greičiau. Dėkoju.
Eugenijus Maldeikis
(LT) Pagrindindujų krizės pamoka - didelis Europos energetinės sistemos pažeidžiamumas ir labai didelišteklių tiekimo rizika. Ši rizika išlieka, nes Ukrainos ir Rusijos susitarimas yra vienkartinis, o situacija, be jokios abejonės, kartosis. Iš esmės neišspręsti ne tik dvišaliai Rusijos ir Ukrainos, bet ir Ukrainos ir Europos Sąjungos bei Europos Sąjungos ir Rusijos energetiniai klausimai, juolab, kad nėra bendros Europos Sąjungos - Ukrainos - Rusijos energetinio veikimo sistemos. Saugiklių ir garantijų iki šiol nėra ir jų kol kas neatsirado. Noriu pabrėžti, kad priklausomybnuo dujų tiekimo ir nuo dujų naudojimo dramatiškai didėja ir ypač didės uždarius Lietuvos, Bulgarijos ir Slovakijos elektrines. Tai rodo, kad rizika išlieka ir galbūt didėja.
Turime labai aiškią ilgalaikę visos Europos Sąjungos energetikos strategiją. Apie ją labai karštai diskutuojame. Kalbama apie ilgalaikes priemones. Mano požiūriu, silpniausia grandis - trumpalaikir vidutinės trukmės energetinpolitika. Ji neišlaiko realybės egzamino. Tai paroddujų krizė. Kviesčiau Komisiją išnagrinėti tokį scenarijų, kuris, deja, nebuvo nagrinėtas dėl įvairių kitų teisinių ir politinių priežasčių. Kokios būtų išlaidos, nauda, pasekmės laikinai pratęsus Bulgarijos, Slovakijos ir Lietuvos branduolinių jėgainių veiklą, kas iš esmės toje situacijoje sustiprintų tiek tų šalių, tiek regionų ir visos Europos energetinį saugumą? Taip pat ilgalaikės ir tikrai neapibrėžtos ekonominės krizės sąlygomis tai leistų efektyviau disponuoti ištekliais ir stipriai sumažintų krizės naštą mūsų gyventojams ir verslo sektoriui.
Claude Turmes
(DE) Gerb. pirmininke, kalbant apie energijos tiekimo saugumo strategiją ir A. Laperrouze pranešimą, mano nuomone, vienintelis juos siejantis dalykas yra tai, kad jie nenustato jokių prioritetų. Jie - kažkoks idėjų, dėl kurių spaudimo grupės stengėsi paveikti Komisiją ar Parlamentą, kratinys. Niekuomet negalėsime išmintingai paskirstyti pinigų tol, kol nenusistatysime prioritetų.
Faktiškai prioritetas yra akivaizdus. Turime pradėti nuo pastatų, transporto priemonių, šaldytuvų ir t. t. efektyvumo. Nėra tokio dalyko, kuris būtų pigesnis ir sukurtų daugiau darbo vietų. Antra - atsinaujinantys energijos šaltiniai. Kai sakome, kad iki 2050 m. 60 proc. visos energijos turėtų būti gaunama iš atsinaujinančių energijos šaltinių, tai reiškia, kad iš jų turės būti sukurta mažiausiai 90 proc. mūsų elektros energijos. Šis skaičius - 90 proc. iš atsinaujinančių energijos šaltinių generuojamos elektros energijos - bus įgyvendintas gerokai iki 2050 m., nes jau priėmėme direktyvą, kuria užsibrėžiame iki 2020 m. pasiekti, kad 35 proc. visos energijos sudarytų iš atsinaujinančių šaltinių gaunama energija. Jei sugebėsime pasiekti, kad pradedant nuo šiandienos pradinio 15 proc. atskaitos taško iki 2020 m. ekologiška elektros energija sudarytų 35 proc. visos energijos, 60 proc. lygį sugebėsime įgyvendinti jau 2030 m.
Trečia, turime kurį laiką mums išsiversti padėsiančias dujas. Kaip tai turėtų įvykti? Manoma, kad dujų sunaudojimas Europoje turėtų mažėti, tačiau dabar į dujotiekius investuojame milijardus. Taip Jūs parašėte savo dokumente, gerb. A. Piebalgai; tą patį tarp eilučių galima perskaityti ir A. Laperrouze pranešime.
Taigi, turime energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančius energijos šaltinius ir dujas, o Jūs dar norite investuoti 1,3 mlrd. į anglies dioksido surinkimo ir laikymo (angl. CCS) technologijas. O kur visame šiame reikale aklos ištikimybės branduolinei energijai vieta?
Turiu pasakyti, gerb. Komisijos nary, kad jūs net nesugebate visko deramai įvertinti. Jei imsimės energijos vartojimo efektyvumo bei atsinaujinančių energijos šaltinių, vykdysime bent jau pusiau padorią dujų politiką ir - jei tikrai to prireiks - šiek tiek daugiau investuosime lėšų į anglies dioksido surinkimo ir laikymo technologijas, branduolinės energijos iš viso nebereikės ir nebeliks jokios rizikos. Tiesiog pažiūrėkit į faktus!
O dėl ekonomikos atkūrimo plano turiu pasakyti, kad esu tikrai supykęs ant Komisijos. Nei skatiko energijos vartojimo efektyvumui! Nei skatiko miestų giminiavimuisi! Vasario 10 d., gerb. Komisijos nary, jūsų kvietimu Briuselyje susirinks 300 Europos vietos savivaldos institucijų atstovų. Ką jiems pasakysime: kad nuo praėjusios savaitės pirmadienio iki trečiadienio J. M. Barroso kabinetas nuo miestų giminiavimuisi skirto biudžeto nurėž500 mln.? Man tai atrodo taip prieštaringa ir visiškai neteisinga. Reikalas tas, kad miestų kaip partnerių mums reikia naujojoje energetikos politikoje. Nskatiko saulės energijai, nskatiko biomasei! Kitais žodžiais tariant, sukuriame ekonomikos atkūrimo planą, pagal kurį tris su puse milijardo [eurų] atiduodame energetikos milžinų oligarchijai, tačiau neskiriame nvieno euro partneriams, kurių pagalbos mums prireiks inicijuojant ekologiškos energijos pokyčius.
Miloslav Ransdorf
(CS) Dėkoju, kalbėsiu trumpai. Norėčiau pažvelgti į du aspektus, kurie, mano nuomone, dar nebuvo nagrinėti, būtent į faktą, kad mums Europoje reikia integruotos energijos tiekimo sistemos, kuri taip tarpusavyje sujungtų skirtingas energijos rūšis ir skirtingus tinklus, kad būtų įmanoma kompensuoti bet kokį energijos tiekimo nutraukimą. Neseniai kilusi dujų krizparodė, kad ši užduotis ypač svarbi. Antras dalykas - reikia sujungti tuos energijos tiekimo tinklus su panašiais kitų sričių tinklais, pavyzdžiui, transporto ir ryšių tinklais tam, kad jų tarpusavio veikimas pasiektų tam tikrą darnumo laipsnį. Jei dabar taip neatrodo, manau, jog atidžiau pažiūrėjus paaiškės, kad juos sieja tam tikri ryšiai. Norėčiau pasakyti, kad tinklų statusas būsimose Europos struktūrose yra labai svarbus, ir kad šie tinklai Europai daug svarbesni už tiek Briuselyje, tiek valstybėse narėse nuolat augančią biurokratiją Manau, ateityje Europos Sąjunga taps tam tikru iš šių tinklų nupintu vėriniu.
Sergej Kozlík
(SK) Dabartinfinansų krizpersikelia į ekonominę krizę. Be to, atsižvelgiant į suteikiamų kreditų trūkumą, kyla ir energijos bei maisto krizių grėsmė. Siekiant palaikyti bent dabartinį energijos gamybos lygį, iki 2030 m. prireiks maždaug 26 mlrd. JAV dolerių viso pasaulio investicijų, skirtų naujų naftos ir dujų gavybos telkinių vystymui bei senųjų rekonstrukcijoms, taip pat visų rūšių energijos gamybai ir tiekimui.
Taip pat siekiant sukurti efektyvią ir itin diversifikuotą sistemą bus būtina sujungti naftos, dujų ir elektros energijos srautus. Ši sistema turi padėti susidoroti su vietinių politinių ginčų pasekmėmis, su bet kokių stichinių nelaimių padariniais ir numatyti visos Europos mastu veikiantį energijos tiekimą. Pastarosiomis savaitėmis Slovakijos Respublika turėjo galimybę pati įsitikinti tokios situacijos sudėtingumu, kai dėl tarp Ukrainos ir Rusijos kilusio konflikto kelias dienas šalies nepasieknvienas kubinis metras dujų. Slovakijos ir kitų Europos šalių patirtis parodė, kaip svarbu tvirtai paremti Europos Sąjungos prioritetą integruoti ir sujungti atskiras Europos energetikos rinkas į vieną.
Tačiau turiu paminėti, jog priverstinis pirmalaikis dviejų Jaslovské Bohunice atominės elektrinės reaktorių sustabdymas buvo neatsargiai padaryta su dabar susiklosčiusia situacija susijusi klaida. Reaktoriai atitinka visus saugiam darbui keliamus reikalavimus. Jų sustabdymo ES stojimo sutartyje reikalavo Europos Komisija kaip kainos, kurią Slovakija turėjo sumokėti už prisijungimą prie Europos Sąjungos. Šis sprendimas neabejotinai susilpnino ne tik Slovakijos, bet ir visos Europos Sąjungos apsirūpinimo energija galimybes.
Nikolaos Vakalis
(EL) Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai, kova su klimato kaita ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimo bei mūsų ekonomikos konkurencingumo sustiprinimo poreikis trečiosios pramonės revoliucijos keliu veda mus link laikotarpio, per kurį atprasime naudingąsias iškasenas naudoti kaip kurą.
Tai tikra revoliucija, sukelsianti milžiniškus struktūrinius gamybos bei vartojimo modelio ir, galiausiai, mūsų gyvenimo būdo pokyčius. Tikiuosi, kad mes, kaip Europos Sąjunga, pasauliniu mastu vadovausime šiai revoliucijai. Kad to pasiektume, turėsime dėti visas įmanomas pastangas, kad apribotume visų sektorių ūkių energijos suvartojimą. Viena energijos vartojimo efektyvumui gerinti skirtų priemonių - pasinaudojimas informacinių ir ryšių technologijų galimybėmis. Mums reikia didelės paskatos naudotis šiomis technologijomis siekiant iki 2020 m. Europos Sąjungoje 20 proc. padidinti energijos vartojimo efektyvumą vadovaujantis užsibrėžtu "20-20-20" rodikliu.
Pasiūlyme, kurį esame raginami per kelias dienas priimti ir kuris susijęs su energijos vartojimo efektyvumo didinimu naudojantis informacinėmis ir ryšių technologijomis, ypač pabrėžiamas tokių novatoriškų ir pasižyminčių didžiuliu energijos vartojimo efektyvumą gerinančiu potencialu technologijų kaip nano- ir fotonų technologijos vystymas. Pranešime taip pat raginama nustatyti susidomėjimą tokiomis technologijomis skatinančios politikos gaires.
Pasiūlydama keletą priemonių ir galimų veiksmų pranešėja taip pat suteikia didžiulį impulsą ekologiškesnių naujovių ir verslininkystės skatinimui. Iš jų ypač norėčiau paminėti ekologiją skatinantį viešųjų pirkimų procesą, kuris leistų viešojo sektoriaus agentūroms taikyti naująsias informacines ir ryšių technologijas ir taip vaidinti pagrindinį energijos taupytojų vaidmenį.
Pranešimu taip pat skatinamas pažangių ir kompleksinių mūsų miestų energijos valdymo sistemų, pažangių ir apimančių racionalesnį kelių funkcionavimą bei transporto sistemas eismo sistemų vystymas.
Iš mano išsakytų minčių aišku, kad nors šis pasiūlymas, dėl kurio balsuosime ateinančiomis dienomis, dar nėra priimtas įstatymas, jis išties labai svarbus, nes iš esmės informacines ir ryšių technologijas padaro vienu pagrindinių tvariosios Europos Sąjungos plėtros indikatorių. Todėl per po keleto dienų vyksiantį balsavimą raginu jus palankiai jį įvertinti.
Hannes Swoboda
(DE) Gerb. pirmininke, tikiuosi, kad mūsų prioritetai visiems aiškūs: energijos vartojimo efektyvumas, energijos taupymas ir atsinaujinantys energijos šaltiniai. Vis dėlto negalime ignoruoti fakto, kad nerimauti dėl dujų tiekimo teks dar ne vienerius metus. Taigi, ko galime pasimokyti iš Rusijos ir Ukrainos konflikto bei po jo kilusios krizės? Man atrodo, - apgailestauju, kad turiu tai pasakyti, gerb. Komisijos nary - kad kai kitą kartą nutiks panašus atvejis, nebūsime geriau jam pasiruošę, bent jau - ne kažin kiek geriau. Negalima teigti, nei kad krizjau pasibaig(mačiau tik nežymų ženklą, kad strategija išties vystoma), nei kad iš tarp Rusijos ir Ukrainos kilusio konflikto buvo padarytos kažkokios išvados.
Kai kurie šio Palamento nariai mano, kad su Ukraina turėtume pasirašyti dvišalius susitarimus, tačiau reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad Ukrainai derėtų prisiimti bent dalį kaltės už neseniai susiklosčiusią padėtį. Tikrai nenorėčiau tapti priklausomu nuo V. Juščenkos ir J. Tymošenko, V. Janukovičiaus ar kieno nors kito argumentų. Geriau Ukraina paprasčiausiai pirktų dujas iš Rusijos ir už papildomą mokestį parduotų jas mums, kaip elgtųsi Turkija "Nabucco" dujotiekio atveju. Tačiau prie šio klausimo grįšiu kiek vėliau. Tuomet jei norėsime, kad dujų tiekimas būtų ne tik nesaugus, bet ir brangesnis, turėtume pasirašyti dvišalį susitarimą. Tačiau jei norime rasti tikrą sprendimą, turime sudaryti trišalį susitarimą tarp Rusijos kaip tiekėjos, Ukrainos kaip tranzito šalies ir mūsų bei susitarti dėl pervežimo ir infrastruktūros. Nei apie tai, nei kokius alternatyvius pasiūlymus ji turi, iš Komisijos nieko neišgirdau.
