A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia végrehajtása (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következők tárgyalása:
Szóbeli választ igénylő kérdés felteszi: Silvia-Adriana Ţicău, Constanze Angela Krehl, Hannes Swoboda, Adrian Severin, Ivailo Kalfin, Karin Kadenbach, Olga Sehnalová, Rovana Plumb, Csaba Sándor Tabajdi, Evgeni Kirilov, Katarína Neveďalová, Vasilica Viorica Dăncilă, Daciana Octavia Sârbu, Ioan Mircea Paşcu, George Sabin Cutaş, Britta Thomsen, Corina Creţu, Claudiu Ciprian Tănăsescu, Ioan Enciu, Cătălin Sorin Ivan, Mario Pirillo, Kinga Göncz, Marc Tarabella, Françoise Castex, Victor Boştinaru, Inés Ayala Sender, Bogusław Liberadzki, Jo Leinen, Michael Cashman, Brian Simpson, Saïd El Khadraoui, Thijs Berman, Eider Gardiazábal Rubial, Ismail Ertug, Edit Herczog, a(z) S&D képviselőcsoport nevében, Michael Theurer, Vladko Todorov Panayotov, Renate Weber, Sophia in 't Veld, Jan Mulder, Gesine Meissner, Jorgo Chatzimarkakis, Catherine Bearder, Viktor Uspaskich, Wolf Klinz, Nadja Hirsch, Cristian Silviu Buşoi, Giommaria Uggias, Ramona Nicole Mănescu, Adina-Ioana Vălean, Hannu Takkula, Jürgen Creutzmann, Alexander Alvaro, Holger Krahmer, a(z) ALDE képviselőcsoport nevében, Reinhard Bütikofer, Michael Cramer, Eva Lichtenberger, Barbara Lochbihler, Heide Rühle, Elisabeth Schroedter, Isabelle Durant, a(z) Verts/ALE képviselőcsoport nevében, Peter van Dalen és Oldřich Vlasák, a(z) ECR képviselőcsoport nevében, a Bizottsághoz: A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia végrehajtása (B7-0013/2011);
Szóbeli választ igénylő kérdés felteszi: Tamás Deutsch, Lambert van Nistelrooij, Danuta Maria Hübner, Marian-Jean Marinescu, Iosif Matula, Andrey Kovatchev, János Áder, Zoltán Bagó, Kinga Gál, Béla Glattfelder, András Gyürk, Ágnes Hankiss, Lívia Járóka, Ádám Kósa, Csaba Őry, Ildikó Gáll-Pelcz, György Schöpflin, László Surján, József Szájer, Edit Bauer, Alajos Mészáros, Csaba Sógor, László Tőkés, Iuliu Winkler és Elisabeth Jeggle, a(z) PPE képviselőcsoport nevében, a Bizottsághoz: Európai uniós stratégia a Duna-régióról (B7-0011/2011).
Silvia-Adriana Ţicău
Elnök úr! A Bizottság 2010. december 8-án közreadta a Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégiát és az ehhez kapcsolódó cselekvési tervet, amelyet az Európai Tanács várhatóan a magyar elnökség vezetése alatt fogad majd el.
Az Európai Parlament egyrészt a 2010. január 20-i állásfoglalásával, másrészt a Duna-fórum tevékenységeivel járult hozzá a stratégia kidolgozásához, és a továbbiakban is tevékeny partner lesz annak végrehajtásában és korszerűsítésében.
A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia átfogó konzultációk eredményeként született meg, helyi, regionális és országos hatóságok, valamint a civil társadalom, a tudományos és az üzleti élet képviselőinek részvételével. Ők még ennél is fontosabb szerepet fognak betölteni a végrehajtás folyamatában. A stratégia újból megerősíti a mobilitás és a komodalitás jelentőségét, valamint a hajózás és az összekapcsolások fejlesztésébe, a multimodális kikötők fejlesztésébe és az új technológiák használatába történő beruházások szükségességét annak érdekében, hogy a Duna tisztább legyen és hogy gyorsabban elháríthassuk a hajók szabad mozgását gátló akadályokat.
Ez a Duna-régióval kapcsolatos TEN-T projektek befejezése, az idegenforgalom és az energetikai infrastruktúra fejlesztése, a természeti katasztrófák és az éghajlatváltozás hatásainak megelőzése és elhárítása, valamint a kulturális és tudományos csereprogramok szempontjából egyaránt hasznos lesz ebben a régióban. A Duna-régió komplex ökoszisztémáinak és biológiai sokféleségének figyelembevételével nagyon fontos, hogy a Duna vízgyűjtő medencéjében folytatott belvízi hajózás és környezetvédelem fejlesztésére vonatkozó közös nyilatkozat betartásával rendelkezésre álljanak integrált projekt-munkacsoportok és mindenki számára előnyös megoldások mind a hajózás fejlesztéséhez, mind pedig a környezetvédelemről történő gondoskodáshoz.
Üdvözöljük a kiemelt kérdések koordinátorainak február 3-i kinevezését, és felkérjük őket munkaprogramok kidolgozására és a szükséges pénzügyi erőforrások azonosítására, valamint az országok és a régiók közötti együttműködés továbbfejlesztésére, hogy haladéktalanul megkezdhessük a stratégia végrehajtását. A tagállamok felülvizsgálhatják operatív programjaikat és átcsoportosíthatják fel nem használt pénzeszközeiket a Duna-régióval kapcsolatos kiemelt projektekre. Emellett a jövőbeni többéves pénzügyi keretprogram előirányzatainak tartalmazniuk kell konkrét előirányzatokat a makroregionális stratégiákhoz.
Azzal szeretném befejezni, elnök úr, hogy a Fekete-tenger és az Északi-tenger között a Rajnán, a Majna-csatornán és a Dunán keresztül húzódó kapcsolat szem előtt tartásával felszólítunk a Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégiának a fekete-tengeri régióra történő kiterjesztésére.
Ramona Nicole Mănescu
Elnök úr! A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia egy integrált stratégia, amely különféle európai politikákat kapcsol össze egymással, a teljes makrorégiót érintő legfontosabb problémákra összpontosítva. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport által biztosított hozzájárulás célja az áruszállítás fejlesztése a hajózható csatorna kiszélesítésével, a Duna parti városok fejlesztése a kikötői kapacitás növelésével, valamint a szükséges terminálok és a megfelelő infrastruktúra kiépítése, ami támogatja a multimodális közlekedést, és akkor még nem is említettem a kis- és középvállalkozások ösztönzését az európai pénzalapok elérése területén.
Szeretném kihangsúlyozni a Duna-régió országainak meglehetősen speciális kölcsönös gazdasági függőségét és a beruházások fontosságát nemcsak az ikt területén, hanem a kis- és középvállalkozások és kutatási részlegük fejlesztésének területén is, a zöld gazdaság fenntartható növekedésének, hatékonyságának és a növekedés előmozdításának az érdekében. Ha gazdasági növekedést akarunk elérni és munkahelyeket akarunk létrehozni a Duna-menti tagállamokban, gondoskodnunk kell a stratégia sikeres végrehajtásának feltételeiről, nemcsak a helyi hatóságok bevonásával, hanem az állami és a magánszektor közötti partnerségi kapcsolatokon keresztül is.
