Förslag till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2010 såsom ändrat av rådet (alla avsnitt) - Förslag till Europeiska unionens ändringsbudget nr 10/2009 för budgetåret 2009, avsnitt III - kommissionen - Utnyttjande av flexibilitetsmekanismen: projekt på energiområdet - Budgetramen 2007-2013: Den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, andra översynen (ändring av det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av László Surján och Vladimír Maňka, för budgetutskottet, om rådets ändrade förslag till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2010 (alla avsnitt) (11902/2009 - C7-0127/2009 - och ändringsskrivelserna nr 1/2010 (SEK(2009)1133 - 14272/2009 - C7-0215/-2009), 2/2010 (SEK(2009)1462 - 16328/2009 - C7-0292/2009) och 3/2010 (SEK(2009)1635 - 16731/2009 - C7-0304/2009) till förslaget till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2010,
betänkandet av Jutta Haug, för budgetutskottet, om förslaget till Europeiska unionens ändringsbudget nr 10/2009 för budgetåret 2009, avsnitt III - kommissionen (16327/2009 - C7-0288/2009 -,
betänkandet av Reimer Böge, för budgetutskottet, om förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om utnyttjande av flexibilitetsmekanismen i enlighet med punkt 27 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning,
betänkandet av Reimer Böge, för budgetutskottet, om budgetramen 2007-2013: Den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, andra översynen (ändring av det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning) - C7-0305/2009 -.
László Surján
föredragande. - (HU) Tack för ordet, herr talman. Minister Lindblad, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Så här i inledningen av denna budgetdebatt vill jag faktiskt snarare framföra mitt tack än anföra skäl. Jag vill tacka rådet och kommissionen för det givande samarbete som har gjort det möjligt att slutligen nå en överenskommelse och nu, i en bemärkelse, lägga fram ett gemensamt förslag för Europaparlamentet. Jag måste dock också tacka de politiska grupperna i parlamentet, för om dessa grupper inte hade kunnat samarbeta och tillsammans företräda de värderingar som är betydelsefulla för parlamentet och EU:s medborgare så hade det inte varit möjligt att utarbeta budgeten.
Jag anförtroddes rollen som föredragande för 2010 års budget för ett år sedan. Vi började genast formulera parlamentets politiska förväntningar och direktiv. Parlamentet diskuterade dessa frågor under våren. Det var oerhört viktigt, också om man såg framåt, att det fattades ett beslut som det kunde dras lärdomar av, eftersom vi föregick det preliminära budgetförslaget med flera månader. Kommissionen var med andra ord medveten om parlamentets ståndpunkt och tog också mer eller mindre hänsyn till den under utarbetandet av den preliminära budgeten.
Enligt min uppfattning bör vi använda oss av samma tidsschema under kommande år. Vad ville vi då uppnå? Vi var medvetna om att EU:s ekonomi befann sig i kris. Vi ansåg, och det gör vi fortfarande, att denna budget måste bidra till att hantera den krisen. Vi diskuterade detta med rådet, eftersom en annan naturlig lösning på krisen skulle vara att spendera mindre pengar på EU. Detta skulle inte vara en lösning, men det skulle kunna förbättra situationen. Om vi spenderar pengarna på ett klokt sätt och fäster en enorm vikt vid en förståndig användning av resurserna så kanske EU:s budget framstår som en lösning på krisen i stället för en börda. Mot bakgrund av detta ville vi stimulera konkurrenskraften genom bland annat program för forskning och utveckling. Vi ville också lägga grunden för och bidra till en gemensam energipolitik.
Över 11 miljarder euro har beviljats för detta syfte. Vi ville stimulera ekonomin, huvudsakligen genom en sammanhållningspolitik. Detta redskap är värt 36 miljarder euro. Det framgick under årets lopp att det rådde stora problem inom exempelvis mejeriindustrin, som inte var en följd av den allmänna ekonomiska krisen. Parlamentet ansåg emellertid att det var nödvändigt att ställa upp för de berörda jordbrukarna, vilket ledde till att en mejerifond på 300 miljoner euro upprättades som, trots att den inte är permanent, ändå utgör en ökning på 300 miljoner euro. Med tillgängliga medel på omkring 750 miljoner euro kan mejerisektorn få mer stöd. I detta sammanhang vill parlamentet dock betona att detta stöd måste åtföljas av en fullständig granskning av problemen inom mejerisektorn, och av en omstrukturering.
Vi var samtidigt tvungna att inse att vi inte hade tillräckligt med handlingsutrymme. Vissa budgetposter har ingen marginal, vilket gör en halvtidsöversyn av den fleråriga budgetramen nödvändig. Det finns ett enormt behov av en sådan, men det finns också ett enormt behov av att medlemsstaterna ska använda tillgängliga medel på ett mycket mer målinriktat och förståndigt sätt för att uppmuntra till tillväxt. Först då kommer vi att kunna se EU:s medborgare och skattebetalare i ögonen, eftersom det är deras pengar som vi spenderar i ett försök att få EU att fungera effektivare och mer framgångsrikt.
Vladimír Maňka
föredragande. - (SK) Herr talman, herr kommissionsledamot, minister Lindblad, mina damer och herrar! I dag behöver jag inte oroa mig för att jag ska glömma någon viktig punkt från mitt betänkande. Allt som har utarbetats under ett helt år i samarbete med kolleger och medföredragande har redan diskuterats i tillräcklig utsträckning i budgetutskottet, vid plenarsammanträden och vid medlingsförfaranden och trepartsdialoger. Det finns också, vilket är viktigast av allt, tillräckligt stöd för allt här i kammaren.
När vi inledde arbetet med budgetförslaget i början av året var jag nyfiken på hur långt rådgivarna, samordnarna och de politiska grupperna skulle låta mig gå, med tanke på att jag hade fått höra att jag redan hade gått för långt. Jag lade märke till många outnyttjade möjligheter och brister som jag ville reda ut. Ytterligare möjligheter och förslag till förbättring framkom ur dussintals diskussioner med överordnade företrädare för institutionerna, chefer för tjänsteavdelningar och annan personal.
Personal vid institutionerna har själva börjat ge information och förslag. Jag har känslan av att de hoppas och tror att vi kan ordna upp saker och ting tillsammans. Det har å ena sidan glatt mig att de visat mig denna tillit, men det skulle å andra sidan glädja mig ännu mer om deras närmast överordnade kunde lyssna till deras åsikter och lösa problemen.
Jag anser naturligtvis att de flesta enheterna gör ett professionellt arbete av hög kvalitet, men i detta skede och i denna situation vill jag betona betydelsen av personalens arbete. Vi lyckades, utifrån de dokumenterade bristerna, vidta mer systematiska åtgärder. Det är emellertid inte föredraganden, utan Europaparlamentets generalsekreterare eller en överordnad företrädare för den berörda europeiska institutionen, som kan blottlägga och lösa allt.
Därför välkomnar jag varmt överenskommelsen med Europaparlamentets ledning från skiljeförfarandet om genomförandet av en organisationsrevision. För första gången under Europaparlamentets historia kommer det nästa år att genomföras en officiell revision av två av dess viktiga enheter: generaldirektoratet för infrastruktur och logistik och säkerhetstjänsten. Syftet är att åstadkomma en effektivare användning av resurserna.
Tidigare har revisionsrätten varit den enda institution att samtycka till en extern kontroll av dess arbete. Resultatet har varit fördelaktigt. Revisionsrätten har lyckats minska sina administrativa kostnader och har nått högre produktivitetsnivåer.
Jag vill välkomna det svenska ordförandeskapets stora professionalism. Redan i april, innan vårt mandat faktiskt trädde i kraft, träffade vi statssekreterare Hans Lindblad och hans kolleger. Vi enades mycket snabbt om prioriteringarna och lyckades tillsammans skapa förnuftiga grundvillkor och utgångspunkter.
Vid plenarsammanträdet i dag lägger vi fram en gemensam förklaring om fastighetspolitiken som utgör en betydelsefull post för institutionernas administrativa kostnader. Jag anser att vi tillsammans har lyckats inleda en process som kommer att medföra kostnadsbesparingar på detta område.
Det enda sättet att möta 2000-talets största utmaningar, nämligen klimatförändringar, riskerna med och kostnaderna för råvaror och energi, ekonomisk globalisering och hot mot vår säkerhet, är genom gemensamma ansträngningar på gemenskapsnivå. Om EU ska kunna övervinna dessa problem måste man ha tillgång till effektiva och väl sammansatta instrument. Lissabonfördraget kommer att ge oss dessa instrument. När den inledande fasen av fördraget träder i kraft måste EU ha adekvata finansiella resurser tillgängliga för att kunna genomföra ny politik.
Även om dagens diskussion om EU:s budget för 2010 verkligen blir den sista för i år så kommer de båda föredragandenas arbete med budgeten för 2010 inte att vara slut, utan det kommer att fortsätta i ytterligare minst tre månader, av orsaker som har samband med genomförandet av Lissabonfördraget. Enligt min uppfattning kommer detta arbete att ge positiva resultat.
Jutta Haug
föredragande. - (DE) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsledamot! När vi diskuterade årets budget i december förra året var vi redan medvetna om att alla medlemsstater skulle märka av följderna av finansmarknadskrisen och dess återverkningar på realekonomin, och jag nämnde detta i diskussionen i egenskap av huvudföredragande för 2009 års budget. Det är just detta som har skett.
I april 2009 enades parlamentet och rådet om finansieringen av den första delen av den ekonomiska stimulans som kommissionen föreslagit. För att kunna tillhandahålla 2,6 miljarder euro krävdes vad som kallades för en mindre revidering av budgetramen. Hur skulle vi annars ha kunnat finna medel, med tanke på våra strama budgetbegränsningar? De återstående 2,4 miljarder euro som inte ingick i totalbeloppet på 5 miljarder euro skulle vaskas fram under hösten. Det är den situationen vi befinner oss i nu. Det är höst, och eftersom parlamentet och rådet har enats om en så förnuftig plan för 2010 års budget så har vi en lösning. Budgeten för 2009 bidrar också på ett betydande sätt till denna lösning.
I tilläggs- och ändringsbudgeten för 2010 skärs betalningsbemyndigandena ned med mer än 3,4 miljarder euro. I linje med detta kommer marginalerna för de outnyttjade områdena inom de olika budgetposterna att sänkas med nästan 1,5 miljarder euro. Allt detta gäller för 2009 års budget, som består av 133,8 miljarder euro i åtagandebemyndiganden och 116,1 miljarder euro i betalningsbemyndiganden och som därför inte direkt är överdådig. Om vi ser på de budgetposter där kommissionen fann de pengar som krävdes framgår det mycket tydligt att kommissionen inte tar budgetmyndighetens lösningar på allvar.
Jag vill påminna parlamentet om att även våra prioriteringar var konkurrenskraft inom EU, tillväxt och sysselsättning då vi antog 2009 års budget under 2008. Det är anledningen till att vi anslog mer pengar än kommissionen föreslagit till budgetposter som främjar den sociala dimensionen genom att skapa fler och bättre arbetstillfällen och stödja små och medelstora företag. Det är emellertid just dessa budgetposter som plundras för överföringar eller ändringsbudgetar. Är det för mycket begärt att kräva att kommissionen ska genomföra parlamentets och rådets lösningar och att anstränga sig för att se till att pengarna når avsett mål där de gör gott? Det budgetförslag som kommissionen har lagt fram är varken ett resultat av korrekta kalkyleringar eller noggranna beräkningar. År 2009 gjordes över 50 överföringar och 10 ändringsbudgetar. I detta sammanhang är det omöjligt att tala om riktighet och klarhet i budgeten, och denna situation måste förbättras.
Våra kolleger i fackutskotten måste fästa större uppmärksamhet vid genomföranderapporterna under budgetåret, och kommissionen måste äntligen leva upp till det goda rykte man fortfarande har som ett effektivt europeiskt förvaltningsorgan. Jag hoppas att vi alla kommer att anstränga oss för att uppnå detta.
Reimer Böge
föredragande. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Efter överenskommelsen om budgeten för 2010 talar vi om 141,4 miljarder euro i åtaganden och 122,9 miljarder euro i utbetalningar.
Först och främst vill jag varmt tacka båda föredragandena för deras engagemang, och i detta skede jag vill också säga att allt som Jutta Haug precis sade om 2009 års budget är helt korrekt.
Om vi tar en titt på dessa siffror ser vi att det återstår 11,2 miljarder euro under taket för betalningar i den fleråriga budgetramen. Detta innebär att vi får ett visst spelrum inom de gränser vi enats om i den fleråriga budgetramen, om så skulle krävas och om den politiska viljan finns.
Under de senaste åren har vi vid ett flertal tillfällen funnit lösningen på nödvändiga ändringar i den ekonomiska och politiska miljön genom att använda omfördelning, upprepat pressande av marginaler och ett flertal revideringar. Dessa instrument finns tillgängliga, men i och med det vi har gjort under 2010 börjar de definitivt nå gränsen för vad som är möjligt. Detsamma gäller för kategori 2, där utrymmet kommer att vara mycket mindre och faktiskt inte alls borde existera efter 2010 med tanke på de möjliga marginalerna.
Nu har vi integrerat den andra delen av medel på 2,4 miljarder euro för det så kallade ekonomiska återhämtningspaketet i dessa avtal. Det var rätt att finansiera den andra halvan, på 2,4 miljarder euro, 2010 och inte skjuta upp den till 2011. Det var förstås inget ekonomiskt återhämtningspaket. Det omfattade faktiskt lämpliga kompletterande politiska prioriteringar med avseende på energi och på bredbandstillgång i landsbygdsområden.
Användningen av flexibilitetsmekanismen har gjort det möjligt att finna ytterligare 120 miljoner euro för energiprojekt och 75 miljoner euro för kärnkraftverket i Kozloduy. Jag vill påpeka för kommissionen att detta hanterades på ett mycket underligt sätt, och jag vill i detta skede också klargöra att detta inte är slutet på historien. Vi förväntar oss ett totalbelopp på 300 miljoner euro. Mot denna bakgrund förväntar vi oss också att ni ska inkludera medel som fortfarande saknas för utveckling av kärnkraftverket vid halvtidsöversynen av budgeten, och att ni inte ska finansiera denna med hjälp av fler nedskärningar i kategori 1 B. Det är viktigt att klargöra detta tydligt.
Dessutom har vi gjort en översyn av oanvända medel från 2009, så att totalt 1,9 miljarder euro kan anslås för energi och ytterligare 420 miljoner euro kan anslås till Internet via bredband i kategori II.
I detta skede vill jag säga att detta beslut om totalbeloppet var det rätta, men nu måste vi naturligtvis också klargöra att vår nästa uppgift är att genomföra Lissabonfördraget i budgeten. Vi kan verkligen inte vänta till 2014, för då kommer vi att ställas inför ytterligare politiska prioriteringar som Europeiska unionen måste lösa som en del av globaliseringsprocessen, och inför andra nya uppgifter.
I den resolution som ska läggas fram på torsdag framgår det tydligt att vi uppmanar den nya kommissionen att publicera en rapport om genomförandet av det interinstitutionella avtalet så snart som möjligt, i enlighet med avtalen. Samtidigt måste kommissionen, och detta vill jag betona särskilt, engagera sig för att anpassa, se över och modifiera den befintliga fleråriga budgetramen för perioden 2007-2013 och för att utvidga den till 2015-2016. Dessutom måste man inleda processen för nästa fleråriga budgetram för att kunna hålla en ordentlig, öppen och offentlig debatt om den kommande budgetramen.