Kalbame apie investicijas į infrastruktūrą. Jei pažvelgsime į rytus, ten iš esmės yra trys mūsų diskusijų verti vamzdynai: "Nord Stream", "South Stream" ir "Nabucco". "Nord Stream" - tiekimo dujotiekis šiaurėje, jis išspręstų tiekimo problemą, tačiau nesumažins mūsų priklausomybės nuo Rusijos. "South Stream" taip pat gali išspręsti tranzito problemą, tačiau vėlgi nesumažins mūsų priklausomybės nuo Rusijos. Be viso to, jei atkreipsite dėmesį į su projektu susijusias išlaidas, "South Stream" yra tikrai brangesnis už "Nabucco", bent jau remiantis tyrimais, siūlančiais masiškai investuoti į "Nabucco" dujotiekį. Kai tik pagalvoju - o apie tai, gerb. Komisijos nary, anksčiau užsiminiau keletą kartų, - kaip greitai Jungtinės Valstijos pastatPTCP naftotiekį ir kaip ilgai mes užtrukome pradėti savąjį "Nabucco", man tikrai pasidaro gėda dėl to, kiek mažai Europa sugebėjo pasiekti: tai mūsų silpnumo ženklas.
Turime veikti greitai ne tik dėl Azerbaidžano ar Turkmėnistano, kuriuos visai netrukus aptarsime, bet ir dėl Irano. Tai, jog dujos ten išleidžiamos tiesiog į orą visiškai neatsižvelgiant į tai, kaip galėtų būti nugabentos iki "Nabucco" dujotiekio, iš tikrųjų - didžiulklaida. Norėčiau paprašyti jūsų, gerb. Komisijos nary, kad skubiai ir aiškiai vestumėte derybas su Turkija ir užtikrintumėte, kad šiuo klausimu sulauksime jų sutikimo. Be abejo, turime įtikinti Kiprą liautis blokuoti energijos klausimą: atkaklus jų tvirtinimas, jog dėl šio klausimo negalima pradėti net derybų, rodo solidarumo trūkumą, nes dėl to paprasčiausiai kyla sunkumų su Turkija. Jūs linksite, gerb. Komisijos nary, matau, kad šiuo klausimu mudu esame tokios pat nuomonės.
Dėl branduolinės energijos. Šiuo klausimu mūsų rūmuose vyrauja keletas skirtingų nuomonių. Deja, negaliu balsuoti už A. Laperrouze pranešimą, nes, pavyzdžiui, šiuo atžvilgiu jis pernelyg vienareikšmis.
Per šias diskusijas man pasidarneramu dėl šiuo metu Prancūzijoje vystomos naujos srities, būtent - atominių atliekų mažinimo srities. Kai nuodugniau į ją pažvelgi, pamatai, kad šios atominės atliekos yra radioaktyvesnės. Tai nėra tinkamas problemos - ypač atliekų - sprendimo būdas. Siekdami išspręsti atliekų sunaikinimo klausimą turėsime įdėti daugiau jėgų ir sutelkti visus protinius gebėjimus.
Konrad Szymański
(PL) Gerb. pirmininke, energetikos krizatskleidsilpnąją Europos Sąjungos vietą. Mums vis dar sunku teisingai suprasti iš šios situacijos kylančius politinius iššūkius. Akivaizdus šios klaidos pavyzdys yra Angelos Merkel, kuri po trečiosios mus ištikusios energetinės krizės šiandien siūlo stipresniais ryšiais susisieti su Rusijos energijos ištekliais statant šiaurės ir pietų dujotiekius, pateiktas pasiūlymas. Iš tikrųjų teisingas - visiškai priešingas požiūris. Ši krizįrodo, kad turėtume viską pastatyti ant nepriklausomos infrastruktūros sukūrimo kortos, kuri suteiks galimybę pasiekti nepriklausomus Azerbaidžano ir Turkmėnistano energijos žaliavos šaltinius. Krizparodo, kad turėtume išbraukti šiaurinį dujotiekį iš Europos Komisijos prioritetų sąrašo, nes taip išvengtume Rusijos monopolio Europoje. Energijos problemos sprendimas bus lemiama viso integracijos proceso akimirka. ES turi galimybę parodyti savo veiksmingumą ir įgyti naujos stiprybės. Kita vertus, ji gali pademonstruoti ir pasyvumą bei pavojaus sumenkinimą.
David Hammerstein
(ES) Gerb. pirmininke, norėčiau pakalbėti apie poreikį susieti informacinės visuomenės technologių revoliuciją su energijos revoliucija, tapusia puikios šių rūmų rezoliucijos tema.
Reikia pažangiai veikiančių elektros tiltų, dabartiniai yra susidėvėję ir pasenę. Reikia taip organizuoti energijos vartojimą, kad jis atitiktų jos gamybą.
Mums reikia pažangiai veikiančių elektros tiltų ir vadinamųjų "intelektinių būstų" (angl. Smart House). Pažangusis vartojimas gali būti įgyvendintas tik pasitelkus internetą ir tik visus elektros tinklus sujungus su visa iš gyvenamųjų namų, gamyklų, pastatų ir t. t. gauta informacija.
Taip galėtume tapti savarankiškesni, labiau nepriklausomi, o Europa šio esminio pasaulinio klausimo atveju galėtų vaidinti pagrindinį vaidmenį, kad mums nebereikėtų išlaikyti daugybės nereikalingų elektrinių, kaip tai darome šiandien. Dauguma šalių pagamina tris kartus daugiau energijos negu suvartoja, nes energijos gamyba yra orientuota į maksimalų suvartojimo laipsnį. Taip nebūtų, jei turėtume pažangius energijos tinklus. Jie leistų koreguoti vartojimą pagal tvarios gamybos apimtis ir esamus gamybos lygmenis.
Šis būdas taip pat padėtų bendradarbiauti su kaimyninėmis šalimis iš Viduržiemio jūros regiono. Išplėtotas, švarus ir pažangus tinklas reikalingas tam, kad galėtume prisijungti prie savo kaimynų pietuose, kurie naudodamiesi pažangiosiomis technologijomis ir didelėmis jėgainėmis turi puikių galimybių generuoti saulės energiją. Tai būtų puiki galimybpradėti bendradarbiauti dėl technologijų suprantamumo. Galime paskatinti visiems skirtos švaresnės ateities kūrimą.
Jerzy Buzek
Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai už jos atliktą darbą.
Leiskite pabrėžti keletą aspektų dėl strateginės energetikos apžvalgos ir energetikos krizės problemos. Jos - glaudžiai susijusios.
Mano pirmasis akcentas toks: pranešime, kuriuo valstybes narės raginamos dėl energijos klausimų veikti sutartinai, aiškiai konstatavome tai, ką visi europiečiai per pastarąsias dvi savaites pamatsavo akimis, būtent kad energijos tiekimo nutraukimas valstybėms narėms sukėlnerimą visai Europos Sąjungai. Tai - labai svarbu. Tai - Europos solidarumo pagrindas. Tai - į kritinę padėtį reaguoti skirtų priemonių plėtojimo pagrindas.
Antrasis mano akcentas: pranešime anglies dioksido surinkimo ir laikymo technologija minima kaip galinti atitikti mūsų aplinkosauginius tikslus, nes būtų eksploatuojami tie energijos šaltiniai - būtent anglis, - kurie prieinami Europoje. Vystydama anglies dioksido surinkimo ir laikymo technologijas Europa gali tapti pasaulio lydere pažangiųjų technologijų, prisidėsiančių prie mūsų pasaulinio konkurencingumo pagerinimo ir sustiprinsiančių mūsų ekonomiką, srityje. Tą patį galima pasakyti ir apie akmens anglių dujinimo technologiją, kuri yra itin svarbi, nes gali būti laikoma papildomu dujų tiekimo šaltiniu - o tai reiškia didesnę dujų tiekimo šaltinių įvairovę.
Trečiasis mano akcentas: šis strateginis dokumentas ypač pabrėžia investavimo į energijos tiekimo infrastruktūrą poreikį. Paramą ES lygmeniu gaunantys infrastruktūros projektai pirmiausia turėtų prisidėti prie tikros didesnės energijos šaltinių ir tiekimo trasų į valstybių narių teritorijas ir į visą Europos Sąjungą įvairovės skatinimo.
Investicijos į Ukrainą mums dabar atrodo ypač svarbios. Ateityje kartu su Ukrainos partneriais galėtume prisiimti bendrą atsakomybę už dujų tiekimą per Rusijos ir Ukrainos sieną. Priežastis tokiam žingsniui iš mūsų pusės labai paprasta. Kalbant energetikos ryšių terminais, Ukraina susijusi su tarptautiniais standartais. Ji ratifikavo Energetikos chartijos sutartį, todėl žaidžia pagal suprantamas taisykles.
Ketvirtasis mano akcentas susijęs su tuo, kad šis strateginis dokumentas prisideda prie mūsų pastangų dėl trečiojo energetikai skirtų teisės aktų rinkinio įgyvendinimo. Ką tai reiškia? Tai reiškia Europos Sąjungos labui veikiančią energetikos vidaus rinką; tai reiškia solidarumą ir daugybės požiūrių paramą. Leiskite per ateinančius tris mėnesius užbaigti teisėkūros procedūrą. Mums tai labai svarbu.
Reino Paasilinna
(FI) Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai, gerb. Komisijos nariai, už mūsų yra istorija. Šiaip ar taip, mūsų energetiniai tinklai buvo pastatyti tokie, kad atitiktų Šaltojo karo ir panašių politinių aplinkybių reikalavimus. Tinklus pagerinome, paskubomis šen bei ten palopėme, tačiau dėl to kilo problema, prie kurios vėliau vėl turėsime sugrįžti.
Energetikos poreikis dramatiškai išaugo, ekonomika vystėsi milžinišku tempu, taigi, energijos kainos, tiekimas ir aplinkos apsaugos problemos taip pat pasikeitė. Jos tapo didžiausiu mums kilusiu iššūkiu. Kadangi problemos yra pasaulinio masto, ir priimami sprendimai turi būti pasaulinio masto. Todėl labai svarbu į bendrąjį energetikos procesą įtraukti Jungtines Valstijas ir besivystančias šalis. Mes parodysime kelią, tačiau Jungtinės Valstijos turi sekti Europos pavyzdžiu ir dirbti kartu su mumis.
Kadangi energetikos srities sprendimai yra pasaulinio masto, mums reikia Europos energetikos diplomatijos. Suprantu, kad už energetiką atsakingas Europos Komisijos narys ir šiuo klausimu, ir dėl pastarosios energetikos krizės nuveikišties daug. Energetikos srities diplomatijos reikia dėl paprasčiausios priežasties: svarstomi klausimai tokie svarbūs, kad dėl jų praeityje buvo kilę karai ir dar ne vienas kils ateityje. Todėl šis klausimas - labai rimtas.
Visiškai akivaizdu, kad mums reikia visas plačiai paplitusias įmanomas energijos rūšių atsargas apimančio energijos rūšių derinio. Šis derinys stabilizuos susidariusią energetikos padėtį, o taip kiekvienos šalies, kartu ir Europos, energijos šaltinių įvairovės galimybės bus realizuotos.
Žinoma, energijos taupymas yra svarbus problemos sprendimo būdas: tai pigiausias ir efektyviausias metodas. Kad to pasiektume, reikia įgyvendinti vieną dalyką, kurį šiandien laikau pačiu svarbiausiu: padaryti energetiką pažangią. Nepasieksime savo užsibrėžtų tikslų, jei nepadidinsime naudojimosi pažangiomis technologijomis. Laimė, jos buvo išvystytos pačiu laiku. Be pažangiųjų technologijų žmonės ir bendrovės nežino, kiek energijos jie suvartoja, todėl informacijų ir ryšių technologijos - tai tas sprendimas, kuris padės siekti užsibrėžtų tikslų ir laikytis nuoseklumo. Jos - mūsų ekstravagancijos priminimas. Šios technologijos - lyg geras mokytojas, bet kartu ir geras pagalbininkas, nes pažangumo reikia ne tik energijos tinklams, bet ir įrenginiams, gyvenamiesiems namams bei automobiliams. Visur, kur tik vykdoma žmogaus veikla, energijos vartojimui kontroliuoti reikia pažangumo. Turint tai omenyje norėčiau ypač pabrėžti mažų ir vidutinio dydžio verslo įmonių sektoriaus ir jo inicijuotų naujovių svarbą. Iš ten kylančios idėjos gali būti išties išradingos. Taip pat yra ir socialinis aspektas: energijos trūkumas ir kartu kylantis nedarbas yra susiję su pirmiau išsakytomis mano mintimis.
Atrodo keista, kad Ukraina yra tranzito šalis. Aišku, kaip ir sakH. Swoboda, dujotiekiu reikėtų naudotis radus alternatyvą, pavyzdžiui, vadovaujant trišalei valdybai, į kurią įeitų ir ES. Tuomet šios problemos nebeliktų.
Fiona Hall
Gerb. pirmininke, visose šiose diskusijose girdėti vienas aspektas, apie kurį mano kolegAnne Laperrouze užsimena, tačiau jis paprastai nesusilaukia pakankamo dėmesio. Apie energijos vartojimo efektyvumą kalbame klimato kaitos bei kuro lemiamo skurdo kontekste, tačiau energijos vartojimo efektyvumas turi ir milžinišką strateginę reikšmę. Poreikio kontroldaro spaudimą tiekimo aspektui ir yra lemiamas veiksnys siekiant Europos energetinės nepriklausomybės. Žodinio klausimo dėl informacijų ir ryšių technologijų naudojimo kontekste norėčiau pabrėžti du ypatingus aspektus.
Nerimą kelia tai, kad spartus "išmaniųjų skaitiklių (angl. Smart meters) diegimas neatitinka to įsipareigojimų laipsnio, kuris buvo apibrėžtas direktyvoje dėl galutinio energijos vartojimo efektyvumo ir energetikos paslaugų ir kurį pasiekti ragino E. Morgan pranešimas. Kai kuriose šalyse galima naudotis skaitmeniniais parodymais, užfiksuojančiais kiek vartotojai suvartoja energijos. Tai - naudinga, tačiau tinkami "išmanieji" skaitikliai gali kur kas daugiau. Jie leidžia vystyti abipusį bendravimą, pateikia išsamią vartotojo poreikių analizę ir užtikrina tinkamą duomenų nustatymą bei apmokėjimą už iš atsinaujinančių energijos mikrošaltinių tiekiamą elektros energiją. "Išmaniųjų" skaitiklių mums reikia dabar. Jie yra svarbūs užduoties "iš energijos vartotojų pastatus paversti grynosios energijos gamintojais" įgyvendinimui.
