Sociālā ekonomika (īss izklāsts) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts darba kārtībā ir Toia kundzes, kura pārstāv Nodarbinātības un sociālo lietu komiteju, ziņojuma par sociālo ekonomiku īss izklāsts.
Patrizia Toia
referente. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es esmu gandarīta un lepna, ka Eiropas Parlaments aplūko sociālo tirgus ekonomiku un izstrādā praktiskus priekšlikumus, lai sniegtu reālu atbalstu šim sektoram.
Manam ziņojumam ir trīs mērķi. Pirmais ir pievērst uzmanību un viest skaidrību par sektoru, kam ir liela ietekme uz daudzām jomām, tostarp arī uz ekonomiku; 10 % no Eiropas Savienības uzņēmumiem ietilpst šajā sektorā, kā arī no 9 % līdz 10 % darbavietu. Tas ir sektors, ko veido dažādi uzņēmumi - kooperatīvi, savstarpējās sabiedrības, fondi, sociālie uzņēmumi un asociācijas - kuriem ir kopīgas īpašas vērtības un kuri dod ievērojamu ieguldījumu IKP. Tādējādi mēs ceram tai nodrošināt lielāku institucionālo pamanāmību.
Otrais mērķis ir apstiprināt, ka tas nav margināls sektors vai izņēmums, drīzāk tas ir labi nostiprinājies tirgus ekonomikā ar saviem noteikumiem, kurus iekšējā tirgū ir jāatzīst un jāievēro. Tas ir alternatīvs veids uzņēmējdarbībai, ražošanai, patērēšanai un darba nodrošināšanai, kas tomēr ir pelnījis tiesības būt par tirgus daļu. Tā ir metode, kuru raksturo vairākas atšķirīgas iezīmes, kuras nedrīkst neievērot, un kas galvenokārt ir vēlme apvienot un saskaņot ražošanu un nodarbinātību ar solidaritātes, atbildības un cilvēka cieņas aizsardzības vērtībām visās jomas, tostarp arī darba pasaulē.
Kā kāds kādreiz teica, manuprāt, patiešām pareizi, šie uzņēmumi darbojas ar kapitālu, nevis kapitāla dēļ. Tās ir koncepcijas, kuras veido daļu no Eiropas Savienības ideoloģiskā mantojuma - atliek tikai iedomāties par J. Delors -, jo mēs esam bieži atzinuši, ka sociālā ekonomika ir Eiropas sociālā modeļa stūrakmens, bet pēc tam darījuši ļoti maz saistībā ar to.
Pašlaik ir vispiemērotākais brīdis, lai no jauna atklātu šo uzņēmumu nozīmi, jo pašreizējā krīzē rūpniecībā ir parādījusi, ka daudzi tradicionālie ekonomikas dalībnieki ir ļoti trausli, vāji un dažkārt ļoti negodīgi. Turpretim sociālās ekonomikas pasaule ir vairāk nostiprinājusies vietējā līmenī, tuvāka reālajai ekonomikai un cilvēkiem un tādēļ pasargāta no spekulācijas, kā ir izrādījies. Tas ir arī sektors, kurā ir dažādi dalībnieki, kas dara daudz sociālās aprūpes darba un ir sociālās lietderības atzīts centrs. Tas var, es uzskatu, palīdzēt stiprināt mūsu sociālās sistēmas, kad ir grūti laiki.
Trešais mērķis ir izlemt, ko mēs praktiski varam darīt, lai atbalstītu šo sektoru. Es ļoti īsi aprakstīšu vienu vai divus priekšlikumus. Pirmkārt, mums ir vajadzīga skaidra definīcija, lai pareizi saprastu šo ļoti atšķirīgo struktūru darbības novirzienus un definīcijas. Ir arī svarīgi precīzi reģistrēt šā sektora ieguldījumu dalībvalstu statistikas datos dažādās valstīs. Tas nav piederīgs ne kapitālistiskajai ekonomikai, ne valsts ekonomikai un tāpēc tam ir vajadzīga sava definīcija. Komisija to ir zināmā mērā veicinājusi ar savu rokasgrāmatu, bet šī rokasgrāmata ir jāpiemēro. Es uzskatu, ka akadēmiskās, pētnieku un universitāšu aprindas var arī palīdzēt šajā saistībā.