Detta är den nya kommissionens uppgift, och vi kommer naturligtvis att använda både utfrågningarna och debatterna under det kommande kvartalet till att bestämt uppmana kommissionen och rådet att införliva dessa politiska prioriteringar. Vi har en spännande tid framför oss.
Hans Lindblad
rådets tjänstgörande ordförande. - Herr talman! Det är en stor ära för mig att få vara här idag vid er debatt. Budgetförfarandet för 2010 har varit krävande och jag är glad över den överenskommelse som nåddes mellan våra institutioner under medlingsmötet i mitten av november. Den här överenskommelsen tjänar två stycken, likvärdiga men olika, syften.
Å ena sidan skapar den ramar för upprättandet av 2010 års budget med målet att möjliggöra för Europeiska unionen att fungera så smidigt som möjligt, att genomföra politiken på det sätt vi vill, och samtidigt garantera en kontrollerad ökning av betalningarna, särskilt i den tid som våra medlemsstater befinner sig. Å andra sidan sörjer den bland annat för en fullständig finansiering av den andra delen av återhämtningsplanen. Det är ett väsentligt bidrag från Europeiska unionen för att hantera den pågående ekonomiska och finansiella situationen.
Dessutom skulle jag vilja uttrycka rådets tillfredsställelse över den överenskommelse som vi nådde när det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Jag anser att 2010 års budget som helhet utgör en balanserad kompromiss mellan, å ena sidan, det nödvändiga med budgetdisciplin, sund ekonomisk förvaltning och, å andra sidan, vår skyldighet att infria medborgarnas förväntningar. Budgeten utgör också en kompromiss mellan olika partigrupper, mellan olika länder, mellan rådets och parlamentets olika intressen.
Det här är inte i alla delar den budget som rådet ville ha från början. Det är inte heller i alla delar den budget som parlamentet ville ha från början. Men jag tycker att det är en bra kompromiss som på bästa sätt väger av våra mål och våra prioriteringar. I det här sammanhanget skulle jag vilja uttrycka stolthet över att vi, d.v.s. parlamentet, rådet som budgetmyndighet med stor hjälp av kommissionen kunde visa nödvändigt ledarskap och ansvarskännande och nå den övergripande överenskommelse som vi gjorde i november. Detta tycker jag ger rätt signal i samband med Lissabonfördragets ikraftträdande.
Det här hade inte varit möjligt utan gemensamma ansträngningar, för det var gemensamma ansträngningar av alla berörda aktörer. Det hade heller inte varit möjligt utan den utmärkta och konstruktiva atmosfär som i vårt tycke har kännetecknat hela förfarandet. Därför skulle jag vilja ta det här tillfället i akt att tacka ordföranden för budgetutskottet, Alain Lamassoure, för både hans styrka, öppenhet och skicklighet som förhandlare. Jag skulle vilja tacka de två föredraganden, László Surján och Vladimír Maňka, för deras konstruktiva samarbete. Jag skulle också vilja uttrycka min tacksamhet till kollegerna i Ekofinrådet och rikta ett särskilt tack till kommissionsledamot Algirdas Šemeta som fyllde sin roll som ärlig mäklare till fullo.
Sist, men inte minst, skulle jag vilja tacka all den personal på de tre institutionerna som bidrog till att göra det här möjligt. Det gjorde de på ett mycket professionellt sätt.
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Det gläder mig verkligen att få möjlighet att tala inför parlamentet innan det avslutar den andra behandlingen med omröstningen på torsdag om budgeten för budgetåret 2010 och om ändringsbudget nr 10/2009, som delvis har bidragit till det framgångsrika resultatet av det årliga budgetförfarandet.
Förhandlingarna om budgeten för 2010 har krävt kompromisser och - törs jag rentav säga - uppoffringar från alla sidor för att det gemensamma målet skulle uppnås. Detta skulle ha varit omöjligt utan den konstruktiva och ansvarsfulla roll som Europaparlamentet och rådet spelade under förhandlingarna.
Jag skulle vilja belysa fyra centrala punkter.
För det första vill jag framhäva några centrala delar av resultatet av medlingen. Efter att vi enats om den gemensamma förklaringen i april förra året visste vi att vi var tvungna att nå en skör balans för att finna en finansieringskälla till de 2,4 miljarder euro till den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa som fortfarande saknades. Detta kunde bara uppnås med hjälp av en kompensationsmekanism och genom att använda alla de finansieringsmedel som finns inom ramen för den fleråriga budgetramen. Detta var verkligen en stor begränsning.
Trots denna stora begränsning lyckades vi helt och hållet finansiera återhämtningsplanen för 2010 och, som huvudföredraganden påpekar, enas om en EU-budget som kan bli ett redskap för att bidra till att övervinna den ekonomiska krisen.
Jag anser att budskapet till medborgarna är ännu starkare i dessa svåra tider, eftersom vi också har lyckats bemöta mjölkproducenternas oförutsedda specifika behov, med ett väsentligt stöd från parlamentet.
Sist men inte minst har budgetmyndighetens två grenar medgett behovet av ytterligare stöd under 2010 för Bulgariens ansträngningar i samband med avvecklingen av kärnkraftverket i Kozloduy med hjälp av flexibilitetsmekanismen.
För det andra vill jag i fråga om reserverna tacka parlamentet, och i synnerhet huvudföredraganden László Surján, för att han tagit hänsyn till de reaktioner som kommissionen gav på den första behandlingen i parlamentet i den så kallade ”genomförbarhetsskrivelsen”.
Detta ledde till att en betydelsefull minskning av reserverna hade införts i budgetförslaget för 2010 vid tiden för parlamentets första behandling.
För det tredje vill jag betona vikten av en smidig övergång till Lissabonfördraget. Den slutgiltiga grunden för budgetförfarandet ligger nu i Lissabonfördraget. Trots osäkerheterna i samband med ikraftträdandet av det nya fördraget har vi lyckats säkra en smidig övergång till den nya rättsliga ramen.
Den period som ligger framför oss kommer att bli en utmaning för alla institutioner, eftersom den kommer att innebära en förändring av deras strategi och hållning och ett behov av en förstärkt dialog från budgetförfarandets allra första början. Kommissionen är redo att göra sitt och att förlika ståndpunkter i den nya förlikningskommittén samtidigt som man i lika hög grad respekterar de rättigheter som budgetmyndighetens två grenar har.
I dag vet vi att det fortfarande görs ansträngningar för att införa alla de nya rättsliga instrument som följer av fördragets ikraftträdande. Genom att bygga på det lojala interinstitutionella samarbete som utvecklats under de senaste tjugo åren har vi dock kunnat enas om en uppsättning övergångsåtgärder, varigenom budgeten för 2010 kommer att fungera effektivt.
Slutligen har vi ändringsbudget nr 10/2009, en revidering av finansieringsramen och en mobilisering av flexibilitetsmekanismen. Jag noterar att parlamentet också har gått med på att anta förslagen om en revidering av den fleråriga budgetramen och, vilket redan har nämnts, om flexibilitetsmekanismen och ändringsbudget nr 10.
Jag vill tacka föredraganden, Reimer Böge, för att han stött resultaten av medlingen. Det visar att vi, för att uppnå vårt mål, måste kunna utnyttja de redskap som det befintliga interinstitutionella avtalet gett oss på bästa möjliga sätt.
Jag vill också tacka föredraganden för 2009 års budget, Jutta Haug, för hennes arbete under året med genomförandet av budgeten för 2009 och hennes stöd för ändringsbudget nr 10/2009, som är en del av det ”paket” som är knutet till revideringen av den fleråriga budgetramen och finansieringen av återhämtningsplanen.
Jag har också noterat era kritiska kommentarer gentemot kommissionen om behovet av att förbättra prestationerna när det gäller genomförande av budgeten.
I årets ändringsbudget föreskrivs en minskning på 3,2 miljarder euro i betalningsbemyndiganden, vilket är betydligt lägre än förra årets minskning på 4,9 miljarder euro och visar på ett förbättrat genomförande av en budget som, efter den minskning som föreslagits, har fastställts till 113 miljarder euro för 2009.
Det finns emellertid fortfarande utrymme för förbättring, och jag försäkrar er om att kommissionen kommer att fortsätta göra sitt bästa för att utnyttja de beviljade budgetanslagen på bästa sätt.
Vad gäller frågan om en förenkling av förfarandena för att påskynda förverkligandet av omkostnaderna anser jag, eftersom detta alternativ kan undersökas, att vi måste finna en omsorgsfull balans mellan en verklig förenkling och behovet av att följa reglerna för att säkra EU:s finansiella intressen.
Jag vill återigen tacka parlamentets förhandlingsgrupp och, i synnerhet, ordföranden för budgetutskottet, Alain Lamassoure, och föredragandena för budgeten för 2010, László Surján och Vladimír Maňka.
Jag vill också tacka rådets förhandlingsgrupp, och i synnerhet statssekreterare Hans Lindblad, för det konstruktiva arbete som utförts under budgetförfarandet.
Jag hoppas att dagens debatt kommer att bli konstruktiv och produktiv och leda till ett positivt omröstningsresultat om budgeten för 2010 på torsdag.
José Manuel Fernandes
för PPE-gruppen. - (PT) Herr talman, mina damer och herrar! Denna budget är ett bemötande av den ekonomiska krisen, med fast fokus på Europas medborgare. Det är en budget som är utformad för att bekämpa arbetslösheten och få fart på ekonomin. Därför prioriterar vi den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, med en finansiering på 2,4 miljarder euro för nästa år. Det bör också noteras att vi främjar en ekonomisk återhämtning när vi ökar betalningsbemyndigandena för de centrala budgetposterna.
Vad gäller arbetslöshet och ungdomsarbetslöshet vill jag belysa förslaget att se över Erasmusprogrammet. Vi välkomnar beviljandet av ett ytterligare stöd på 300 miljoner euro till mejerisektorn, men jag vill betona att det borde skapas en budgetpost för inrättande av en permanent fond för denna sektor.
Vi anser också att det är mycket viktigt att den befintliga budgetramen för perioden 2007-2013 revideras och förlängs till att omfatta budgetåren 2015-2016, som vi föreslagit. Jag vill påpeka att en hantering av klimatförändringarna och energisäkerheten är prioriteringar för EU som inte framhävs tillräckligt i denna budget. När det gäller parlamentets och andra institutioners budgetar, som nu har lagts fram för andra behandlingen, är de desamma som dem vi antog vid första behandlingen.
Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) upprepar att strikthet och öppenhet är av största vikt och stöder därför en långsiktig fastighetspolitik, ett genomförande av en nollbaserad budget i början av varje valperiod och en kostnads- och intäktsanalys av politik, som parlamentets kommunikationspolitik. Vad gäller de nya krav som har infunnit sig i och med ikraftträdandet av Lissabonfördraget stöder vi målet att skapa bästa möjliga lagstiftning och kravet på tillräckliga resurser för att uppnå detta mål.
Göran Färm
för S&D-gruppen. - Herr talman! Jag vill rikta ett stort tack till alla inblandade. Det har varit en förhandling som gett resultat. Vi har få kvarstående problem inför andra behandlingen och till det har alla berörda parter bidragit på ett bra sätt.
Även om det tog lång tid var det säkert viktigt att vi klarade av att finansiera den ekonomiska återhämtningsplanen utan att skjuta lösningarna på framtiden. Det gladde oss att rådet slutligen accepterade vårt synsätt, d.v.s. att lösningen krävde nya pengar och utnyttjande av det så kallade flexibilitetsinstrumentet, precis som när det gäller Kosloduj.
På några punkter är jag dock fortfarande förvånad över rådets och det svenska ordförandeskapets hållning. Jag hade t.ex. inte trott att man skulle motsätta sig parlamentets förslag om att låta den nya Östersjöstrategin få egna nya pengar. Jag är dock glad över att man gav efter även på den punkten. Det andra som förvånar och som fortfarande inte är helt löst är Progressprogrammet och det nya instrumentet för mikrokrediter. Från parlamentets sida är tanken att EU ska öka satsningarna på innovation för att komma åt utanförskap och arbetslöshet. Detta känns särskilt viktigt i och med att 2010 är det europeiska året för social integration. Då blir det svårt att förstå att rådet och det svenska ordförandeskapet in i det sista verkar slåss så hårt för att finansieringen av det nya instrumentet för mikrokrediter ska tas genom nedskärningar av Progressprogrammet.
Här har jag en direkt fråga till det svenska ordförandeskapet:
Mot bakgrund av den höga arbetslösheten, ett alltmer omfattande utanförskap och stora svårigheter med integrationen, och ett Progressprogram som fungerar utomordentligt - varför står rådet fast vid kravet på nedskärningar av Progressprogrammet?
Årets budgetförhandling innebar att nästan alla nya prioriteringar måste finansieras genom förändringar av taken i det långsiktiga ramverket och genom utnyttjande av flexibilitetsinstrumentet. Det finns knappt några marginaler kvar. Ramverket gäller i tre år till, men att leva med de förutsättningarna under så lång tid blir fullkomligt orimligt. Därför har jag ytterligare en fråga till både kommissionen och rådet:
Hur ställer ni er till parlamentets krav på en snabb och kraftfull revidering av det finansiella ramverket för perioden 2011-2013?
Vi menar att de tre återstående årens budgetförhandlingar kommer att bli en plåga om ingen ändring kommer till stånd, särskilt om man beaktar att vi står inför både en ny utvidgning och nya stora åtaganden på klimatområdet. Enligt min uppfattning bör principen vara att med nya uppgifter så anslås nya medel. Den principen gäller oftast nationellt och bör även gälla EU. Jag vore väldigt tacksam för en reflektion kring detta.
Anne E. Jensen
för ALDE-gruppen. - (DA) Herr talman! Jag vill tacka László Surján för det positiva resultatet av förhandlingarna. Jag vill, liksom andra redan gjort, uttrycka min tillfredsställelse över att vi i parlamentet har kunnat bevara de viktiga prioriteringarna också i den andra behandlingen, även om vi har varit tvungna att göra vissa nedskärningar i samband med den överenskommelse vi hade med rådet. Utöver energiinvesteringarna i återhämtningsplanen har vi lyckats anslå extra pengar till budgetposter som syftar till forskning och innovation på energiområdet. Vi har lyckats säkra våra pilotprojekt och förberedande åtgärder, som är nya initiativ som anstiftats av parlamentet, och jag vill, som en personlig anmärkning, säga att vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa gläder oss över att ha lyckats säkra medel för Östersjöstrategin.
Jag vill, som flera andra, belysa två punkter. För det första bristen på flexibilitet, där jag ber Algirdas Šemeta som, naturligtvis, fortsätter på en annan post inom kommissionen, att notera att vi verkligen behöver denna halvtidsöversyn av budgeten, och jag vill att kommissionen - den nya kommissionen - ska ta detta på allvar. För det andra måste vi se närmare på saker och ting och fråga oss om det finns några nya prioriteringar som vi måste tillfoga inom denna ram. Finns det några program som inte fungerar så bra? Kan prioriteringarna ändras inom den befintliga ramen, eller måste vi se över själva ramen? Vi befinner oss naturligtvis i en situation där vi haft resurser till följd av att det till att börja med anslagits mycket pengar till jordbruket inom den fleråriga budgetramen. Dessa har vi emellertid inte tillgång till längre, så nu kommer det att bli svårt, som Reimer Böge påpekade. Nu är det sanningens ögonblick. De kommande åren, då vi måste vara flexibla, kommer att bli mycket, mycket svåra om vi inte kan få finansministrarna att bevilja mer pengar, och jag tror att det kommer att bli svårare än vanligt i det rådande ekonomiska klimatet.