A tagállamoknak kellő időben meg kell határozniuk a fejlesztés kiemelt területeit és elő kell készíteniük a releváns projekteket, ügyelve arra, hogy ezek integrált projektek legyenek, amelyek megcélozzák az összes elérhető európai pénzalapot és különösen a regionális együttműködés lehetőségeit. Ebben az összefüggésben elengedhetetlennek tartom annak ismeretét, hogy pontosan mit tartalmaz az Európai Bizottság cselekvési terve a stratégia végrehajtásáról és az ebből a célból elfogadott irányítási modellről.
Elisabeth Schroedter
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A Duna-régióra vonatkozó átfogó stratégia, amely összehozza az összes érintett régiót, azok népeit és tagállamait, nagy lendületet és roppant lehetőségeket kínál a teljes folyami régió tartós fejlődéséhez. A gazdasági és az ökológiai szempontok ésszerű módon összeegyeztethetők, ami mutatja a jövő felé vezető utat. A társadalmi problémák közösen megoldhatók. A folyó menti teljes régió biológiai és kulturális sokfélesége sikeresen népszerűsíthető közös idegenforgalmi projektek útján. A legfontosabb szempont azonban az, hogy ennek az együttműködésnek elsősorban a pusztító árvizek elkerülésére kell irányulnia. Valamennyien jól emlékszünk azokra az évekre, amikor a régió sok részében nélkülözést és nyomorúságot éltek át az emberek. Ezért annyira fontos az, hogy a folyam felső és alsó folyása menti régiók együttműködjenek egy Duna-menti régiós közös stratégiában az Európai Unió égisze alatt, a folyó természeti jellegének megőrzése céljából.
Ezzel nem azt akarom mondani, hogy az innovációról és a fejlődésről le kell mondanunk. Elvégre tanulhatunk a múlt hibáiból, ahelyett hogy megismételnék azokat. Ezért a hajókat kell a folyóhoz hozzáigazítanunk, nem fordítva. Hatalmas lehetőségeink vannak ezen a területen, mert rendelkezésünkre áll a technikai szakértelem, és a régión belül a lehetőségek roppant nagyok. Ez hatalmas innovációt és az egész világra kiterjedő marketingstratégiát vonhat maga után a teljes folyami régió számára.
Ezzel kapcsolatban azt is fontosnak látom, hogy az Európai Parlamentnek korrigálnia kell az egyik pontot a Bizottság állásfoglalásra irányuló javaslatában: a balti régióhoz hasonlóan már létezik egy fontos nemzetközi megállapodás a folyóval kapcsolatos kérdésekben történő közös együttműködésről; ez a megállapodás konszenzust képvisel és ennek az eredményeként jött létre ez az együttes nyilatkozat, amely lehetővé teszi a folyó megőrzését és ezzel egy időben annak fejlesztését hajózási útvonalként. Nagyon fontos, hogy a Bizottságnak ezen túlmenően semmit sem szabad tennie.
Ennek érdekében szükségünk van független szakértőkre és mindenekfelett átláthatóságra. A balti-tengeri térségben szerzett tapasztalataink megmutatták, hogy az átláthatóság és a helyi emberek részvétele kulcsfontosságú annak biztosításában, hogy a folyó térségében meghozott intézkedések széles körű támogatást élvezzenek, hogy a jövő nemzedékeire gondolva végezzük el munkánkat és hogy egy ilyen együttműködő jellegű megközelítési mód sikeres lehessen.
Nagy megfontoltságra van szükség a rendelkezésre álló pénzeszközök felhasználása és annak mérlegelése során, hogy vajon az összes eredetileg tervezett intézkedés helyénvaló-e, és hogyan lehet kiigazító intézkedéseket tenni a racionális, ökológiai és gazdasági szempontból kiegyensúlyozott együttműködés, valamint a teljes Duna-régió fejlesztése érdekében.
Oldřich Vlasák
Elnök úr! A makroregionális stratégiák mindenekelőtt politikai eszközt alkotnak, amelyek a regionális együttműködés egyik lehetséges formáját képviselik. Ezeknek a stratégiáknak a meglévő kezdeményezések, programok, pénzügyi eszközök, együttműködési platformok és intézmények hatékony kiaknázása eszközeként kell szolgálniuk. A makroregionális stratégiáknak emellett keretet kell biztosítaniuk az Unió és belső piaca jobb működéséhez, valamint platformot a vállalatok közötti hálózatépítéshez. Hozzá kell járulniuk a pályázatok ésszerűsítéséhez és elérhetőségük jobb megszervezéséhez, amely együtt jár az Európa nagyobb határkeresztező földrajzi egységeivel történő konfrontálódással. A pályázatokat és az eszközöket azonban világosan meg kell határozni.
Képviselőcsoportunk, az Európai Konzervatívok és Reformerek véleménye szerint az EU-szintű makroregionális stratégiák koncepciója szempontjából létfontosságú, hogy megoldásuk szervezett és szisztematikus legyen más politikákhoz kapcsolódóan. Ezért kívánatos egy stratégiai megközelítési mód kiválasztása ehhez a kérdéshez, különös tekintettel a stratégiák számára, valamint a projektek és a kormányzatok koncentrációjára és jellegére.
Támogatjuk a makroregionális stratégiák elgondolását, a Duna-stratégiát is ide számítva, azzal a feltétellel, hogy a Tanács folyamatosan figyelemmel követi az elfogadott alapelveket (a "3 semlegességet”): a költségvetési és pénzügyi semlegességet, a törvényi semlegességet és az intézményi semlegességet.
A makroregionális stratégiák szerepköre és jövője összefügghet az európai pénzalapok jövőbeni felhasználásáról folytatott vitával, bár véleményünk szerint a mai vitát nem szükséges kiterjeszteni a kohéziós politika jövőbeni felépítéséről folytatott megbeszélésre és a következő pénzügyi tervben szereplő, az egyes államok számára kijelölt lehetséges pénzügyi allokációk előrejelzésére. A makroregionális stratégiáknak nem szabad befolyást gyakorolniuk a kohéziós politika jövőbeni felépítésére, a nemzetek feletti együttműködés vagy az egyes célkitűzésekre fordítható pénzügyi támogatások kivételével.
Tamás Deutsch
Elnök úr! Mélyen tisztelt biztos úr! Kedves képviselőtársaim! Miről is beszélünk, amikor az európai Duna-stratégiáról beszélünk, a Duna-régióról teszünk említést? Ez a régió 14 európai országot, 115 millió európai polgárt köt össze. Talán nem túlzás azt állítani, hogy az európai Duna-stratégia a jövő stratégiája. Nem egyszerűen Közép-Európa jövőjéé, talán nem is az Európai Unió jövőjéé, hanem széles értelemben Európa jövőjéé. Nem egyszerűen visszatekint, nem a múltból magunkkal hozott problémákat kívánja csupán megoldani, hanem az együttműködésnek olyan receptjét kívánja kialakítani, ami a jövő feladatait tudja megoldani. A Duna-régió stratégiájának a kidolgozásakor egy régen látott módszert alkalmaztunk, amivel talán tényleg sikerült közel vinni az Uniót, az Unió kezdeményezését az európai polgárokhoz, hiszen nagyon hosszú időn keresztül nagyon-nagyon sok érdekelt véleményének a meghallgatásával és annak a figyelembevételével dolgozta ki a Bizottság a tavaly decemberben közzétett elképzelését.
