Izmaksas, ko rada patvēruma meklētāju pieteikumu izskatīšana dalībvalstīs (debates)
Priekšsēdētājs
Liels paldies jums, Gomes kundze. Ar to debates tiek slēgtas. Balsošana notiks rīt pulksten 12.00. Nākamais darba kārtības punkts ir pēdējais šodien izskatāmais ziņojums jeb, precīzāk izsakoties, jautājums Padomei un Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski, par izmaksām, ko rada patvēruma meklētāju pieteikumu izskatīšana dalībvalstīs. Vispirms es dodu vārdu jautājuma sagatavotājai Nadja Hirsch. Jums ir divas minūtes laika.
Jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas vārdā iesniedza Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck un Jan Mulder, par tādas informācijas pārsūtīšanu, kas attiecas uz izmaksām, ko radījusi patvēruma pieteikumu izskatīšana dalībvalstīs - B7-0662/2010),
jautājums Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas vārdā iesniedza Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck un Jan Mulder, par tādas informācijas pārsūtīšanu, kas attiecas uz izmaksām, ko radījusi patvēruma pieteikumu izskatīšana dalībvalstīs - B7-0663/2010),
jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgie demokrāti) vārdā iesniedza Monika Hohlmeier un Simon Busuttil, par informācijas sniegšanu par izmaksām, kas dalībvalstīs rodas sakarā ar patvēruma meklētāju pieteikumu izskatīšanu - B7-0664/2010),
jautājums Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgie demokrāti) vārdā iesniedza Monika Hohlmeier un Simon Busuttil, par informācijas sniegšanu par izmaksām, kas dalībvalstīs rodas sakarā ar patvēruma meklētāju pieteikumu izskatīšanu - B7-0665/2010),
jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas vārdā iesniedza Monika Flašíková Beňová, Claude Moraes, Sylvie Guillaume, Carmen Romero López un Antonio Masip Hidalgo, par stāvokli attiecībā uz Komisijas priekšlikumu pārstrādāt Patvēruma procedūru direktīvu - B7-0003/2011),
jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas vārdā iesniedza Hélène Flautre, par stāvokli Procedūru direktīvas jomā - B7-0004/2011) un
jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Apvienotās kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālās grupas vārdā iesniedza Kyriacos Triantaphyllides, Cornelis de Jong, Cornelia Ernst un Marie-Christine Vergiat, par informācijas nodošanu Parlamentam un Komisijai par Padomē neatrisinātajiem jautājumiem par direktīvu patvēruma procedūru jomā - B7-0002/2011).
Nadja Hirsch
Priekšsēdētāja kungs, mēs Eiropas Parlamentā esam vienojušies, ka vēlamies, lai līdz 2012. gadam tiek ieviesta kopēja Eiropas patvēruma sistēma. Tas nozīmē arī vienādu vai līdzīgu noteikumu ieviešanu visās dalībvalstīs.
Taču sistēmas ieviešana ir saskārusies ar pretestību, un galvenokārt to izraisa fakts, ka, diskutējot par patvēruma paketi, mums netika sniegta pietiekama informācija; reizēm mēs to vispār nesaņēmām vai arī saņemtā informācija bija pretrunīga. Mums bija ļoti maz datu, pēc kuriem veidot finanšu aplēses saistībā ar procedūru direktīvu un izmaksām dalībvalstīs. Mūsu mērķis ir aicināt Komisiju iesniegt Parlamentam pētījumu vai vajadzīgo informāciju. Tas attiecas uz tādām jomām kā tulku pakalpojumi un arī juridiskās konsultācijas. Nav skaidrības par to, kādas būs šā procesa faktiskās sekas dalībvalstīs.
No otras puses, procedūru direktīvas pārskatīšanas laikā ir kļuvis skaidrs, ka mēs varam nodrošināt kvalitatīvu un ātru procedūru, kas rada priekšrocības abām iesaistītajām pusēm, jo tā sekmē lēmumu ātru pieņemšanu, lai cilvēkiem būtu skaidrība par situāciju, un tai ir ļoti mazs kļūdu koeficients. Mūsu, liberāļu, mērķis ir pilnībā atbalstīt Komisijas plānus. Tomēr mums ir vajadzīgi argumenti, tostarp arī apspriedēs ar dalībvalstīm, kas norādītu, kāda būs patvēruma paketes un jo īpaši procedūru direktīvas pārskatīšanas ietekme. Tādēļ mēs aicinām Komisiju sniegt mums reālu atbalstu, lai panāktu patvēruma paketes ieviešanu līdz 2012. gadam un mēs varētu izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu.
Monika Hohlmeier
Priekšsēdētāja kungs, ir svarīgi, lai ES nopietni ķertos pie migrācijas un patvēruma tiesību radīto problēmu risināšanas. Komisija ir iesniegusi priekšlikumus par šo jomu. Tomēr patlaban nav precīzas analīzes par pašreizējo tiesību normu īstenošanu. Arī detalizētu aprēķinu un analīžu par jaunajiem priekšlikumiem ir ārkārtīgi maz. Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) pilnībā atbalsta tiesības uz patvērumu un tiesības uz aizsardzību tiem cilvēkiem, kuriem tas ir vajadzīgs.
Tomēr, ja aplūkojam faktisko situāciju, diemžēl kļūst skaidrs, ka cilvēki piesakās patvērumam ļoti dažādu iemeslu dēļ vai pat regulāri izmantojot sistēmu ļaunprātīgi. Tiesības uz patvērumu un papildu aizsardzību nav instruments vispārējai migrācijai uz 27 ES dalībvalstīm. Mums ir jāpanāk, lai cilvēku tirdzniecības organizācijām nebūtu iespējas uz patvēruma tiesību un cilvēku nelaimes rēķina nopelnīt miljardiem euro.
Patvēruma procedūrām ir jāatbilst to mērķim, un tās ir jāīsteno ļoti uzmanīgi. Vajāšanas upuriem ir jāgarantē patvērums ES. Tādēļ jaunajos dokumentu projektos ir izklāstītas Komisijas saistības šajā jomā. Manuprāt, daudzas no tām ir pieņemamas, tostarp noteikumi par tulkiem, pienācīgu veselības aprūpi un ar aizsardzību saistītu īpašu vajadzību nodrošināšanu.
Taču es arī vēlos norādīt uz punktiem, kuri, manuprāt, ir problemātiski. Dalībvalstu iestādēm pieejamās iespējas novērst sistēmas ļaunprātīgu izmantošanu ne tuvu nav pietiekamas. Paātrinātas procedūras un robežprocedūras piemērošana ir jāierobežo, nosakot nodevas. Ja pieteikuma iesniedzējs izdara nopietnu sadarbības pienākuma pārkāpumu, ir ļoti maz iespēju piemērot sankcijas. Gluži pretēji - ja patvēruma meklētājs pazūd, dalībvalsts nevar novest procedūru līdz nelabvēlīgam slēdzienam. Ja šis patvēruma meklētājs vēlāk atgriežas, viņam tiek piedāvāts plašāks procesuālo iespēju klāsts. Arī tad, ja pieteikums ir pilnīgi nepamatots, paātrināto procedūru būs iespējams izmantot tikai pēc otrās atkārtota pieteikuma iesniegšanas. Tādā veidā tiks ievērojami palielinātas izmaksas.