Antra, kalbant apie apšvietimą, manau, kad ketiname pradėti išimti iš rinkos labiausiai neefektyvią namų apšvietimo praktiką; tą patį reikia padaryti ir su įstaigų bei gatvių apšvietimu. Tačiau kartu turėtume nekantriai laukti kitų technologijos žingsnių, tokių kaip platesnis "išmanių" apšvietimo sistemų naudojimas įdiegiant judesius ir natūralios dienos šviesos kiekį fiksuojančius daviklius. Taip galima sumažinti apšvietimą, o reikalui esant - ir visai išjungti. Energijos vartojimo efektyvumą skatinantis apšvietimas - kur kas daugiau nei kompaktiškos dienos šviesos lempos, taigi dabar pats metas viešajam sektoriui - įskaitant ir Europos institucijas - siekiant energijos vartojimo efektyvumo imtis iniciatyvos naudotis informacijų ir ryšių technologijomis.
Roberts Zīle
(LV) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, pirmiausiai norėčiau padėkoti A. Laperrouze už jos ypač išsamų pranešimą. Krizės visuomet suteikia galimybę priimti svarbius sprendimus, galinčius kardinaliai pakeisti mūsų vertybes ir strategijas. Turiu pagrindo manyti, kad pastarojo meto dujų krizatvėrpolitikams akis apie daugybės Europos šalių pažeidžiamumą dėl energijos tiekimo. Ne vien atkūrimo planas ir Komisijos parengta Antroji strateginenergijos apžvalga, bet ir šis pranešimas suteikia vilties, kad bus skurta viena Europos energetikos politika. Ši viltis apima ir tikėjimą, kad izoliuotos Europos, įskaitant ir Baltijos šalių, energijos salos pagaliau išnyks. Kitas aspektas susijęs su suskystintų gamtinių dujų terminalų ploėtra. Šie terminalai daugybėje vietovių gali tapti alternatyva iš Rusijos tiekiamoms dujoms, tačiau tik su sąlyga, kad šalių vyriausybės sugebės atlaikyti spaudimą ir statyti juos ne kaip papildomas Rusijos eksportuojamų dujų talpyklas, o tik kaip importo terminalus. Dėkoju.
Paul Rübig
(DE) Gerb. pirmininke, gerb. A. Piebalgai, gerb. V. Reding, gerb. Parlamento nariai, investicijų mums reikia dabar. Atsidūrėme ant energetikos ir finansinės krizės krašto. Turime dėti pastangas į kaip įmanoma greitesnį ir protingesnį investavimą, todėl negalime sakyti nieko kito, tik "taip" ne vien dujotiekių, bet ir suskystintų gamtinių dujų (SGD) laivų statybai. Statybas turėtume pradėti kaip įmanoma greičiau, nes toks procesas sukurtų darbo vietų ir prisidėtų prie visiško Europos užimtumo.
Dujotiekiai neturėtų konkuruoti vienas su kitu; tiksliau sakant, kiekvieno naujo dujotiekio statyba yra abiem pusėms naudinga situacija, kaip ir SGD terminalų statyba. Tai labai svarbus klausimas ateičiai.
Svarbiausia investuoti į energijos vartojimo efektyvumą ne per valstybinio finansavimo priemones, bet pasinaudojant mokesčių lengvatomis. Jei kiekvienam piliečiui kasmet galėtume skirti 10 000 energijos vartojimo efektyvumo skatinimui skirtą neapmokestinamosios sumos ribą, galėtume nedelsdami pradėti investuoti į energijos vartojimo efektyvumą bei į iš atsinaujinančių šaltinių gaunamą energiją. Kalbant apie pastaruosius, laipsniškas išsieikvojimas, kitais žodžiais tariant - neatidėliojamas išlaidų įtraukimas į balansą, būtų itin vertinga priemonė. Jei šiam procesui pavyktų nustatyti trejų metų ribą, tai būtų didžiulis mūsų pasiekimas. Galėtume geriau valdyti užimtumo ir energetikos sritis. Atsižvelgiant į tai, iniciatyvos turėtų imtis Komisijos narys L. Kovács.
Vienas šioje programoje mus ypač jaudinantis dalykas - branduolinenergetika: gyvybiškai svarbu užtikrinti branduolinių elektrinių apsaugą ir saugumą, ir padaryti tai reikia kaip įmanoma geriau. Čia kartelės užkelti pernelyg aukštai neįmanoma: paprasčiausiai reikia, kad žmonės pasitikėtų Europos Sąjunga; kad patikėtų, jog bus imtasi atitinkamų žingsnių, jog bus atlikti tolimesni saugumo srities moksliniai tyrimai ir kad bus priimti teisiškai privalomi reikalavimai, sudarantys sąlygas pašalinti iš tinklo pavojingas branduolines elektrines iš karto po teismo ar reguliavimo institucijos priimto sprendimo. Europos žmonės turi teisę į šios srities saugumą, kad galėtume žengti žingsnį į ateitį, kurioje energijos gavimas nekelia mums pavojų, o mes dėl to galime ramiai miegoti. Prie to Komisija gali reikšmingai prisidėti.
Nuo už branduolinį saugumą atsakingos Tarybos grupės priklausys įsipareigojimų laikymasis bei užtikrinimas, kad atmetant Europos Parlamento ir Komisijos pasiūlymus nebus pasukta keliu, kuriam piliečiai nepritaria.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, pastaruoju metu susiklosčiusi padėtis dėl Rusijos ir Ukrainos bei dėl dujų tiekimo aiškiai parodė, kad dabar labiau nei bet kada anksčiau reikia užtikrinti energijos tiekimo šaltinių įvairovę ir pagerinti ryšius tarp valstybių narių bei su šalimis gamintojomis.
Komisijos pateikti pasiūlymai veda ta linkme, tačiau siekiant didesnio energijos vartojimo efektyvumo į juos turėtų būti įtrauktos - apsidžiaugiau išgirdusi, kad Komisijos narys apie tai šiandien užsimin- mūsų žemyno pietų, ypač mano šalies, Ispanijos, galimybės.
Ispanija - didžiausią energijos tiekimo šaltinių įvairovę turinti valstybnarė, tiek kalbant apie tiekėjų skaičių (dujas importuojame iš 10 skirtingų šalių), tiek ir apie energijos formų spektrą. Todėl mano šalis yra labai gera energijos tiekimo Europos Sąjungai platforma. Energijos ištekliai mus pasiekia ir dujotiekiu iš Alžyro, ir suskystintų gamtinių dujų pavidalu panašiais į planuojamo "Nabucco" tiekimo apimtis kiekiais, tik žemesne kaina ir geresnėmis pristatymo sąlygomis. Deja, dėl trūkstamos jungties su Prancūzija šiuo metu šia platforma Europos Sąjunga naudotis negali. Dujotiekis "Medgas", gerb. A. Piebalgai, turi tapti Europos Sąjungos prioritetu, kaip ir specifinės mūsų salų teritorijų problemos.
Jei, energetiniu požiūriu, Iberijos pusiasalis akivaizdžiai kenčia nuo izoliacijos, tada tokios salos kaip Balearų, iš kurių aš esu kilusi, nuo jos kenčia dvigubai. Tai labai nesąžininga tų salų gyventojų atžvilgiu, nes mes, europiečiai, visi turime lygias teises.
Aš nuoširdžiai prašau Jūsų, gerb. A. Piebalgai, kad priimdamas sprendimus ir nustatydamas prioritetus atsižvelgtumėte į ypatingą salų padėtį.
Galiausiai norėčiau padėkoti pranešėjai už jos atliktą darbą.
Olle Schmidt
(SV) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, labai sudėtingu keliu ES sužinojo, ką reiškia būti pernelyg priklausomai nuo vieno energijos tiekėjo. Kelių valstybių narių piliečius Rusijos kaprizai paveikvisiškai nepriimtinu būdu. Žinome, kad bendraudama su savo kaimynais Rusija yra negailestinga, tačiau šąlančių slovakų ir bulgarų paėmimas Rusijos ir Ukrainos ginčo įkaitais buvo, tikėkimės, tinkamas perspėjimas mums visiems, įskaitant ir dirbančius šiame Parlamente.
Ukrainai reikia ES paramos. Be visų kitų, dabar turi būti pradėta dujotiekio "Nabucco" statyba dėl dujų tiekimo iš Azerbaidžano. ES turi parodyti savo sugebėjimus imtis veiksmų, būtent taip, kaip ragino H. Swoboda.
Žinome, kad Rusija daro spaudimą dėl "Nord Stream" - dujotiekio per Baltijos jūrą - statybos. Tokie pasiūlymai turi būti atmesti. Baltijos jūra - viena jautriausių mūsų vidinių jūrų. Nesvarstant aplinkos apsaugos ir ekonomikos reikalavimų šis dujotiekis neturėtų būti tiesiamas Baltijos jūros dugnu ir dėl saugumo politikos aspektų. Vietoj jo turi būti kruopščiai išnagrinėta žeme tiesiamo dujotiekio alternatyva. Europos Parlamentas jau anksčiau pareišksavo abejones šiuo klausimu.
Labai malonu, kad pranešime palaikoma mintis, jog branduolinenergija turėtų tapti svarbia būsimo Europos energijos šaltinių derinio dalimi. Jei ketiname atitikti energetikai skirtame teisės aktų rinkinyje nurodytus išlakų kiekio sumažinimo reikalavimus, mums reikia šiuolaikiškos europietiškos branduolinės energijos. Gera žinia ta, kad per ateinančias kelias dienas Europos Parlamente galėsime tai aptarti.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, atėjo laikas kalbėti aiškiai. Pirma, Europos Sąjunga neturi energetikos strategijos. Šis faktas suteikia drąsos pavyzdžiui, Rusijai, su savo energijos ištekliais besielgiančiai lyg su ginklais, bandyti daryti spaudimą ir šantažuoti. Dėl to ES atsiduria blogesnėje padėtyje.
Antra, ES pasidavkolektyvinei manipuliacijai, kuri pasireiškia įbauginimu dėl su CO2 išlakų kiekiu susijusio pasaulinio klimato atšilimo. Didėjantis ekspertų ir faktų skaičius patvirtina, kad tai netiesa. Kalbant apie tuos, kurie skleidžia šią teoriją ir gąsdina mus pasauliniu atšilimu, vertėtų pasiaiškinti, kieno naudai jie šitaip elgiasi.
Trečia, EU reikalinga silpniausios grandies principu pagrįsta energetikos strategija, kitais žodžiais tariant, kuri finansinės pagalbos ir investicijų forma padėtų toms šalims, kurios labiausiai priklausomos nuo vieno energijos tiekėjo, kaip, pvz., Baltijos šalys ir Lenkija.
Ketvirta, ES turi atsiprašyti antracito bei rusvųjų anglių ir atnaujinti jų apdirbimą, nes jos teritorijoje gausų jų atsargų, be to, jos pigios. Penkta, ES reikalinga mokesčių ir kreditavimo politika, kuri paremtų naująsias technologijas ir energijos taupymą. Šios ji iki šiol neturi.
Herbert Reul
(DE) Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai, pirmiausia norėčiau padėkoti A. Laperrouze ir A. Piebalgui už pristatytus dokumentus.
Nepritariu visoms jų detalėms, tačiau pasiūlymai nukreipia teisinga strategine linkme: reikia ir būtina dar kartą sutelkti dėmesį į faktą, jog energijos tiekimo saugumas yra vienas svarbiausių klausimų. Galimas daiktas, kad praėjusiais metas mes pernelyg daug dėmesio skyrėme kitiems energetikos politikos klausimams, ir esu dėkingas, kad energijos tiekimo saugumas vėl atsidūrdėmesio centre.
Antra, esu dėkingas ir už tai, kad pasiūlyta pozicija turi tiek daug niuansų. Kaip buvo minėta, galbūt ir negalima pritarti visoms jo idėjoms, tačiau pranešimas iš esmės teisingas - visiškai priešingai, negu C. Turmes ką tik bandįteigti. Gerb. C. Turmesai, klaidinga manyti, kad šiai didžiulei ir sudėtingai problemai išspręsti tėra vienas paprastas atsakymas.
Politikai visuomet stengiasi surasti trumpą ir paprastą visus patenkinantį atsakymą. Tai neįmanoma, tai padaryti, deja, yra velniškai sunku, todėl ir atsakymai būna tokie įvairūs. Negalime dalinti žmonėms pažadų ir elgtis taip, lyg sprendimą turėtume ir viskas tiesiog stebuklingai išsispręs. Be to, vieną gražią dieną žmonės suvoks, kad šis būdas nesuveikir pasijus skaudžiai apvilti.
Šis niuansas reiškia, kad energijos išteklių šaltinis nėra vienas, jis greičiau reiškia, kad ilgai dirbsime su keliais išteklių šaltiniais. Nedora atsisakyti energijos išteklių šaltinio kaip nereikalingo: mano manymu, neatsakinga atmesti branduolinę energiją. Ji - sprendimo dalis: aišku, ne visas sprendimas, tačiau reikia suvokti, kad ji prie jo gali reikšmingai prisidėti. Taip pat norėčiau perspėti dėl pernelyg didelio prisirišimo prie dujų - ką tik girdėjome, kokius padarinius tokia priklausomybgali sukelti.
Taip pat manau, kad turime suvokti, jog negalime atmestinai atsisakyti ir anglies - energijos šaltinio, kurio apsčiai turime savo šalyje ir daugelyje kitų Europos šalių, - tiesiog sakydami, kad "deginant anglį susidaro CO2, taigi, ji - ne išeitis". Taip elgtis būtų neatsakinga. Taip pat reikia atsakymo su tam tikrais niuansais ir į klausimą dėl įvairių tiekimo trasų bei maršrutų. Kaip ką tik sakP. Rübig, į dujotiekio klausimą yra ne vienas atsakymas: būtų klaida pasirinkti vieną, turime padaryti prieinamas daugybę įvairių trasų ir pasirinkimo galimybių. Niekas šiandien negali užtikrintai numatyti, kas atsitiks po 10, 20 ar 30 metų.