Ugyancsak nagyon-nagyon fontos kérdés, hogy a Duna-régió országait, régióit, az itt élő embereket különös súllyal érintette a válság, a gazdasági, pénzügyi válság, így tehát a Duna-régió stratégiája a válságból való kilábalás stratégiája kell, hogy legyen, aminek középpontjában mindenféleképpen a foglalkoztatás gyarapítása kell, hogy álljon. Az gondolom, hogy valamennyien itt az Európai Parlamentben üdvözölni tudjuk az Európai Tanács soros magyar elnökségének a megközelítését, amelyik egyrészt a fejlődő, a gazdagodó Duna-régió stratégiáját, másrészt pedig az élhető Duna-régió stratégiáját tartja rendkívül fontosnak. Ebből a szempontból különösen lényeges, hogy az összefogás stratégiájának a megvalósításához rendelkezésre álljanak azok az uniós források, amelyeket a Duna-régió stratégiájában érintett uniós tagállamok a kohéziós politikájuk során eddig még nem használtak föl.
Johannes Hahn
Elnök úr! A Bizottság nagyon lelkes. Ezért örömmel vállaltuk egy stratégia kidolgozásának feladatát a releváns régiókkal és tagállamokkal. Bemutattunk egy tervezetet abból a célból, hogy jelentősen fokozzuk a régiók és a tagállamok közötti együttműködést és hogy javítsuk az életszínvonalat. Átfogó konszenzus áll fenn a stratégia prioritásaival, nevezetesen a mobilitással, a környezettel és annak javításával és a jólét növelésével kapcsolatban.
Nagyon örülök annak, hogy a Parlament ismételten jóváhagyta és támogatta az ebben az új makroregionális stratégiában elfogadott integrált megközelítési módot. Amint ezt a balti-tengeri régióra vonatkozó stratégia is megmutatta, létfontosságú az összes érintett fél tevékeny részvétele, a helyi, az országos és a regionális szinttől kezdve egészen az európai szintig. Ám a civil társadalomnak, az üzleti közösségnek és mindenki másnak is ki kell vennie a maga részét. A jelek szerint ez a helyzet a Duna-régió esetében. Amire itt szükség van, az a valóban tartós fejlődés. Így például a tizenegy kiemelt terület közül három a vízminőség javítására, a természet védelmére, valamint az árvizekkel kapcsolatos kockázatkezelésre és az ökológiai szempontból megalapozott árvízvédelmi intézkedésekre vonatkozik, nemcsak a Dunánál, hanem annak mellékfolyóinál is.
Hihetetlen lehetőségek nyíltak meg itt előttünk. Ne feledkezzünk meg arról, hogy a Duna a világ messze legnemzetközibb folyója. Tíz ország terül el e folyó mentén. Nincs még egy olyan folyó az egész világon, amelynek partjait ilyen sok ország határolná. Ezért feltétlenül ki kell használnunk az intézményi együttműködés és az új intézmények létrehozásának lehetőségeit - különösen annak a ténynek a figyelembevételével, hogy ez a makroregionális stratégia az EU nyolc tagállamára és hat Unión kívüli országra terjed ki.
Hadd szóljak a finanszírozásról: itt az a fontos, hogy a már rendelkezésre álló erőforrásokat kell felhasználnunk. Nagyon sok lehetőségünk van erre a folyamatban lévő programtervezés során. A lényeg az, hogy intelligens módon össze kell kapcsolnunk az operatív programokat, hogy azok a projektek, amelyeket csak régiók közötti együttműködéssel lehet végrehajtani, párhuzamosan kidolgozhatók legyenek. Sok többoldalú és kétoldalú megbeszélés során elmondom az embereknek, hogy most kell elkezdeniük a finanszírozási pályázatok következő körének előkészítő munkáit azáltal, hogy elkezdik mérlegelni, mely projekteket lehet végrehajtani közösen és ezekhez milyen pénzügyi erőforrásokra lehet szükség.
Az is nagyon fontos, hogy kihasználjuk a meglévő kiegészítő erőforrásokat, például azt a 30 milliárd eurót, amelyet az Európai Beruházási Bank három évre biztosított a régió számára. Biztos vagyok abban, hogy ma továbbra is képesek vagyunk két vagy három konkrét kérdés közvetlen kezelésére. Ami a Bizottságot illeti, mi felügyeljük és támogatjuk ezt a stratégiát, amely lentről felfelé épült fel. Össze fogunk hívni egy magas szintű csoportot az összes tagállam részvételével, amely rendszeresen fog kapni teljesítési jelentéseket. Lesznek nyomon követési konferenciák, jelentések stb. Ami a legfontosabb: lesz egy cselekvési terv, konkrét intézkedésekkel és határidőkkel, és nagyon fontos, hogy ezek az ügyek támogatásban részesüljenek.
Befejezésül szeretném felszólítani Önöket arra, hogy helyi képviselői minőségükben gondoskodjanak arról, hogy az eddigiekben mérlegelt, kiértékelt és jóváhagyott sok intézkedést valóban végrehajtsák, hogy közös szándékaink valóban gyümölcsöt is teremjenek.
Marian-Jean Marinescu
Elnök úr! Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja üdvözli a Bizottság által kidolgozott dokumentumot és támogatja annak a magyar elnökség alatt történő jóváhagyását. Meggyőződésünk, hogy a stratégia hatékony végrehajtásának alapvetően három előfeltétele van: a prioritások és a közös projektek felsorolása, a Bizottság szintjén végzett egyeztetés és megfelelő finanszírozás, hogy elérhessük azt a célt, amelyet valamennyien el akarunk érni.
Hogy miért említem a prioritások felsorolását? Azért, mert ennek a felsorolásnak, a közösen végrehajtandó projektek felsorolásának az összes érintett ország számára elérhetőnek kell lennie, ugyanakkor azért is, hogy hozzájáruljon a régió gazdasági fejlődéséhez és tágabb értelemben azért, hogy vonzóbbá tegye. Minden partnernek végre kell hajtania ezeket az egyértelműen meghatározott projekteket, amelyek egy egész sor közös prioritást tartalmaznak, és amelyeket az összes érintett szereplőnek egy időben kell végrehajtania. A következő szempont az egyeztetés. Azok a tapasztalatok, amelyeket az Európai Unió a balti-tengeri stratégia alapján megszerzett, bizonyítékot szolgáltattak arra nézve, hogy fel kell állítani egy megfelelő EU-szintű keretrendszert a stratégia koherenciájának biztosítására. A koordinációs keretrendszer nem érintheti a regionális és a helyi felelősségeket, viszont garantálnia kell a megfelelő prioritások végrehajtását.