Pašreizējā Komisijas projektā ir norādīts, ka tiks nodrošinātas jurista bezmaksas konsultācijas, un arī tas pamatīgi palielinās dalībvalstu izmaksas. Es tikai vēlos, lai Komisija atkārtoti pārdomātu savu priekšlikumu praktiskās sekas, finansiālo ietekmi un dalībvalstu iestādēm sagādātās problēmas. Mēs gribam sistēmu ar augstiem standartiem, taču šai sistēmai ir jābūt darbspējīgai un tā nedrīkst jau tā pārslogotajām dalībvalstīm radīt pienākumus, kurus tās nespēs īstenot.
Sylvie Guillaume
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos norādīt, ka, manuprāt, viens no šo debašu galvenajiem jautājumiem ir kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveide līdz 2012. gadam, kas beidzot sniegs mums iespēju pārtraukt uz patvērumu attiecināt valstu vissliktāko praksi.
Nenovirzīsimies no tā, jo tas nozīmē, ka mums ir jācenšas panākt lielāku saskaņotību, kuras pamatā ir kopēji noteikumi. Es patiešām uzskatu, ka ar praktisku sadarbību vien neizdosies novērst pašreizējās valstu patvēruma sistēmu atšķirības.
Es arī vēlos, ja drīkstu tā darīt, paust bažas par stāvokli attiecībā uz kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, ņemot vērā daudzos kavēkļus Padomē. Šī sarežģītā pasākuma nākotne ir pilnīgi skaidra. Mums ir tikai jāvēro Komisijas centieni glābt situāciju ar gaidāmo Komisijas priekšlikumu divu direktīvu pārstrādāšanai.
Ņemot to vērā, mums ir jārunā par izmaksām, jo tieši tās ir mūsu šodienas debašu galvenais temats. Mums tiek teikts, ka stingrākas procesuālās garantijas ievērojami palielinās dalībvalstu izmaksas par patvēruma pieprasījumu izskatīšanu, radot dalībvalstīm vēl lielākus sarežģījumus, ņemot vērā to budžeta stāvokli ekonomikas krīzes apstākļos.
Tomēr es atkārtoju, ka dalībvalstīm vairāk izmaksā neefektīvas un nevajadzīgas procedūras. Es uzskatu, ka koncentrēšanās uz "pirmajiem” dienestiem (frontloading) - ko Komisija ierosina priekšlikumā direktīvas pārstrādāšanai - jeb, citiem vārdiem sakot, pirmās instances procedūru uzlabošana ļaus mums vidējā laika posmā panākt apjomīgus ietaupījumus.
Kāpēc? Tāpēc, ka šīs saskaņotās procedūras jau no paša sākuma atvieglos iestādēm fiktīvu pieteikumu identificēšanu un sniegs skaidrākas pamatnostādnes lēmumu pieņemšanai. Tā būs iespējams pieņemt lēmumus pareizi un ātrāk, kas savukārt samazinās gan procedūras ilgumu, gan pārsūdzēto un tiesu anulēto lēmumu skaitu, līdz ar to arī izmaksas par aizturēšanu un galu galā - arī kopējās izmaksas.
Turklāt, ja mēs vēlamies runāt par izmaksām, kādēļ nerunāt arī par Dublinas/Eurodac sistēmu? Kādēļ neviena no dalībvalstīm nav atļāvusies pieprasīt ziņojumu par šīs sistēmas piemērošanas rentabilitāti? Mēs zinām to, ka satraucošās humānās sekas nav līdzvērtīgas nevienam novērtējumam, kuru papildina pārliecinoši pierādījumi gan attiecībā uz faktisko pārvietošanu, gan attiecībā uz tālākas pārvietošanās vai vairāku pieprasījumu iesniegšanas novēršanu, lai gan tieši šo iemeslu dēļ Dublinas sistēma tika izveidota. Tādēļ darīsim to, kas mums jādara - runāsim par izmaksām, taču aplūkosim sistēmu kopumā, tostarp arī Dublinas sistēmas izmaksas.
Es kā Patvēruma procedūru direktīvas referente uzskatu, ka pašreizējais saskaņotības līmenis ir nepietiekams un tas nelabvēlīgi ietekmē procesa kvalitāti un efektivitāti. Par šiem trūkumiem ir jāmaksā gan dalībvalstīm, gan vajāšanas upuriem. Mēs joprojām mērķējam uz 2012. gadu, taču mēs nedrīkstam domāt, ka mums ir steidzīgi jāizskata dokuments, kura pamatā ir mazākie iespējamie kopsaucēji, tikai tādēļ, lai ievērotu termiņu. Mums ir vajadzīgas godīgas, pieejamas un efektīvas procedūras, un tas, neraugoties ne uz ko, būs gan mans, gan manas politiskās grupas mērķis šajās debatēs.
Hélène Flautre
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, šīs diskusijas mērķis ir panākt, lai Padome beidzot atklāj savas kārtis, jo man jāteic, ka, ņemot vērā šīs patvēruma paketes vērienīgumu, nemaz nerunājot par tās nepieciešamību, ir neticami, ka vienīgais, ko mēs saņemam, ir sīkas, turklāt reizēm pretrunīgas informācijas druskas par to, kas kavē Padomi pievērsties šiem priekšlikumiem, kuri jau tik ilgi ir bijuši darba kārtībā.
Mēs saņemam neskaidru mājienu par to, ka Padome vai dalībvalstis, iespējams, vilcinās izmaksu dēļ, taču nav pat skaidrs, kas ar to tiek domāts. Vai viņi runā par cilvēkresursu, politiskajām vai finansiālajām izmaksām? Jebkurā gadījumā reizēm šie dažādie izmaksu veidi ir savstarpēji saistīti.
Taču skaidrs ir tas, ka Eiropā patlaban tiek īstenota neapmierinoša prakse un netiek piemērota pietiekama aizsardzība. Pirmkārt, nav taisnība, ka Eiropa uzņemas visu pasaules problēmu risināšanu. Piemēram, 2007. gadā Eiropa, manuprāt, uzņēma tikai 14 % pasaules bēgļu. Otrkārt, atsevišķas no pašreizējām praksēm ir pilnīgi nepieņemamas. Es ar to domāju, piemēram, fallometrisko pārbaudi Čehijas Republikā, tepat Eiropā, vai arī Komisijas dokumentus pret spīdzināšanu, kuri cēla gaismā daudzus gadījumus, piemēram, piespiedu repatriāciju bez pārsūdzības tiesībām vai pamatojoties uz steigā īstenotām procedūrām.