Jag vill även ta upp en annan fråga, som jag också vill att ni tar hänsyn till i ert arbete i framtiden, herr Šemeta. Vladimír Maňka har gjort ett mycket bra arbete när det gäller administrativa utgifter, och nu hör vi mycket populistiska politiker säga att vi inte får ge EU:s personal de löneförhöjningar som de faktiskt är berättigade till. I min grupp förespråkar vi inte någon överträdelse av gällande avtal. Om människor är missnöjda med systemet så måste de förändra systemet. Det duger inte att bara vara missnöjd med resultatet av det befintliga systemet. Jag anser att det finns goda grunder för att undersöka villkoren för EU-anställda och för att, först och främst, undersöka om de regler vi har för personalen inom EU:s system också medför de möjligheter till ledarskap som vi behöver för att nå ett effektivt genomförande av EU-politiken. Det har gått flera år sedan Kinnockreformen. Utvidgningen ägde rum för fem år sedan. Nu är det dags att se över saker och ting igen. Det är något för er att tänka på, herr Šemeta.
Helga Trüpel
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, herr Lindblad, mina damer och herrar! Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen anser också att den budget för 2010 som vi har förhandlat fram och enats om är en rimlig kompromiss. I början av budgetförhandlingarna fanns det fortfarande ett flertal olösta frågor och luckor som inte hade finansierats. Dessa problem har nu mer eller mindre lösts. Parlamentet kommer att betala en tredjedel och rådet två tredjedelar för att fylla luckorna, så utifrån vårt perspektiv är detta en rimlig kompromiss, och vi är i stånd att inleda det nya året.
Jag vill ändå börja med att titta på de problem som finns i samband med EU-budgetens struktur och inflexibilitet. Vi har redan hört om de politiska symtomen. Det faktum att det gjordes 50 överföringar och 10 ändringsbudgetar 2009 måste innebära att alla inser att målet med denna budget, med dess strama begränsningar och strikta struktur, uppenbarligen inte längre är aktuellt. Vi måste alla samarbeta för att förändra detta om vi vill göra saker och ting bättre i framtiden.
Därför ska jag nu gå vidare till de frågor som rör den kommande översynen. Den budget som vi antar nu är en budget för kristider. Detta är ett motto som myntats av László Surján. I detta sammanhang syftar kris på både finanskrisen och den ekonomiska krisen. Men eftersom konferensen i Köpenhamn fortfarande pågår vill jag tillägga följande punkt. Vi står naturligtvis inför en kris som hotar vår själva existens, med andra ord frågan om huruvida vi, med vilket jag menar människor över hela världen, kommer att kunna rädda planeten och begränsa den globala uppvärmningen till 2 °C. För att vi ska lyckas med detta måste vi alla samarbeta i fråga om våra budgetar, vår resursförvaltning och det sätt som vi lever och förvaltar våra finanser på. Vi måste övergå till förnybara energikällor. Vi måste minska koldioxidutsläppen dramatiskt. Vi måste bli en ekonomi som utnyttjar mindre kol. Vi måste naturligtvis också lägga mycket mer resurser på forskning om hållbarhet, nya material och nya produkter. Detta är det enda sättet att skapa nya arbetstillfällen på.
Vi måste göra detta på ett sätt som gynnar den europeiska inre marknaden och som medför nya möjligheter för Europeiska unionen på världsmarknaden med grön teknik och miljövänliga produkter. Det är vårt enda hopp för att kunna övertala Europas medborgare om att EU-projektet har en framtid. Det innebär också att vi - medlemsstaterna och Europeiska unionen - gemensamt måste investera mer i utbildning. Detta är den största resurs som vi har i Europeiska unionen. Vi måste ge den ett helt annat stöd, så att våra ungdomar får möjligheter i Europa och runtom i världen.
Jag vill tillfoga en sak. Vi måste också förändra jordbrukspolitiken och exportsubventionerna till jordbruket dramatiskt och fokusera på strukturfonderna. Dessa måste också genomgå en betydande förändring med avseende på renovering av gamla byggnader och en hållbar transportpolitik. Vad är det då jag vill säga? Budgeten för 2010 utgör ett steg i rätt riktning, men den är inte på långa vägar tillräcklig. Vi i gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen har myntat begreppet ”nya gröna given”, eftersom vi är övertygade om att enbart en gemensam ansträngning av medlemsstaterna, kommissionen och Europaparlamentet i EU:s anda kan åstadkomma den politiska styrka och övertygelse som krävs för att få till stånd stora förändringar, för att omgestalta vår ekonomi och för att skapa nya arbetstillfällen.
Det är först när vi kan frammana den politiska styrkan att åstadkomma verkliga förändringar som vi kommer att kunna modifiera den europeiska budgeten och de nationella budgetarna på samma sätt. Vad gäller Köpenhamn kommer vi under de kommande åren förhoppningsvis också att kunna tillhandahålla finansiering så att de fattiga länderna, framför allt länderna i Afrika söder om Sahara, kan införa nya tillväxtmodeller. Det är viktigt att de inte gör om våra misstag, utan att vi alla i stället samarbetar - industriländerna, tillväxtekonomierna och utvecklingsländerna - med att gå mot ett nytt sätt att samexistera och en ny sorts ekonomi. Det är bara på detta sätt som vi kan bli framgångsrika över hela Europa och globalt.
Lajos Bokros
för ECR-gruppen. - (EN) Herr talman! EU:s budget har lidit av en rad strukturella problem. Den är alltför stor, och den fortsätter att växa. Många poster har inbyggda automatiska ökningar, framför allt för byråkratins driftkostnader, utan någon synbart förbättrad prestation.
Det är meningen att alla budgetar ska spegla ekonomiska politiska faktorer. EU:s budget är ett undantag. Den speglar ingen fast uppsättning gemensamma värderingar. Den är i stället ett försök att rättfärdiga en EU-omfattande nykeynesiansk politik för styrning av efterfrågan genom att spendera mer på en stor majoritet av poster utan några underliggande strukturella reformer.
Ett exempel är globaliseringsfonden. En halv miljard euro ska spenderas på att mildra de negativa följderna av globaliseringen. I stället anstränger sig medlemsstaterna för att utarbeta rationella förslag för ett par tiotals miljoner. Det är å ena sidan ett enormt slöseri med knappa resurser, och å andra sidan ett ypperligt exempel på en snedvridning av reglerna om kreativt ödeläggande inom kapitalismen.
Budgetutskottet var missnöjt över att det dök upp en ny punkt i sista sekunden - kostnaden för avvecklingen av kärnkraftverket i Kozloduy, Bulgarien. Det var ett tecken på dålig planering. Hur som helst skulle inte bara avvecklingen av Kozloduy utan till och med stödet för byggande av ett nytt kraftverk vara viktigare än att spendera denna olägliga och ineffektiva ökning inom ramen för mjölkfonden.
EU-byråkratin får oreserverade och onödiga löneökningar, som om den skulle utgöra en del av ett fördelaktigt uppsving i efterfrågan. Det är helt enkelt inte lämpligt att skydda oss själva och vår administration från negativa följder i en tid då EU kämpar med den värsta lågkonjunktur som vi kommer att uppleva under vår livstid. Skulle det inte vara lämpligare att acceptera en nominell lönesänkning och på så sätt ge sysselsättningen ett uppsving i den europeiska solidaritetens namn?
Det faktum att skillnaden mellan åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden ökar på ett stort antal punkter är också ett oroväckande tecken på bristfällig planering. Eftersom vi inte kan ådra oss ett underskott skjuter vi allt fler åtaganden på framtiden. Det är samma sak som att inteckna EU:s framtid och undergräva eventuella diskretionära utgifter bortom all räddning.
Många parlamentsledamöter fokuserar på favoritprojekt och anslagsbeviljanden. Budgeten bör inte användas som ett bakåtsträvande redskap för att bevara ett dödläge, utan som ett framåtsträvande instrument för att skärpa EU:s institutionella rättsliga ram som, i sin tur, bör syfta till att stärka den inre marknaden. Ett reducerat skydd av egenintressen är nyckeln för att EU ska undvika att förlora sin relevans på världsarenan.
Miguel Portas
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Herr talman, mina damer och herrar! Enligt min uppfattning riskerar vi att inte se skogen för alla träd med denna budget. Den fråga jag ställer till er är helt enkelt följande: skulle denna budget se mycket annorlunda ut än den gör nu om det inte rådde någon kris? Vi vet alla att så inte skulle vara fallet. Det är den grundläggande frågan. Det är faktiskt anledningen till att man i det betänkande som vi ska rösta om på torsdag medger att rådet inte är berett att öka de tillgängliga medlen för att hantera krisen, att rådet minskar bemyndigandena för strukturfonderna och sammanhållningsfonderna just när det råder en allvarlig kris och att, vill jag upprepa, klimatförändringarna inte får den framträdande plats som de förtjänar.
Själva betänkandet ger upphov till ytterligare kritik, som den som framförts av Jutta Haug. Det är till exempel en enorm skillnad mellan den godkända utgiftsnivån och utbetalningarna. Utgifterna befinner sig fortfarande under de planerade nivåerna, och vi vet i grund och botten inte ens om det som spenderats har spenderats väl. Hur kan parlamentet godkänna en sådan budget, med tanke på denna fördömande bedömning? Det finns bara en förklaring: parlamentet är den svaga länken i budgetmyndigheten. Till och med ett barn vet att den som betalar bestämmer, och det är medlemsstaterna som betalar.
I dag talar vi också om framtiden, eftersom européerna inom ett år kommer att stå inför det mest omfattande budgetanpassningsprogrammet i våra medlemsstater i mannaminne. För den vanliga medborgaren är det ganska enkelt: när en kris är till ända tar en annan vid, den här gången till synes för en omstrukturering av de offentliga utgifterna. Denna politik är oansvarig, och samtidigt upprätthåller den nollunderskottet i den europeiska budgeten. Samma människor som alltid har fått betala för svårigheterna kan inte fortsätta att göra det: arbetslösa, korttidsanställda och pensionärer, genom nedskärningar i deras pension.
Unionen kommer även fortsättningsvis att vara en del av problemet tills man börjar skicka räkningarna till rätt adresser. Utan att stänga utlandsbaserade skatteparadis, utan att beskatta finansiella transaktioner och utan att utfärda obligationer kommer vi aldrig att kunna ta itu med krisen på det enda sätt som den kan stoppas: med social rättvisa. Vi kan alltså räkna med vänstern för en robust, radikal och omfördelande revidering av budgetramen till 2016, men räkna inte med vänstern i fråga om att piffa till en medioker budget där man varken tar itu med den sociala krisen eller visar den ambition som krävs för att bekämpa klimatförändringarna.
Marta Andreasen
för EFD-gruppen. - (EN) Herr talman! Förslaget till andra behandlingen av budgeten för 2010 utgör fortfarande en ökning på 6 procent med avseende på 2009. Det förslaget verkar ha sitt ursprung på en annan planet - en planet där det inte råder någon finanskris. Efter medlingsmötet i november beklagar parlamentet fortfarande rådets vägran att öka finansieringen av program inom ramen för den övergripande budgetrubriken ”Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning”. Rådet måste veta alltför väl hur sådana medel används.
Parlamentet kritiserar också rådet för minskningen av betalningar och framhåller att detta inte bidrar till att minska skillnaden mellan åtaganden och betalningar. Rådet måste veta alltför väl att denna skillnad beror på den brist på information och samråd som karaktäriserar budgetförfarandet. Revisionsrätten uppmärksammade oss nyligen på att de utestående åtagandena för närvarande uppgår till 155 miljarder euro - eller 126 procent av den nuvarande årsbudgeten. Säger detta er något?
Parlamentet välkomnar ökningen av de administrativa utgifterna - en ökning som också omfattar ledamöternas löner. Det är motbjudande att vi röstar för en höjning av våra egna löner, när hela denna kostnad ska betalas av skattebetalare som förlorar sina arbeten och sin sociala trygghet till följd av minskade nationella budgetar. Under rådande förhållanden bör vi avstå från all ökning. Europaparlamentet förkastar de budgetnedskärningar som rådet inlett inom struktur- och sammanhållningsfonderna. Jag vill fråga er om ni är medvetna om att dessa är de områden där revisionsrätten har funnit de högsta felnivåerna? Anser Europaparlamentet att vi bör anslå mer pengar till program där vi är säkra på att missbruk förekommer?
Dessutom bör allmänheten känna till att denna budget inte täcker kostnaderna för att genomföra Lissabonfördraget, som kommer att läggas till genom ändringsbudgetar - dvs. genom bakdörren. Man kanske undrar hur mycket detta kommer att kosta. ”Vem bryr sig?”, är då svaret, ”det är skattebetalarnas pengar”. De brittiska medborgarna kommer, som jag meddelade i oktober, att få se sitt bidrag till Europeiska unionen öka från 45 miljoner brittiska pund per dag till 50 miljoner brittiska pund per dag, samtidigt som den brittiska regeringen kommer att minska den offentliga sektorn för att kunna göra en nedskärning i statsbudgeten på 12 miljarder brittiska pund. Det uppgår nästan till samma belopp som Storbritannien bidrar med till Europeiska unionen. Det råder inget tvivel om att denna budget är en börda och inte en väg ut ur krisen.
Jag vill be er att lyssna till ert samvete och rösta mot denna budget.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Oavsett om vi lever i stadsområden eller på landsbygden utgör vi alla en del av ett informations- och kunskapssamhälle. De människor, företag och organisationer som kan använda modern informationsteknik på effektivaste sätt har en betydande konkurrensfördel. Detta kräver emellertid också att nödvändiga medel tillhandahålls för utveckling och utvidgande av den tekniska infrastrukturen i form av Internet via bredband i framför allt landsbygdsområden. Det är här den andra delen av det ekonomiska återhämtningsprogrammet för Europa kommer in, och det stöder följdriktigt också Lissabonstrategin.
Energisäkerhet, både nu och i framtiden, är en viktig fråga på EU-nivå. Bulgarien har beslutat att omedelbart avveckla kärnkraftverket i Kozloduy. Detta kommer att kosta hundratals miljoner euro, men det radioaktiva avfallet kommer att fortsätta att utgöra en permanent riskfaktor som kommer att hota framtida generationers hälsa och säkerhet. Jag intresserar mig för de reella, externa kostnaderna för användningen av kärnkraft och hur de bör beräknas.
Det är hög tid att vi inte bara undersöker och främjar alternativ teknik för förnybar energi, utan också inför den i högre utsträckning. I den gemensamma förklaringen om fastighetspolitik betonas vikten av en strategi på medellång till lång sikt för byggande. På detta område anser jag att tre saker är viktiga. För det första kan energieffektiva byggnader medföra en minskning av upp till en tredjedel av koldioxidutsläppen. För det andra måste användningen av byggmaterial som är skadligt för hälsan, t.ex. asbest, undvikas till varje pris. För det tredje är jag, som alltid, för en öppen och hanterbar politik, och det gäller också för byggnadskonstruktion och -planering.