Elismert tény, hogy nem további pénzeszközökre, új intézményekre vagy új jogszabályokra van szükség. Szükség van viszont egy olyan stratégiára, amely a prioritások közös felsorolására, a jó koordinációra és a hatékony finanszírozásra épül. Ezt a tervet hatályba kell léptetni és a strukturális programokban már elkülönített erőforrásokat ki kell egészíteni egyrészt az érintett államok hozzájárulásával, másrészt a más szegmensekben fel nem használt pénzeszközök átcsoportosításának lehetőségével.
Biztos úr! Ön egy szerződést javasolt a jövőbeni kohéziós politikáról. Talán a Duna-stratégia végrehajtásánál is megismételhetné ezt a gyakorlatot.
Csaba Sándor Tabajdi
Jó, hogy Hahn úr az illetékes biztos. Szintén dunai országból származik, mert bizony nagyon nagy munka vár mind a magyar elnökségre, mind pedig az Európai Bizottságra, hogy megteremtse a harmóniát a 11 szakpolitikai terület között. Túl sok a prioritás, kedves kollégák és biztos úr! A különböző prioritások között hogyan lehet majd egyensúlyt és harmóniát teremteni? Nem a kétely mondatja velem, hiszen én is szeretném, ha ez a stratégia sikeres lenne, és ebben a stratégiában az a legjobb, hogy együttműködésre készteti, kényszeríti a Duna menti országokat, ahol az együttműködés gyakran hiányzott. Ugyanakkor kérdéses, hogy miként hangolhatók össze a Duna-stratégiában rögzített, egymással esetenként ellentétes célkitűzések, így a vízminőség, a környezet állapotának fejlesztése, a hajózhatóság, az energetikai hasznosítás vagy az ökoturizmus. Ezért nagyon nagy munka vár a Bizottságra, hogy a júniusi elfogadás után megteremtse a harmóniát a 11 ország és a 11 szakpolitika között.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
Elnök úr! A Duna-régióra vonatkozó stratégiát a Miniszterek Tanácsának áprilisban jóvá kell hagynia. Ez jelzés lesz a nagyközönség számára arról, hogy nincsenek előttünk akadályok.
A gyakorlatban azonban a régió tagállamainak és Unión kívüli államainak nemcsak a prioritások tekintetében kell szembenézniük a tényleges végrehajtással és az egyeztetéssel kapcsolatos számos kihívással, hanem a finanszírozási, a hozzárendelési és az elszámolási mechanizmusok és a végrehajtás nyomon követése tekintetében is. Különösen vonatkozik ez a fontosabb határokon átnyúló infrastrukturális projektekre.
Meggyőződésem, hogy a Bizottságnak nemcsak pénzügyi szempontból kell tüzetesen megvizsgálnia a Duna-stratégia alapján végrehajtott projektek nyomon követésének kérdését, hanem a határidők betartása, a szerződésben vállalt kötelezettségek és az eredmények minősége szempontjából is. Egyértelműen meg kell határozni a felelősségeket abból a szempontból, hogy ki fogja figyelemmel követni, ki, hogyan és hol teljesítette a vállalásokat, és hogyan lehet kommunikálni, elemezni és megoldani a problémákat.
További fontos kérdés a stratégia alapján elért eredmények kommunikálása és közzététele. Különösen fontos az átláthatóság és az információk elérhetősége a projektek során, mind a projekt koordinátorai és a vállalkozók közötti tényleges belső adminisztratív folyamatok, mind pedig az Európai Unió polgárai tekintetében.
A stratégia megfogalmazása előtt átfogó megbeszéléseket és konzultációkat tartottunk a prioritásokról és a stratégiához tartozó tényleges projektekről. Ez fokozta a projektek iránti európai közérdeklődést. Hogyan fogják az embereket tájékoztatni az elért eredményekről vagy a stratégia más szempontjairól, és milyen mechanizmusok szolgálják a nyilvános felügyeletet? Ezt a kérdést is európai szinten kell megválaszolni.
Ezért meggyőződésem, hogy folytatni kell a vitákat és a tájékoztató kampányokat. Fenn kell tartani a nyilvánosságnak az ebbe az ambiciózus európai projektbe történő bevonását, amelynek megvalósulását valamennyien szeretnénk.
Barbara Lochbihler
Elnök úr! Nagyon fontos, hogy a stratégia megfogalmazása nyitott folyamat legyen, és nem szabad megengedni, hogy befolyásos szereplők maroknyi csoportja határozza meg a végeredményt. Ez azt jelenti, hogy az ütköző érdekekre is meg kell találnunk a megoldást. Nem lehet összebékíteni a vízi utak fejlesztésének összes formáját a Duna-régió egyedülálló természeti öröksége megóvásának célkitűzésével. Ez azt jelenti, hogy ki kell használnunk a rendelkezésünkre álló összes műszaki lehetőséget és a hajókat kell a folyóhoz hozzáigazítanunk, nem pedig fordítva.
Gondolok itt arra, hogy a Duna szabadon keresztülfolyik Bajorországon. Meggyőződésem szerint erősen kritizálnunk kell azt a tényt, hogy a Bizottság közleménye nem törekszik a műszakilag megvalósítható és a környezetvédelem szempontjából leginkább kompatibilis út követésére. Az eddig beérkezett javaslatokkal ellentétben a Bizottság most egy olyan fejlesztés mellett kötelezi el magát, amely 2015-ig lehetővé tenné a hajózást a folyam teljes hosszán a 4B típusú hajók számára. Ez elkerülhetetlenül konfliktusokhoz fog vezetni, jóllehet ezt el lehetne kerülni, ha konszenzusra jutnánk a jelenlegi műszaki lehetőségek kiaknázásáról, és ezzel egy időben a természet védelméről. Ezt az előzetes döntést mindenáron vissza kell vonni.
Befejezésül arra is felszólítok, hogy a romák integrációjának uniós stratégiáját kapcsolják össze a Duna-régióra vonatkozó stratégiával. Ennek a Parlament állásfoglalásában is tükröződnie kell.
Jaroslav Paška
Elnök úr! Múlt év végén az Európai Bizottság közleményt adott ki "A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia cselekvési terve” címmel. A közlemény 2.1. része beszél azokról a kihívásokról és lehetőségekről, amelyeket az érintett országok által alkalmazott közös és összehangolt megközelítés a régió fejlesztésével kapcsolatosan teremethet.