Manuprāt, mēs noteikti varam runāt par izmaksām. Mēs varētu runāt par, piemēram, migrantu izraidīšanas izmaksām, kuras ir ļoti lielas - Francijas Senāts informē, ka izmaksas ir EUR 20 000 par vienu izraidīto personu. Pats galvenais, mēs varam runāt par to, kā mēs varētu uzlabot situāciju. Ir noteikti jāuzdod jautājumi par to, kā mēs varam uzlabot lēmumu pieņemšanu pirmajās instancēs - kā to savā ziņojumā ir izdarījusi Guillaume kundze -, ja aptuveni 50 % no pirmās instances lēmumiem tiek anulēti vai pārsūdzēti. Mums noteikti ir jāpanāk ievērojami ietaupījumi finanšu, cilvēkresursu un politiskajā jomā.
Mēs varam vēlreiz aplūkot novirzes no Dublinas konvencijas, un es domāju, ka Padomei to vajadzētu ļoti rūpīgi izskatīt, jo arī tās rada ievērojamas cilvēkresursu un finansiālās izmaksas.
Visbeidzot, un tā būs mana pēdējā piebilde, kā liecina Parlamenta pētījums, ļoti lielas izmaksas rada arī aizturēšana. Patvēruma meklētāju aizturēšanas izmaksas ir pārmērīgi augstas. Tas ir jāsaka skaļi, par to ir jāinformē cilvēki un par to ir jādiskutē Padomē. Šis ir ļoti steidzami risināms jautājums.
Cornelis de Jong
Priekšsēdētāja kungs, reizēm mēs kļūstam par savu darba metožu upuriem. Ja mums būtu tikai viena patvēruma direktīva, kas reglamentē procedūras, novērtējuma kritērijus un uzņemšanu, mums būtu tikai divas iespējas - pieņemt direktīvu ar grozījumiem vai bez tiem vai arī samierināties ar neveiksmīgu sarunu iznākumu. Šāda situācija ļautu mums Eiropas Parlamentā noraidīt gan kopējo patvēruma politiku, gan sistēmu, kas ir veidota, pamatojoties uz Dublinas regulu.
Tomēr realitāte ir citādāka. Mums ir plašs direktīvu klāsts. Padomei ir iespēja vienu direktīvu noteikt par prioritāru un tai pašā laikā kādu citu direktīvu uzskatīt par pārlieku pretrunīgu. Drīz vien mēs nonāksim situācijā, kurā mēs patiešām varēsim apspriest jaunu Dublinas regulu, taču joprojām nebūsim panākuši vienošanos par, piemēram, patvēruma procedūrām vai uzņemšanu. Padomāsim, kādas tam varētu būt sekas. Ja tā notiks, mēs padarīsim dalībvalstis atbildīgas par patvēruma pieteikumu izskatīšanu, nesaņemot nekādas garantijas par to, ka šie pieteikumi tiks pienācīgi izskatīti vai arī ka dalībvalstis parūpēsies par patvēruma meklētājiem cilvēcīgā veidā. Manuprāt, tas ir pilnīgi nepieņemami, jo īpaši, ņemot vērā pašreizējo situāciju.
Tāpēc es jautāju Padomei un Komisijai - kā jūs plānojat izvest Patvēruma procedūru direktīvu no strupceļa, neupurējot tās kvalitāti? Drīzumā jūs saņemsiet vairākus Parlamenta priekšlikumus par to, kā varētu uzlabot direktīvu. Vai jūs mēģināsiet nodot dalībvalstīm skaidro vēstījumu, ko ir pauduši EP deputāti, un vai jūs piecirtīsiet kāju pie zemes, ja dalībvalstis uzstās, ka ir jāizmanto à la carte pieeja?
Noslēgumā es vēlos precizēt vienu punktu. Savā jautājumā es neatsaucos uz patvēruma procedūras izmaksām. Es tās izlaidu ne tāpēc, ka nebūtu informēts par šo jautājumu, bet tāpēc, ka man svarīgākā ir cilvēciska attieksme pret patvēruma meklētājiem. Lai to panāktu, ir vajadzīgs pieņemams process un pienācīgi uzņemšanas pasākumi. Ja mēs to pienācīgi nereglamentēsim, man vairs nebūs vēlmes strādāt pie pārējām apakšiniciatīvām. Es ceru, ka šajā jautājumā Eiropas Komisija mani pilnībā atbalsta.
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, paldies jums par laipnajiem vārdiem. Priekšsēdētāja kungs, komisār, godājamie deputāti! Es vēlos pateikties Parlamentam par man doto iespēju šovakar pievērsties ļoti svarīgajam jautājumam par patvēruma pieteikuma procedūrām.
Parlaments Padomei uzdeva piecus jautājumus un, tā kā tie visi attiecas uz Komisijas priekšlikumu Patvēruma procedūru direktīvas pārstrādāšanai, es ierosinu debatēt par visiem pieciem jautājumiem kā par vienu jautājumu.
Jautājumos jūs atsaucāties uz Komisijas 2010. gada septembra ziņojumu par Patvēruma procedūru direktīvas piemērošanu. Šajā ziņojumā tiek apstiprināts, ka starp dalībvalstīm joprojām pastāv ievērojamas atšķirības patvēruma procedūru un procesuālo garantiju jomā. Padome un Eiropas Parlaments ir vienisprātis, ka tas neatbilst mūsu savstarpēji pieņemtajam mērķim izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu. Eiropadome 2008. gada oktobrī pieņēma Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktu, kurā uzsvērts, ka ES un tās dalībvalstis apņemas reaģēt uz migrācijas un patvēruma jomas radītajām grūtībām un iespējām godīgi, efektīvi un saskaņoti.
Cita starpā paktā ir iekļauta īpaša apņemšanās īstenot iniciatīvas, kas vajadzīgas, lai pabeigtu kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveidi. Tādēļ Eiropadome aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumus tādas vienotas patvēruma procedūras izveidei, kurā būtu paredzētas kopējas normas.
Arī Stokholmas programmā tika skaidri norādīts, ka attiecībā uz kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveidi lielākai saskaņotībai joprojām ir jābūt vienam no ES politikas pamatmērķiem. Kad Eiropadome ar šo rīcību bija radījusi procesam politisku stimulu, Komisija iesniedza vairākus priekšlikumus par patvēruma politiku gan 2008., gan 2009. gadā - Eurodac, kā jūs minējāt debašu sākumā, priekšlikumu Dublinas regulas grozījumiem vai priekšlikumu Uzņemšanas nosacījumu direktīvas grozījumiem, arī priekšlikumu Eiropas Patvēruma atbalsta biroja izveidei un, visbeidzot, priekšlikumu Patvēruma procedūru direktīvas un Kvalifikācijas direktīvas grozījumiem.