Šiuo atžvilgiu kelias, kurį mums reikia pasirinkti, yra toks: pažangiems sprendimams turime sakyti "taip". Sakydamas "pažangūs" turėjau omenyje įvairūs, atviri naujovėms ir nestovintys vietoje. Atsakymas - technologija. Atsakymas - investicijos į mokslinius tyrimus ir atvirumas tokiems sprendimams, kurių šiandien dar negalime numatyti, o ne atsainus atsisakymas priimti vieną ar kitą alternatyvą. Atsakymas - ir pritarimas investicijoms.
Būtų nedovanotina klaida - deja, ji jau padaryta priimant kai kuriuos energetikos politikos sprendimus - nesuteikti tiems, kurie iš tikro privalo investuoti pinigus, būtent bendrovėms, pakankamai erdvės manevruoti ir per mažai juos remti. Ar kas nors iš tikrųjų mano, kad mes, valstybės narės, valstybar Bendrija sugebėsime išspręsti investavimo problemą? Ne, tai padaryti turės privatusis sektorius.
Atanas Paparizov
(BG) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, pirmiausiai norėčiau pabrėžti konstruktyvias Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitete vykusias diskusijas dėl A. Laperrouze pranešimo ir atkreipti ypatingą dėmesį į jos vaidmenį rengiant objektyvų ir visa apimantį pranešimą.
Norėčiau ypač susitelkti ties į pranešimą įtrauktais pasiūlymais, siekiančiais atkreipti dėmesį į problemas, su kuriomis susidūrlabiausiai nuo išorinių energijos išteklių, konkrečiai - dujų tiekėjų, nukentėjusios šalys.
Visų pirma buvo pabrėžta Europos Parlamento, aktyviai dalyvaujančio projektų naujosioms energijos grandims, ypač siejančioms valstybių narių dujų ir energijos išteklių tiekimo tinklus, paskirstyme svarba. Tačiau apgailestaudamas turiu pastebėti, kad Komisijos projektui Bulgarijos Respublikoje buvo palikta tik 20 mln., be to, jis prijungtas prie Graikijos visai nepaisant to, kad Bulgarija - viena labiausiai nukentėjusių šalių. Pvz., dujų telkinys Čireno vietovėje, kuris su minimaliu atsargų kiekių galėtų išspręsti krizės sukeltas problemas, nebuvo net paminėtas.
Antra, buvo įtrauktos visos pietinio dujų koridoriaus kūrimo galimybės, kitais žodžiais tariant, be "Nabucco" dujotiekio projekto kalbama ir apie "South Stream" bei apie Turkiją, Graikiją ir Italiją jungiančio dujotiekio projektus. Be to, užsiminta ir apie ilgalaikį planą dėl galimybės dujų atsargas tiekti iš kitų regiono šalių, pavyzdžiui, iš Uzbekistano ir Irano.
Trečia, pabrėžiama suskystintų gamtinių dujų terminalų statybos Europos Sąjungoje svarba. Taip pat pabrėžiama, kad jie vadovaujantis solidarumo principu turėtų būti pasiekiami visoms valstybėms narėms. Tai ypač svarbu bendram Graikijos ir Bulgarijos naudojimuisi tokiais terminalais.
Ketvirta, raginu Komisiją apsvarstyti Pietryčių Europos ir kitų kaimyninių šalių energijos bendrijos išplėtimą siekiant suformuoti vieną bendrą viso regiono rinką. Būdamas nuostatų ir sąlygų dėl prisijungimo prie dujų tiekimo tinklų pranešėjas, noriu dar kartą pabrėžti trečiojo energetikai skirtų teisės aktų rinkinio reikšmę vienos bendros Europos energetikos rinkos formavimui ir primygtinai siūlau kaip įmanoma greičiau jį priimti.
Galiausiai noriu atkreipti dėmesį į tai, kad pranešime objektyviai nusakomas ir branduolinės energijos vaidmuo. Manau, kad dabar galiojanti pagrindų direktyva dėl branduolinio saugumo taps geru visos Europos Sąjungos reaktorių - ne tik naujai pastatytų - būklės analizės pagrindu ir objektyviu atramos tašku jų saugumui įvertinti.
Nekyla abejonių, kad tokie politiškai pagrįsti sprendimai, kaip priimtas dėl Kozlodujaus atominės elektrinės, negali būti ilgalaikiais dabartinės energijos šaltinių įvairovės skatinimo Europos Sąjungoje nutarimais. Tikiuosi, kad remdamosi objektyviais kriterijais valstybės narės turės galimybę iš naujo išnagrinėti uždarytų reaktorių klausimą.
Andrzej Wielowieyski
- (FR) Gerb. pirmininke, A. Laperrouze pranešimas dėl energetikos politikos yra susijęs su ypač svarbia visoms Sąjungos šalims tema.
Jaučiu jai didelę pagarbą dėl atlikto darbo, tačiau padėtis ir toliau išlieka labai rimta. Skausminga ir nelengva pietų šalių sausį išgyventa patirtis tarsi reikšmingu energijos trūkumu mums du dešimtmečius grasinusi prognozbyloja apie energetikos politikos, turinčios tapti pagrindine užsienio politikos dalimi, poreikį.
Tačiau ateitis, gerb. Komisijos nary, yra niūri, nes mes stokojame vienybės, solidarumo ir išradingumo. Tai nereiškia, kad šią pastabą taikau Komisijai, greičiau kai kurioms didžiosioms Europos valstybėms. Mes nekalbame vienu balsu.
Visiškai sutinku su H. Swobodos nuomone, kad Europos Sąjungai "Nabucco" dujotiekis yra didžiulis keblumas. Pvz., valstybės ir kai kurių ES šalių palaikomas rusų "South Stream" dujotiekis grasinasi išstumti du kartus pigesnį ir dėl to, kad veikia pagal rinkos taisykles, teigiamai vertintiną "Nabucco" projektą. Kyla pavojus, kad pastarojo išteklių šaltinius Azerbaidžane perims jo konkurentas, taip šią investiciją paversdamas nepatikima bei abejotina. Taip Sąjunga greičiausiai praras unikalią galimybę padidinti energijos išteklių šaltinių įvairovę, o didesnis saugumas...
(Pirmininknutraukkalbantįjį)
Péter Olajos
(HU) Gerb. pirmininke, Antroji strateginės energetikos apžvalga pasirodpačiu laiku. Metų pradžioje nutikę įvykiai mettikrą iššūkį rytinės Europos Sąjungos dalies energijos tiekimo saugumui. Nuo sausio 20 d. - po tris savaites trukusios krizės - gamtinės dujos vėl ėmtekėti į Europą, tačiau kyla klausimas: ar ilgam? Norėdami iš tiesų užtikrinti energijos tiekimo saugumą, iš šio konflikto dėl dujų turime pasimokyti. Taip sakydamas pirmiausia galvoje turiu visų vartojamos energijos rūšių šaltinių bei tiekimo trasų įvairinimą Pagal apskaičiavimus, per metus Europa suvartoja 500 mln. m3 dujų, o remiantis tam tikrais tyrimais, šis poreikis per ateinančius 20 metų gali išaugti 30 proc.
Jau sulaukėme ir sumanymų dėl potencialių alternatyvų. Jau statomas dujotiekis "Nord Stream", turėsiantis iš Rusijos tiekti dujas Europai, "Blue Stream" dujotiekis Turkijoje jau baigtas, suinteresuotos šalys pasieksusitarimą dėl dujotiekio "South Stream" statybos, o Ukraina įsipareigojo pastatyti "White Stream" dujotiekį. Dar, nors ir su abejotinais šaltiniais ar finansine parama, turime plačiai aptariamą "Nabucco" projektą. Bet kokiu atveju, priklausomybnuo Rusijos išliks. Nors dujotiekiu 'Nabucco" būtų tiekiamos Azijos dujos, iki šiol - skirtinai nuo "Gazprom" - Europa Baku net nepateikjokio pasiūlymo. Ką galima padaryti dabar? Daugelis pasakytų, kad šiuo metu galime tikėtis, jog per aukščiausio lygio susitikimą Maskvoje Europos Komisijos narių ir Rusijos delegacijos derybos duos rezultatų bei inicijuos reikšmingą su dujotiekių statyba susijusį progresą ir kad ateityje Rusijos dujų monopolis nebebus tas vienintelis kainas diktuojantis rinkos žaidėjas.
Tai įgyvendinti įmanoma, tačiau be viso to - iš tikro, tai turėjo būti pasakyta anksčiau - manau, kad kelias, kuriuo turime eiti į priekį, - tai naudoti mažiau ir švaresnę energiją. Būtent todėl tvirtinu, kad kilo vadinamojo Europos naujojo "ekologinio plano" poreikis, kitaip tariant poreikis, kuris skatindamas ir pasinaudodamas aplinkosauginės pramonės naujovėmis siekia tvaraus augimo. Dėl šiuo metu ištikusios pasaulinės ekonominės krizės vis daugiau ir daugiau žmonių suvokia faktą, kad reikalinga nauja ekonomikos organizavimo logika. Daugėja žmonių, pripažįstančių, jog siekiant pakilti iš pasaulinės krizės reikia naujos varomosios jėgos, kurios variklis veiktų pagal naujus organizacinius principus. Vis daugiau ir daugiau žmonių pripažįsta permainų poreikį. Naujasis "Ekologinis planas", - kitaip tariant, nauja ekonomikos organizavimo logika, paremta aplinkosauginių technologijų naujovėmis ir palaikoma tarptautinio kapitalo rinkų - taps kertiniu akmeniu siekiant didinti ekonominės pagalbos bei paskatų programų projektų skaičių, įskaitant ir Europos Sąjungos valstybėse narėse vykdomus projektus. Mums reikia šios paskatos, nes bedarbių skaičius Europoje per praėjusius metus padidėjo 1,7 mln. Naujasis Europos "ekologinis planas" - tegauna jis leidimą startuoti - būsimai Europos energetikos politikai duos apčiuopiamų rezultatų. Labai jums dėkoju.
Libor Rouček
(CS) Gerb. Parlamento nariai, šiuo metu Europos Sąjunga importuoja 50 proc. visos suvartojamos energijos, ir ši dalis nuolat didėja. Sąjungos priklausomybnuo iš įprastinių energijos šaltinių gaunamos energijos importo ir nuo riboto išteklių tiekėjų skaičiaus atspindi rimtą mūsų saugumui, stabilumui ir gerovei kylančią grėsmę. Todėl manau, kad ši strateginEuropos Sąjungos energetikos politikos apžvalga pasirodpačiu laiku. Manau, kad saugumo, ekonomikos ir ekologijos požiūriais tikslas "20-20-20" (20 proc. iki 2020 m.) yra teisingas. Tačiau jo įgyvendinimas reikalauja bendro visos Europos Sąjungos ir vieningo tiek Sąjungos viduje, tiek ir už jos ribų požiūrio. Bendros energetikos politikos sukūrimas reikalauja, kad būtų užbaigtas Lisabonos sutarties ratifikavimas ir kad būtų pateiktas svarstyti pasiūlymas dėl tokios bendros energetikos politikos. Tuo tarpu vidaus rinkai reikia aiškaus ir stabilaus teisinio pagrindo, o svarbiausia - jai reikia, kad užbaigtume savo energetikos sistemų visoje Europos Sąjungos teritorijoje integraciją.
Jei mes šių sistemų nesujungsime, abipusio solidarumo nuostata liks tik gražus posakis. Taip pat reikia sustiprinti naudojimąsi visomis vietinės energijos atsargomis: nuo jų saugojimo didinant atsinaujinančių energijos šaltinių proporciją visame suvartojamos energijos kiekyje iki produktyvesnio saugios branduolinės energijos panaudojimo. Nėra reikalo pabrėžti, kad finansinės investicijos į mūsų vietinės energetikos pramonę ekonomikos augimo atnaujinimo forma taip pat duos pelno. Kadangi su energetikos sritimi susiję ir užsienio santykiai, šis aspektas dabar reikalauja daug didesnės įvairovės negu anksčiau. Kyla intensyvesnio dialogo su šalimis gamintojomis, tranzito šalimis ir kitomis šalimis vartotojomis poreikis. Reikėtų sustiprinti bendradarbiavimą su Viduriniųjų Rytų, Viduržiemio jūros regiono bei Šiaurės Afrikos šalimis; tai turėtų būti padaryta remiantis "Barselonos proceso: Sąjunga Viduržiemio juros regionui" pagrindais. Į dialogą reikėtų įtraukti ir šalį kandidatę Turkiją, be to, mano nuomone, būtina ieškoti veiksmingesnio suartėjimo su tokiomis šalimis kaip Iranas būdo. Baigdamas norėčiau pasveikinti mūsų pranešėją A. Laperrouze už, mano manymu, puikiai parengtą ir pusiausvyrą išlaikantį pranešimą.
DanutBudreikait
(LT) Nors jau 2006-aisiais metais pradėjome kalbėti apie bendrosios energetikos politikos būtinumą, kiekvienai ES valstybei pačiai tenka atsakomybužsitikrinti saugų energijos tiekimą. Tačiau pačios ES išlikimui būtinas valstybių narių solidarumas. ES nedelsiant turi priimti veiksmingus įstatymus, kurie padėtų įveikti energetikos tiekimo krizes arba jų išvengti. Komisija siūlo ES energijos tiekimo užtikrinimo ir solidarumo veiksmų planą, kurio viena svarbiausių krypčių - infrastruktūrų kūrimas ir energijos šaltinių įvairovės skatinimas. Džiaugiuosi, kad prie infrastruktūros projektų, turinčių tapti ES energetikos saugumo prioritetais, priskiriamas ir valstybių aplink Baltijos jūrą jungčių planas, leisiantis panaikinti iki šiol ES egzistuojančias nesaugias energetines salas.
Noriu paprašyti Komisijos visokeriopos paramos statant Lietuvos ir Švedijos elektros jungtį bei Lietuvos ir Lenkijos elektros tiltą. Čia, deja, taip pat reikia politinės valios. O grįžtant prie Europos Sąjungos principo - solidarumo - ir jo taikymo energetikos srityje, iškyla daug abejonių dėl šio principo ateities. Svarstome trečiąjį energetikos paketą, skirtą ES elektros ir dujų vidaus rinkos sukūrimui su energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra. O tuo pat metu Vokietija ir Rusija steigia Rusijos ir Vokietijos energetikos agentūrą. Kaip tai derinasi su ES valstybių narių solidarumu, bendra energetikos politika, energetiniu saugumu?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nariai, per šias diskusijas norėčiau atkreipti dėmesį į tris klausimus.