Ezeknek egyike a dunai vízi út kiaknázása a hatékony és környezetbarát áruszállítás céljaira. Tudjuk, hogy a folyam jelenlegi szállítási kapacitása messze elmarad a lehetőségektől. Ám a széles nyomtávú vasútvonal megépítése kapcsán, amelyen Vlagyivosztoktól egész Ázsián, a kaszpi-tengeri régión, Oroszországon és Ukrajnán keresztül egészen a Pozsonyhoz közeli Bécs kikötőjéig lehetne szállítani az árukat, a dunai vízi út jelentősége egésze biztosan határozottan meg fog nőni. Ezért véleményem szerint a régió gazdasági növekedése élénkítésének és fokozásának érdekében újból felül kell vizsgálni a tervezett projekteket a vízi infrastruktúra környezeti hatásai szempontjából, ami nemcsak az árvizek kockázatainak és következményeinek csökkentését teszi lehetővé, hanem a folyó hajózhatóságának fejlesztését is, miközben olcsó és tiszta elektromos áramot is lehet termelni megújuló forrásokból. Egy ilyen jellegű infrastruktúrához nyilvánvalóan érdemes a meglévő fel nem használt pénzeszközöket is mozgósítani, különösen a kohéziós alapból, ha találunk ehhez megfelelő mechanizmust.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök úr! Nagyon pozitívnak tartom a Duna-stratégia felgyorsítását. Vannak alapvető problémák, ezt tudjuk, környezetvédelmi problémák, a domboldalak eróziója, a vízminőség, és - ami még ennél is fontosabb - elégtelenül használjuk ki a térség által a polgárok és a vállalkozások számára felkínált lehetőségeket.
A Parlament holland képviselőjeként tudom, hogy a Rajna esetében is hasonló megközelítési módot alkalmaztunk. A vízminőség javítása, a közlekedés és az idegenforgalom működése és a mezőgazdaság kéz a kézben halad. Mivel ezek nem egymás ellen hatnak, az integrált megközelítési mód valóban hasznos lehet.
Most nézzük a jogi alapokat. A kiterjesztett területi kohézió jogalapját a Szerződés adja. Ez az új cikk lehetőséget biztosít a jó együttműködésre a tizennégy részt vevő tagállam határai között és azokon keresztül. Az eszközök, a kohéziós politika 3. célkitűzése kiváló alapot nyújtanak, mivel az önkormányzati régiókra, a társaságokra és a polgárokra is vonatkoznak. Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja igent mond erre a stratégiára. Ennek a három feltételnek megfelelően, amint a biztos úr az előbb elmondta: nincsenek új struktúrák, nincsenek új jogalkotási keretek és nincsenek elkülönített pénzalapok. Igent mondunk azonban a jelenlegi pénzalapokra és igent mondunk az Európai Baruházási Bank pénzeszközeire.
A jelenleg még kísérleti szakaszban lévő makrorégiók nem tehetik bonyolultabbá az európai adminisztrációt. Nem, a régió, maga a tagállam marad a kiindulási pont, és eredményesebben fogjuk felhasználni ezt a pénzt és ezeket az eszközöket. Utána szerintem képesek leszünk nagyon hatékonyan dolgozni azokon a cselekvési programokon, amelyek tanácsokat és segítséget kínálnak fel, és amelyeket az Európai Bizottság is támogat.
E feltételeknek megfelelően haladunk most előre a Balti-tenger kapcsán. Ez zökkenőmentesen működik, most következik a Duna, aztán hamarosan az atlanti-óceáni partvidék.
Ma reggel beszéltem a Schuttevaer szervezettel, amely egy holland hajózási szövetség; ők azt állítják, hogy a rajnai forgalom 10%-a származik a Dunáról. Ezt az arányt könnyen megnövelhetnénk, ha jobban kihasználnánk ezt a széles vízi utat, amely az Északi-tenger és a Fekete-tenger között húzódik. Ez a kelet és a nyugat számára egyaránt hasznos lenne!
Evgeni Kirilov
Elnök úr! A Duna-stratégiát egy állandó folyamattá és a hasonló kihívásokkal küszködő partnerek közötti koordináció eszközévé kell változtatnunk. Fejlesztenünk kell a közös célkitűzések végrehajtását és gondoskodnunk kell arról, hogy ennek hatásait azok a polgáraink is megérezzék, akik Európa e fontos artériája mentén élnek, amelyet - amint erre egyik képviselőtársunk is rámutatott - szintén nagyon súlyosan érintett a jelenlegi válság.
Döntő fontosságú, hogy a Duna-stratégia egy alulról felfelé építkező megközelítési módra épüljön. Ezt a partnerséget kell követni a kohéziós politika programalkotó dokumentumainak jövőbeni kidolgozása során. A helyi és a regionális érintettek tevékeny részvétele garanciát nyújt arra nézve, hogy saját prioritásaikként ismerik fel a stratégiába illesztett tevékenységeket és projekteket. Ezzel a folyamat valódi tulajdonjogára gondolok. A dunai régiók arra való hajlandósága, hogy a saját programjaiktól átcsoportosítsanak pénzeszközöket a közös projektekre, céljaik sikeres teljesítésének előfeltételét alkotja, de a jelenlegi határon átnyúló programok koordinációját is meg kell erősíteniük. Ez az egyetlen módja annak, hogy a stratégia a régiók közötti együttműködés jó példájává váljon.
Olga Sehnalová
(CS) Elnök úr! A Duna-stratégia a második olyan makroregionális stratégia, amely a területi együttműködés támogatására irányul, ahol vannak közös jellegzetességek és közös kihívások.
Természetesen egyetértünk azzal, hogy a Duna-régióban a fő célkitűzés kizárólag a fenntartható fejlődés, munkahelyek és a jólét biztosítása lehet. A lehető legjobban ki kell használnunk a meglévő eszközöket és politikákat is. Ezért teljes mértékben támogatom az úgynevezett három "NEM” alapelvét: "nem” a szükségtelen bürokráciára, "nem” az új intézményekre és "nem” az új vagy kiegészítő finanszírozásra. Ugyanakkor felmerül egy konkrét kérdés a Bizottság számára ezekkel a célkitűzésekkel kapcsolatban. Hogyan tudják biztosítani a stratégia megfelelő végrehajtását ilyen feltételek mellett?
A regionális és a települési hatóságoknak, az önkéntes ágazattal együttműködve, különösen fontos szerepet kell betölteniük a szubszidiaritás elvének keretein belül. Ezeknek a testületeknek hatékonyan együtt kell működniük és tevékenységüket a Bizottságnak kell ellenőriznie és értékelnie. A végrehajtást a Bizottság cselekvési tervén keresztül kell szabályozni. De vajon a Bizottság elkészíti-e ennek a dokumentumnak egy lerövidített és könnyebben érthető verzióját is, amely közvetlenül megismertetné a polgárokkal, valamint a helyi és a regionális hatóságokkal ennek a stratégiának a legfontosabb gyakorlati előnyeit? Még egy utolsó kérdés: milyen kapcsolat állhat fenn a Duna-stratégia és a 2014-2020 közötti időszakra vonatkozó új pénzügyi keret között? Van-e átfedés?
Karin Kadenbach
(DE) Elnök úr! Biztos úr, szeretnék őszinte köszönetet mondani azért, hogy ma itt van közöttünk. Ön ma felsorolt tizenegy prioritást, és legelső megjegyzéseinek egyike ez volt: "a Bizottság nagyon lelkes”.
A Duna-régióra vonatkozó stratégia valóban alulról felfelé építkező folyamat. Ha megvizsgáljuk ezt a tagállamokban, de különösen a Duna-menti közösségekben, akkor azt látjuk, hogy ezt a stratégiát mindenhol nélkülözhetetlennek tekintik.