Padome sāka darbu, kolīdz saņēma tos no Komisijas. Tobrīd Padome un tās darba sagatavošanas struktūras visus priekšlikumus intensīvi un skrupulozi pārskatīja. Līdz šim no šiem priekšlikumiem Parlamentam un Padomei ir izdevies pieņemt tikai regulu, ar ko izveido Eiropas Patvēruma atbalsta biroju, un es esmu gandarīta par to, ka šis birojs drīz sāks darbību. Pagājušajā gadā Parlaments un Padome arī vienojās par Pastāvīgo iedzīvotāju direktīvas grozīšanu, kas, manuprāt, ievērojami sekmēs turpmāko darbu pie kopējas Eiropas patvēruma sistēmas.
Diemžēl, kā jūs pamatoti pārmetat, panākt progresu citās jomās izrādījās grūtāk. Esmu pārliecināta, ka jūs pilnībā apzināties šā jautājuma politisko jutīgumu un tehnisko sarežģītību. Tāpēc mums, Padomei un, manuprāt, arī Parlamentam, vajadzēs vairāk laika. Kā jūs ļoti precīzi norādījāt iesniegtajos jautājumos, priekšlikumā Patvēruma procedūru direktīvas pārstrādāšanai ir ļoti daudz problemātisku aspektu. Arī Parlaments strādā pie savas nostājas formulēšanas, un tas ļoti skaidri liecina par procesa sarežģītību. Ir skaidrs, ka Padomē joprojām pastāv nopietnas šaubas par vairākiem ar priekšlikumu saistītiem jautājumiem. Tas jo īpaši ir attiecināms uz ierosināto pasākumu iespējamo ietekmi uz valstu patvēruma procedūru izmaksām un šo procedūru efektivitāti. Jūs paši šovakar jau minējāt, ka mums ir jāpievērš īpaša uzmanība efektivitātei un izmaksām. Dalībvalstis stingri atbalsta ar saskaņošanu saistītos mērķus nolūkā panākt vienošanos par konkrētām kopējām pamatnormām un vērtībām, kā arī vienotiem aizsardzības kritērijiem. Tādējādi dalībvalstis ir apņēmušās pilnībā ievērot patvēruma meklētāju tiesības uz aizsardzību.
Taču dalībvalstis vēlas, lai to sistēmas būtu ilgtspējīgas, jo īpaši, ņemot vērā pašreiz valdošo sarežģīto ekonomisko situāciju. Lai to panāktu, ir jālīdzsvaro patvēruma meklētājiem sniegtās garantijas un noteikumi, kuriem jābūt efektīviem un īstenojamiem un kuri nedrīkst radīt administratīvā vai finansiālā sloga pieaugumu. Vispārīgi runājot, Padome ir pārliecināta, ka, ja mums šajā jomā neizdosies panākt pienācīgu līdzsvaru, tad cilvēkiem, kuriem aizsardzība nemaz nav vajadzīga - kā jau minēja Hohlmeier kundze -, radīsies motivācija izmantot patvēruma sistēmu ļaunprātīgi. Šāda rīcība var kaitēt tiem patvēruma meklētājiem, kuriem patiešām vajag aizsardzību, un ilgākā laika posmā tā var apdraudēt jautājumu par patvēruma sniegšanu Eiropas Savienībā. Tāpēc Komisijas paziņojums par to, ka tā grasās iesniegt priekšlikuma grozījumus, ir guvis plašu Padomes atbalstu, un domāju, ka pēc īsa brīža komisārs par to pastāstīs vairāk.
Es esmu pārliecināta, ka šis jaunais priekšlikums radīs jaunu stimulu debatēm Padomē, nodrošinot, ka tajā būs atspoguļots arī Padomes un Parlamenta viedoklis. Tā mēs varēsim panākt progresu attiecībā uz priekšlikumu par patvēruma procedūrām, kas, kā jūs pareizi norādījāt iesniegtajos jautājumos, ir būtiska patvēruma paketes daļa. Man jāpiebilst, ka reaģējot uz Komisijas paziņojumu, dalībvalstis skaidri pauda gatavību palīdzēt Komisijai jaunā priekšlikuma sagatavošanā.
Saistībā ar to ļaujiet man norādīt uz vēl vienu aspektu. Ja mums būtu pieejams precīzāks iesniegto pieteikumu izskatīšanas radīto izmaksu aprēķins, tas sniegtu mums iespēju Padomē sarīkot pienācīgas debates. Man diemžēl jums jāatzīst, ka Padomei šādas informācijas nav. Saskaņā ar Līgumiem patvēruma pieteikumu izskatīšana ir dalībvalstu pienākums. Līgumos nav noteikts, ka Padomei ir jāapkopo un jāpasūta informācija par patvēruma pieteikumu izskatīšanas izmaksām. Tādēļ es kā Padomes pārstāve šajās debatēs nevaru ne savā, ne Padomes vārdā apsolīt, ka šāda informācija būs pieejama. Taču Padome, protams, joprojām ir pilna apņēmības turpināt darbu pie priekšlikuma Patvēruma procedūru direktīvas grozījumiem, un es vēlos jums pateikties par līdz šim paveikto darbu. Es esmu pārliecināta, ka Komisija iekļaus jūsu līdz šim izteiktos apsvērumus jaunajā priekšlikumā.
Mēs rēķināmies ar Eiropas Parlamenta ieinteresētību un kompetenci. Ungārijas prezidentūra ir pārliecināta, ka, pienācīgi sadarbojoties, mums izdosies panākt progresu arī šajā jomā. Lūdzu, ņemiet vērā, ka Ungārijas prezidentūras mērķis ir sagatavot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, ko ir ieplānots izveidot 2012. gadā. Jūs minējāt arī vairākus tiesību aktus, attiecībā uz kuriem mēs noteikti vēlamies panākt progresu. Līdz Ungārijas prezidentūras beigām mēs plānojam panākt politisku vienošanos diskusijā par kvalifikāciju direktīvu, kā arī attiecībā uz Dublinas regulu. Mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai palielinātu Parlamenta un Padomes vienprātību arī ar procedūru saistītos jautājumos.
Štefan Füle
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, Patvēruma procedūru direktīva ir ļoti svarīga kopējas Eiropas patvēruma sistēmas sastāvdaļa. Komisijas mērķis ir izveidot līdzsvarotu, godīgu, efektīvu un rentablu sistēmu. Būtisks ikviena Komisijas priekšlikuma aspekts ir finansiālā ietekme, un tā tiek rūpīgi izvērtēta.