Alain Lamassoure
(FR) Herr talman! Jag vill i min tur uttrycka min tillfredsställelse över det avtal som nåddes i medlingen. Detta krävde skarpsinne från det svenska ordförandeskapet, ett effektivt bidrag från kommissionen, kompetens av föredragandena och kompromissanda från företrädarna för de politiska grupperna. Vi vill tacka dem alla.
Enligt min uppfattning är den stora nyheten i dag emellertid inte detta avtal. I fråga om den europeiska budgetens framtid äger veckans stora händelse inte rum här i Strasbourg, utan i Köpenhamn. Där har det tagit våra stora nationella ledare två dagar att enas om att finna 2 400 000 000 euro till finansiering av ett så kallat EU-stöd för missgynnade länder som påverkats av klimatförändringarna, och detta bara under 2010. Vi parlamentsledamöter hade betraktats som oansvariga om vi inte hade lyckats göra nedskärningar på 81 miljoner euro i EU:s budget, och här tas 2 400 000 000 euro ur luften.
Jag välkomnar detta resultat, men ingen demokrat kan acceptera ett förfarande som är så dunkelt, så tomt på all demokratisk kontroll - alla parlament, Europaparlamentet och de nationella parlamenten, kommer att ställas inför ett fullbordat faktum - och som får så orättvisa följder för vissa medlemsstater, eftersom vissa kommer att betala två eller tre gånger så mycket som andra, lika rika, stater.
Men låt oss hur som helst välkomna detta först: våra stats- och regeringschefer medger att det inte längre duger med en budget för den gemensamma EU-politiken som är begränsad till 1 procent av BNP. De återuppfinner den europeiska budgeten, men i en sorts parallellform. Jag räknar med att den nya Europeiska kommissionen och det spanska ordförandeskapet ska hjälpa oss att lägga grunden för det nya budget-Europa, som ingen bestrider behovet av.
Francesca Balzani
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! När vi är framme vid slutet av ett budgetförfarande och kan bedöma det arbete som utförts som helhet anser jag att vi måste ställa oss en väldigt rak och uppriktig fråga: är detta en användbar budget?
Denna budget är en övergångsbudget som markerar en övergång till ett Europa som bygger på Lissabonfördraget, en övergång inom den stora ekonomiska och finansiella kris som har påverkat hela världen. Därför är denna budget opraktisk i två avseenden. Den måste utgöra ett bemötande av krisen, men spegla medvetenhet om att de resurser som finns tillgängliga under en kris är otillräckliga. Den måste utgöra ett positivt bidrag till den ekonomiska återhämtningen, men också innebära nedskärningar, minskningar och tyglande av utgifter där så är möjligt.
Inom ramen för denna budget kommer 141 miljarder euro att göras tillgängliga för nästa år. Det är inte mycket mer än vad som gjordes tillgängligt 2009, men det har gjorts enorma ansträngningar och det har lagts stort arbete på prioriteringar och på att kanalisera de tillgängliga resurserna till aktuella prioriteringar. Fokus ligger på två budgetposter: konkurrens och miljö. Konkurrens prioriteras eftersom det omfattar socialpolitik, sysselsättningspolitik och den känsliga utmaning som strukturfonderna utgör, som fortfarande är hörnstenen i EU:s omfördelningspolitik. Till denna budgetpost kommer 65 miljarder euro att anslås för nästa år.
Också till miljön, som inbegriper jordbrukspolitik, kommer omkring 60 miljarder euro att anslås. Budgeten för 2010 relaterar emellertid framför allt till den ekonomiska återhämtningsplanen. Denna plan fick ett starkt stöd förra året, men den finansierades inte fullt ut 2009. I dag kan till sist 2,5 miljarder euro investeras i energiinfrastruktur och bredband, tack vare betydande ansträngningar för att omplacera resurser.
Det har emellertid också gjorts stora ansträngningar för att forma denna budget i enlighet med Lissabonstrategin, för att tillhandahålla ännu mer resurser än dem som kommissionen tillhandahåller i förslaget till budget för Erasmusprogrammet, för livslångt lärande, eftersom det finns en fråga som vi ärligt måste ställa oss, nämligen om denna budget är användbar. Men först och främst har vi en grundläggande måttstock: budgetens användbarhet måste anpassas till EU:s medborgare.
Budgeten måste vara användbar för alla väljare inom EU, och enligt min uppfattning är det utifrån denna användbarhet, anpassad till folket, som vi måste inleda och fortsätta en lyhörd debatt om granskningen av marginalen för tillgång och de politiska resurser som vi vill ge Europa.
Ivars Godmanis
(LV) Herr talman! Jag vill tala om EU:s strukturfonder. De utgör omkring 35,5 procent av EU:s totala budget. Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden uppgår närmare bestämt till 308 miljarder euro för perioden 2007-2013. År 2010 utgör de 39 miljarder euro i åtaganden och omkring 31 miljarder euro i betalningar. Vilka risker och problem framgår? Den senaste informationen är från den 1 oktober 2009: vi befinner oss i slutet av det andra året, det linjära genomförandet befinner sig på omkring 28,5 procent och utnyttjandegraden är 24,35 procent, och här har vi de första problemen. 55 procent av medlemsstaterna ligger under detta genomsnitt. Indikatorn i den stat som ligger sämst till är 40 procent lägre än genomsnittet, och skillnaden mellan denna stat och den stat som ligger bäst till i fråga om utnyttjande av anslag är 370 procent, dvs. ett förhållande på 3,7. Om vi tittar på de enskilda fonderna så befinner sig 22 procent av medlemsstaterna under genomsnittet när det gäller rekonstruktionsfonden och den regionala utvecklingsfonden, där det sämsta resultatet är 50 procent under genomsnittet och där skillnaden mellan det sämsta och det bästa resultatet är 500 procent. Det finns länder där utnyttjandet av anslag är fem gånger lägre än i de länder som har de högsta resultaten! När det gäller Europeiska socialfonden befinner sig 22 procent av länderna under genomsnittet. Landet med sämst resultat ligger 43 procent under genomsnittet, och skillnaden ligger på 3,7. När det gäller Sammanhållningsfonden befinner sig landet med sämst resultat 68 procent under genomsnittet, och skillnaden mellan detta land och landet med bäst resultat är 300 procent. Så vad är risken med detta? Om vi tittar på detta i jämförelse med perioden 2000-2006, då ingen kris rådde, så ser vi att de stater som släpar efter nu i fråga om utnyttjande av resurser hör till de länder som tidigare inte utnyttjade medlen. Vi har närmare bestämt 16 miljarder euro som inte betalats ur den gamla fonden för perioden 2000-2006. När det gäller återuppbyggnadsfonden och utvecklingsfonden har totalt 2,4 miljarder euro gått förlorade. Det innebär att 20 procent av medlemsstaterna inte har utnyttjat dessa medel och nu inte kommer att få dem. Inom Europeiska socialfonden är denna siffra 1,9 miljarder euro, eftersom 16 procent av medlemsstaterna inte har utnyttjat beloppen till fullo. Det innebär sammantaget att 4,3 miljarder euro skulle ha ...
James Nicholson
(EN) Herr talman! Vi är alla medvetna om att det återstår 2,4 miljarder euro för den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa som har avsatts i budgeten för 2010, och jag välkomnar försöket att ta Europa igenom det svåra ekonomiska klimatet i detta avseende. Jag anser att fokus i denna plan bör ligga på innovation och sysselsättning och huvudsakligen begränsa förlusten av arbetstillfällen. Jag hoppas att dessa pengar kommer att användas på rätt sätt och inte slösas bort. Dessa resurser måste tilldelas förnuftigt och spenderas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt av medlemsstaterna.
Det gläder mig att de 420 miljoner euro som utlovats för bredband i landsbygdsområden har säkrats. Detta kommer att bli ett mycket viktigt initiativ i många landsbygdsområden, och om det genomförs på rätt sätt bör det uppmuntra till utveckling av små och medelstora företag i dessa områden.
Jag välkomnar inrättandet av en mjölkfond. Enligt min uppfattning fanns ett stort behov av detta, och det är ett bra exempel på Europaparlamentets insats för att utforma budgeten, där medel används som, kan vi säga, inte använts på andra områden.
Jag vill säga några ord om hur jag skulle vilja att budgeten såg ut i framtiden. Jag skulle vilja att offren för våld och terrorism gynnas av den, för jag anser att vi kan göra mer på detta område. Dessa människor har inte fått någon hjälp. De får inte tillräckligt stöd av de nationella regeringarna. I mitt hemland finns det många områden där människor för närvarande får stöd genom befintliga fonder, men det finns områden där vi skulle kunna göra mer. Efter 2014 kommer det inte att finnas någon finansiering för dem, och jag ber parlamentet att börja undersöka nu hur vi faktiskt kan hjälpa offren för terroristvåld. Jag hoppas att det tillträdande spanska ordförandeskapet kommer att kunna hjälpa mig på detta område.
Jag vill ta tillfället i akt att kort uttrycka min oro över administrationen av medel på 60 miljoner euro i Nordirland. Jag hoppas att kommissionsledamoten med ansvar för budgetfrågor här kommer att ta till sig denna punkt. Nordirlands församling har ansvaret för att administrera medlen. Den ligger omkring 18 månader efter med tilldelningen av dessa medel. Jag vill be dem att administrera medlen på ett ändamålsenligt sätt om de ska administrera dem, så att de gör det effektivt och förnuftigt i en tid då människor behöver ett arbete att gå till.
Jacky Hénin
(FR) Herr talman! I Europeiska unionen bör tillgången till en pålitlig elförsörjning med låg kolhalt erkännas som en grundläggande rättighet för alla europeiska medborgare. I detta syfte måste unionen skapa en genuin europeisk offentlig energipolitik och inte finansiera avvecklingen av ett kärnkraftverk i Bulgarien genom ett budgetförfarande.
Att bygga ett Europa med energi för alla innebär att erkänna att energi är en allmän rättighet för människan, inte en handelsvara. Det innebär att upphäva alla direktiv om avreglering och liberalisering av konkurrens inom energisektorn, att garantera ett offentligt regelverk och ansvar för hela kärnkraftssektorn, inklusive i frågor som rör avveckling och användande av underleverantörer. Det innebär att skapa en europeisk energibyrå som samordnar och samlar all forskning och alla säkerhetsansträngningar inom energisektorn i samtliga medlemsstater, att garantera lika tillgång till energi för alla EU-medborgare och att upprätta en ekonomisk intressegruppering som samlar alla europeiska företag, både offentliga och privata, som verkar inom energisektorn.
Denna ekonomiska intressegruppering skulle möjliggöra stora projekt - projekt som rör distributionsnät, energiproduktion med låg kolhalt samt forskning och säkerhet - mot bakgrund av ett samarbete. Européernas pengar skulle således användas väl, genom ett främjande av utveckling och inte bara en ökning av kapitalavkastningen.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! Budgeten för 2010 antas mot bakgrund av den ekonomiska krisen, och budgeteringen av EU-medlen måste ske med extra försiktighet. I detta sammanhang har rådet tvingat Europaparlamentet att fastställa prioriteringar. Den trassliga ekonomin och investering i hållbarhet står högt på dagordningen, och det med rätta. László Surján ger i betänkandet genomgående uttryck för prioriteringarna ekonomisk tillväxt och sysselsättning.
Dessa prioriteringar speglas i övergångarna mellan de olika posterna i den fleråriga budgetramen, och kan också ses i finansieringen av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, där det med rätta läggs stor betoning på ny teknik. Särskilt relevant i detta avseende är stöd för projekt som omfattar hållbara energikällor och förbättrade energinät i förhållande till tredjeländer. I detta syfte ska vi hjälpa till att få till stånd en diversifiering av energiförsörjarna. Detta är en lyckad uppsättning prioriteringar.
Jag vill dock göra en iakttagelse i detta sammanhang. Vi borde ha varit lite hårdare. Om Europeiska unionen vill att dess arbete ska vara trovärdigt borde man hålla sig till sina huvuduppgifter i stället för att blåsa upp sin egen roll i bekämpandet av krisen. Frågor som inte hör till unionens område är bland annat utbildning, kultur och medborgarskap. Kravet på mer disponibla medel, som upprepas varje år, stämmer dock dåligt överens med detta. Det borde inte vara nödvändigt att mobilisera flexibilitetsmekanismen för att kompensera bristen på medel.
En starkare uppsättning prioriteringar skulle å andra sidan omvandla oss till en konstruktiv partner för rådet, i synnerhet i tider av ekonomisk kris, när medlemsstaterna upplever brist på medel och måste göra drastiska nedskärningar. Jag vill, i korthet, tacka föredraganden László Surján för att han tagit detta steg i rätt riktning och lagt betoningen på ekonomisk återhämtning, utan att ändå förlora de sociala aspekterna i EU-politiken ur sikte, t.ex. vård av barn på hem, framför allt i Bulgarien.
Frank Vanhecke
(NL) Herr talman! Med en minuts talartid om en budget på 141 miljarder euro måste man förstås begränsa sig till väsentligheterna, nämligen att så kallade EU-medel verkligen spenderas mindre effektivt och mindre noggrant än pengar från källor närmare skattebetalarna på alla nivåer - EU-nivå, nationell och regional nivå och ännu lokalare nivåer. För att ge ett exempel så rapporterade Europeiska revisionsrätten själv att omkring 11 procent av den enorma Sammanhållningsfonden har betalats ut helt felaktigt ända till nyligen. För 2010 skulle den aktuella siffran vara omkring 4 miljarder euro. Det är ingen obetydlig summa. Detta är förkastligt och oacceptabelt. Nu anslår vi ytterligare 2,4 miljarder euro i budgeten för 2010 till den ekonomiska återhämtningsplanen. Jag motsätter mig inte detta, men jag fortsätter att undra om EU-nivån verkligen är lämplig, och om EU kanske hellre borde begränsa sig till den effektiva samordning som påtagliga, beslutsamma åtgärder på nationell nivå utgör.
Slutligen motsätter jag mig fortfarande det enorma slöseri som är vanligt inom samtliga EU-institutioner.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Herr talman! Jag vill naturligtvis gratulera de två föredragandena, Hans Lindblad för rådet, och framför allt kommissionsledamot Algirdas Šemeta, som bara har haft ansvar för budgeten i några månader. Jag anser uppriktigt att han har gjort ett utmärkt arbete, och han har lyckats finna en betydelsefull enhällig lösning för medlingen i november. Av den anledningen vill jag gratulera kommissionsledamoten särskilt.
Detta är sista året som vi kommer att utarbeta budgetar på det här sättet. Enligt min uppfattning har systemet nått sitt bäst före-datum, och jag anser att de politiska grupperna under de kommande månaderna grundligt måste överväga hur vi ska kunna skapa ett nytt budgetförfarande som är i linje med Lissabonfördragets verklighet.
Jag ska ge ett exempel. I år har vi haft diskussioner om jordbruk som har varit virtuella men som har fått ett verkligt resultat. Nästa år kommer diskussionerna att vara verkliga ända från början, i och med det normala lagstiftningsförfarandet, och det kommer därför att bli en övning i ansvar för alla parlamentsledamöter.