Pirma, Rusija kuo toliau tuo aiškiau naudojasi energijos išteklių, iš esmės - dujų tiekimu siekdama daryti didžiulį politinį spaudimą. Pastarasis tarp Rusijos ir Ukrainos dėl dujų kilęs konfliktas ne tik pridardaugybei ES šalių didžiulių nuostolių, tačiau su tam tikros rūšies ES leidimu jis dar kartą pastūmėjo Ukrainą į visišką ekonominę priklausomybę nuo Rusijos. Todėl sunku net įsivaizduoti, kad Ukrainos ekonomika galėtų klestėti, kai dujų kaina už 1 000 kubinių metrų viršija 400 JAV dolerių.
Antra, tarp Rusijos ir ES reikia sudaryti naują partnerystės susitarimą, kuriame būtų aptartos energetikos klausimo detalės ir įtraukta aiški išlyga, kad siekdama daryti politinį spaudimą Rusija negalės naudotis energijos išteklių tiekimu bei kad Rusijos tiekėjai bus atsakingi už dėl tiekimo nutraukimo kilusius nuostolius.
Ir galiausiai trečia, pasinaudojusi savo finansinėmis lėšomis bei Europos investicinio banko pagalba, Europos Sąjunga turėtų pirmiausia paremti investicijas į dujų sektorių, kurios iš tikrųjų skatina dujų tiekimo į ES šaltinių įvairovę bei taip sukuria tikras dujų importo iš kitų nei Rusija šalių galimybes. Toks, pvz., būtų dujotiekio "Nabucco" atvejis.
Avril Doyle
Gerb. pirmininke, niekuomet nepasieksime energijos tiekimo užtikrinimo ir iki 2050 m. 80 proc. nesumažinsime anglies dioksido išlakų kiekio, jei ir toliau šitaip ignoruosime tiek energijos tiekimo užtikrinimo klausimą, tiek lemiamą visą Europą apimančio pastoviosios aukštos įtampos srovės tinklų tarpusavio sujungimo svarbą. Šis sujungimas apima ir pastoviosios aukštos įtampos srovės liniją iki Šiaurės Afrikos - pažangūs elektros tinklai per Europą iki Šiaurės Afrikos.
Turėjusi galimybę praėjusią savaitę tiesiogiai susipažinti, kaip Grenadoje ir Sevilijoje veikia saulės šilumos energijos įrenginiai, ir per savaitgalį perskaičiusi Harvardo profesoriaus Michealo McElroy'aus apžvalgas apie tai, kaip išvaduoti Jungtines Valstijas nuo 750 mlrd. JAV dolerių siekiančių kasmetinių sąskaitų už naftos importą, apie laimėtą Jungtinių Valstijų energijos tiekimo užtikrinimo mūšį ir apie kartu saugomą planetą, aš klausiu savęs: ką mes čia dar diskutuojame? Atsakymus jau žinome.
Pažangusis tinklas leis iš saulės, vėjo ir vandens gautai elektros energijai užpildyti energijos tiekimo užtikrinimo spragą. Jei vakarinėje Airijos pakrantėje nepūs vėjas, tuomet saulšvies Ispanijoje arba vėjas pūs vakarinėje Šiaurės Afrikos pakrantėje, be to, ten taip pat švies saulė.
Trumpai tariant, kai saulšvies Ispanijoje, vakarinėje Airijos pakrantėje pūs vėjas. Dirbdamos savo darbą, kuris šiuo metu yra laikyti įjungtas šviesas, o mūsų namus ir biurus, šildomus pagal didžiausius poreikius, mūsų nacionalinės reguliavimo institucijos galės lengviau atsikvėpti.
Nebegalime ilgiau leisti savo piliečiams būti nei energetikos politikos, nei nuolat besikeičiančių naftos kainų įkaitais. Vėjo energija yra konkurencija angliai, naftai ir dujoms, be to, šis kuras nemokamas. Taip, kilo iššūkis sukurti naują energetikos ekonomiką - energetikos ekonomiką, paremtą iš atsinaujinančių energijos šaltinių gaunama elektros energija.
Baigdama pasakysiu: skambus posakis "kainuoti nežemiškus pinigus", kurį mes - kalbantys anglų kalba -gana nerūpestingai vartojame, dabar turėtų būti suprastas tiesiogiai. Jei greitu metu neatsisakysime savo beveik absoliučios priklausomybės nuo iškastinio kuro, ta priklausomybė, kaip nuolat ir vis primygtiniau pabrėžia mūsų kolegos klimato apžvalgos tyrinėtojai, kainuos mums nežmoniškus pinigus pasaulinio atšilimo padarinių forma.
Evgeni Kirilov
(BG) Gerb. pirmininke, būdamas Užsienio reikalų komiteto pagalbiniu pranešėju, norėčiau pasveikinti A. Laperrouze už šį pranešimą, kuriame išreikštas platus Europos Sąjungos energetikos srities problemų sprendimų spektras, įskaitant ir bendrosios energetikos politikos poreikį.
Pranešime taip pat labai aiškiai nurodyti veiksmai, kurių turime imtis norėdami drąsiai sutikti energijos tiekimo užtikrinimo iššūkius. Taip pat palankiai vertinu faktą, jog tokiame pranešime branduolinei energijai buvo rasta derama vieta ir kad ji pristatoma kaip neišvengiamas energijos šaltinis.
Ypač dabar, po kilusios dujų krizės, pranešime labai aiškiai ir tinkamai atkreipiamas dėmesys į energijos šaltinių įvairovės skatinimo reikalingumą. Kita vertus, turime toliau dirbti siekdami pastatyti daugiau alternatyvių koridorių - energijos tiekimo koridorių. Pastatyti turime ne tik vieną koridorių kito sąskaita. Taip iš konkurencijos išloštume visi.
Noriu atkreipti dėmesį į du klausimus. Praėjusių metų spalį pastebėjau, kad šiuose rūmuose energetikos projektas dėl dujotiekio "Nabucco" tėra tik "dūmai be ugnies". Tada paraginau Europos Komisiją imtis ryžtingų veiksmų. Dabar galime sakyti, kad Komisija šia kryptimi ėmėsi dėmesio verto veiksmo. Šio veiksmo svarbos suvokimas akivaizdus, ypač dabar, po dujų krizės.
Tačiau turi būti aišku, kad nepaisant veiksmų ir priemonių, kurių imamasi siekiant užtikrinti didesnį nei bet kada energijos tiekimo užtikrinimą, reikia dėti daug daugiau pastangų, įskaitant ir rimtus politinius darbus, kad pagaliau tunelio gale galėtume pamatyti šviesą.
Antrasis klausimas - energijos saugojimo pajėgumai. Norėčiau pasakyti, kad Bulgarija būtų buvusi pasmerkta pražūčiai, jei dujų saugyklos įrenginiuose Čirene (kurio pajėgumai - lyg vyriausybbūtų žinojusi, kas mūsų laukia - praėjusiais metais buvo padidinti trečdaliu) nebūtų sukaupusi bent 20 dienų užtenkančio energijos atsargų rezervo.
Todėl šiandien antrą kartą norėčiau pabrėžti, kad nesuprantu, kodėl Komisija visiškai ignoravo Bulgarijos pasiūlytą projektą dėl tolimesnio šio atsargų laikymo įrenginio didinimo. Jis buvo vienintelis mūsų išsigelbėjimas, taigi, manau, kad turime paremti panašius visose kitose šalyse vystomus projektus.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Gerb. pirmininke, dujų ir finansinkrizės verčia imtis greitų ir pragmatiškų veiksmų, kurie nepaisytų ekonomiškai nepateisinamų asmeninių interesų ir idėjų. Toks, pvz., būtų "Nord Stream" dujotiekis.
Antroji strateginenergetikos apžvalga nesukuria norimos pridėtinės vertės. Kai tik imame galvoti apie jų realizavimą, keletas pranešime paminėtų klausimų susiduria su sunkumais. ES piliečiai ir jos ekonomika reikalauja priimti greitus ir konkrečius sprendimus bei imtis veiksmų, kurie ateinantiems 15 m. užtikrintų palyginti žemas ir stabilias energijos kainas: reikia priimti sprendimus, leisiančius veiksmingiausiai sutaupyti pramonės, transporto ir namų ūkio srityse. Sprendimus, dideliu mastu sumažinsiančius ES ekonomikos priklausomybę nuo importuojamų angliavandenilių ir užtikrinsiančius tinkamą aprūpinimą jais. Sprendimus, leisiančius kaip įmanoma greičiau išvystyti programą ir tiksliais moksliniais tyrimais paremtų priemonių planą bei nurodysiančius, kaip jie turėtų būti finansuojami ir įgyvendinami. Priėmus šias ekonomines priemones sumažės CO2 išlakų kiekis, o biurokratinprekyba išlakomis - į gera prekiautojams, tačiau ne į naudą ekonomikai - taps iš viso nebereikalinga.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, mane sujaudino per šias diskusijas labai dažnai vartojami žodžiai "pažangus" ir "sumanus", nes sprendimai, kuriuos bandome priimti ir pritaikyti savo namuose siekdami sumažinti suvartojamos energijos kiekį, yra visiškai neveiksmingi ir nėra nei pažangūs, nei labai protingi. Pasakyti vaikams išjungti namų ūkyje naudojamus prietaisus nėra sprendimas. Norėčiau, kad tai būtų sprendimas, nes jis reikštų, jog aš viską kontroliuoju. Vadinasi, tikrai reikia tų visų dalykų, apie kuriuos kiti kalbėjo: daviklių ir kitų technologijos pažangos priemonių, kurios padarys kiekvieno žmogaus gyvenimą lengvesnį kalbant apie mūsų energijos vartojimo efektyvumo tikslų įgyvendinimą.
Šio vakaro diskusijos apima tikrai daugybę klausimų: klimato kaitos darbotvarkės klausimus, energijos tiekimo užtikrinimą, valstybių narių solidarumą, ekonomikos augimą ir - dabar mūsų svarstoma problema - tai, kaip galime užtikrinti geresnį naudojimąsi savo energetikos ištekliais.
Šalis, iš kurios atvykau - Airija - yra beveik 60 proc. priklausoma nuo naftos, ir visas šis kiekis importuojamas. Taigi, aišku, kad turime ypatingą problemą. Reikia sumažinti tą priklausomybę, turime išplėtoti savo vietinius energijos išteklių šaltinius ir, kaip jau minėjau, turime pagerinti energijos vartojimo efektyvumą. Nėra abejonių, kad valstybių narių tarpusavio ryšio klausimas labai svarbus, ypač periferijoje esančios šalims.
Airijos priklausomybypač didelė: importuojama 91 proc. mūsų poreikius tenkinančios energijos. Tai gana stulbinantis procentas, be to, mes niekuomet nesusidūrėme su dujų tiekimo problemomis, apie kurias pasakojo kiti kolegos, ar su kitas valstybes nares užvaldžiusiais šalčiu ir siaubu. Stebėdami tai mes nepasimokėme, kaip svarbu imtis kokių nors priemonių dėl savojo energijos rūšių derinio ir dėl savo energetikos nesaugumo.
Taigi, visi į pranešimą įtraukti ir žodžiu išsakyti klausimai mums be galo svarbūs.
Ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į žemės panaudojimo klausimą. Švedijos miškininkystės patirtis įdomi ir Airijai, nes savo miškininkystės sektoriaus mes dar neišvystėme.
Tačiau svarstomas klausimas toks: surasti teisingą pusiausvyrą tarp maisto ir kuro gamybos.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Gerb. pirmininke, gerb. Komisijos nary, gerb. Parlamento nariai, nuoseklios ir visa apimančios Bendrijos politikos plėtra energetikos srityje yra logiškas žingsnis ir būtinas įsikišimas. Komisijos pasiūlymas ir A. Laperrouze pranešimas yra nukreipti ta linkme.
Europos Sąjunga suteiks pridėtinės vertės valstybių narių iniciatyvoms. Naftos šaltiniai yra baigtiniai, o Europos Sąjungos ir Norvegijos gavyba 2007 m. sudarviso labo 30 proc. viso vidinio poreikio. Europos Sąjungos priklausomybnuo naftos importo netiesiogiai didina priklausomybę nuo politiškai nestabilių šalių ar tų šalių, kurios kaip galimi energijos tiekimo partneriai kursto didžiausią geostrateginę įtampą. Panašiai neseniai atsitiko su Rusija.
Todėl svarbu strategiškai nukreipti alternatyvių energijos tiekimo šaltinių poreikį prie naftos, tačiau ne mažiau svarbu geografiškai atidžiau pažvelgti į Pietų Amerikos ir Afrikos rinkas, kurios šiuo metu auga ir prie kurių plėtros daug kuo galėtų prisidėti: Europos Sąjungos ir Brazilijos ir Europos Sąjungos ir Afrikos partneryčių vystymas. To būtų galima pasiekti pasinaudojus Iberijos regionu - Ispanija ir Portugalija, iš kurios esu kilęs, - kaip pagrindine platforma Europos erdvės logistikai ir paskirstymui.
Kalbant apie pagrindinį energijos vartojimo efektyvumo padidinimo poreikį, be galo svarbu užtikrinti tinkamą bendrą sektorių, galinčių prisidėti prie didesnio energijos vartojimo efektyvumo, veiklą. Tik priėmę visuotinį ir koordinuotą metodą, kaip sujungti Bendrijos politiką su nacionalinės valstybių narių politikos gairėmis, būtent sanglaudos, žemės ūkio ir transporto srityse, sugebėsime nubrėžti ilgalaikę viziją perteikiančios strategijos bruožus.
Sąsaja tarp energetikos ir teritorinės sanglaudos neginčijama, nes ji paveikia galimus ilgalaikius ir priimamus dėl visų Europos Sąjungos regionų, įskaitant ir labiausiai izoliuotus bei tolimiausius, sprendimus.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Gerb. A. Laperrouze, norėčiau pasveikinti, jūs atlikote ypač didelį darbą - tinkamu laiku parengtas toks aktualus pranešimas.
Dabar vargiai galime pasakyti, kiek nuostolių Europos šalys ir piliečiai patirs dėl dujų krizės. Vien Bulgarijos, kurią skaudžiausiai paveikRusijos ir Ukrainos konfliktas, tiesioginiai nuostoliai siekia daugiau kaip 230 mln. . Jų niekas neatlygins.