Sagatavojot Patvēruma procedūru direktīvas priekšlikumu, Komisija atbilstoši prasībām par ietekmes novērtējumu veica apjomīgu pētījumu. Finansiālās ietekmes izvērtējuma pamatā galvenokārt ir statistiska informācija un dati no dalībvalstīm, kas tika prasīti Komisijas izsūtītās visaptverošās aptaujās.
Pilnas patvēruma procedūru izmaksas varēja noteikt tikai dažas dalībvalstis. Citas sniedza informāciju par atsevišķiem elementiem, galvenokārt izmaksām par juridisko palīdzību un mutisko tulkošanu. Komisija novērtēja finansiālās sekas, pamatojoties uz pieejamo informāciju.
Komisija secināja, ka, inter alia, ņemot vērā mērķi samazināt izmaksas, ir jādod priekšroka pieejai, kuras pamatā ir koncentrēšanās uz "pirmajiem” dienestiem, proti, resursu ieguldīšana patvēruma procedūras agrīnajos posmos, lai padarītu to ātrāku, efektīvāku un godīgāku. Papildu ieguldījumi pirmās instances procedūrā uzlabo patvēruma procesa efektivitāti. Šādi ieguldījumi atmaksāsies, jo radīs ietaupījumus pārsūdzības posmos un vispārēju uzņemšanas izmaksu samazinājumu.
To, ka jāizvēlas šī pieeja, apliecināja arī Apvienotajā Karalistē nesen īstenots projekts - tā dēvētais Solihull Pilot -, ar kuru iepazīstināja 2010. gada ministru konferencē par patvēruma jautājumiem. Šā projekta rezultāti apliecina pieņēmumu, ka koncentrēšanās uz patvēruma procedūras "pirmajiem” posmiem - jo īpaši, procedūras sākumā nodrošinot patvēruma pieteikuma iesniedzējam kompetenta jurista palīdzību un ļaujot likumīgajam pārstāvim strādāt kopā ar lēmuma pieņēmēju - ievērojami uzlabo pirmajās instancēs pieņemto lēmumu kvalitāti.
Šīs pieejas rezultāti ir daudz ātrāka lēmumu pieņemšana, procentuāli lielāks pirmajās instancēs pieņemtu labvēlīgu lēmumu skaits, mazāks pārsūdzību skaits un lielāks uz izcelsmes valstīm pārvietoto personu procentuālais skaits. Bija iespējams ievērojami samazināt izdevumus par pārsūdzībām, izmitināšanu un labklājību. Šie ietaupījumi ievērojami pārsniedza izmaksas par papildu juridisko palīdzību.
Es arī vēlos jums atgādināt par nesen veiktu pētījumu, kuru Eiropas Parlaments sagatavojis par dalībvalstu sloga sadali attiecībā uz patvēruma meklētāju uzņemšanu un kurā ir sniegta patvēruma procedūru un uzņemšanas, tostarp juridiskās palīdzības izmaksu, analīze.
Noslēgumā es vēlos teikt, ka Komisija ir veltījusi ļoti lielu uzmanību izmaksu aspektam kā ietekmes novērtējuma sastāvdaļai. Datus apstiprina empīriski pierādījumi, un informāciju papildina Eiropas Parlamenta pētījums. Tādēļ Komisija neplāno sagatavot vēl vienu pētījumu par izmaksām. Taču Komisija turpinās pievērst uzmanību izmaksu aspektam turpmākajos sarunu posmos par Patvēruma procedūru direktīvu.
Simon Busuttil
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, nav nekādu šaubu par to, ka patvēruma pakete patlaban ir nonākusi strupceļā, un žēl, ka tā. Šī ir nepatīkama situācija, un mums visiem jādara viss iespējamais, lai to atrisinātu.
Manuprāt, šim strupceļam ir vairāki iemesli. Pirmkārt, šķiet, ka mēs koncentrējamies uz jaunajiem priekšlikumiem, lai gan visi zinām, ka jau pastāv tiesību akti, ko dalībvalstis cenšas īstenot. Tas dalībvalstu vidū ir radījis apjukumu, jo tās noteikti nav gatavas pievērsties jauniem tiesību aktiem, ja saskaras ar sarežģījumiem attiecībā uz jau spēkā esošajiem.
Otrkārt, jaunajos priekšlikumos ir paredzēti jauni un daudz lielāki pienākumi un saistības, kurus atsevišķos gadījumos ir pat neiespējami īstenot, jo īpaši pašreizējos apstākļos, un kuri, kā jau tika norādīts iepriekš, var sekmēt arī ļaunprātīgu izmantošanu, ko nevajadzētu pieļaut.
Treškārt, nudien trūkst finansiāla novērtējuma un pētījuma izmaksu noteikšanai, un es baidos, ka man nāksies jums nepiekrist, komisāra kungs - es nedomāju, ka Eiropas Parlamenta pētījums par sloga sadali attiecas uz šo priekšlikumu radītajām izmaksām. Jebkurā gadījumā Komisijas pienākums ir izpētīt, kādas finansiālās sekas radīs tās priekšlikumi.
Turklāt nav priekšlikuma par pienācīgu, juridiski saistošu sloga sadales mehānismu, un arī tas rada grūtības gan vairākām dalībvalstīm, gan Parlamentam.
Visbeidzot, Padome joprojām novilcina priekšlikumu izskatīšanu, piemēram, par Dublinas regulas pārskatīšanu. Esmu ļoti gandarīts, dzirdot Padomi sakām, ka prezidentūra tam veltīs pastiprinātu uzmanību un palielinās centienus rast risinājumu attiecībā uz Dublinas regulu.
Tas ir grūti. Mēs esam nonākuši sarežģītā situācijā, un mums no tās ir jāizkļūst. EPP grupa joprojām ļoti vēlas sadarboties ar Padomi un - pats galvenais - ar pārējām Parlamenta politiskajām grupām, lai mēģinātu panākt visiem pieņemamu kompromisu.
Cecilia Wikström
Priekšsēdētāja kungs, visām ES iestādēm ir jāievēro termiņš - 2012. gads, kad kopējai Eiropas patvēruma sistēmai ir jābūt gatavai. Man jāatzīst, ka attiecībā uz to es jūtu gan cerību, gan izmisumu. Vai mums to izdosies izdarīt? Šīs sistēmas pamatā ir kopēja sistēma patvēruma meklētāju uzņemšanai, pieteikumu izskatīšanai un tādu lēmumu pieņemšanai, kas ietekmē šo cilvēku nākotni. Kad šī sistēma būs ieviesta, tā vienādi darbosies visās dalībvalstīs, kā šobrīd nenotiek. Patlaban pastāv ļoti lielas atšķirības attiecībā uz cilvēku uzņemšanu dažādās dalībvalstīs.