Slutligen kommer budgeten att vara reell och, som Alain Lamassoure sade alldeles nyss, kommer det att bli en budget där rådet omöjligen på ett briljant sätt kan fatta beslut om nya budgetposter vid ett par toppmöten utan parlamentet, varefter Europeiska kommissionen och Europaparlamentet måste utföra diverse finansiella trollkonster för att kunna införliva dessa nya, briljanta löften från rådet i budgeten. Nu är det slut på det, och det vi hoppas på är att alla inom institutionerna från och med den 1 januari nästa år kommer att ta sitt ansvar för att verkligen utarbeta budgetar som speglar den politiska verkligheten och den ekonomiska och finansiella situationen i Europa.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Herr talman! Enligt min uppfattning borde vi vara nöjda med resultatet av förhandlingarna mellan parlamentet och rådet för det slutliga antagandet av unionens budget för 2010.
Vi borde också vara nöjda med att ha lyckats upprätthålla det stöd för mejerisektorn som vi antog i parlamentet vid första behandlingen, och som skulle kunna hjälpa jordbrukarna att ta sig igenom krisperioden. Jag hoppas att vi kommer att lyckas finna en permanent lösning och att de snart kommer att kunna se ett ljus i slutet av tunneln.
Vi kan också vara nöjda med att det har nåtts ett avtal om finansiering av en mikrofinansiell mekanism för Europeiska unionen med nya pengar. Vi kan också vara nöjda med något som verkar självklart men som man sällan talar om: jordbruksutgifterna och utgifterna för sammanhållning, som är de två viktigaste politiska områdena i Europeiska unionen, har inte ifrågasatts. Sanningen är att vi i dag kan betrakta detta som en framgång.
Vi kan vara särskilt nöjda, eftersom vi har funnit 2,4 miljarder euro i nya pengar att finansiera den andra delen av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa med.
Dolt under allt detta firande finns emellertid en mycket mindre behaglig verklighet. Det finns inga pengar att finansiera den politik med som vi alla har tilldelat unionen. Eller snarare, det finns pengar, men det verkar råda en orubblig dogm i rådet: inte en enda euro mer än vad som godkändes för den nuvarande budgetramen 2006. Detta är ingen budgetåtstramning; det är ekonomisk och politisk kortsiktighet.
För drygt ett år sedan föreslog Europeiska kommissionen en ekonomisk återhämtningsplan för Europeiska unionen. Det var en relativt blygsam plan jämfört med den situation som rådde i medlemsstaterna, men fokus låg på att ge våra ekonomiers framtida sektorer ett uppsving.
Rådet motsatte sig först detta, eftersom det föreslogs att budgetramen skulle öka med 5 miljarder euro. Efter långa förhandlingar och diskussioner accepterade ni planen, men vi var tvungna att genomföra den på två år. Ni har tvingat Europeiska kommissionen att göra ett kreativt revisionsarbete, så att dessa pengar ska kunna användas nästan utan att det märks inom budgetramen.
Allt vi kan tala om är öppenhet och förenkling, men kommissionen var tvungen att utarbeta ett märkvärdigt diagram för att vi som arbetar med budgeten skulle kunna förstå syftet. Jag uppmanar er, herr rådsordförande, att försöka förklara detta avtal för en medborgare som fortfarande är intresserad av vad vi gör i Europaparlamentet.
Detta innebär att vi inte skapar ett Europa som ligger nära medborgarna, som vi alla vill. Jag säger inte detta för att kritisera, utan för att den europeiska integrationen kommer att förbli svag tills rådet ändrar sin politik.
Vi har alldeles nyligen undertecknat ett fördrag, men vi behöver en ny anda. Endera slutar vi anse att varje euro som spenderas i EU är ett slöseri, eller så ansluter vi oss till euroskeptikerna.
På torsdag ska vi anta en resolution med krav på en översyn av budgetramen för att tjäna unionens nya behov. Jag instämmer helt i denna ståndpunkt, men jag varnar er för att en översyn av budgetramen måste innebära en ökning. De nya behoven kan inte finansieras genom nedskärningar av befintliga prioriteringar. För att förtydliga - och jag ska avsluta nu - kommer vi inte att acceptera nedskärningar inom sammanhållningspolitiken eller jordbrukspolitiken.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Herr talman! Vi diskuterar den sista budgeten inom ramen för Nicefördraget. Nästa år kommer saker och ting att vara helt annorlunda: parlamentet kommer t.ex. att kunna sätta tänderna i finansiering av jordbrukspolitik och fiske. Denna del av budgeten kommer äntligen att komma inom räckhåll för parlamentet, och jag kan tala om för er att jag ser fram emot det. Nu talar vi hur som helst om budgeten för 2010. Jag vill framföra några korta kommentarer.
De extra pengarna för energi och forskning och också för avvecklingen av kärnkraftverket i Kozloduy, Bulgarien, är positiva aspekter, men det jag vill diskutera är de omfattande budgetposterna. Kommer bidragen från Europa verkligen att rusta vår ekonomi för framtiden? Svaret är ”nej”. Låt oss inte lura oss själva. Låt oss använda den kommande översynen av budgetramen till att titta mot framtiden. Jag uppmanar rådet och kommissionen att verkligen ta denna översyn på allvar snarare än att betrakta den som något slags skämt. I den nuvarande budgeten investeras fortfarande för mycket i gårdagens ekonomi: det finns för mycket av det gamla stödet för jordbruk och regioner och alldeles för lite investering i det som verkligen är viktigt, nämligen hållbarhet och innovation. Vi befinner oss vid en vändpunkt. Vill vi förvandla Europa till ett utomhusmuseum där amerikaner, kineser och indier kan uppleva fin kultur och god mat, eller vill vi bli en dynamisk, progressiv region, en region som resten av världen betraktar med avundsjuka? Väljer vi, med andra ord, stagnation eller utveckling? Svaret är självklart.
Låt oss också ta en närmare titt på finansieringen av Europeiska unionen. Vi blir hur som helst tvungna att övergå till ett system med egna resurser. Kommissionen kommer att lägga fram ett förslag om detta, som svar på en begäran från vår grupp, gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa. Det ser jag fram emot. Med det nuvarande systemet har unionen för lite manövreringsutrymme, och det har den förvrängda effekten att medlemsstaterna blir mer intresserade av hur mycket de kan få tillbaka än av huruvida det europeiska bidraget verkligen är effektivt. Jag är också av den uppfattningen att vi måste göra mycket mer för att stoppa minskningen av den biologiska mångfalden i världen.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Herr talman! Vi ställer oss inte bakom det politiska tillvägagångssättet för denna budget, eftersom det innebär ökade militära utgifter och eftersom denna politik sakta men säkert förenas med Natos politik. Detta utesluter i själva verket möjligheten till en oberoende europeisk utrikespolitik. I den femåriga budgetramen skärs jordbruksutgifterna ned, och hushållsekonomi, sammanhållning och kampen mot klimatförändringar får inget stöd.
Vi vill ha en europeisk union som inför lagstiftning som skyddar konsumenter mot spekulation och medborgare från makthavarnas urskillningslösa öga. Vi har alla förvandlats till misstänkta vid första anblicken.
Jag vill klargöra en sak: vi motsätter oss budgeten, men våra argument är helt annorlunda än dem som vi hört tidigare från de grupplösa ledamöterna från Storbritannien. Vi tror på att förena nationella intressen, och vi anser inte att det är rätt att varje enskild nation drar sig inom sitt skal. Det leder bara till fientlighet och i slutändan till konflikt.
Zoltán Balczó
(HU) Europeiska kommissionen planerar att anslå betydande resurser till två områden i ändringen av budgeten för 2009. Ett område är konkurrens, vilket omfattar ramprogrammen för forskning och utveckling, trots att detta tidigare har betraktats som en prioritering. Om vi skyller på kandidaterna inom denna sektor blir en minskning av byråkratin ett ännu mer starkt betonat krav. Det andra området är Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, som har drabbats av en nedskärning på 1,6 miljarder euro. Denna fond ska användas till att hjälpa landsbygdsområden att behålla eller återfå sin befolkning. Ungern har drabbats särskilt hårt av detta problem. Det ungerska jordbruket domineras av storjordbruk. Det är de som får arealersättningen, samtidigt som de inte använder så mycket arbetskraft. Föredraganden hade en del hårda ord att säga om denna ändring. Han sade att kommissionen plundrade huvudområdena. Jag vill ställa följande fråga: varför stöder han fortfarande antagandet av denna ändring?
Ingeborg Gräßle
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, herr Lindblad, mina damer och herrar! Jag skulle vilja ta upp Salvador Garrigas krav på realistiska budgetar. Hur mycket kostar Lissabonfördraget? Detta har blivit ett mycket akut problem. Varför kan vi inte vara mer realistiska i fråga om strukturfonderna? De har blivit heliga för oss. Det finns redan bemyndiganden från en period på två och ett halvt år som inte har uppfyllts, och vi lägger ytterligare minst 30 miljarder euro till dessa bemyndiganden.
Vi har ett problem på Balkan, där länder förbereder sig inför en anslutning till Europeiska unionen. Till följd av negativa resolutioner från socialdemokraterna och liberalerna har vi inte något stort intresse av att ta reda på vad som verkligen sker på Balkan. Hur samarbetar t.ex. de olika EU-institutionerna i Kosovo, som det nu finns ett stort antal av? Alla dessa ändringsförslag, som Europaparlamentet har förkastat och som jag anser att vi borde följa upp, eftersom vi har ett arbete att utföra där, är mycket viktiga.
Var finns utvecklingen i lägesrapporterna? Vi har röstat för revisionsrättens rapport, där vi krävde ett ”trafikljussystem”, men budgetutskottet vägrade senare att stödja detta system med motsvarande reserver. Allt detta är motsägelser, och enligt min uppfattning är parlamentet ännu inte redo att vara realistiskt eller att stödja sina egna resolutioner.
Jag vill uppmana till en realistisk strategi med avseende på Kozloduy. I den särskilda rapporten från kommissionen om användning av EU-medel i Bulgarien fram till i sommar nämndes inte Kozloduy, trots att det hade avsatts pengar inom ramen för Phareprogrammet. Fram till i slutet av 2009 spenderades minst 602 miljoner euro på Kozloduy. Jag har försökt få reda på vad som skedde med pengarna, och jag har upptäckt att ingenting har stängts ned än. Man har bara gjort upp planer för en hantering av avvecklingen. Kozloduy har fått mig att inse hur lite kommissionen vet om vad som sker med våra pengar. Det har också fått mig att inse att det stora antal tilläggsbudgetar som har uppstått gör det svårare att kontrollera situationen, och de leder också till att kommissionen förlorar överblicken. Därför bör vi åtminstone sluta att eftersträva dessa tilläggsbudgetar, för resultatet är att vi själva inte längre har någon aning om vad som försiggår.
Edit Herczog
(HU) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Under den nuvarande finansiella och ekonomiska krisen måste vi fästa särskild uppmärksamhet vid tillväxt, konkurrens, sysselsättning och ett effektivare och förenklat genomförande av sammanhållnings- och strukturfonderna. Andra prioriterade mål är t.ex. att öka säkerheten i fråga om energiförsörjning och -transport, inre säkerhet, demografiska utmaningar och frågan om klimatförändringar.
Det är anledningen till att vi välkomnar de stora parlamentariska framgångar som nåtts i detta förslag till budget, i samband med den ekonomiska återhämtningsplanen och stöd för energiinvesteringar. Vi välkomnar också de mindre framgångar som nåtts efter utdragna debatter, t.ex. det stöd som beviljats producenterna av mejeriprodukter och instrumentet för mikrokrediter för små och medelstora företag. Jag vill också nämna projekten för intelligent energi och stödet för livslångt lärande. Vi måste betona att det är ett betydelsefullt resultat att ha lyckats utverka 2,4 miljarder euro för ekonomisk återhämtning. Det gläder mig verkligen också att vi har lyckats garantera en bekräftelse av budgeten för Galileoprogrammet.
Nästan 2 miljarder euro har anslagits till energiprojekt, vilket kanske är det mest betydelsefulla resultat som Europaparlamentet kan tillskriva sina egna ansträngningar. Vi har också lyckats tillhandahålla stöd till en säker avveckling av kärnkraftverket i Kozloduy, i Bulgarien, och jag vill i synnerhet betona säkerhetsaspekten i denna fråga. Vi har lyckats införliva stöd till producenter av mejeriprodukter i budgeten, på Europaparlamentets begäran. Man måste också betona att parlamentet har fattat ansvarsfulla beslut och medge att vi har fastslagit förnuftiga budgetmarginaler.
Marginalerna har emellertid minskat. Parlamentet kan känna stolthet över budgeten för 2010. Jag vill gratulera föredragandena för detta, László Surján och Vladimír Maňka. Vår uppgift för framtiden är att se till att Lissabonfördraget inte bara ökar parlamentets befogenheter, utan att EU:s budget, tack vare reformen, också gör livet lättare för Europas entreprenörer och medborgare. För att uppnå detta hoppas jag att vi kommer att visa stor styrka och uthållighet under de kommande åren. Tack för er uppmärksamhet.
Nathalie Griesbeck
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det är min tur att hylla den föreställningsförmåga som visats och de ansträngningar som gjorts av våra institutioner för att - med hjälp av vissa budgettekniker, som Alain Lamassoure sade, och mirakellösningar - kunna frigöra det mycket stora belopp som motsvarar den andra fasen av den ekonomiska återhämtningsplanen, dvs. 2 400 000 000 euro. Jag vill också tala om hur nöjd jag är med de 300 miljoner euro som vi har lyckats samla ihop för att på kort sikt kunna bemöta den mycket allvarliga kris som jordbrukarna i nuläget befinner sig i. Jag hoppas att detta belopp och dessa svårigheter kommer att innebära att vi väljer en pragmatisk strategi med avseende på deras framtid. Vi bör också ge vårt erkännande till pilotprojekten och de förberedande åtgärderna som, liksom Anne Elisabet Jensen betonade, blåser nytt liv i budgeten.
Utöver dessa kommentarer, som har framförts mycket effektivt, vill jag betona två punkter. Jag kommer för det första att ställa en fråga, och för det andra att inta en politisk ståndpunkt. Frågan är följande: jag skulle vilja ha en officiell förklaring i fråga om hur unionen kommer att ställa sig i fråga om sammanhållningspolitiken och strukturfonderna, element som verkar ha hamnat i fokus för att påverka vissa EU-partner. Enligt min uppfattning är detta bevis på vad som sker i Europa.
(Talmannen avbröt talaren.)
Elisabeth Jeggle
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Europaparlamentet har nått bra resultat i dessa förhandlingar. Jag vill tacka alla de parlamentsledamöter som deltagit i förhandlingarna och som tydligt uttryckt sina åsikter inför kommissionen och rådet.
Nu är det viktigt att vi verkligen gör rättvisa åt alla frågor i samband med Lissabonfördraget, inklusive hela budgetområdet. Vi har visat att parlamentet måste tas på allvar och att det är vettigt att ta parlamentet på allvar. Detta har framgått mycket tydligt genom budgetförhandlingarna. Många av mina kolleger i parlamentet har redan nämnt att vi har uppnått de viktigaste målen.
I egenskap av föredragande för jordbruksbudgeten i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling kan jag säga att vi, trots att vår budget - jordbruksdelen - har pressats hårt, fortfarande håller oss innanför marginalerna. Vi har dragit åt svångremmen. Vi har klarat av detta själva inom utskottet, och det anser jag betyder mycket. Det innebär ett lyckat resultat för parlamentet att säkra 300 miljoner euro för mjölkfonden, trots alla argument mot detta från kommissionens och rådets sida under årens lopp, i synnerhet med tanke på den svåra situation som mjölkproducenterna befinner sig i.