Ha meghallgatjuk a mai vitákat, akkor elég egyértelműen láthatjuk, hol bújnak meg a legnagyobb félelmek. Az együttműködés a kultúra területén nem jelent komoly problémát - ez működni fog. A Duna-régióban hosszú előzményei vannak a kulturális együttműködésnek. A félelmek a fenntarthatósággal, és magával a Dunával kapcsolatos veszélyekkel kapcsolatosak.
Ma azt hallottuk, hogy fejlesztenünk kell a Dunát mint közlekedési útvonalat, mert ezt - és most a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság tagjaként is beszélek - valójában alternatív módszernek tekintjük arra, hogy ha már nem csökkentjük a szén-dioxid-kibocsátást, ami talán túlságosan ambiciózus célkitűzés, akkor legalább kerüljük el a kibocsátás növelését. Nem látunk azonban olyan komoly fenyegetést, amely a Duna egészét veszélyeztetné.
Ha a Dunát és mellékfolyóit egyetlen nagy ökoszisztémának tekintjük, akkor azt látom, hogy ez a Duna-régióra vonatkozó stratégia hatalmas lehetőséget jelent, jóllehet a másik oldalon nagyon alapos körültekintést is megkövetel a stratégia kidolgozásának módjában.
Vannak, akik több pénzt akarnak, és pénzügyi támogatásra valóban szükség van. Mégis Önön, a Bizottságon, és természetesen a Parlamenten múlik annak biztosítása, hogy az összes erre a célra fordított erőforrás valóban szerepet játsszon annak biztosításában, hogy a Dunából, annak mellékfolyóiból, erdőkből, száraz és nedves rétekből álló ökoszisztéma fennmaradjon a jövő számára. Ez alapvető követelmény Európa fejlődése szempontjából.
Ez a Duna-régióra vonatkozó stratégia valóban lehetőséget kínál a zöld energiába történő beruházásra, valamint a fenntarthatóság alulról felfelé történő létrehozására. Most lehetőségünk van a lakosság, az érdekelt felek és a többi felelős szereplő lelkesedésének kihasználására. Közösen ki kell hoznunk a lehető legtöbbet ebből a lehetőségből, mert ezzel nagyszerű példát állíthatunk fel.
Ivailo Kalfin
(BG) Elnök úr! A Duna-stratégiának konkrét eredményeket kell hoznia, amelyeknek már kezdettől fogva egyértelműen láthatóaknak kell lenniük a dunai országok polgárainak számára.
Nagyon sok ötlet született már a Duna-menti országokról, de a stratégia beindításához felhasznált prioritások a legfontosabbak. A közös turistautak és a közlekedés fejlesztése, a környezetvédelem és az egyetemek közötti kapcsolatok jól látható projekteket alkotnak, amelyeknek alapján képet lehet alkotni a Duna-stratégiáról.
Kiemelten szeretnék rámutatni arra, mennyire fontos a civil társadalmi szerveződések tevékeny részvétele a stratégia végrehajtásában, már a kezdetektől fogva. Csak akkor lehet sikeres, ha a Duna mentén élő polgárok úgy érzik, hogy konkrét formát öltött és hogy ők is részt vehetnek benne.
Ezzel kapcsolatban szeretném felszólítani a Bizottságot, valamint a dunai országokból érkezett európai parlamenti képviselőtársaimat arra, hogy segítsék ezt elő tájékoztatási pontok megnyitásával, és különösen segítsék a nem kormányzati szervezeteket, a helyi tanácsokat és az egyetemeket a konkrét projektek végrehajtásában.
Miroslav Mikolášik
(SK) Elnök úr! A Duna-stratégia csak üres szóhalmaz marad, ha végrehajtásához nem biztosítjuk a finanszírozást. A ma esti vita erről is szól.
Ugyanakkor azonban nagyon jó, hogy a multimodális közlekedés az egyik legfontosabb fókuszpont. Tudom például azt, hogy a Duna folyami kikötői, akár Bécsben, akár Pozsonyban, modernizálásuk után nagyon jelentős mértékben hozzájárulnak majd a multimodális közlekedéshez és gondoskodnak majd arról, hogy ne teherautókon szállítsanak mindent, mivel ez természetesen károsítja a környezetet. A közelmúltban a Duna-stratégiáról megrendezett pozsonyi konferencia, amelyen a szlovák miniszterelnök-helyettes és közlekedési miniszter, Ján Figeľ is részt vett, felvázolta a legfontosabb trendeket és a stratégiában részt vevő összes dunai ország hozzájárulását. A környezetvédelem, a felszín alatti vizek tisztasága, valamint a természeti és környezeti katasztrófák megelőzésének kérdése szintén mind olyan témákat alkot, amelyeket értelmes módon be kell építenünk ebbe a stratégiába. Véleményem szerint ez a stratégia nem fog hatás gyakorolni a strukturális alapok más régiók számára történő jövőbeni elosztására.
George Sabin Cutaş
(RO) Elnök úr! Az Unió 2004 és 2007 évi bővítése után teljesen jogszerűen beszélünk a Duna-menti régióról mint az Európai Unió egyik térségéről. Ennek eredményeként - az Európai Tanács által 2009 júniusában benyújtott igényt követően - a Bizottság összeállította a Duna-régió stratégiáját. Szeretnék gratulálni ahhoz a 11 kulcsfontosságú területhez, amelyre a dokumentum összpontosít, amelyek megfelelő végrehajtásuk esetén a fenntartható fejlődés eléréséhez, munkahelyek megteremtéséhez és biztonsághoz vezetnek majd a régióban. Szerintem a stratégia sikerének egyik feltétele az egyes régiók közötti érzéketlenségek leküzdése intenzív pénzügyi és intézményi együttműködés, valamint a regionális szinten létező pénzeszközök elérhetőbbé tétele útján.
Végül, de nem utolsósorban, az egyik olyan tényező, amely fontos szerepet játszhat a stratégia sikerében, az az energia. Az energiapiacok széttöredezettsége magas árakhoz és a valódi verseny hiányához vezet. Ezért sürgetem az ellátás diverzifikálását összekapcsolásokon és valódi regionális piacokon keresztül, amelyek fokozott energiabiztonságról gondoskodhatnak.
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, biztos úr! A Duna-régióra vonatkozó stratégia rendeltetése többek között a hosszú távú együttműködés előmozdítása a közlekedési hálózatok és az infrastruktúra fejlesztése céljából, a jobb környezetvédelem érdekében. Ez minden bizonnyal ki fog terjedni szennyvízkezelő üzemekre, valamint a környezettechnológiát és a biológiai sokféleséget előmozdító projektekre is. Ez nagyon jó.