Ziņojums, uz kuru nupat atsaucās Füle kungs, mums apliecina, ka patvēruma meklētāju uzņemšana dalībvalstīs notiek ļoti atšķirīgi. Mēs arī zinām, ka, palielinot pirmajās instancēs pieņemto lēmumu kvalitāti, samazinās izmaksas. Patlaban mēs strādājam pie Procedūru direktīvas grozījumiem, tādēļ ir ļoti svarīgi, lai Parlaments būtu informēts par konkrētām izmaksām, ko dažādām dalībvalstīm rada patvēruma procedūra.
Es uzskatu, ka, veicot rūpīgas pārbaudes, mēs samazināsim risku pieļaut kļūdas un radīt cilvēkiem sarežģījumus. Būs interesanti redzēt, vai Komisija spēs ierosināt rūpīgāku procedūru un parādīt, kā mēs varētu samazināt izmaksas par patvēruma meklētāju uzņemšanu.
Galu galā varbūt tieši tas būs Busuttil kunga minētais izšķirošais arguments jeb, citiem vārdiem sakot, veids, kā mainīt Padomes noslēgto nostāju, kuru mēs redzam. Es paužu dziļu nožēlu par to, ka Padome šajā procesā ir tik atturīga.
Šodien mūs apmeklēja Ungārijas premjerministrs, kurš ir pārņēmis Padomes prezidentūras vadītāja pienākumus, un es vēlos lūgt Ungārijas prezidentūrai turpināt veiksmīgo darbu, kas tika iesākts Beļģijas prezidentūras laikā. Nebūtu labi, ja šis process tiktu pārtraukts. Kopīgiem spēkiem mēs patiešām varam izstrādāt darbspējīgu patvēruma sistēmu, kuras pamatprincips ir humānisms un solidaritāte ar mūsu līdzcilvēkiem, un mēs varam to izdarīt līdz 2012. gadam. Turpināsim cerēt un strādāt, lai to panāktu.
Rui Tavares
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, šādās diskusijās vienmēr pastāv pieņēmums, ka cilvēcīga rīcība ir dārga, tādēļ mēs nerīkojamies cilvēcīgi, jo tas ir dārgi, tomēr šim pieņēmumam ir arī interesanta korelācija - mēs rīkotos cilvēcīgi, ja tas nebūtu dārgi. Taču patiesībā ir gadījumi, kad cilvēcīga politika vienlaikus ir arī lētākā politika. To pilnībā apliecina pētījums, ko nesen veikusi Lielbritānijas Pārstāvju palāta - sistēma, kas sniedz iespēju ātri sniegt atbildi patvēruma meklētājiem, ir daudz lētāka, savukārt kavēšanās un ģimeņu piespiedu pārvietošana izmaksā daudz dārgāk.
Mēs runājam tikai par administratīvajām izmaksām, neskaitot izmaksas par pašiem patvēruma meklētājiem - gan tiem, kuriem ir tiesības uz patvērumu, gan tiem, kuru pieteikumi pamatotu vai nepamatotu iemeslu dēļ beigu beigās tiek noraidīti.
Tādēļ jautājums ir šāds - ja mēs varam rīkoties cilvēcīgi, pildīt mūsu morālo pienākumu un izdarīt to daudz lētāk, kāpēc mēs tā nedarām? ES nav ne saskaņota, ne kopēja rīcības plāna, un es atļaušos nepiekrist Busuttil kungam - tas nav tāpēc, ka pašreizējo tiesību aktu īstenošana dalībvalstīm radītu ļoti lielus izdevumus, bet gan tāpēc, ka šie tiesību akti tiek īstenoti daļēji un nepilnīgi. Patlaban mūsu politika ir absolūti represīva un negodīga pret patvēruma meklētājiem, iestādēm un beigu beigās, kā mēs tagad atklājam, - arī pret Eiropas nodokļu maksātājiem.
Es vēlos lūgt Padomi sniegt mums jaunāko informāciju un atbildēt uz šiem jautājumiem, lai mēs beidzot varētu izveidot konsekventu un saskaņotu politiku.
Gerard Batten
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, šīs debates ir Lisabonas līgumā paredzētās kopējās imigrācijas un patvēruma sistēmas īstenošanas rezultāts. Dalībvalstis aizvien vairāk zaudē kontroli pār savu likteni un vienlaikus ir spiestas maksāt vēl nezināmu cenu par šo "privilēģiju”.
Lielbritānijas patvēruma sistēmā jau valda haoss - vairāku tūkstošu lietu izskatīšana nav pabeigta, bet kandidāti ir vienkārši pazuduši vai arī devušies pagrīdē. Visa šī sistēma beigu beigās ir kļuvusi par vilinošu mērķi cilvēkiem, kuriem nav tiesību uz likumīgu imigrāciju. Es saprotu, ka velti tērēju laiku, runājot par to šeit, jo vairumam no jums viennācijas valsts demokrātisko pilnvaru saglabāšana ir pilnīgi vienaldzīga. Lielāka daļa no jums ir ieslīgusi groteskā fantāzijas pasaulē par nebeidzamu ES integrāciju, gluži kā kādas Hieronymus Bosch gleznas varoņi, taču britu tauta kādu dienu sauks pie atbildības nodevīgos un divkosīgos Lielbritānijas politiķus, kuri pie tā noveda, liedzot tiem piedalīties referendumā par Lisabonas līgumu.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mērķis ir līdz 2012. gadam standartizēt tiesības uz patvērumu ES. Tomēr nav skaidrs, vai mēs vēl varēsim izmantot, piemēram, ātro deportāciju tranzīta zonās, kas Vācijā izrādījās ļoti noderīga.
Komisija ir noraidījusi plānu atteikties no lidostu regulējuma ar neskaidriem paziņojumiem, kas liecina, ka arī turpmāk robežpārbaudē būs iespējams aizraidīt patvēruma meklētājus, ja tie nāks no drošas valsts.
Mēs visi zinām, kādas ir debates par to, kas ir droša valsts, un Eiropā par to ir ļoti atšķirīgi viedokļi. Plānā ir paredzēts piešķirt tiesības palikt valstī arī attiecīgās personas brāļiem vai māsām - agrāk tas attiecās tikai uz vecākiem un precētiem pāriem -, kā arī paplašināt tiesības uz medicīnisko aprūpi. Es pat nevēlos sākt apspriest priekšlikumus par to, ka patvēruma meklētāji ir jāiekļauj attiecīgās valsts sociālā nodrošinājuma sistēmā.
Tādēļ es ļoti šaubos, vai šie priekšlikumi samazinās procedūras radītās izmaksas. Es apšaubu arī to, ka samazināsies birokrātija. Es uzskatu, ka dalībvalstu slogs pieaugs un ka tiesību akti par patvērumu būs mazāk stingri, tādējādi izraisot lielāku migrantu pieplūdumu. Diemžēl Eiropai tas par labu nenāks.