Andra sektorer inom jordbruksproduktion har också problem för närvarande. Detta påverkar inte bara jordbruket och jordbrukarna utan också många arbeten i nedströms belägna områden. Med tanke på den situation som råder skapar detta ännu fler svårigheter. Vi behöver en permanent budgetpost för mjölkfonden, och vi har som mål att få till stånd en sådan i framtiden. Vi har anslagit mer pengar till budgeten för 2010 än vi gjorde 2009. Det är ett resultat av den rådande situationen, och det är vi medvetna om. Vi kommer att agera därefter, och göra allt som står i vår makt för att se till att vår jordbrukspolitik är hållbar och innovativ.
Estelle Grelier
(FR) Herr talman! Omröstningen om budgeten är i huvudsak en i grunden politisk handling, och vi måste dra en politisk lärdom - en betydande, grundläggande politisk lärdom - av den budget som föreslagits.
Europeiska unionens budget, och i synnerhet denna, speglar bristen på ett europeiskt politiskt projekt, trots att de europeiska medborgarna är i större behov av ett sådant än någonsin mot bakgrund av krisen och i början av våra nya mandat. Denna budget markerar en frånvaro av en global vision för Europa.
Rådet och kommissionen har valt att låta medlemsstaterna utveckla sina egna, ofta konkurrerande, återhämtningsplaner och har övergett försöken att samordna en ekonomisk, social och miljömässig återhämtning på EU-nivå. Det har inte gjorts något försök att få till stånd någon hävstångsverkan, ingen uppmuntran till europeisk solidaritet.
Rådet och kommissionen lättar sitt samvete genom att tillämpa en återhämtningsplan undan för undan. I budgeten för 2010 finansieras mycket riktigt den andra delen av återhämtningsplanen, som uppgår till totalt 5 miljarder euro, ett skrattretande belopp. 300 miljoner euro kommer visserligen att anslås till mjölkfonden, men det är en otillräcklig summa när vi t.ex. vet att nettoinkomsten för jordbrukarna i Frankrike sjönk med 34 procent 2009.
I budgeten för 2010 har 25 miljoner euro öronmärkts för mikrofinansiering, och förslaget till budget i förbindelse med Sammanhållningsfonden förblir, mot rådets inrådan, oförändrat.
Därför är det lite på grund av brist på alternativ och mot vår önskan som vi kommer att rösta för denna budget, eftersom EU - dess medborgare - inte klarar sig utan dess ingripanden, även om de är otillräckliga. Trots detta måste vi tillsammans - och detta omedelbart - ifrågasätta metoderna för finansiering av den ambitiösa politik som EU måste förse sig med och som går ut på att frigöra EU-budgeten från den nuvarande begränsade och olämpliga ramen.
Utöver stora politiska förklaringar måste kommissionens ordförande, José Manuel Barroso, tala om för oss hur han tänker finansiera den framtida EU-politik som han talar så mycket om, i synnerhet den som rör den nya strategin för tillväxt och den som rör klimatförändringarna. Från och med nu kommer de omöjligt att klara sig med en sådan klen budget som den vi har erbjudits.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Herr talman! Jag stöder helhjärtat Europaparlamentets beslut att prioritera finansieringen av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. En återhämtningsplan av detta slag är nödvändig för att öka den ekonomiska efterfrågan och återuppbygga regionens konkurrenskraft.
Arbetslöshetsnivåerna i Europa stiger som en följd av den ekonomiska krisen, och detta påverkar den europeiska ekonomin på ett allvarligt sätt. De som drabbas hårdast är olyckligtvis ungdomar som söker arbete för första gången i sitt liv. Åtgärder måste vidtas för att skydda dem som är mest missgynnade.
Vi måste inrätta omskolningsplaner, så att de som förlorar arbetet i dag snabbt kan hitta ett annat jobb i framtiden.
Planen har utformats för att kunna kombineras med Europeiska socialfonden och Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter.
Europeiska unionen har sedan 1973, då Irland gick med på att ingå i Europeiska ekonomiska gemenskapen, upprepade gånger intagit en central roll - när detta har krävts - i bekämpningen av landets problem med arbetslöshet, med hjälp av Europeiska socialfonden.
Unionen har återigen intagit en sådan positiv roll på Irland, och återhämtningsplanen är av yttersta vikt i detta sammanhang.
Talmannen
Tack så mycket, herr Gallagher! I egenskap av vice talman med ansvar för flerspråkighet vill jag tala om att det gläder oss mycket att ni talar gaeliska i parlamentet.
Danuta Maria Hübner
(EN) Herr talman! Jag skulle vilja påtala fyra saker.
För det första vill jag betona behovet av att använda budgeten för 2010, och framför allt de gemensamma finansiella instrumenten för sammanhållningspolitik, på det mest ändamålsenliga sättet för att stimulera ekonomisk aktivitet i alla unionens regioner och städer, och skapa den hävstångsverkan som krävs för att ge nytt liv åt medlemsstaternas ekonomier. Sammanhållningspolitiken utgör en stark och nödvändig bro mellan återhämtning från krisen och en långsiktig strukturell omdaning av den europeiska ekonomin.
För det andra är det av denna anledning som utskottet för regional utveckling har uppmuntrat kommissionen och medlemsstaterna att inte bara använda de finansiella resurser som är tillgängliga till investering i prioriteringar inom sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013 - klimatförändringar, kunskap och innovation, energieffektivitet, förnybar energi, bredband, hållbar stadstrafik och kompetensutveckling - utan att också främja sammanhållningspolitikens hävstångsverkan. På så sätt skulle alla finansieringsinstrument som har skapats inom ramen för sammanhållningspolitiken i samarbete med Europeiska investeringsbanken för att hjälpa små och medelstora företag att inte bara överleva denna svåra period utan att först och främst hålla stånd, anpassa sig till omgestaltningen av den globala ekonomin, som förändras, och att klara av den utmaning - och de möjligheter - som klimatförändringarna utgör, på ett effektivt sätt.
För det tredje vill jag informera ledamöterna om att alla stödansökningar inom Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden från budgeten för 2009, som totalt uppgår till 25,5 miljarder euro, har utnyttjats till fullo och på så sätt bidrar till återhämtning, strukturell förändring, tillväxt, sysselsättning och energieffektivitet på området för klimatförändringar.
Till sist beklagar jag i detta sammanhang de nedskärningar som gjorts av stöd till kandidatländer, det investeringsfrämjande organets instrument för regional utveckling och mänskliga resurser, som vidtar åtgärder på områden som arbetslöshet, social utslagning och investering i utbildning - en nedskärning på 7 miljoner euro, vilket är 0,5 procent av tillgängliga driftskrediter som går till förvaltning - utan hänsyn till behovet av att kunna garantera bra lokal förvaltning och utan hänsyn till de grundläggande principerna om en sund ekonomisk förvaltning, som parlamentet håller så kära.
Cătălin Sorin Ivan
(RO) Jag vill börja med att gratulera föredragandena till de resultat som de uppnått i förhandlingarna om budgeten för 2010. Europas medborgare behöver nu mer än någonsin en omfattande budget för att kunna hantera den ekonomiska krisen och sina problem.
Medlemsstaternas budgetar står nu inför stora svårigheter när det gäller att hantera den ekonomiska krisen, i synnerhet eftersom många av de problem som de kämpar med sträcker sig utanför nationens räckvidd. Dessa svårigheter är globala, och de kräver samordnade svar på högsta nivå. Av den anledningen gläder det mig verkligen att vi kan presentera en budget i kammaren i dag som helt och hållet kommer att finansiera den andra delen av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, med ett belopp på 1 980 miljoner euro. Vi kommer sannolikt att få se en första antydan till ekonomisk återhämtning 2010, men de nationella budgetarna kommer att drabbas oerhört hårt av de ansträngningar som gjordes under förra året. Dessutom kommer arbetslösheten att bli rekordhög i medlemsstaterna.
Den framtida kommissionen kommer att ha ett enormt ansvar när det gäller att hjälpa medlemsstaterna och Europeiska unionens medborgare med att ta sig igenom dessa svårigheter. Jag vill dock uppmärksamma medlemsstaterna på deras ansvar i fråga om att utnyttja EU-medlen. Det är meningslöst att vi anstränger oss för att förhandla fram pengar till sammanhållningspolitiken om dessa medel inte utnyttjas. Jag ansluter mig till mina kolleger i deras krav på att den fleråriga budgetramen för perioden 2007-2013 ska ses över så snart som möjligt, för om så inte blir fallet kommer vi inte att kunna återkomma med en budget för 2011.
Jag skulle vilja betona ytterligare en sak. Med budgeten för 2010 kommer ändå ett innovativt drag att införlivas, som kanske framstår som mindre betydelsefullt för många, men så är inte fallet. Jag syftar här på de förberedelser som inletts för ett upprättande av en gemensam europeisk ram för Svarta havet. Denna åtgärd representerar ett erkännande av Svarta havet som en viktig EU-fråga och minskar skillnaden mellan hur Svarta havet och Östersjön behandlas som en del av Europeiska unionens politik.
Jean-Pierre Audy
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, minister Lindblad! Jag vill gratulera föredragandena och vår ordförande för budgetutskottet, min vän Alain Lamassoure.
Jag har fem kommentarer. Den första rör forskning, i synnerhet det sjätte och det sjunde ramprogrammet för forskning. Vi i budgetkontrollutskottet upprepar, för rättssäkerhetens skull, att vi vill att Europeiska kommissionen ska avstå från att genom nya tolkningar av behörighetskriterierna göra nya beräkningar av ekonomiska redovisningar för avslutade projekt som man redan har godkänt och betalat för. Vi upprepar vår begäran om att kommissionen inte ska avvika från internationella redovisnings- och revisionsstandarder.
Den andra kommentaren rör inbegripandet av tjänstepensioner för EU:s personal i budgeten. Vi föreslår att alla fordringar på medlemsstater i fråga om tjänstepensioner - som den 31 december 2008 uppgick till 37 miljarder euro, en ökning med 4 miljarder euro sedan 2007 - ska redovisas som en tillgång, och vi föreslår en undersökning av ett inrättande av en europeisk pensionsfond.
Den tredje kommentaren är att byrån för bedrägeribekämpning bör stödjas. Den bör stärkas, så att den kan göra sitt arbete bättre, framför allt när det gäller interventioner utanför EU.
Den fjärde kommentaren är att vi vill att kommissionen tillhandahåller resurser som möjliggör en interinstitutionell konferens i syfte att erhålla en positiv revisionsförklaring från Europeiska revisionsrätten. Denna konferens skulle samla de nationella revisionsrätterna, Europeiska revisionsrätten, de nationella parlamenten och de berörda förvaltningarna.
Den sista kommentaren är att Europeiska unionen inte gör tillräckliga investeringar, och detta är ett personligt förslag: är det inte dags att införliva ett investeringsavsnitt i vår budget, och att vi tillsammans med Europeiska investeringsbanken - som jag föreslår att Europeiska unionen hädanefter blir en partner till vid sidan av medlemsstaterna, eftersom vi är en juridisk person - utarbetar en investeringsplan, framför allt om transeuropeiska nät? Detta omfattar energi, motorvägar, snabbtågsförbindelser, vattenvägar, universitet, utbildning, bredband, hälsa, rymden och så vidare.
Derek Vaughan
(EN) Herr talman! Detta är min första budget i Europaparlamentet, och jag är mycket imponerad över den enighet som rått i fråga om parlamentets prioriteringar och av enigheten om att vi bör skydda dessa prioriteringar. Jag vill tacka alla som varit delaktiga i processen.
Vi har uppnått mycket. Vi har inte uppnått allt, men jag är nöjd över att vi har uppnått så mycket. Jag är särskilt nöjd med förklaringarna om strukturfonderna och sammanhållningspolitiken. Jag hoppas att dessa förklaringar läggs på minnet tills det är dags att fatta beslut om politiken efter 2013. Parlamentet har emellertid fortfarande en del svåra beslut att fatta, t.ex. om finansieringen av instrumentet för mikrokrediter - jag hoppas att man i parlamentet fortfarande betraktar detta som en prioritering - om att de kommande tre åren kunna garantera finansieringen av Kozloduy och om att finna medel för nya prioriteringar: prioriteringar som ett resultat av Köpenhamn, prioriteringar som ett resultat av genomförandet av Lissabonfördraget och prioriteringar som ett resultat av strategin för 2020 som vi kommer att diskutera nästa år.
Vi måste lösa alla dessa problem med vetskapen om att marginalerna är snäva och att rådet kommer att ställa sig tveksamt till att anslå ytterligare medel. Det är anledningen till att en grundläggande översyn av budgeten är absolut nödvändig i framtiden. Vi borde se till att budgeten uppfyller våra prioriteringar i framtiden.
Vi måste också titta på en ny budgetpost för globaliseringsfonden i stället för att fortsätta att plocka pengar från andra poster. Vi måste också se till att det finns tillräckligt med pengar inom ramen för flexibilitetsmekanismen, så att vi kan svara på och ändra våra prioriteringar. Den summan är inte tillräcklig i nuläget. Om vi kan göra allt detta så kommer vi att uppfylla våra prioriteringar och, vilket är viktigare, så kan vi visa alla EU-medborgare att Europaparlamentet fyller en viktig funktion.
Budgeten bör anpassas efter prioriteringarna, men den borde också anpassas efter medborgarnas prioriteringar. Detta är det centrala budskapet till oss i egenskap av parlament, men också ett centralt budskap till kommissionen och rådet.
Csaba Őry
(HU) Det kanske inte är en tillfällighet att förberedelserna av budgeten för 2010 väcker så stor uppmärksamhet. Denna uppmärksamhet är helt berättigad med tanke på den stigande arbetslösheten och de svårigheter som orsakats av den ekonomiska krisen. I egenskap av föredragande för yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor vill jag tacka föredraganden László Surján för det professionella sätt som han har hanterat de aktuella frågorna på.
Vi angav tidigare följande prioriteringar i det yttrande som registrerades av mig i utskottet för sysselsättning och sociala frågor. Vår främsta prioritering är naturligtvis instrument som syftar till att lindra följderna av den finansiella och ekonomiska krisen för EU:s medborgare. Vi stödde alla förslag, däribland den ökning på 8,4 procent som ska ge konkurrenskraften ett uppsving som vi hoppas kommer att leda till att arbetstillfällen behålls, eller att det skapas nya, och bidra till den ekonomiska återhämtningsplanen, den förnyade Lissabonstrategin och programmet för livslångt lärande.
Vi betonade de uppgifter som är knutna till socialfonden, yrkesutbildning, erhållande av tekniska kvalifikationer och livslångt lärande. Enligt min uppfattning är det särskilt viktigt att vi lyckats öronmärka 25 miljoner euro till finansiering av det framtida instrumentet för mikrokrediter 2010. I går diskuterade vi detta nya instrument. Förhoppningsvis kommer vi att kunna enas snabbt om de övriga finansieringsdetaljerna också.