Mégis úgy gondolom, biztos úr, hogy a környezetvédelmi fejezetből hiányzik a környezeti biztonság kérdése az atomenergiával összefüggésben. Elvégre a legvitatottabb európai atomerőművek némelyike - Mohi, Temelin, Belene - a dunai régióban található, és az ott alkalmazott konstrukciós módszerek a legtöbb esetben még a szovjet időszakra nyúlnak vissza, így ezek az erőművek komoly és veszélyes hiányosságokat mutatnak. Az elnéző nukleáris politika súlyos nemzetközi következményei ellenére sem fordítunk kellő figyelmet a szomszédos államok érintkező régióira, amelyeket nem vesznek figyelembe kellő mértékben a környezetvédelmi szempontú értékelésekben. Sajnos ez feszültségeket eredményez a szomszédos országok és régiók között a környezetvédelem területén. Meggyőződésem, hogy a Duna-régióra vonatkozó stratégia kiváló alapot nyújt majd ezeknek a kérdéseknek a megoldásához.
Alajos Mészáros
(HU) Amikor gyerekkoromban megfürödtem a Dunában, olajfoltos voltam mindig és olyan szagom is volt, úgyhogy remélem, hogy ez a jövőben változni fog. Ma már ez a helyzet teljesen más, és a jövőben, amikor ez a Duna-stratégia majd betetőződik, akkor - úgy gondolom, és ebben nagyon reménykedem, hogy - a Duna tisztulásával az egyes régiók közötti különbségek is el fognak fokozatosan tűnni. Sajnálom, hogy nincs külön pénzügyi keret és a kohéziós politika alá tettük be, ami egyébként teljesen helyes, mert ha végigmegyünk a Duna mentén, akkor látjuk azokat a borzasztó nagy különbségeket, amelyek az egyes régiók között vannak. Azért is jó ez a stratégia, mert a Duna köti össze a régi tagállamokat az új tagállamokkal, és ez egy inspiráció számunkra, hogy homogenizáljuk és a fejlődés irányába juttassuk el ezeket a régiókat. Nagyon jó példát vehetünk a balti államok makrórégiójáról és nagyon sok pozitív impulzust ültethetünk át a gyakorlatba az ő tapasztalataik alapján, elsősorban a környezetvédelmi kérdésekben.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Elnök úr! A Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia, amelyet a balti-tengeri stratégia modellje alapján dolgoztak ki, lehetőséget kínál az Európai Unió politikáinak összehangolására számos területen. Ennek a stratégiának reagálnia kell azokra a kihívásokra, amelyekkel a régió államainak szembe kell nézniük: gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségek a Dunát határoló országok egyes régiói között, a hajózási forgalom növekedése, éghajlatváltozás, kulturális sokféleség, valamint a környezetvédelemmel és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kérdések.
Ebben a tekintetben úgy gondolom, hogy a Duna-régióra vonatkozó európai uniós stratégia folyamatosan platformot fog biztosítani az Európai Unió tagállamai és a nem uniós országok közötti párbeszédhez, és a hosszú távú előnyök elérésének eszköze lesz országos, regionális és helyi szinten. Megfelelő stratégiát akarunk, amely az új technológiákra, az innovációra és a beruházásokra épül, és amely a végrehajtás után végül javítani fogja minden európai polgár életminőségét a Duna-régióban.
Johannes Hahn
Elnök úr! Nem lehet minden felvetett kérdéssel foglalkozni a rendelkezésemre álló rövid időben, de engedje meg nekem, hogy két vagy három szempontról beszéljek. Az első ilyen szempont a hajózhatóság kérdésére vonatkozik. Ebben a kérdésben leleményes, ökológiai szempontból elfogadható és gazdasági szempontból igazolható megoldásra van szükségünk.
Van két olyan megközelítési mód, amelyek intelligens módon ötvözhetők. Először is intenzív munkát kell végeznünk olyan területeken mint például a hajók törzsének fejlesztése, hogy csökkenjen az energiafogyasztás és a folyóágyra gyakorolt negatív hatás. Másodszor - meggyőződésem, hogy erre mindeddig túl kevés figyelmet fordítottunk, és egyetértek mindazokkal, akik úgy gondolják, hogy a hajókat kell hozzáigazítani a folyókhoz, és nem fordítva - le kell ráznunk magunkról azt az elképzelést, hogy a hajóknak azonos méretűeknek kell lenniük a folyó teljes hosszán. A Földközi-tengeren használt hajók nem azonosak az Atlanti-óceánon használt hajókkal, és fordítva. Tudjuk, hogy a teherszállításban megtett átlagos távolság körülbelül 800 kilométer, és meggyőződésem, hogy ha a rendelkezésre álló választék kellően vonzó, akkor még ez a távolság is csökkenthető. Ezért azt a kérdést is érdemes mérlegelni, tudunk-e üzembe helyezni vagy felkínálni megfelelő választékot a hajók mérete tekintetében a folyó egyes szakaszaira.
Az egyik olyan kérdés, amely szintén nagyon fontos lesz ezzel kapcsolatban, és amelyet számos alkalommal megemlítettek, az a "többszintű kormányzás” fogalma. Ebben a tekintetben olyan helyzetben vagyunk, hogy kipróbálhatunk valamit, egy olyan megközelítési módot, amelyet meglehetősen erőteljesen hatályba akarunk léptetni a következő programidőszakban, konkrétan kísérletet teszünk arra, hogy valóban bevonjuk a társadalom minden egyes részét a fejlődésbe, de különösen ennek a stratégiának a megvalósításába. Ezzel kapcsolatban teljes mértékben osztom Kadenbach asszony és mások értékelését. Hihetetlen a lelkesedés ezzel kapcsolatban, amelyet megfelelő mederbe kell terelni - vagy ha így jobban tetszik, össze kell nyalábolni - a vonatkozó hozzáadott érték létrehozása érdekében. Elmondhatjuk, hogy valódi buzgalom és szenvedély tapasztalható a lakosság körében.
Alapvetően elmondható, hogy most közösen meg kell valósítanunk mindazt, amit lényegében már megígértünk. Ebben a tekintetben csak annyit tehetek, hogy újból felszólítok arra, hogy valóban ültessük át a gyakorlatba azokat a beavatkozásokat, amelyeket közösen elképzeltünk. Mindenekfelett szeretném újból kihangsúlyozni, hogy elvben van elég pénzünk, legalábbis jelenleg. Most azt kell tennünk, hogy a rendelkezésünkre álló pénzt felhasználjuk a vonatkozó hozzáadott érték létrehozására a Duna és a folyam mentén élő mind a 115 millió polgár érdekében.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2011. február 17-én, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
János Áder
írásban. - (HU) Tisztelt Elnök Úr! A tudományos életben régóta közhelynek számít, hogy az emberiségnek három fő stratégiai kincse van, amelyek megszerzéséért akár háborúk is indulhatnak. Ezen kincsek pedig a Föld olaj-, élelmiszer- és édesvízkészleteit jelentik. A Duna Európa legnagyobb édesvízkészlettel rendelkező folyója. Minden más előnye - a közlekedéstől az energiatermelésig - csupán másodlagos lehet a víz, mint stratégiai cikk fontossága fényében. Mint ahogy azt már több parlamenti felszólalásomban is hangsúlyoztam, számomra a Duna Stratégia ezért elsősorban az ivóvízkészletek megóvásának eszköze kell hogy legyen. Ezen álláspontom egybeesik egyébként a Víz Keretirányelvben foglalt uniós vízminőségi követelmények betartására irányuló uniós törekvésekkel is. Úgy gondolom tehát, hogy amikor a Stratégia gyakorlati megvalósítása során a vízbázis-védelem és az energiatermelés, vagy a vízbázis-védelem és a belvízi közlekedés-szállítás érdekei esetlegesen összeütközésbe kerülnek egymással, ezen első számú prioritásnak kell teret engedni. Mindezek fényében meglepő számomra, hogy a bizottsági közlemény a dunai hajózás fejlesztése körében tartalmaz olyan konkrét célokat, amelyek értelmében az év minden napján 2,5 méteres merülési mélységet kellene biztosítani a folyamon. Azért is különösen furcsa ez a kitétel, mert tudomásom szerint nemcsak a magyar vízügyi szakértőknek, de osztrák és német kollégáiknak sem nyerte el a tetszését.