Visbeidzot, ir jāparedz dažas likumdošanas iniciatīvas. Ir izdarītas vairākas lietas, piemēram, izstrādāti kooperatīvo sabiedrību statūti un dibināšanas statūti, un es redzu, ka Komisija ir atsākusi savu apspriešanu. Tāpēc mums ir jāsaprot, kas ir lietderīgs un vai to ir vērts turpināt šajā virzienā. Mēs nevēlamies nogremdēt sektoru, kurš attīstās uz ideju, motivācijas un brīvības saistībā ar darbu ar dokumentiem nosacījumu pamata, bet, kur ir vajadzīgi Kopienas tiesību akti vai arī tie būs vajadzīgi nākotnē, būtu prātīgi sagatavot tos.
Viena pēdējā prasība ir iesaistīt šo sektoru sociālajā dialogā. Kur un kādā līmenī ir jānotiek apspriešanai un dialogam ar Eiropas Komisiju? Un, visbeidzot, kāds tiešs atbalsts ir jāsniedz ar Eiropas programmām - vai mums ir jābūt īpašām programmām sociālajai ekonomikai vai šiem uzņēmumiem ir jārada iespēja saskaņā ar jau esošajām programmām? Tas ir Komisijas ziņā novērtēt to.
Pirms es noslēdzu savu runu, es vēlētos pateikties dalībvalstu asociācijām un Eiropas tīkliem par to, ka viņi mani ir daudz atbalstījuši šajā darbā, Parlamenta sadarbības grupai par sociālo ekonomiku, kura strādā labi, "ēnu” referentiem un arī Verheugen kungam un Špidla kungam, ar kuriem mums ir bijusi atklāta un plaša viedokļu apmaiņa.
Mēs nododam šo ziņojumu, kurā ļoti daudz ir ieguldījuši sociālie partneri un asociācijas, Komisijai cerībā, ka neraugoties uz īso laika posmu, kas atlicis līdz šajās vēlēšanās ievēlēto pārstāvju termiņa beigām, tā atradīs laiku, komisār - jūs šodien šeit pārstāvat visu Komisiju -, lai sagatavotu dažas iniciatīvas un nodotu skaidru signālu, lai nākamajam Parlamentam un nākamajai Komisijai nebūtu jāsāk atkal no nekā, bet viņiem būs kaut kas stabils, uz ko balstīties.
Janez Potočnik
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, Komisija atzinīgi vērtē Parlamenta iniciatīvu sagatavot patstāvīgu atzinumu par sociālo ekonomiku. Jo īpaši saistībā ar pašreizējo finanšu un ekonomisko krīzi šis svarīgais sektors ir pelnījis, ka to veicina vairāk.
Sociālās ekonomikas uzņēmumiem ir unikāls veids, kā nodarboties ar uzņēmējdarbību, jo tie apvieno ekonomiskās darbības rādītājus dalībnieku starpā un bieži arī sociālo un sabiedrisko mērķu sasniegšanu kā uzņēmējdarbības mērķi. Tādējādi tiem ir labākas iespējas veicināt Kopienas politikas virzienus un mērķu sasniegšanu, jo īpaši nodarbinātības, sociālās kohēzijas, reģionālās un lauku attīstības, vides aizsardzības, patērētāju aizsardzības un sociālā nodrošinājuma jomā. Sociālās ekonomikas uzņēmumi ir Kopienas uzņēmumu politikas neatņemama daļa. Tā kā vairumā gadījumu tie ir mikrouzņēmumi, mazi vai vidēji uzņēmumi, tie jau gūst labumu no Mazās uzņēmējdarbības akta un visiem tiem pasākumiem, kuri vērsti uz maziem uzņēmumiem.
Attiecībā uz sociālo ekonomiku mūsu mērķis ir radīt tiesisku un administratīvu vidi Eiropas Savienības līmenī un katrā dalībvalstī, kurā sociālās ekonomikas uzņēmumi neatkarīgi no to veida un lieluma var attīstīties un risināt tās problēmas, kuras rada globalizācija un ekonomikā lejupslīde. Konkrēti Komisijas politikas mērķis ir nodrošināt to, ka sociālās ekonomikas uzņēmumi var attīstīties un uzplaukt līdz ar citiem uzņēmumu veidiem. Šajā saistībā Komisija pievērš īpašu uzmanību tam, lai nodrošinātu, ka visos Kopienas politikas virzienos tādās jomās kā konkurence, grāmatvedība, uzņēmējdarbības tiesības, valsts iepirkums, veselības aprūpe, sociālās lietas, lauksaimniecība, zivsaimniecība, banku pakalpojumi, apdrošināšana, valsts un privātā sektora partnerība un reģionālā attīstība ņem vērā šā uzņēmējdarbības veida īpašās vajadzības, konkrētos mērķus, centienus un darba stilu.