Jag anser att det är viktigt för budgeten att betona betydelsen av finansiering av åtgärderna och politiken inom ramen för budgetrubrik 1a. De kommer att bidra till en hållbar utveckling och till att skapa arbetstillfällen. Jag skulle särskilt välkomna de punkter som syftar till att förbättra situationen för små och medelstora företag, liksom det stöd som tillhandahållits gemenskapsprogrammet för sysselsättning och social solidaritet (Progress), samråds- och informationsnätverket Eures och pilotprojekt som Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter.
Sammantaget anser jag att de mål som fastställts av utskottet för sysselsättning och sociala frågor kan spela en betydelsefull roll i budgeten, vilket vi är skyldiga föredragandena ett tack för.
Gay Mitchell
(EN) Herr talman! Under den förra mandatperioden fästes stor uppmärksamhet vid ledamotsstadgan och stadgan för assistenter, och jag anser att detta var lämpligt. Nu när vi befinner oss i början av denna mandatperiod och med en ny kommission är det dags att rikta uppmärksamheten mot annan personal vid de tre institutionerna och undersöka den personalens roll.
Vi har den stora fördelen att ha mycket professionella och engagerade människor som arbetar i parlamentet, rådet och kommissionen, men sanningen är den att vi inom parlamentet inte känner till exakt vad många av dessa människor gör. De har gjort vad de har gjort i åratal.
När 27 medlemsstater företräds i Europaparlamentet, 27 kommissionsledamöter från dessa medlemsstater samlas i Europeiska kommissionen och rådets ministrar återvänder till sina parlament och kommer hit, så är det väldigt lätt för de personer som valts för att tjäna oss att faktiskt ta över dagordningen.
Det jag begär av parlamentet från alla första början under denna mandatperiod är att den tillträdande kommissionen - jag vet förresten inte hur stor andel av budgeten som anslås till personal, men jag vet att det är en betydande del - kräver en granskning av vad personalen vid de tre institutionerna egentligen gör, så att den verkligen är kompetent och effektiv och, framför allt, är öppen om och tar ansvar för vad den gör. Enligt min uppfattning skulle detta vara en betydelsefull offentlig tjänst.
Det finns en sorts växande tro på att det finns en ansiktslös byråkrati. Jag delar inte denna uppfattning, och detta är inte en spydighet från min sida, eftersom vi har många duktiga personer i personalen, men det är inte ett mått på kompetens och effektivitet. Vi måste veta vad personalen uträttar, och om vi menar allvar med att ha en Lissabonagenda med en ändamålsenlig och effektiv ekonomi så måste vi försäkra oss om att personalen vid våra tre institutioner används på ett ändamålsenligt, effektivt och ansvarsfullt sätt. Jag anser att det bör finnas en ställföreträdande generalsekreterare vid varje institution, som med jämna mellanrum rapporterar till respektive institution om personalens kompetens och effektivitet.
Jag vill be kommissionen att undersöka detta oberoende och på ett rättvist sätt i ett tidigt skede av den nya mandatperioden.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Herr talman! Det verkar också vara värt att påpeka under budgetdebatten att lagen är ett grundläggande element i samhällslivet och att dess sammanhang enar vår kontinent. EU-domstolen spelar en oumbärlig roll på detta område, och det är anledningen till att utskottet för rättsliga frågor har lagt fram en rad ändringsförslag som syftar till att återinsätta medel som tillhandahölls i det ursprungliga budgetförslaget, med vilka domstolen nätt och jämnt kommer att kunna uppfylla de mest grundläggande behoven.
Ett av de mest akuta problemen är frågan om ökade finansieringsmedel för 2010 för översättning av frågor som hänskjutits för förhandsavgöranden, ett grundläggande instrument som nationella domstolar använder för att möjliggöra en anpassning av nationell jurisdiktion till europeisk jurisdiktion. EU-domstolen har inte tillräckliga medel för att öka resurserna för den personal som arbetar inom dess översättningstjänst, och detta orsakar förseningar av domstolsförfaranden. Ett beviljande av ytterligare medel till domstolen skulle bidra till att öka effektiviteten inom verksamheten på detta område och till en minskning av förseningarna inom domstolsförfaranden i medlemsstaterna. Rådets nedskärning av medel påverkar strategiska it-projekt som man redan har skurit ned mycket på och som domstolen föreslagit för 2010 i syfte att förbättra dess tjänstekvalitet, samtidigt som man minskar antalet anställda. De medel som tillhandahölls i det gemensamma budgetförslaget måste återinsättas. Informationsteknik är ett grundläggande område som gör det möjligt att bemöta de nya utmaningarna i vår tid, som medför långsiktiga besparingar och erbjuder medborgarna bättre tjänster.
Jag vill också betona nödvändigheten av att stödja förslaget till referensramar. I februari 2009 presenterade en grupp akademiker den slutgiltiga versionen av en sammanfattning av förslaget till referensramar som europeiska institutioner kommer att kunna använda som grund för skapandet av en europeisk avtalsrätt. I detta skede är det mycket viktigt att ramarna tillhandahålls på så många officiella språk som möjligt för att politiska och juridiska grupper och andra berörda parter ska kunna föra en ingående diskussion om frågan om den europeiska avtalsrättens framtid. Det gläder mig att Europaparlamentet kommer att rätta till rådets misstag och göra det möjligt för domstolen att fungera bättre.
György Schöpflin
(EN) Herr talman! Jag anser, liksom alla andra, att detta är en oerhört bra budget. Det har lagts ned stort arbete på den, och jag vill gratulera alla dem som har varit delaktiga.
I detta skede av debatten vill jag försöka se helheten. Det har gjorts oerhört viktiga inlägg om specifika frågor, men vi måste se till det vida europeiska sammanhanget för att förstå betydelsen av det vi talar om. I en demokrati måste enligt min uppfattning varje enskild institution ha en budget, och var och en av institutionerna måste redogöra för vad man spenderar inför dem som faktiskt bidrar och som tillhandahåller resurserna.
Just denna budget är följaktligen laddad med ansvar. Den är faktiskt laddad med ansvaret att utgöra budgeten för en institution som är särskilt engagerad i öppenhet och ansvarsskyldighet. Detta kommer, med tanke på vårt engagemang i öppenhet och ansvarsfrihet, inte minst att främja god förvaltning, och i en perfekt värld ökar detta tilliten mellan dem som spenderar och dem som tillhandahåller. Jag kanske ska betona att det är så det skulle vara i en perfekt värld - verkligheten ser ofta annorlunda ut. Den stora betydelsen av denna öppenhet är att den kan bidra till att övervinna den distans som existerar mellan individer och maktutövare. Denna distans är - det tror jag att vi kan enas om - ett oundvikligt inslag i det moderna livet, och därför bör varje enskild institution göra vad den kan för att överbrygga klyftan.
Därutöver har Europa en svår tid framför sig, och enligt min uppfattning ökar detta otryggheten hos medborgarna. Det vi kan göra i detta sammanhang är att belysa dessa frågor genom att främja en debatt och en diskussion som, för övrigt, inbegriper oenighet. Utifrån denna synvinkel anser jag att budgeten är ett utmärkt steg i rätt riktning, och jag kommer att ge den ett starkt stöd.
Peter Šťastný
(EN) Herr talman! Budgeten för 2010 är verkligen inte generös - precis som vilken budget som helst. Under de rådande förhållandena måste vi arbeta med det vi har, och det vi har är främst effekterna av en större global kris. Allt annat är underordnat denna kris.
Som föredragande för utskottet för internationell handel (INTA) hoppas jag att de ökade beloppen under rubrik 4 (EU som partner i världen) kommer att investeras och övervakas väl, så att de stimulerar till ökade handelsflöden, och vi bör, tillsammans med avskaffandet av handelshinder, skapa större bruttonationalprodukter och sysselsättningstillväxt.
Utvecklingsagendan från Doha efter Världshandelsorganisationens sjunde ministerkonferens är den multilaterala plattform som bäst kan slutföra denna uppgift, särskilt i utvecklingsländerna. Det finns därför ett starkt incitament att se till att denna långlivade saga får ett bra slut, eftersom vi då skulle kunna bekämpa globaliseringens otrevliga effekter med ett verkligt kraftfullt instrument.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Mina damer och herrar! Budgeten för 2010 är en besvärlig kompromiss. Å ena sidan ska den begränsa den ekonomiska krisen, och på samma gång finansierar vi insatser för att bekämpa klimatförändringar, främst genom att begränsa koldioxidutsläppen. Detta är bra, men på kort sikt hindrar detta utvecklingen, vilket är ett område på vilket vi fortsätter att lägga för lite pengar.
Ökningen av budgetmedel för forskning och innovation är berättigad. Detta kommer att öka vår konkurrenskraft. Det ser ut som att vi fortfarande lägger för lite pengar på utbildning, inbegripet utbytesprogrammet Erasmus. Det är bra att man har hittat pengar till mjölkfonden - även om det inte är tillräckligt - eftersom det senaste året har varit besvärligt för jordbrukarna i EU. Om vi vill stimulera ekonomiska förhållanden och minska arbetslösheten och det sociala utanförskapet bör vi öka medlen till instrumentet för mikrokrediter. Finansieringen av Internet via bredband i landsbygdsområden är viktig för utvecklingen, men som jag sade är denna budget en kompromiss.
Nathalie Griesbeck
(FR) Herr talman! Jag vill göra mitt inlägg i enlighet med ögonkontaktsförfarandet eftersom jag tidigare bara fick talartid på en minut trots att det stod två i föredragningslistan. Jag vill bara lägga till en sak: även om jag på torsdag, precis som min grupp, kommer att rösta för den budget som vi debatterar vill jag ändå betona att vi just nu inte bara går igenom en ekonomisk, finansiell och miljömässig kris - som påpekades tidigare - utan även en mycket djupgående social kris som är kopplad till den stigande arbetslösheten.
Även om budgeten är en noggrann avvägning beklagar jag att medlemsstaterna inte har lyckats att ta hänsyn till de starka politiska signaler som har skickats ut till just de personer som har drabbats av svårigheter. Man uttryckte en önskan att kompletterande medel skulle anslås som en del av planen att hjälpa de fattigaste medborgarna, men tyvärr har detta inte skett. Jag beklagar detta eftersom det skulle ha skickat ut en kraftfull signal att vi är på väg mot ett mer socialt EU.
Zigmantas Balčytis
(LT) Tack så mycket, herr talman, rådet och kommissionen, mina damer och herrar! Budgeten för 2010 är faktiskt ett exempel på en bra kompromiss. Jag håller verkligen inte med de kolleger som säger att den är en krisbudget. Vi, företrädarna för vissa stater, känner mycket väl till hur en krisbudget ser ut när budgetintäkterna har minskat med över 30 procent på två år.
Vi måste gratulera kommissionen för vissa prioriteringar. Tillsammans med rådet och parlamentet anslog den kompletterande medel för att, i synnerhet, finansiera den ekonomiska återhämtningsplanen för att t.ex. öka tillgången till Internet via bredband och även för att finansiera SET-planen. Jag vill också nämna att det finns vissa problematiska områden.
Jag vill dock uppmärksamma anförandet av min kollega Ivars Godmanis, under vilket han nämnde att enskilda stater inte har lyckats att ordna ekonomiskt stöd på över ett år. Jag tycker därför att det faktiskt är en bra budget, den bör stödjas och jag gratulerar kommissionen.
Ivars Godmanis
(EN) Herr talman! Jag vill helt kort ta upp en sak eftersom kommissionsledamoten är här.
Vi har ett problem: i utskottet för regional utveckling arbetar vi fortfarande med ändringsförslagen där, för 2009-2010, Europeiska kommissionen inte kommer att begära samfinansiering från medlemsstaterna. Medlen uppgår totalt till över 6,6 miljarder euro. Vi har antagit budgeten för 2010, men det finns inga pengar i denna budget för dessa behov. Budgeten för 2009 är avslutad.
Utskottet för regional utveckling väntar fortfarande på kommissionens nya förslag, eftersom det tidigare förslaget förkastades av rådet. Vi måste vara mycket tydliga med vad vi måste göra härnäst. Jag har förstått att det inte finns något utrymme för detta förslag, men läget måste klargöras. I annat fall kommer utskottet för regional utveckling att arbeta i en riktning, och vi i budgetutskottet kommer inte att ha en aning om vad vi kan göra eftersom vi inte har några pengar för dessa förslag i den kommande budgeten för 2010.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman! Så här mitt under den ekonomiska och sociala krisen, som får hemska konsekvenser för sysselsättningen och folks levnadsvillkor, är jag ledsen att behöva säga att detta förslag till EU-budget för 2010 inte är tillräckligt omfattande. Det tar inte ens hänsyn till varken budgetramen, i vilken man föreslog 1,1 procent av EU:s BNI, eller det förslag som lämnades in och godkändes under första behandlingen av denna budget, i vilket man angav 1,08 procent EU:s BNI.
Förslaget som nu är här för godkännande vidmakthåller en budget som prioriterar och finansierar EU:s nyliberala och militaristiska tendenser. Man bör uppmärksamma att denna första budget enligt Lissabonfördraget är skadlig för den ofta prisade ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken, som nu får mycket lägre anslag. Totalt sett uppgår nedskärningarna inom sammanhållningspolitiken i stora drag till 2,5 miljarder euro i jämförelse med vad som godkändes under första behandlingen.
Av alla dessa skäl kan vi inte stödja detta budgetförslag som är över 11 miljarder euro mindre än vad man planerade i den fleråriga budgetramen för 2010.
Hans Lindblad
rådets tjänstgörande ordförande. - Herr talman! Jag tycker att det har varit en spännande debatt. Vi har haft skilda åsikter och så ska det vara. En del vill banta budgeten. Många tycks emellertid inte vara helt nöjda förrän hela de nationella budgetarna är överförda till EU. Men att föra över all makt till Europaparlamentet vill nog lyckligtvis inte våra väljare.
Jag har fått en direkt fråga från Göran Färm. På Göran Färm låter det som att vi inte har någon sysselsättningspolitik i Europa om vi inte har mikrokrediter. Så är det naturligtvis inte. De olika medlemsländerna satsar enorma belopp för att stötta ekonomin och sysselsättningen. Europa gör därtill, bland annat genom återhämtningsplanen på fem miljarder euro, med kraftfulla ökningar i övrigt av budgeten. Slutligen har vi också centralbankernas mycket expansiva politik. Så nog bedrivs det en mycket kraftfull politik för sysselsättning och tillväxt.
Om Göran Färm anser att mikrokrediter är något prioriterat måste ju någonting annat faktiskt vara mindre prioriterat. Det är bara att välja. Men att bara vilja ha mer och skicka räkningen till de olika medlemsländerna är naturligtvis inte en acceptabel lösning.
Vladimír Maňka
Mina damer och herrar! Tack för era inspirerande anföranden. Jag vill tacka företrädarna för EU-institutionerna, Europaparlamentets talman, skuggföredragandena, samordnarna och er alla.
Allt har ägt rum i år under två budgetutskottsordförandes ledarskap. Under det första halvåret var det Reimer Böge och under det andra Alain Lamassoure. Herr Böge, herr Lamassoure! Jag är säker på att jag inte är den förste att tala om för er att ni båda har utfört ett utmärkt arbete i utskottet och under hela budgetförfarandet.
Jag uppskattar samarbetet med det svenska ordförandeskapet och med kommissionsledamoten. De kvinnor och män som inte visar sig officiellt är våra rådgivare, assistenter och tjänstemän. De är emellertid nyckelpersoner. Utan dem hade vi inte nått dagens resultat. Jag vill tacka dem alla.