Salvatore Iacolino
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Nav šaubu, ka šī direktīva par procedūrām ir ārkārtīgi svarīga. Kad bēgļa statuss ir rūpīgi pārbaudīts, tā atzīšanas procesam ir jānorit ātri un bez aizķeršanās, taču, atklāti sakot, tā nenotiek.
Kamēr patvēruma pakete, kurā jānosaka jauni un situācijai atbilstošāki atsauces punkti, ir iestrēgusi Padomē, dalībvalstīs ir parādījies atšķirīgs viedoklis par to, cik efektīvas ir uz pašreizējiem noteikumiem balstītās patvēruma procedūras. Komisāram un Padomes priekšsēdētājai es teikšu šādi - jūs nevarat attaisnot tik svarīgas procedūras finansējuma samazināšanu ar krīzi, un arī jūsu pārējos argumentus par strupceļā nonākušo procedūru es neuzskatu par pietiekami pārliecinošiem.
Ir taisnīgi cilvēkiem, kuri nevar palikt savā valstī pamatotu politisku, reliģisku vai citu iemeslu dēļ, piešķirt tiesības tikt uzņemtiem dalībvalstīs, gluži tāpat ir vienlīdz svarīgi noraidīt tiesības uz uzņemšanu, ja kāds, kurš uzdodas par bēgli, patiesībā tāds nav. Tā ir taisnība, Stokholmas programma šo principu ir skaidri apstiprinājusi - pēdējo divu gadu laikā ir iesniegti 250 000 pieteikumu; šis skaitlis ir liels, tomēr tas ir mazāks nekā pēdējā atsauces gadā. Ir jānodrošina juridiskās konsultācijas, droši vien arī mutiskā tulkošana, zemākas izmaksas un līdzsvarota sloga sadale.
Droši vien ir jāpanāk arī tas, lai atbalsta biroji strādātu labāk un rūpīgāk - mēs varam paļauties uz Maltas biroja darbu -, kā arī lai Eiropas Savienība patiešām gribētu spert izšķirošo soli un garantēt bēgļiem to tiesību īstenošanu, vienlaikus atļaujot iebraukt ES dalībvalstīs tikai tiem cilvēkiem, kuriem ir tiesības uz bēgļa statusu.
Claude Moraes
Priekšsēdētāja kungs, kā sacīja mana kolēģe Guillaume kundze, šis ir ļoti svarīgs brīdis Eiropas patvēruma sistēmas attīstībā. Mēs esam panākuši zināmu progresu attiecībā uz atsevišķām paketes daļām - tostarp ar manu Beļģijas prezidentūras laikā izstrādāto ziņojumu par starptautiski aizsargātām personām -, taču tie nenoliedzami ir tikai patvēruma paketes blakuselementi. Šodien ir jāuzsver, ka paketes mugurkauls ir procedūru pārstrādāšana.
Tādēļ ir būtiski turpināt darbu pie pārstrādāšanas, jo īpaši, ņemot vērā to, ka strauji tuvojas 2012. gads, kas ir kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveides termiņš. Dalībvalstis vairākkārt ir kritizējušas priekšlikumu procedūru pārstrādāšanai par to, ka tas radīs dalībvalstīm nevajadzīgu finansiālo slogu, taču ir pieejami nopietni pierādījumi - es izsaku atzinību Komisijas sacītajam par Solihull projektu Apvienotajā Karalistē - par to, ka, pateicoties centienu koncentrēšanai patvēruma procedūru sākotnējos posmos, uzlabosies pirmajās instancēs pieņemto lēmumu kvalitāte. Kvalitatīvu lēmumu pieņemšana ir galvenais elements, kuru mēs nedrīkstam atstāt novārtā. Tādēļ mēs no dalībvalstīm vēlamies saņemt plašāku informāciju, kas pamatotu to apgalvojumus.
Taču es vēlos uzsvērt, ka šajās debatēs nevajadzētu runāt tikai par izmaksām. Kā sacīja Cornelis de Jong, procedūru pārstrādāšanas mērķis ir saskaņot ES īstenoto praksi un paaugstināt tajā piemērotos standartus. Ir skaidrs, ka standartu atšķirības dalībvalstīs ir pārāk lielas un ka pašreizējais tiesiskais regulējums ir jāpārskata. Mēs zinām, ka Komisija, ņemot vērā Padomes iebildumus, tuvāko mēnešu laikā grasās iesniegt pārskatītu pārstrādāšanas priekšlikumu. Parlamentam šajā jautājumā vajadzētu izvēlēties stingru nostāju, lai neļautu Komisijai vājināt sākotnējo priekšlikumu.
Tiesības uz juridisko palīdzību, personīgas intervijas nodrošināšana, ierobežojumi paātrinātu procedūru izmantošanai - visi šie pasākumi ir vajadzīgi, lai nodrošinātu patvēruma sistēmas godīgumu un efektivitāti. Mērķi izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu nav noteicis Parlaments. Mēs visi atceramies, ka tā bija Padome, kura 1999. gadā Tamperē izvirzīja šos mērķus. Hāgā un Stokholmā Padome to īstenošanu atlika, tāpēc pārskatīsim savu vēsturi un sapratīsim, ka izvest sistēmu no strupceļa var tikai Padome, un mēs strādāsim kopā ar Ungārijas prezidentūru un mēģināsim saglabāt Beļģijas prezidentūras laikā gūto impulsu.
Tas ir tas, ko vēlas redzēt daudzi deputāti no tik dažādajām partijām; mēs vēlamies citu iznākumu, taču sadarbosimies un cerēsim, ka Ungārijas prezidentūras laikā tiks panākts progress.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, 2012. gadā mums noteikti ir vajadzīga kopēja patvēruma politika. Ziņojumā, ar kuru Komisija iepazīstināja 8. septembrī, ir uzsvērti vairāki šķēršļi, ar ko saskaras dalībvalstis, mēģinot īstenot Direktīvā 2005/85/EK izvirzītos mērķus.
Patvēruma meklētāju tiesības uz juridisko palīdzību tiek piemērotas dažādi. Daudzas dalībvalstis īsteno direktīvu, sniedzot juridisko palīdzību lēmuma pārsūdzības posmā, savukārt citas valstis šīs tiesības ievēro gan pieteikšanās procesa, gan otrās instances procedūras laikā.
Atsevišķas dalībvalstis vispirms pieprasa pamatojumu, lai lemtu par to, vai pārsūdzības posmā piešķirt bezmaksas juridisko palīdzību. Vairumā gadījumu pastāv ievērojamas atšķirības attiecībā uz pārsūdzības termiņu. Sarežģījumus rada arī noraidījuma seku automātiska apturēšana, jo to piemēro vien sešās dalībvalstīs.