Noslēgumā, Komisijas dienesti pašlaik strādā pie dokumenta sagatavošanas, kurā izvērtēs panākto progresu kopš 2004. gada attiecībā uz kooperatīvu veicināšanu. Tajā arī novērtēs citu sociālās ekonomikas uzņēmumu stāvokli un, ja nepieciešams, ierosinās jaunus pasākumus.
Priekšsēdētājs
Darba kārtības punkta apspriešana ir pabeigta.
Balsojums notiks ceturtdien, 2009. gada 19. februārī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Iles Braghetto  
rakstiski. - (IT) Neienesīga darbība un bezpeļņas organizācijas Eiropā pieredz pastāvīgu izaugsmi.
Šajā ekonomiskās un finanšu krīzes laikā, kurai ir ievērojama ietekme sociālajā līmenī, ekonomikas stiprināšana, kuras pamatā ir sociālie ieguvumi, nevis peļņa, ir stratēģiska izvēle, kas ļauj mums mazināt krīzes ietekmi un turpināt Lisabonas stratēģijas īstenošanu, realizējot vienu no tās galvenajiem mērķiem, proti, aicinājumu uzņemties sociālo atbildību.
Otrkārt, sociālā ekonomika spēj rosināt rīcību vietējā līmenī, kļūstot par uzticamu partneri valsts pārvaldes iestādēm, kurām ir jāplāno pasākumi, lai atbalstītu sabiedrības neaizsargāto daļu.
Tāpēc mums ir atzinīgi jānovērtē Eiropas Parlamenta spertais solis atzīt tiesību aktos un statistikas datos šādas organizācijas, kuras darbojas un kurām ir dziļas saknes Eiropas Savienības struktūrā, to spējas sasniegt sociālus mērķus dēļ.
Tā ir vietējās sabiedrības vīzija, kas ir būtisks ieguldījums Eiropas sociālajā modelī.
Gabriela Creţu  
Sociālajai ekonomikai var būt ļoti svarīga loma Eiropas Savienības ekonomikā, izveidojot jauna veida ekonomiku, kuras pamatā ir demokrātiskās vērtības, ekonomika, kurai pirmajā vietā ir cilvēki un kura atbalsta ilgtspējīgu attīstību.
Tomēr sociālā ekonomika saskaras ar milzīgu šķērsli: institucionālās pamanāmības trūkumu tāpēc, ka tā nav atzīta kā ekonomikas sektors, kurš ir atšķirīgs no diviem galvenajiem sektoriem: valsts un privātā.
Mēs aicinām Komisiju un dalībvalstis izveidot tiesisko regulējumu, ar ko sociālo ekonomiku atzīs kā trešo sektoru un piemēros noteikumus, kuri skaidri noteiks to, kuras struktūras var darboties šajā sektorā, lai neviena cita veida organizācija nevarētu gūt labumu no tā finansējuma vai valsts politikas virzieniem, kas paredzēti, lai veicinātu uzņēmumus sociālajā ekonomikā.
Mēs arī aicinām Komisiju un dalībvalstis piedāvāt finansiālo atbalstu, apmācību un konsultācijas, kā arī vienkāršot uzņēmumu izveides procedūras sociālajā sektorā.
Šādā veidā sociālā ekonomika īstenos savu iedarbīgo lomu Eiropas Savienības ekonomikas vispārējā kontekstā, ne tikai palīdzot cīnīties pret nabadzību, bet arī veicinot piekļuvi tiem resursiem, tiesībām un pakalpojumiem, kuri pilsoņiem ir vajadzīgi, lai varētu piedalīties sabiedriskajā dzīvē.
Gábor Harangozó  
rakstiski. - Vispirms es vēlētos apsveikt mūsu referenti Patrizia Toia kundzi par tā ziņojuma, ar kuru viņa šodien iepazīstina, kvalitāti. Patiesībā ir svarīgi sniegt zināmu skaidrību attiecībā uz sociālās ekonomikas jēdziena definēšanu un nodrošināt tās juridisko statusu ar dalībvalstu plašās pieredzes palīdzību. Sociālajai ekonomikai patiešām ir vajadzīga pamanāmība - ar ES mēroga datu sniegto labāku zināšanu palīdzību -, lai labāk sasniegtu solidaritātes, nodarbinātības, uzņēmējdarbības, izaugsmes, konkurētspējas, sociālās kohēzijas un Savienības sociālā dialoga kopumā mērķus. Sociālā ekonomika ir arvien svarīgāka dalībniece vietējā un reģionālajā līmenī un tagad tai vairāk nekā jebkad - finanšu krīzes nopietnās ietekmes dēļ - ir nozīmīga loma Eiropas Savienības sociālajā un ekonomiskajā attīstībā. Savienībai ir jākoncentrē savi centieni atbalstīt sociālo un ekonomisko dinamiku, lai pārvarētu skaidro valsts un privāto sektoru nodalīšanu, ja mēs tiešām vēlamies atrast jaunus un inovatīvus risinājumus, lai nodrošinātu mūsu pilsoņiem ilgtspējīgas darba vietas un labāku dzīves vidi ar kvalitatīviem vispārējas nozīmes pakalpojumiem integrētā sabiedrībā.