Iosif Matula
A Duna már hosszú ideje nemcsak államok és régiók közötti természetes határként szolgál, hanem kínálkozó energiaforrásként és alig használt közlekedési lehetőségként is. A Duna-stratégia e belső határok teljes lebontásának alapelvére épül, a folyamot határoló országok közötti együttműködés fejlesztésének céljából. A Duna folyammedencéje egy fenntartható makroregionális struktúra gerincét alkotja. Az európai stratégia ezen a területen közösségekre, régiókra és európai államokra épül azáltal, hogy összehangolja gazdasági, társadalmi és kulturális fejlődéssel kapcsolatos szükségleteiket, miközben a Duna természetes élőhelyére vonatkozó környezetvédelmi előírásokat is teljesíti. Ennek a makrorégiónak a koherens fejlődése hozzájárul majd a régiók közötti egyenlőtlenségek csökkentéséhez és a területi kohézió uniós célkitűzésének eléréséhez. A stratégia platformként szolgál majd a különféle szintű hatóságok, valamint a hatóságok, a magánszektor és a civil társadalom közötti partneri kapcsolatok megerősítéséhez. Az összes említett szereplő sajátos részvétele nélkül a Duna-stratégiához hasonló komplex és átfogó struktúra végrehajtása puszta igyekezet marad. A regionális energiapiac fejlesztése a Duna-menti országok további érdekeltségi területe. A szomszédos országok közötti stratégiai összekapcsolások pozitív hatást gyakorolnak majd az energiabiztonságra és a környezetvédelemre, a dunai makrorégió által felkínált fenntartható energiaforrás lehetőségeinek szem előtt tartásával.
Andreas Mölzer
A Duna fontos artéria, amely Európa egyesülése ellenére elválasztó akadályt is alkot, a jelek szerint sokkal inkább, mint valaha, mert a Duna-régió gyakorlatilag zárt kulturális övezet Passautól a Fekete-tengerig. A Duna-stratégia célja ennek a nyolc EU-tagállamot és hat nem uniós országot átszelő folyónak a fejlesztése a közlekedési útvonalként történő használat szempontjából, ami valószínűleg együtt jár majd a hajózási csatornák kimélyítésével. A Duna-stratégia emellett az energiaellátás területét is lefedi, ami bizonyos körülmények között a hidroelektromos energia fejlesztését is magában foglalhatja. A stratégia további rendeltetése, hogy fontos gazdasági ösztönző tényező legyen. Remélnünk kell, hogy az EU új kiemelt projektje, a Duna-stratégia, végül valóban látható és tapintható tartalmat nyer. Hogy mennyi életet lehet valójában lehelni ebbe a projektbe, az minden bizonnyal függ többek között attól, hogy sikerül-e feloldani a környezetvédelmi célok és a Duna-régió egyesítése közötti feszültségeket, és hogy a Duna elegendő lesz-e közös nevezőként ennek az óriásprojektnek a végrehajtásához. A Duna-stratégia hatóköre nem korlátozódik a környezetvédelmi szempontok figyelembevételére a dunai ökoszisztéma további károsodásának megelőzése érdekében. Különösen üdvözölnénk azt, ha a Horvátországgal való együttműködés a Duna-stratégia részeként eredményeket produkálna az első világháború során kitelepített dunai svábok jóvátételi követeléseivel kapcsolatban.
Georgios Stavrakakis
A Duna-régióra vonatkozó stratégia az "integrált megközelítési mód” döntő jelentőségét bizonyítja azon területek fejlesztése esetén, ahol közös kihívásokkal kell szembenézni, olyan kihívásokkal, amelyek nem állnak meg az EU határainál, és amelyek közös cselekvést tesznek szükségessé eredményes megoldásuk érdekében. A politikák, a finanszírozási mechanizmusok és a kormányzat különféle szintjein működő érintett szervek koordinálásával képesek leszünk integrált válaszokat megfogalmazni a kihívások egész sorozatára: a folyami hajózás kiaknázatlan lehetőségeire, a közúti és vasúti hálózat hiányára és a környezeti fenyegetésekre. Valamennyiünknek hozzá kell járulnunk annak biztosításához, hogy a Duna-régióra vonatkozó stratégia végrehajtása a lehető leggyorsabban és legeredményesebben megtörténjen. Ez és a balti-tengeri stratégia kísérleti projektként fog működni, és gondoskodni fog bevált módszerekről és mechanizmusokról más "makrorégiókban” történő alkalmazásukhoz. Azok a kihívások, amelyeket a Duna-régióra vonatkozó stratégiának meg kell oldania, nyilvánvaló módon más, szélesebb földrajzi térségekben is fennállnak, például a Balkán vagy az Adria térségében. Nem szükséges megemlítenem azokat a következményeket, amelyeket az éghajlatváltozás ezekre a térségekre előreláthatólag gyakorolni fog, valamint a zöld gazdaság, a közlekedés és a megújuló energiaforrások fejlesztési lehetőségeit. Az Európai Bizottságnak hasonló "makroregionális stratégiák” elfogadásával kell válaszolnia ezekre a kihívásokra.
Csanád Szegedi
A Jobbik Magyarországért Mozgalom fontosnak és szükségszerűnek tartja az Európai Unió Duna Régió Stratégia mielőbbi útjára indítását. A legfőbb problémát azonban, mint általában, az átláthatóság és a finanszírozás kérdései adják. A kohéziós alapból elkülönített és területi együttműködési programokból rendelkezésre álló támogatásoknak el kell jutniuk a helyi szintre. A jelenlegi regionális különbségek csak egy olyan átgondolt és átlátható stratégia alkalmazásával csökkenhetnek, amely hatékonyan osztja el a fel nem használt forrásokat, közvetlenül a helyi vállalkozókat és befektetéseket támogatva. Az EU-hoz csatlakozni kívánó tagállamok, mint Horvátország és a későbbiekben Szerbia is a Duna-régió természetes partnerei lesznek. A határokon átnyúló együttműködést és az új tagállamok szerepét ezért sokkal hangsúlyosabban kellene a stratégiának tartalmaznia.