Po to susidariusi kritiška padėtis sukėldaugybę klausimų. Deja, kai tik kyla politinkrizir pasireiškia politinis Rusijos ir Ukrainos nesutaikomas priešiškumas, į galvą ateina didysis energetinės priklausomybės klausimas. Daug žmonių prisimena prieš trejus metus susiklosčiusią padėtį, kai dviejų šalių nuomonės dėl kainų ir vėl nesutapo. Tuomet buvo duotas bendros Europos energetikos politikos sukūrimo pažadas, tačiau ir po trejų metų atrodo, kad šioje srityje niekas nepasikeitė.
Dabar klausiame savęs: ar esame pasirengę sukurti vieną bendrą energetikos rinką, ar individualūs interesai dvišaliuose susitarimuose paims viršų? Ar įdėjome pakankamai pastangų, kad tarp valstybių narių sujungtume Europos dujų tiekimo tinklus, ar esame vis mažiau ir mažiau suinteresuoti atidėti atsargas galimoms krizinėms situacijoms? Kaip mes dirbame su "Nord Stream", "South Stream" ir "Nabucco" projektais?
Džiaugiuosi girdėdama, kad branduolinenergija traktuojama taip pat, kaip ir kiti energetikos šaltiniai. Nesileidžiant į kompromisą dėl saugumo, dabar tinkamas laikas iš naujo ir be jokių tolesnių politiškai motyvuotų sprendimų iš naujo svarstyti mūsų požiūrį į Europos branduolinės pramonės įrenginius.
Mums reikia branduolinės energijos, nes ji būtų užtvara kitoms galinčioms kilti krizėms. Ne atsitiktinai pačiame krizės įkarštyje Bulgarijos Parlamentas paprašsavo partnerių europiečių atnaujinti diskusijas dėl uždarytų Kozlodujaus atominės elektrinės reaktorių, kurių saugų veikimą patvirtino kompetentingos institucijos, veiklos atnaujinimo. Šiuo klausimu tikimės jūsų supratimo.
Sprendimai, kuriuos reikia priimti, - sudėtingi, tačiau neleiskime sau susidaryti apie juos išankstinę nuomonę ar pirma laiko juos nurašyti. O šiuos žodžius norėčiau skirti jums, gerb. Komisijos nary: vos prieš kelias dienas, kai Europos Komisija skirstvystymo plano lėšas, labiausiai nukentėjusiai šaliai lėšų buvo paskirta mažiausiai. Šį vakarą neišgirdau iš Jūsų net užuominos apie tai, kad 100 proc. priklausomų šalių sąraše esančiai Bulgarijai reikia ypatingos pagalbos.
Kokie yra šio lėšų skirstymo kriterijai ir mechanizmai? Man būtų sunku juos išaiškinti Bulgarijos ir Europos piliečiams. Akivaizdu, kad reikia dėti daugiau pastangų dėl trečiojo energetikai skirtų teisės aktų rinkinio parengimo ir paspartinti jo įgyvendinimą. Būdama Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto narė, daug dirbau su energijos tiekimo vartotojams apsaugos klausimais, tačiau prašau, supraskite, kad svarbiausia - apskritai užtikrinti energijos tiekimą.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Noriu pabrėžti Europos Sąjungos užsienio energetikos politikos poreikį, kad per derybas su didžiaisiais energijos gamintojais 27 valstybės narės galėtų kalbėti vienu balsu Tai - vienintelis būdas, kuriuo Europos Sąjunga gali pasiekti prieinamų importuojamų dujų ir naftos kainų bei užsitikrinti energijos tiekimo saugumą. Energijos tiekimo šaltinių įvairovturi būti vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos tikslų. Tačiau norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į faktą, kad Rusijos dujotiekio - "South Stream" - projektas visiškai neprisideda prie šios įvairovės skatinimo, nes energijos tiekimo šaltinis vis tiek išlieka tas pas - Rusija. Be to, didžiulės išlaidos, kurių patirtume šio dujotiekio statybos metu, tik padidintų dujų kainą - kainą, kurią Europos vartotojai būtų priversti sumokėti.
Todėl manau, kad Europos Sąjunga turi skubiai imtis veiksmų ir į būsimus susitarimus su Rusija bei Ukraina įtraukti išsamias išlygas dėl energetinės tarpusavio priklausomybės, kurios nustatytų aiškius įsipareigojimus bei veiksmingus mechanizmus, reikalingus skubiam bet kokių kylančių problemų sprendimui. StrateginEuropos Sąjungos ir Rusijos partnerystir naujoji partnerystsu kaimyninėmis rytų šalimis turėtų siekti įgyvendinti ...
Colm Burke
Gerb. pirmininke, energetikos politika ir užsienio politika dabar labiau nei bet kada neišskiriamai tarpusavyje susijusios. Dabar bendrosios ES energetikos politikos poreikį matome nesenų įvykių, susijusių su dujų tiekimu centrinei ir rytų Europai, šviesoje, tačiau kadangi tai viena pagrindinių Lisabonos sutarties naujovių, apgailestaudamas turiu atkreipti jūsų dėmesį, kad šis klausimas nebuvo tinkamai pabrėžtas per diskusijas dėl Lisabonos sutarties ratifikavimo.
Mes Airijoje bet kuriuo metu dujų atsargų turime 12 dienų. Šešiasdešimt procentų mūsų elektros energijos gaunama iš importuotų dujų, tuo tarpu ES vidurkis - maždaug 40 proc. Sausio 28 d. Komisija pateikpasiūlymą paspartinti su ES energetikos infrastruktūros trūkumo pašalinimu susijusius darbus kartu prie ekonomikos atkūrimo prisidėdama dalimi iš savo 5 mlrd. eurų paketo.
Šiuo atžvilgiu tai, kad Komisija Airijos ir Didžiosios Britanijos sujungimo elektros energijos tinklais projektą kaip prioritetinę finansavimo sritį įtraukį su Europos ekonomikos atkūrimo planu susijusių teisės aktų rinkinį, labai teigiamai vertintinas reiškinys. Taip toliau pabrėžiama, kad kai visos 27 valstybės narės ims dirbti kartu, galėsime inicijuoti energijos tiekimo saugumo užtikrinimui reikalingus pokyčius.
(Pirmininkas nutraukkalbantįjį.)
Ioan Mircea Paşcu
Gerb. pirmininke, du svarbūs dokumentai, kuriuos šiandien svarstome, - Komisijos veiksmų planas ir jo tema parašytas pranešimas - pasirodskirtingu laiku dėl neseno dujų tiekimo nutraukimo, kilusio dėl įprasto Rusijos ir Ukrainos žiemos kivirčo. Todėl pranešimas tikroviškesnis; juo siekiama padidinti mūsų vidinį solidarumą, paspartinti mums pateikto plano įgyvendinimą ir pasimokyti iš praėjusios krizės pamokų.
Be paramos importuojamų dujų transporto maršrutų įvairinimui, asmeniškai manau, kad didžiausias pranešimo indėlis - prašymas per galiojančių teisės aktų sistemą paspartinti energetikos vidaus rinkos kūrimą ir būtinybiš naujo persvarstyti visą dujų saugojimo problemą. Tačiau rekomendacija visiškai atskleisti Rusijai "Nabucco" projekto planus yra ginčytina, nes visi puikiai žino, kad "Nabucco" dujotiekis buvo sumanytas kaip alternatyva Rusijos dujoms, todėl Rusija jau imasi visų priemonių, kad tik jį sužlugdytų.
Zita Pleštinská
(SK) Gerb. Parlamento nariai, pastarojo meto dujų krizparodbendros Europos energetikos politikos svarbą. Be to, Slovakija sužinojo, ką reiškia būti 100 proc. priklausomai nuo Rusijos dujų. Šimtai bendrovių turėjo nutraukti gamybos procesą ir savo darbuotojams mokėti tik 60 proc. darbo užmokesčio.
Palankiai vertinu tai, kad solidarumas ryšiuose tarp ES valstybių narių vaidina pagrindinį vaidmenį. Jei iš Vokietijos per Čekiją į Slovakiją nebūtume sulaukę blogiausiam atvejui skirto dujų perdavimo, mūsų namų ūkiai taip pat būtų atsidūrę pavojuje. Esu įsitikinusi, kad būtinybužtikrinti nuolatinį energijos tiekimą - pagrindinis visuotinis prioritetas. Poreikių tenkinimas daugiausia neatsinaujinančiais energijos šalininiais ima reikšti daugiau už aplinkosaugos priimtinumą.
Turime statyti saugias atomines elektrines ir kartu, pasinaudodami struktūriniais fondais, padrąsinti kaimo bendruomenes strategiškai susitelkti į energijos, vandens ir biotechnologijų sąsają. Taip sustiprinsime energijos įvairovę.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gerb. pirmininke, paskutinė, bet toli gražu ne vieninteldujų tiekimo krizreiškia, kad vėl grįžtame prie šių labai svarbių išteklių tiekimo užtikrinimo klausimo.
Kalbant apie vietovę, mūsų padėtis - Europa - nėra tokia jau bloga. Esame beveik apsupti dujų išteklių šaltinių: Šiaurės Afrika, Artimieji Rytai, CentrinAzija ir Rusija. Problema ta, kad Europa neturi bendros dujų rinkos. Atsižvelgiant į tai, Europa neturi ir daugmaž vienodų kainų. Norėčiau atkreipti dėmesį, kad Jungtinėse Valstijose veikia bendra rinka, o kaina už 1 000 kubinių metrų dujų ten žemesnnei 200 JAV dolerių. Tuo tarpu mes Europoje mokame maždaug 400 JAV dolerių. Tokios kainos yra infrastruktūros, kuria galėtume tiekti dujas iš vienos šalies į kitą, neturėjimo pasekmė.
Galiausiai dujotiekio "Nabucco" klausimas. Pats laikas šiam klausimui suteikti teisingą prioritetą ir užtikrinti visas finansines priemones, kad jis pagaliau taptų tikrove.
Jacek Saryusz-Wolski
Gerb. pirmininke, Komisijos nariui A. Piebalgui turiu tris klausimus.
Pirma, kaip pasimokėme iš ministro pirmininko R. T. Erdoğano, "Nabucco" dujotiekis gali tapti Turkijos derybų dėl narystės įkaitu. Ar, kaip dalį pietinio dujų koridoriaus, taip pat svarstome "White Stream" (Kaspijos jūros regionas-Gruzija-Juodosios jūros regionas-Ukraina-Rumunija) projektą?
Antra, pagal patikslintą direktyvą dėl dujų, ar 90 privalomų dujų atsargų saugojimo dienų bus taikomos visoms valstybėms narėms?
Trečia, pristatėte įspūdingą energetikos infrastruktūrai skirtą 3,5 mlrd. paketą. Ar galite nuspėti kokias nors iš Tarybos pusės kilsiančias kliūtis dėl jo įgyvendinimo? Nes šiam paketui dar turi pritarti ir Taryba: girdėjau apie keturias jam prieštaraujančias valstybes nares. Ir kaip galėtų Europos Parlamentas, taip pat turėsiantis pritarti šiam paketui, padėti jį kaip įmanoma greičiau priimti?
Flaviu Călin Rus
(RO) Dujų krizė, su kuria susidūrėme, kilo dėl Rusijos ir Ukrainos konflikto, bet, deja, ji sukėlsunkumų ir kai kurioms Europos Sąjungos valstybėms narėms. Ši krizdar kartą pabrėžė, jog Europos Sąjunga priklauso nuo vienintelio dujų tiekimo šaltinio. Todėl esu tikras, kad partnerystės su Rusija vystymas yra naudingas visai Europos Sąjungai, tačiau taip pat manau, kad Europos Sąjunga turi nedelsdama pradėti inicijuoti projektus, leisiančius surasti alternatyvius sprendimus, ypač siekiant nukreipti krizių, galinčių kilti netrukus ar tolimesnėje ateityje, padarinius.
Sekant ta pačia minties eiga, galiu pasakyti, jog manau, kad greta kitų sprendimų reikia turėti omenyje du projektus: "Nabucco" ir "South Stream". Šiuo atveju kalbu apie Šiaurės jūros sritį bei tas sritis, kurios turėtų būti Juodosios jūros žemyniniu šelfu. Atsižvelgiant į tai, kad laikui bėgant visi visų rūšių telkiniai kažkada pasibaigs, manau, kad turime investuoti į tokius mokslinius projektus, kuriais galėtume atrasti alternatyvius energijos šaltinius ir užtikrintume būsimos energijos gamybos vystymą.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Pastarojo meto dujų kriziš naujo ir net stipriau sutelkia mūsų dėmesį į alternatyvių energijos šaltinių ir tiekimo trasų plėtros svarbą pasitelkiant transportavimo infrastruktūros plėtojimą ir tarpusavio sujungimo tinklų sukūrimą. Atsižvelgiant į šių dienų atmosferą, reikia paspartinti "Nabucco" statybą, nes jis suteikia galimybę padėti įgyvendinti Europos Sąjungos tikslus įvairinti ne tik energijos tiekimo trasas, bet ir išteklių iš trečiųjų šalių šaltinius. Tranzito maršrutų per kaimynines šalis vystymas turi būti skatinamas įgyvendinant projektus, kurie apimtų Rumunijoje esančių tinklų sujungimą su Vengrijos ir Bulgarijos tinklais.
Taip pat manau, kad "South Stream" projektas negali būti laikomas naudingu Europai, nes jis iš esmės nesinaudoja jokiais alternatyviais šaltiniais, kaip buvo pageidaujama pranešimo strateginėje apžvalgoje. Tačiau mes iš tikro turime savus energijos šaltinius. Viena hidroelektrinnėra perspektyvi ar veiksminga, tačiau šimtai tūkstančių hidroelektrinių nuo Alpių iki Karpatų arba nuo Balkanų iki Tatrų ar Pirėnų reiškia energetinę nepriklausomybę.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, tai buvo įspūdinga diskusija, atspindėjusi visą požiūrių į energetiką įvairovę ir svarbą, kurios šie svarstomi klausimai nusipelno. Tačiau manau, kad ši diskusija aiškiai įrodo, kad pranešėja rado teisingą sprendimą. Tikra tiesa, kad kiekvienas iš mūsų tą patį elementą mato skirtingai. Nėra paprastų sprendimų, nėra stebuklingo vaisto sudėtingoms problemoms išspręsti.
Dar kartą norėčiau pasveikinti pranešėją perėjus visą užtikrinimo, kad pranešime atsispindėtų visos nuomonės, procesą ir kartu aiškiai parėmus Antrąją Komisijos strateginės energetikos apžvalgą.