Magda Kósáné Kovács  
Mēs esam mēģinājuši mobilizēt visas ES iestādes un resursus vairākus mēnešus, lai mazinātu pieaugošās krīzes ietekmi. Šī tumšā mākoņa sudraba maliņa ir, ka Patrizia Toia kundzes ziņojums ir tagad plenārsēdes darba kārtībā, jo iniciatīvas, kas vērstas uz solidaritāti, kā arī uz sociālo un reģionālo kohēziju, šajās dienās ir īpaši svarīgas. Tas ir sociālās ekonomikas centrā, jo pēdējā ir organizatorisko veidu apvienojums, kura mērķis ir solidaritāte un kopējas finanšu intereses, nevis peļņa. Šādas iestādes nevar aizvietot ar nevienu uz tirgu vērstu organizāciju. Tie sniedz iespēju samazināt ekonomiskās stratifikācijas ietekmi uz sociāli atstumtajiem, nodrošina godājamu darbu un ar saviem dažādajiem veidiem, sākot no pašnodarbinātības līdz sociālajiem kooperatīviem, tie spēj atkārtoti izmantot savu pūliņu augļus sabiedrības labā.
Mēs esam daudz runājuši un rakstījuši par sociālo ekonomiku, bet bez Eiropas Savienības statistikas bāzes tā nekļūs pamanāma mūsu ikdienas dzīvēs. Ja sabiedrībai šis jēdziens ir nezināms, tās solidaritāte nespēj palīdzēt. Dalīborganizācijas, no otras puses, ir pārāk mazas, lai kļūtu zināmas makroekonomiskajā līmenī.
Patrizia Toia kundzes ziņojums var palīdzēt novērst likumdevēju un tirgus dalībnieku aizdomas par to, ka nauda un preces, kuras rada sociālā ekonomika, ir vienkārši ir uzņēmējdarbības organizēšanas veidi, ar kuriem mēģina apiet konkurences noteikumus.
Šeit un šobrīd ar šo ziņojumu sociālajai ekonomikai var sniegt iespēju pārvaldīt efektīvi šo krīzi un ar samērā nelielu piepūli novērst darba zaudēšanu un nepieļaut iztikas līdzekļu zaudēšanu.
Silvia-Adriana Ţicău  
rakstiski. - (RO) Sociālā ekonomika nodrošina nodarbinātības stabilitāti, jo uz to neattiecas delokalizācija. Es uzskatu, ka Eiropas Savienībai un dalībvalstīm savā likumdošanā un politikā ir jāveicina un jāatbalsta sociālās ekonomikas īstenošanas veidi, piemēram, kooperatīvi, savstarpējās sabiedrības, asociācijas un fondi.
Ir svarīgi sagatavot vairākus pasākumus, kuru mērķis ir mikrokredītu attīstīšana un piemērots ES finansējums, jo sociālās ekonomikas vērtības atbilst Eiropas Savienības sociālās integrācijas mērķiem un veicina līdzsvara panākšanu darba dzīvē, kā arī uzlabo dzimumu līdztiesības ievērošanu un dzīves kvalitāti vecāka gadagājuma cilvēkiem vai invalīdiem. Es uzskatu, ka sieviešu loma sociālajā ekonomikā ir jānostiprina, ņemot vērā viņu līdzdalību apvienībās un brīvprātīgās organizācijās.
Es mudinu Komisiju integrēt sociālo ekonomiku citos politikas virzienos un stratēģijās sociālajai un ekonomiskajai attīstībai, jo īpaši attiecībā uz Mazās uzņēmējdarbības aktu, jo sociālās ekonomikas struktūras galvenokārt ir paredzētas maziem un vidējiem uzņēmumiem un vispārējās nozīmes pakalpojumiem. Šos centienus varētu arī atbalstīt, izveidojot sociālās ekonomikas uzņēmumu statistiskas reģistru katrā Eiropas Savienības dalībvalstī un ievadot datus EUROSTAT Eiropas statistikas sistēmā.