Lissabonfördraget kommer att få en omfattande påverkan på Europaparlamentets och de övriga institutionernas verksamhet. För parlamentets del kommer medbeslutandet att öka dramatiskt och innefatta upp till 95 procent av lagstiftningen inom områden som t.ex. frihet, säkerhet och rättvisa, jordbruk, fiskeri, forskning och strukturfonder. Man kommer i högre grad att använda omröstning med kvalificerad majoritet i rådet och ett antal nya rättsliga grunder inom områden som t.ex. turism, idrott, energi, civilförsvar och administrativt samarbete. Detta kommer att öka lagstiftningsverksamheten rent allmänt inom EU, med betydande genomgripande konsekvenser för parlamentets befogenheter och verksamhet, och därför också för behovet att stärka förvaltningen.
Under de kommande månaderna kommer vi att undersöka och fastställa vilka ekonomiska resurser som är nödvändiga för att vi ska kunna genomföra EU:s nya politik i enlighet med Lissabonfördraget. Jag hoppas att vi tillsammans kommer att lyckas genomföra det kommande budgetförfarandet.
Jutta Haug
Herr talman! Jag vill tacka mina kolleger i parlamentet. Vi har lyckats nå en gemensam ståndpunkt avseende rådet. Jag vill emellertid ta tillfället i akt och även mycket varmt tacka rådet och rådets ordförandeskap. Alla som känner mig vet att jag normalt inte sprider tack omkring mig. Jag vill i vilket fall som helst uppriktigt tacka det svenska ordförandeskapet, särskilt Hans Lindblad, för det arbete man har gjort och dess ständiga närvaro under diskussionerna om budgetfrågor. Det har varit en trevlig kontrast mot de andra rådsordförandeskap som jag har erfarit under min långa karriär som europaparlamentariker. Tack så mycket.
I förmiddags deltog många ledamöter i diskussionen, och jag tror att det var fler än vanligt som yttrade sig. De flesta tog upp nedskärningarna i budgeten och dess struktur. Vi kan med visshet anta att budgeten för 2010 blir den sista av sin sort, den sista med denna struktur, vilket får oss att tro att vi kan finansiera EU:s nödvändiga politik och dess nya utmaningar och uppgifter på detta sätt.
Vi förväntar oss att den nya kommissionen genomför halvtidsöversynen snabbt eftersom, enligt avtalet från 2006, denna skulle ha varit klar senast under 2009, med andra ord i slutet av detta år. För att tala klarspråk förväntar vi oss också ett förslag till översyn av den aktuella budgetramen. Vi kan inte vänta ända till 2014 på en reform. Vi behöver hållbara instrument nu, så att EU kan ta itu med den närmaste framtidens utmaningar med demokratisk legitimitet, som budgetutskottets ordförande Alain Lamassoure just har uppmanat till på våra vägnar.
Reimer Böge
Herr talman! Nu när vi alla har kommit överens om budgeten för 2010, i linje med den politiska verkligheten, måste vi i dag naturligtvis inrikta oss på vad som väntar oss under de kommande månaderna.
Eftersom Europeiska rådet har beviljat sig självt 23,5 miljoner euro genom ett mycket ensidigt förfarande, måste vi också så snart som möjligt lägga till de nödvändiga kompletteringarna till parlamentets budget för att kunna bevara balansen mellan institutionerna och garantera parlamentets förmåga att ta itu med de utmaningar som följer av Lissabonfördraget. Vi måste också i tillräcklig grad beakta gruppernas, utskottens och, i synnerhet, de enskilda ledamöternas förmåga att handla med hänsyn till de kommande uppgifterna.
Vi måste dessutom under de kommande månaderna föra allmänna diskussioner om anpassningar, översyner och revideringar. Det handlar om att anpassa, förnya och förbättra det interinstitutionella avtalet. Det rör sig om att koppla samman delar av det interinstitutionella avtalet med en flerårig budgetram, vilken har en annorlunda beslutsprocess på grundval av Lissabonfördraget. Det handlar om medbeslutandeförfarandet i budgetförordningen. Det har dessutom att göra med t.ex. det stora paketet att utveckla EU:s utrikestjänst, både när det gäller att garantera parlamentets budgetmässiga rättigheter och de möjliga anpassningarna till de rättsliga grunder som kan bli nödvändiga för det fleråriga programmet för avdelningen för yttre åtgärder.
Av detta skäl vill jag nu återigen säga att inget kan bli gjort utan anpassningar, översyner och revideringar. Vi kan inte i evighet skjuta upp den nödvändiga processen att ”fasa in” Lissabonfördragets budgetmässiga utmaningar. Jag förväntar mig att den nya kommissionen börjar att arbeta omgående och lägger fram förslag som garanterar parlamentets rättigheter på alla områden och som inte syftar till att försöka ändra enskilda rättigheter bakvägen, eftersom detta kan vara en nackdel för parlamentet. Vi vet hur vi ska stoppa detta.
László Surján
Om vi vill öka européernas känsla av säkerhet under 2010, måste vi genomföra denna budget på ett effektivt och praktiskt sätt. Det är just därför vi har ökat energitryggheten, stöder skapandet av arbetstillfällen och inför ett instrument för mikrolån. Vi stöder också forskning och utveckling samt livslångt lärande. Vi vill hjälpa mejerisektorn och, i så hög grad som möjligt, mildra klimatförändringarnas skadliga effekter.
Vi har alla åstadkommit detta genom att använda vartenda öre av medlen från den fleråriga budgetramen. Detta innebär dock att budgeten har blivit fullständigt omöjlig att anpassa och inte tillhandahåller tillräckliga marginaler. Detta är ytterligare ett skäl till att det brådskar med halvtidsöversynen, som jag också upprepar. Kommissionen och medlemsstaterna har ett särskilt ansvar för att det ska lyckas i framtiden. Vi kan bara titta skattebetalarna i ögonen om vi använder våra ramar på ett lagligt och meningsfullt sätt.
Om det finns medel för att skapa nya arbetstillfällen kommer antalet arbetstillfällen faktiskt att öka. Om det finns andra medel tillgängliga som möjliggör för underutvecklade regioner att komma ifatt kommer den lokala bruttonationalprodukten faktiskt att öka. Det är först när vi kontrollerar dessa förhållanden som vi kan säga att vi har fått valuta för våra pengar och att det var värt att EU:s medborgare offrade sig, eftersom det aktuella bidraget till EU:s budget på 123 miljarder euro verkligen är ett offer.
Jag hoppas att parlamentet kommer att ge sitt fasta stöd till det framlagda betänkandet och att vi på torsdag ger EU:s medborgare en bra budget som inte bara är rättsligt sund, utan även moraliskt sund.
Talmannen
Den gemensamma debatten är härmed avslutad.
Omröstningen om Haugbetänkandet kommer att äga rum i morgon.
Omröstningen om Surján-, Maňka- och Bögebetänkandena kommer att äga rum på torsdag.
Skriftliga röstförklaringar (artikel 149)
Ádám Kósa  
Min kollega från PPE-gruppen, Lazló Surján, och Vladimir Maňka har slutfört en viktig uppgift. Precis som gäller vid en budgetdebatt i ett nationellt parlament måste vi också fullständigt klargöra i det här parlamentet vad ett budgetförslag innehåller specifikt och det budskap som detta skickar till samhället. Trots att man inte har nämnt tillgänglighet i betänkandet vill jag göra er uppmärksamma på följande: till följd av beslutet som rådet (allmänna frågor) fattade den 26 november har EU anslutit sig till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som en regional organisation. Mot bakgrund av detta och i enlighet med punkt 43 och bestämmelserna i bilaga 2 till betänkandet bör vi välkomna den gemensamma förklaringen on fastighetspolitiken.
Det är emellertid mycket viktigt att det även råder tillgänglighet vid fastighetsbyggande och andra infrastrukturinvesteringar, förutom att vi följer de övriga viktiga kraven (t.ex. energibesparingar). De tillkommande kostnaderna för tillgänglighet är alltid mycket högre. Som en del av detta är det oerhört viktigt att Europaparlamentet också tar hänsyn till de synskadade när det gäller säkerhetskrav. När man t.ex. utformar byggnader bör man tänka på att det ska finnas tydliga skyltar och taktila golvmarkeringar för att hjälpa synskadade att hitta rätt. I samband med språkrättigheter anser jag att det är viktigt att man, samtidigt som man gör byggnader tillgängliga, också ser till att dokument (inbegripet elektroniska versioner) innehåller lämplig information om hur synskadade kan hitta rätt (angående de rekommenderade programvarupaketen).
Andreas Mölzer  
Under en ekonomisk kris när EU:s medborgare drabbas av arbetslöshet och nedskärningar på det sociala området måste även EU spara. Nästa år planerar EU att lägga ut ca 123 miljarder euro, vilket är sju miljarder mer än i år. Under ekonomiskt svåra tider behövs naturligtvis åtgärder för att stimulera ekonomin, men det är tveksamt om instrument som t.ex. det europeiska ekonomiska återhämtningsprogrammet kan åstadkomma detta. Tidigare har lovprisade EU-program visat sig vara effektlösa. Olika EU-bidrag har dessutom visat sig vara lätta att missbruka på många olika sätt. Revisionsrätten har i åratal i sina årsrapporter fastställt uppenbara felaktigheter i jordbruks- och strukturfonderna. Detta innebär att pengar som skattebetalarna har arbetat hårt för i åratal har försvunnit bort till mystiska ändamål. De komplicerade förordningarna som t.o.m. eurokraterna i Bryssel ofta tycker är förvirrande utgör en stor del av systemets bristfälliga konstruktion. EU har inte ens kontroll över återbetalningen av de medel som har betalats ut på ett felaktigt sätt. Att fortsätta att blåsa upp EU:s budget är därför fel väg. Istället bör man avlägsna bristerna i systemet genom långtgående förstatliganden, t.ex. i jordbrukssektorn. Detta skulle låta medlemsstaterna själva besluta vilka områden de vill stödja. När det gäller de ekonomiska stimulansåtgärderna så bör dessa utgöra en del av ett samordnat tillvägagångssätt av medlemsstaterna.
Siiri Oviir  
I mars 2009, i och med den ekonomiska återhämtningsplan som Europeiska rådet har godkänt, beslutades att man under 2009 och 2010 ska tilldela 5 miljarder euro av oanvända EU-budgetmedel för investeringar i projekt avseende sammankoppling av energinät och utveckling av bredbandsnät. Det är mycket glädjande att notera att man, när det gäller det andra året (2010) av finansiering av återhämtningsplanen för EU:s ekonomi uppnådde resultat i förlikningskommittén genom undersökningen av budgetramen för perioden 2007-2013 och överföringen av medel, vilket garanterar finansiering på upp till 2,4 miljarder euro för nästa år, och även möjliggör ett genomförande av målen som anges i den ekonomiska återhämtningsplanen. Om ändringarna av budgetramen i samband med återhämtningsplanen för EU:s ekonomi ger väldigt små medel under 2010 för att täcka de förväntade finansiella behoven, instämmer jag i föredragandens ståndpunkt att den aktuella fleråriga budgetramen inte uppfyller EU:s finansiella behov, och även i att kommissionen omedelbart bör lägga fram ett förslag om en tillfällig sammanfattning av den aktuella fleråriga budgetramen.
Pavel Poc  
Jag vill börja med att uttrycka min beundran för alla som har arbetat med budgeten. Att utarbeta en EU-budget under en ekonomisk kris och under övergångsperioden mellan Nice- och Lissabonfördraget var en mycket svår uppgift. Budgeten för 2010 är den sista med denna struktur. Lissabonfördraget har emellertid trätt i kraft, och det kommer att bli svårt att arbeta inom ramen för en budget vars struktur inte speglar de nya förhållandena. Hur komplicerad ratificeringen av Lissabonfördraget än var i slutet kan detta inte användas som en ursäkt av kommissionen som misslyckades med att lämna in förslaget till den nya budgetstrukturen i tid. Kommissionen måste ofördröjligen slutföra denna uppgift. Budgeten för 2010 är mycket noggrant avvägd eftersom man har använt alla möjligheter för att fördela utgifterna. Som ett resultat av detta och som ett resultat av de ekonomiska fluktuationer som orsakats av den ekonomiska krisens turbulens kan budgeten bli mycket bräcklig. Denna budget måste stödjas i vetskapen om att den kanske är alltför finstämd för den rådande osäkra perioden, och att arbeta med den under 2010 kommer att kräva ett visst mått av flexibilitet.
Georgios Stavrakakis
skriftlig. - (EL) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill också uttrycka min tillfredsställelse över att man har kommit överens om budgeten för 2010. Man bör emellertid uppmärksamma att marginalerna för de kommande åren är oerhört begränsade. Detta ger ett begränsat manöverutrymme om EU måste ta itu med oförutsedda krav eller vill svara på nya politiska utmaningar, som t.ex. EU:s strategi för 2020, eller på nya åtgärder för att bekämpa klimatförändringen.
Jag är särskilt nöjd över att vi, tack vare Europaparlamentets ihärdighet, lyckades säkra finansieringen för energinäten och energiinfrastrukturerna inom ramen för den ekonomiska återhämtningsplanen och lägga tonvikten på ”grön teknik”, innovation, forskning samt installation av bredbandsnät på landsbygden.
Det är också oerhört viktigt att vi lyckas säkra livskraften hos befintliga EU-infrastrukturer och EU-instrument på civilskyddsområdet, särskilt genom en ytterligare förbättring av kapaciteten för akuta åtgärder i EU i händelse av naturkatastrofer och därmed bana väg för ett framtida inrättande av ett europeiskt civilskyddsväsen.
Slutligen tror jag att vi alla kan hålla med om att vi inte kan tala om ett bättre EU, om ett EU som är närmare sina medborgare, utan proportionerlig finansiering.
Silvia-Adriana Ţicău  
Budgeten för 2010 är den sista budgeten som godkänns i enlighet med Nicefördraget. Enligt det nya fördraget får Europaparlamentet större befogenheter och det sista ordet när det handlar om antagandet av budgeten. Parlamentet och rådet kommer att ha lika befogenheter som lagstiftare på områden som t.ex. jordbruk, energi, invandring, rättsliga och inrikes frågor, hälso- och sjukvårdsfrågor samt strukturfonder, vilket naturligtvis också omfattar deras relevanta budgetar. Genom budgeten för 2010 tilldelas en betydande andel av medlen för bevarande och förvaltning av naturtillgångar, social och ekonomisk sammanhållning, tillväxt och sysselsättning, konkurrenskraft och innovation, regional utveckling, jordbruk och landsbygdsutveckling. Den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen har fått 2,4 miljarder euro i budgeten för 2010, som kan användas till finansiering av strategiska projekt avseende energi, transporter, utveckling av bredbandsnät på landsbygden och för landsbygdsstöd. Jag välkomnar att Europaparlamentet har lyckats att tilldela en summa på 300 miljoner euro som stöd till mejeribranschen. Den ekonomiska krisen har påverkat medlemsstaternas BNP och kommer även att påverka medlemsstaternas bidrag till EU:s budget. Jag hoppas att halvtidsöversynen 2010 av budgetramen för perioden 2007-2013 kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att använda strukturfondsmedlen på ett bättre sätt, särskilt på områdena för transporter och energieffektivitet i bostadshus.
(Sammanträdet avbröts kl. 11.25 och återupptogs kl. 12.00.)