Daugelis jūsų kalbėjote apie vadinamąjį supertinklą. Supertinklas - tai priemonė, įsivaizduojama lyg stebuklingas sprendimas. Taip, tikra tiesa, kad jame slypi didžiuliai pajėgumai, tačiau kartu su tinklu kyla ir iššūkis. Kažkam reikės už jį sumokėti, o mes, kaip jūs puikiai žinote, ieškome pusiausvyros tarp prieinamumo, energijos tiekimo užtikrinimo ir tvarumo. Taigi, jei tikrai norime judėti šio supertinklo įgyvendinimo link, ekonomikos atkūrimo planas yra pirmasis mažas žingsnis teisinga linkme.
Atkūrimo planas gali privesti prie užburto rato, kai sakome: "Taip, mums reikia šito, mums reikia ano, tačiau tai padaryti turi pramonė". Taip, mes skatiname pramonę įvairiomis paskatų rūšimis, tačiau jei viešosios lėšos ir Europos fondai nebus tvarkomi vadovaujantis mūsų politiniais prioritetais, planas nebus sėkmingas.
Yra ir kitų svarstomų problemų, kurias norėčiau pabrėžti pakartodamas tai, ką pasakA. Paparizov. Dėl trečiojo Energijos vidaus rinkos teisės aktų rinkinio norėčiau pasakyti, kuo jis naudingas Europai. Pirma, Europos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra. Ji išspręs daugybę svarstomų klausimų. Antra, Centrinperdavimo sistemos operatorių tarnyba. Šios dvi institucijos yra susijusios su energijos tiekimo užtikrinimu, tačiau dėl energetikos neignoruoja šalies suvereniteto.
Taigi, jei šį rinkinį priimsime dabar, šią akimirką pasieksime labai daug. Jei jo priėmimas bus atidėtas, šią akimirką energijos tiekimo užtikrinimo srityje daug ko neteksime. Taigi, mano manymu, atkūrimo planas ir trečiasis Energijos teisės aktų rinkinys yra patys svarbiausi sprendimai.
Paskutinius klausimus paprastai prisimenu geriausiai, todėl pabandysiu trumpai į juos atsakyti, nes jie labai aiškiai susiję su mūsų nagrinėtais klausimais. Dėl ko diskutuoja Taryba? Manau, iš esmės svarstomi du klausimai.
Pirmasis: ar apskritai viešosios lėšos turi būti skiriamos energetikos sektoriui. Mažuma šalių vis dar mano, kad yra gerai, jog finansavimą skiria pramonės sektorius. Tačiau kyla problema: pramonei labai sunku vykdyti itin brangius projektus, kurių finansingrąža yra neaiški.
Antras svarstomas klausimas - "teisinga grąža mano šaliai". Galiu pabrėžti, kad mano šalis nėra ypatingomis sąlygomis įtraukta į šį atkūrimo planą, taigi gerai, kad dėl šio aspekto kilo daugybklausimų. Paaiškinau, kad bet koks jungtis su Baltijos šalimis padeda ir mano šaliai. Taigi, į šį klausimą vis dar žiūrima iš šalių perspektyvos: "teisinga grąža man".
Manau, kad žengiame pirmuosius žingsnius proceso, kai viešosios Europos lėšos bus skiriamos tokios rūšies vystymo paramai, link. Tai galėtų būti didžiausias sunkumas, tačiau tikiu, kad Taryba, siekdama patvirtinti mūsų pasiūlymą, dirbs išties sunkiai, nes esu tikras, kad šis pasiūlymas, jei ir nėra idealus kiekvienai valstybei narei, tai tikrai išlaiko pusiausvyrą.
Dėl "Nabucco" - neabejotinai teikiame pirmenybę tranzitui per Turkiją. Dirbame šiuo klausimu, pradėjome tarpvyriausybinę konferenciją siekdami užbaigti ją kovą pasirašydami tarpvyriausybinį susitarimą ir projekto paramos susitarimą. Tai turėtų teikti teisinį ir reguliavimo aiškumą į investavimo į "Nabucco" dujotiekį reikalus. Jei šis projektas nepavyks, ieškosime kitų alternatyvų. Alternatyvų yra, tačiau per Turkiją einanti trasa - mūsų prioritetas, be to, manau, kad ji bus naudinga ir pačiai Turkijai.
Dujų saugyklų klausimą svarstome, tačiau 90 dienų laikotarpis neturėtų būti privalus kiekvienai šaliai, nes daug ką lemia importas. Jei šalis pati išgauna dujas, jai nereikia tokių dujų saugyklų. Taigi, turėtų būti nustatyta gerai suderinta proporcija, kuri užtikrintų energijos tiekimo saugumą ir būtų realistiška galimos krizės atveju. Vis dar svarstome, kaip tas gerai suderintų dujų saugyklų pasiūlymas galėtų atrodyti.
Dar kartą norėčiau padėkoti jums už šias diskusijas. Jos buvo tikrai nelengvos, tačiau manau, kad buvo aptarti visi elementai ir kad mums reikia ir toliau labai atkakliai dirbti, kad įgyvendintume tuos dalykus, dėl kurių sutarėme, bei tuos pasiūlymus, dėl kurių šiuose rūmuose susitarėme. Dar kartą norėčiau padėkoti Parlamentui už didžiulę paramą vystant Europos energetikos politiką.
Viviane Reding
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, mūsų diskusija buvo nepaprastai įdomi. Aš sutinku, kad daug, jeigu ne didžioji dalis, atsakomybės tenka mūsų kolegai, kuris yra atsakingas už energetiką.
Tačiau viskas, už ką jūs pasisakėte - energetinis saugumas, didesnis našumas, išmanieji tinklai, decentralizuoti tinklai, energetinsupersistema, mikrosistema, virtualios jėgainės - galėtų veikti, reikalingos informacijos ir komunikacijų technologijos (IKT). Todėl, kad galėtume praktiškai įgyvendinti energijos vartojimo efektyvumo komiteto siūlomą politiką, turime dėti visas pastangas šioms išmaniosioms priemonėms įgyti. Ekonominiu ir technologiniu atžvilgiu mes einame geru keliu ir tai - turiu tą pabrėžti - yra ir unikali verslo galimybė. Jeigu mes įgysime IKT, kurios leis reikiama linkme nukreipti energijos vartojimo efektyvumą, tai įsteigsime daug įmonių, paskatinsime augimą ir sukursime daugybę darbo vietų. Dėl šios priežasties taip pat turime imtis pažangių statybų, pažangaus apšvietimo ir pažangaus transporto. Jeigu tik praktiškai pritaikysime mokslinių tyrimų mums parodytas galimybes, tapsime ne tik mažiau priklausomi - nes būsime veiksmingesni, bet ir sukursime naujus pramonės pajėgumus.
Pateiksiu jums tik vieną pavyzdį, kad parodyčiau, kaip tai galėtų veikti. Kaip žinote, mes diegsime didelio našumo šviesos diodus - garsiuosius LED - kurie energijos suvartojimą apšvietimui jau dabar leis sumažinti 30 proc., o iki 2025 m. - 50 proc. Europos mokslo tyrimų dėka mes jau pažengėme vieną žingsnį pirmyn. 2007 m., įgyvendindami mūsų Europos pamatinę tyrimų programą, mes išleidome OLED - organinius šviesus diodus - kurių efektyvumas dar 50 proc. didesnis palyginti su LED. Europos mokslo tyrimai atnešrezultatų, o dabar tiek nacionalinė, tiek regioninpolitika turėtų šiuos rezultatus įdiegti praktikoje.
Esu girdėjusi šiek tiek kritikos, esą Europos ekonominio atkūrimo planu nesiekiame efektyvumo. Ką gi, jeigu aš teisingai suprantu šį planą, tai jame 1 milijardas eurų skiriamas energijos vartojimo efektyvumui pastatuose. Jūs visi šiame Parlamente pritarėte, kad tai yra teisingas kelias. 5 milijardai eurų skiriama aplinkai nežalingoms transporto priemonėms, ir dar 1 milijardas eurų numatytas pažangiai gamybai, kad mūsų pramonėje būtų sugaištama mažiau laiko ir suvartojama mažiau energijos.
Mes einame teisingu keliu ir, manau, padedami Parlamento ir nestingant iniciatyvos nacionalinėse valstybėse narėse, mes sugebėsime ne tik įgyti šias priemones, bet ir pritaikyti jas praktikoje. Tada energijos vartojimo efektyvumas bus ne tik kalbos, bet ir faktai.
Anne Laperrouze
pranešėja. - (FR) Gerb. pirmininke, gerb. V. Reding, gerb. A. Piebalgai, ponios ir ponai, ačiū už jūsų nepaprastai vertingus įnašus; jie rodo, kokia plati yra ši energetikos sritis ir kad energijos poreikis išties yra esminis.
Mūsų diskusijoje ir pranešime, kuriame dar atspindimos mūsų tarpusavio diskusijos įvairiose politinėse frakcijose, aš pabrėžiau bendrą sutarimą, kad reikia stiprinti tinklus ir tarpusavio jungtis, naudoti informacijos ir komunikacijų technologijas, kad tinklai taptų išmanūs, kaip ką tik paaiškino V. Reding, stiprinti santykius su šalimis gamintojomis ir tranzito šalimis - ypač to siekUžsienio reikalų komitetas ir mūsų pranešėjas D. Dimitrakopoulos, taip pat susitarti dėl energijos vartojimo efektyvumo, energijos taupymo ir atsinaujinančios energijos plėtros.
Žodžiu, mes pasiekėme sutarimą dėl energijos vartojimo efektyvumo tobulinimo, atsinaujinančios energijos plėtros, mūsų šaltinių ir tiekimo linijų įvairinimo, dialogo su šalimis gamintojomis konsolidavimo, drauge užtikrinant, kad 27 valstybės narės kalbėtų vienu balsu, o svarbiausia - tai, kad mes keičiame savo gyvenimą. Visi šie aspektai - tai esminiai būdai šiam bendram energetiniam saugumui, kurio mes visi norime, užtikrinti.
Žinoma, yra skirtumų dėl energijos šaltinių rūšių. Kokie yra energijos šaltiniai? Norėčiau atsakyti savo kolegoms iš Žaliųjų frakcijos/Europos laisvojo aljanso bei kitiems Parlamento nariams, kurie pasisakprieš branduolinę energetiką. Noriu pasakyti, kad mes neturėtume būti tokie atsargūs.
Tuose pasisakymuose daug kas buvo perdėta. Manau, kad mes užsibrėžėme kai kuriuos labai toli siekiančius tikslus 2050 m. Buvo kalbama apie CO2 išmetimų sumažinimą 80 proc. ir atsinaujinančiai energijai tenkančią 60 proc. dalį. Visiškai aišku, kad visiems atsinaujinantiems energijos šaltiniams skiriama didžiuldalis. Branduolinenergetika šiame pranešime buvo pripažinta kaip viena iš energijos rūšių.
Šiuo atžvilgiu pabaigoje tiesiog norėčiau jums priminti tikslus: numatyta 450 promilių CO2 koncentracijos riba, siekiant užtikrinti 2°C temperatūros kilimo ribą. Norėčiau jums priminti, kad šiais deklaruojamais siekiais mes teigiame, kad branduolinei energijai turėtų tekti proc., energetiniam efektyvumui 54 proc., atsinaujinančiai energijai 35 proc., o geologiniam anglies dvideginio surinkimui ir saugojimui - 14 proc.
Visa tai numatoma 2030 m. Taigi branduolinenergija, kaip ir anglis, yra viena iš energijos šaltinių. Aš pati nesu didelanglies šalininkė, nesu branduolinės energijos šalininkė, tačiau mums reikalingas kuo platesnis energijos šaltinių spektras. Nenorėčiau, kad 2050 m. man reikėtų rinktis: arba anglis, arba branduolinenergija.
Pirmininkas
- Ačiū jums, gerb. A. Laperrouze. Bet kuriuo atveju būkite tikra, kad Jūsų energija Parlamentui yra brangi.
Bendroji diskusija baigiama.
Dėl A. Laperrouze pranešimo bus balsuojama rytoj.
Pagal Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalį diskusijos pabaigoje gavau vieną pasiūlymą dėl rezoliucijos dėl V. Remeko žodinio klausimo. Balsuojama bus trečiadienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Alin Lucian Emanuel Antochi  
Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio solidarumas energetikos sektoriuje turi tapti svarbiausiu europinio, regioninio ir dvišalio lygio tikslu. Iš tikrųjų kiekvienos valstybės narės nacionaliniu lygiu priimta strategija turi nekenkti kitų valstybių narių energetikos interesams ir atitikti Europos Sąjungos bendrą energetinio saugumo interesą.
Šiuo atžvilgiu Bendrijos teisės aktų sistemos tobulinimo uždavinys, nukreiptas į tarpusavio energetinę priklausomybę Europos Sąjungos viduje ir naujos kartos teisės aktų, kuriais siekiama reguliuoti Europos Sąjungos santykius tiek su ne ES energijos tiekėjais, tiek su tranzito valstybėmis, projektų rengimas turėtų veikti kaip veiksminga Europos saugumo politikos kūrimo priemonė. Naujuose įstatymuose turėtų būti numatyti teisiniai mechanizmai bendradarbiavimui energetikos sektoriuje glaudinti ir gyvybingai konkurencijai Europos energetikos rinkose plėtoti.
Būtina skatinti siekius didinti ES investicijas į struktūrų abipus sienų plėtrą, alternatyvų kūrimo akstinus, alternatyvias energetikos rūšis vietose ir infrastruktūros gebėjimą palengvinti prisijungimą prie naujų energijos šaltinių. Be to, Europos Sąjunga turi rimtai atsižvelgti į būtinybę skatinti valstybėse narėse privatų energetikos sektorių, kuriame jau jaučiamas pasaulinės ekonominės krizės pasekmės.
Adam Bielan  
Galima sakyti, kad sausio energetinkrizpamažu tampa kasmetiniu ritualu. Kuo žvarbesnžiema, tuo labiau neabejotina, kad Rusijos Federacija užsuks Europos šalims dujų čiaupus. Juo labiau stebina, kad naujo dujų konflikto, kurio aukomis tapo Europos Sąjungos šalių piliečiai, akivaizdoje kanclerAngela Merkel toliau forsuoja siūlymus statyti Bendrijos lėšomis Šiaurės dujotiekį.
Dabar Europos Komisija turėtų parengti energijos šaltinių įvairinimo planą. Reikia investuoti į naujų perdavimo tinklų, aplenkiančių nepatikimus energetinių žaliavų eksportuotojus - tokius, kaip Rusijos Federacija - statybą. Vienoje mano pateiktų Anne Laperrouze pranešimo pataisų mes pabrėžiame "Nabucco" dujotiekio, kuris yra vienintelis sumanymas, galintis paįvairinti energijos šaltinius ir dujų perdavimo kelius" nedalyvaujant Rusijai, reikšmę. Pirmenybę taip pat reikėtų teikti dujų jungiamųjų linijų, leidžiančių sujungti sistemas ir greitai perduoti dujų išteklius kilus naujoms krizėms, kūrimui.
Tuo tarpu mūsų prekybos sutartys turėtų būti grindžiamos specialia "energetinio saugumo sąlyga", kuri turėtų tapti šio sektoriaus verslo etika.
Europai ir visam civilizuotu verslu besiverčiančiam pasauliui svarbu, kad Rusijos Federacija ratifikuotų Energetikos chartijos sutartį. Manau, kad tik darni ir nekompromisinvieningos Europos laikysena gali įtikinti Kremlių priimti tokį sprendimą.
Šarūnas Birutis  
Energetikos klausimai yra mūsų laikų didžiausias iššūkis. Dujų krizė, į kurią pateko ES sausį, jau ne pirma ES istorijoje. Europoje yra šalių, kurios 100 proc. yra priklausomos nuo dujų iš Rusijos, tarp jų yra ir Lietuva, kuri 2009 gruodį uždaro atominę jėgainę. ES turi imtis papildomų žingsnių, kad kriznepasikartotų. Reikia sukurti trūkstamas energetikos jungtis, taip pat sustiprinti dujų tiekimo saugumo direktyvą ir sukurti ES koordinavimo mechanizmą, skirtą reaguoti į panašias krizes. Būtina, kad valstybėse narėse, kurios yra labiausia priklausomos nuo energetinių resursų, būtų pakankamai energetinių išteklių atsargų.
Rusijos ir Ukrainos krizyra ne tik tarpusavio pasitikėjimo krizė, tačiau ir geopolitinkrizė. Atsakomybę už tai, kad dujų negavo valstybės narės, turi prisiimti abi šalys. Europa, savo ruožtu, turi diversifikuoti energetinius šaltinius ir pagerinti tiekimo saugumą. Europai reikia ryžtingai veikti, nes šios energetinės krizės dėl dujų tiekimo iš Rusijos išsprendimas bus laikinas.
Cristian Silviu Buşoi  
Norėčiau padėkoti A. Laperrouze už šį pranešimą ir pasakyti, kad pritariu daugumai jo išvadų. ES turi daug siekti kovoje su klimato kaita, ir tai reiškia, kad branduolinės energijos ir atsinaujinančių energijos šaltinių vaidmens negalima sumenkinti.
Reikia pagreitinti vieningos elektros energijos ir gamtinių dujų rinkos kūrimą. Tam reikalingi jungiamieji tinklai. Todėl aš sveikinu Europos Komisijos siūlymą skirti 1,5 milijono eurų jungiamiesiems tinklams. Be to, Barselonoje nustatytus jungiamųjų tinklų kriterijus turi tenkinti visos valstybės narės.
Be to, būtina gerinti energijos vartojimo efektyvumą, ypač naujose valstybėse narėse. Pavyzdžiui, Rumunija turi didžiulį taupymo potencialą, ir aš norėčiau, kad ši galimybbūtų išnaudoti.
Rusijos - Ukrainos krizdar kartą parodė, kad reikalingas bendras ES požiūris. Aš pritariu pranešimo išvadai, įskaitant punktą dėl ES, Rusijos ir Ukrainos sutarties pasirašymo.
Tačiau aš nesutinku su teiginiu, kad "South Stream" projektas esąs toks pat gyvybiškai svarbus ES energetiniam saugumui, kaip ir "Nabucco". "South Stream" yra konkurencinis projektas ir netenkina visų energijos tiekimo įvairinimo poreikių, siekiant užtikrinti ES energetinį saugumą. Todėl teigiu, kad ateityje turėtume daugiau dėmesio skirti vietai, kuri teikiama šiam projektui įvairiuose EP dokumentuose.
Dragoş Florin David  
Ponios ir ponai.
Šiandien mes Europos Parlamente diskutuojame dėl vieno svarbiausių šioje plenarinėje sesijoje aptariamų projektų. Šiame pranešime galime įžvelgti svarbiausius energetikos politikos, kurią mes norime įdiegti visoje Europos Sąjungoje, elementus - pavyzdžiui, nacionalinės kritinės padėties veiksmų planus, energetinio saugumo nuostatą, tiekimo šaltinių įvairinimą ir branduolinės energijos dalies išlaikymą visoje energetikoje.
Visa tai rodo, kokia lanksti yra mūsų politika ir veiksmai ir kaip greitai galima juos pritaikyti esamoms situacijoms. Manau, kad su šalimis gamintojomis ir tranzito šalimis pasirašomų prekybos, asociacijos, partnerystės ir bendradarbiavimo sutarčių reguliavimas siekiant sukurti veiklos kodeksą ir pasekmės už jo nesilaikymą yra vienas ES prioritetų ryšium su metų pradžios dujų krize.
Be to, energijos tiekimo šaltinių įvairinimas kuriant valstybes nares jungiančius tinklus ir statant suskystintų gamtinių dujų terminalus turėtų tapti Komisijos finansuojamais einamaisiais projektais. Baigdamas norėčiau pasveikinti pranešimą parengusią A. Laperrouze ir pareikšti viltį, kad jam pritars didžioji dauguma mūsų kolegų Parlamento narių. Ačiū.
Alexandra Dobolyi  
Pirmąsias kelias 2009 m. savaites Ukraina, kurios lyderiai pradėjo ginčą su Maskva dėl atsiskaitymų už dujų tiekimą kainos, su ES valstybėmis narėmis elgėsi kaip su įkaitėmis. Kijevas savo veiksmus grindviltimi, kad dėl tradicinių antirusiškų sentimentų Vakarų ir Rytų Europoje jam pavyks įgyti daugumos ES valstybių narių paramą. Politiškai tai buvo akivaizdus kenkimas sau patiems.
ES turi pagaliau nutraukti savo užburtą ratą. Pavyzdžiui, jam priklauso energofobija, pasak kurios mes turime toleruoti rusus, kitaip jie užsuksią mums dujų čiaupą. Toks klaidingas požiūris gali vesti tik į klaidingas pasekmes! Šis klausimas aprėpia ne tik energiją!
Jeigu Europos Sąjungos ilgalaikis tikslas yra demokratija grindžiama partnerystsu Rusija, su milžiniška rinka, kuri plečiasi ir gali toliau plėstis, tai taip pat reikėtų manyti, kad ekonominiai ir politiniai svorio centrai galėtų teisėtai pereiti į Rusiją.
ES turi aktyviai ir tvirtai leisti suprasti, kad ji norėtų matyti gimstančią modernią Rusiją. ES elgesys, kai žodžiai skatina, o veiksmai stabdo, yra vangūs arba smerkia, yra pasmerktas pralaimėjimui.
Bendros energetikos ir užsienio politikos nebuvimas, energijos vartojimo įvairinimo nustūmimas į antrą planą ir pirmenybės teikimas istorinėms nuoskaudoms bei komercinei naudai mūsų Sąjungą daro pažeidžiamą.
Vieninga ES priverstų Maskvą sustoti ir susimąstyti, kadangi ji niekuomet anksčiau nėra tokio dalyko mačiusi. Tačiau šalių, kurių politika yra kaprizinga, atžvilgiu, milžiniška valstybė, kokia yra Rusija, gali lengvai diktuoti savo valią.
Tai liečia daug, daug daugiau nei energetiką!
András Gyürk  
Strateginėje energetikos apžvalgoje pateikiama gera visų žingsnių, kurie Europos Sąjungai yra būtini norint sumažinti jos priklausomybę nuo išorinių energijos šaltinių, suvestinė. Dėl dujų tiekimo nutraukimų pastarąsias savaites kai kurie pasiūlymo punktai tapo nepaprastai savalaikiai.
Galime tik sutikti, kad Bendrijos dujų ištekliams reguliuoti reikalingi nauji pamatai. Mūsų nuomone, be minimalių privalomųjų atsargų nustatymo, dar reikėtų sustiprinti dermę su Bendrijos reglamentais, vadovaujantis Lisabonos sutartimi.
Pagirtina, kad Komisijos atliktoje energetikos apžvalgoje įvardijamos infrastruktūros, kurių sukūrimu būtų bendrai suinteresuotos visos valstybės narės. Sveikintina, kad pasiūlyme greta Pietinio dujų koridoriaus svarbiu tikslu laikomos Vidurio ir Pietryčių Europos dujotiekių jungtys. Ši iniciatyva, kuri iš pradžių buvo susijusi su MOL (Vengrijos naftos ir dujų bendrove) svarbi todėl, kad joje dalyvaujančioms šalims bus lengviau greitai padėti viena kitai nutrūkus tiekimui. Be to, tinklų sujungimas regione skatins konkurenciją.
Manome, kad Europos Komisijos sprendimas dalį nepanaudotų ES lėšų nukreipti energetikos infrastruktūroms yra geras. Tačiau ne taip gerai, kad labiausiai pažeidžiamos valstybės narės savo infrastruktūrai gaus mažesnę nei pageidavo finansavimo dalį. Tačiau tvirtus įsipareigojimus galima tesėti tik esant didesniam Bendrijos finansiniam įnašui ir solidarumui.
Janusz Lewandowski  
"Gudrus lenkas po laiko!" - šį seną posakį, ne itin giriantį mano tautiečius, galima pritaikyti visai Europos Sąjungai. Reikėjo nemalonios Rusijos - Ukrainos dujų konflikto patirties 2009 m. sausį, kad energetinio saugumo klausimas visai Europos bendrijai taptų pirmaeilis.
Negalima teisintis Lisabonos sutartimi, į kurią buvo įtrauktos nuostatos dėl energetinio solidarumo. Ateities scenarijams aprašyti ir Europos Sąjungai išvaduoti nuo problemų, panašių į tas, kurias sukėldujų tiekimo per Ukrainą blokada, pakanka politinės valios, pagrįstos šalta pastarosios krizės analize. Tiek Europos Komisijos komunikate, tiek Anne Laperrouze pranešime atkreipiamas dėmesys į tvarkymosi būdus susidarius kritinėms situacijoms - taigi į atsargų didinimą ir techninę prieigą užtikrinančio perdavimo tinklo kūrimą. Šie dalykai yra neginčijami. Sunkiau bus susitarti dėl ilgalaikės strategijos, kurioje turi būti numatyta realistinpozicija Rusijos atžvilgiu, nes - šiuo metu - tai yra pagrindinnaftos ir dujų tiekėja į Europą.
Tarpusavio priklausomybė, kaip įsitikinome, neužtikrina tiekimo nenutrūkstamumo ir racionaliomis ekonominėmis prielaidomis pagrįstų santykių. Politinių motyvų trukdžiai yra pernelyg akivaizdūs, kad išliktume naivūs. Santykiuose su rytiniais kaimynais sunkiausia bus išgyvendinti polinkį sudarinėti dvišales sutartis, ir tai yra tikrasis Bendrijos saugumo ir energetikos solidarumo politikos sėkmės arba nesėkmės matas!
Sirpa Pietikäinen  
Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai.
Norėčiau padėkoti rengusiems pranešimą už jų visokeriopas pastangas ir svarbių klausimų sutelkimą į diskusijos esmę. Aš, kaip ir pranešėja, manau, kad Sąjungai labai svarbu savo energetikos strategijoje numatyti bendrus, ilgalaikius tikslus. Energijos taupymo priemonės, be abejo, yra svarbiausias būdas radikaliai sumažinti energijos suvartojimą.
Nacionalinių sprendimų, kurie leistų įveikti visą Europą liečiančias problemas, nėra. Kad Europoje būtų užtikrintas energetinis saugumas, Sąjunga turi investuoti į bendro pagrindinio tinklo kūrimą, bendrą energijos rinką ir geresnį koordinavimą.
Pranešime pernelyg pabrėžiama branduolinenergija kaip viena pagrindinių Europos investicijų sričių ateityje. Turint omenyje branduolinės energijos grėsmes ir nepatogumus, tokia politika yra trumparegiška ir kenksminga. Pranešime per mažai svarbos teikiama atsinaujinantiems energijos šaltiniams. Konkurencinga, tausiuoju vartojimu pagrįsta Europa turi siekti iki 2050 m. padidinti atsinaujinantiems energijos šaltiniams tenkančią dalį 80 proc. Daugelis studijų, tarp jų Vokietijos aeronautikos centro ir Heinrich-Böll-Stiftung ERENE studijos rodo, kad veiksmingas naujų, netaršių energetikos rūšių įdiegimas būtų techniškai ir ekonomiškai galimas. Dabar trūksta tik politinės valios.
Marian Zlotea  
A. Laperrouze's pranešimas susijęs su klausimu, kuris yra labai svarbus kiekvienam Europos piliečiui, ypač esant dujų krizei, su kuria pastaruoju metu susidūrėme. Mums visiems reikia prisidėti, kad būtų sėkmingai pasiekti toli siekiantys tikslai, siūlomi šioje Strateginėje energetikos apžvalgoje - energijos tiekimo tvarumas, konkurencingumas ir saugumas.
Aš noriu pabrėžti mūsų energijos šaltinių saugumo gerinimo svarbą. Turime imtis priemonių mūsų energijos šaltiniams ir tiekimo maršrutams paįvairinti. Kad galėtume sėkmingai pasiekti "20-20-20" tikslus, mums reikia remti investicijas į infrastruktūrą ir naujas technologijas, mažinančias energijos suvartojimą.
Dabar valstybės narės turi daugiau negu bet kada rodyti savo solidarumą ir bendradarbiauti, kad būtų užtikrintas jų energetinių išteklių saugumas. Drauge šiai naujai strategijai reikia padėti naujus ekonomikos augimo ES pamatus.
Norėčiau jums priminti Rumunijos ir Juodosios jūros regiono svarbą energetiniam saugumui ir energijos tiekimo išteklių įvairinimui.