Šīs atšķirības liecina par vajadzību pārskatīt direktīvu. To pārskatot, Komisija uzsver vajadzību ieguldīt lielākus centienus procedūras sākotnējā posmā, lai varētu efektīvāk diferencēt cilvēkus, kuriem ir tiesības uz aizsardzību. Saskaņā ar Komisijas teikto šis noteikums palīdzēs ievērojami samazināt izmaksas par mutisko tulkošanu un juridisko palīdzību otrās instances procedūrā.
Tomēr priekšlikumam nav pievienots detalizēts pētījums ne par gaidāmajām mutiskās tulkošanas un juridiskās palīdzības izmaksām pirmās instances procedūrā, ne dalībvalstu faktiskajām izmaksām par Eiropas tiesību aktu piemērošanu.
Tāpēc Komisijai ir jāsniedz informācija par faktiskajām izmaksām, ko radīs tās priekšlikums par centienu koncentrēšanu sākumposmā, un es neuzskatu, ka atteikums, ko nupat dzirdēju no Komisijas pārstāvja, ir pieņemams. Es patiešām uzskatu, ka tas nav pieņemams un ka tas ir jāpārskata vai jāuzlabo.
Carmen Romero López
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Győri kundze! Esiet sveicināta šajā sēžu zālē, kura ir bijusi arī jūsējā, un, lai gan jums par šo tematu nebija zināšanu, mūsuprāt, jūs izrādāt interesi par šo patvēruma paketi, lai Ungārijas prezidentūra turpinātu virzīt uz priekšu Beļģijas prezidentūras iesākto darbu. Lai gan atsevišķi šeit minētie jautājumi nav jūsu kompetencē, prezidentūra var panākt, lai Komisija iegūst visu tai vajadzīgo informāciju par šo jautājumu.
Mēs zinām, cik Komisijai un Padomei ir grūti apkopot šos datus, jo atsevišķas dalībvalstis nav gatavas tos sniegt, iespējams, tāpēc, ka nav veikušas pētījumu par sekām, ko radīs uzlabojumi lēmumu pieņemšanas procedūrās par bēgļa vai starptautiski aizsargātas personas statusa piešķiršanu. Iespējams, dalībvalstis neuzskata, ka šo procedūru standartizēšana varētu - kā šodien jau tika minēts - uzlabot procedūras pirmā posma kvalitāti un samazināt patlaban iesniegto pārsūdzību skaitu, kuras šobrīd jāizskata dalībvalstīm, kas saņem patvēruma pieteikumus.
Iespējams, tas nav ticis pietiekami uzsvērts. Procedūru dažādības rezultāts ir tāds, ka atsevišķām dalībvalstīm ar patvēruma pieteikumu izskatīšanu veicas labāk nekā citām. Komisijas priekšlikumā teikts, ka procedūru uzlabojumi novērstu ievērojama resursu daudzuma izmantošanu un tālāku pārvietošanu, un tādā veidā, standartizējot procedūras un izvairoties no uzņemšanas izmaksām, tiktu samazinātas kopējas patvēruma sistēmas radītās izmaksas.
Mēs runājam ne tikai par šādu procedūru izmaksām, bet, kas ir vēl svarīgāk, par izmaksām, ko rada kopējas patvēruma sistēmas trūkums. Patlaban pie Eiropas robežām gaida vairāki tūkstoši cilvēku, kuri pieprasa patvērumu no kara Afganistānā un Irākā, kā arī no valstīm, kas ir sabrukušas vai kurās valda haoss, piemēram, Somālijas vai Sudānas. Runājot par šādām izmaksām, mēs neņemam vērā ietekmi, ko uz kandidātiem atstāj atrašanās bēgļu aizturēšanas centros - vairāku mēnešu garumā viņiem netiek sniegtas vajadzīgās garantijas vai pat tādas garantijas, kas tiek nodrošinātas mūsu kriminālnoziedzniekiem; viņi nesaņem arī nekādu palīdzību līdz brīdim, kad bēgļu jautājumu komisijas ir izlēmušas, vai piešķirt šiem cilvēkiem statusu un kāds būs šī statusa veids. Mēs neņemam vērā arī to, ko piedzīvo cilvēki, kuriem vairākus gadus tiek piemērota papildu aizsardzība, nākas uzturēties nometnēs un tiek pieprasīts sniegt pirkstu nospiedumus, lai gan viņu vienīgais noziegums ir bēgšana no kara un ierašanās pie mums ar laivām. Viņu noziegums ir tas, ka viņiem nebija pietiekami daudz naudas, lai atlidotu ar lidmašīnu un pieteiktos lidostās.
Vai Padome ir padomājusi par to, ka šo procedūru paātrināšana novērstu ne tikai šādas traģēdijas, bet arī izmaksas, kas atsevišķām dalībvalstīm rodas par šīs situācijas saglabāšanu?
Carlos Coelho
(PT) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos izteikt atzinību šā jautājuma sagatavotājiem un jo īpaši manai kolēģei Hohlmeier kundzei, un es ļoti lielā mērā piekrītu tam, ko nupat teica Díaz de Mera kungs. Mēs zinām, ka šis ir tikai viens no pieciem instrumentiem, kas attiecas uz Eiropas patvēruma sistēmas pamatu. Tas nosaka minimālos standartus, kuri jāpiemēro patvēruma procedūrām.
Tomēr ziņojumā, ar ko pagājušajā gadā mūs iepazīstināja Komisija, ir atzīts, ka dalībvalstis ir īstenojušas atšķirīgus pasākumus un ka visās dalībvalstīs sniegtās procesuālās garantijas ir ļoti dažādas. Starp dalībvalstu sistēmām pastāv ļoti lielas atšķirības, sākot no noteikumiem par paātrinātām procedūrām un beidzot ar noteikumiem par personīgām intervijām, palīdzību un efektīvas pārsūdzības procedūras pieejamību.
Runāsim skaidru valodu - atsevišķas dalībvalstis ir pārņēmušas šo direktīvu nepareizi vai nepilnīgi, savukārt citas dalībvalstis to vienkārši nepiemēro pietiekami stingri. Mums ir divi varianti - atteikties no Eiropas patvēruma sistēmas vai arī likvidēt šīs procesuālās atšķirības. Mums ir jāievieš uzlabojumi, proti, tādi uzlabojumi, kuri ir vajadzīgi, un jo īpaši pieteikumu izskatīšanas procesa kvalitātes uzlabojumi, ko dēvē par centienu koncentrēšanu procedūras sākumposmā (front loading). Tāpēc ir vajadzīgs novērtējums, kuru mēs lūdzam Komisijai. Tas ir vajadzīgs, lai saprastu, ko un kā mēs varam uzlabot, un novērstu pastāvošās atšķirības. Mēs zinām, ka Komisijai ir vajadzīga dalībvalstu sadarbība, jo īpaši saistībā ar vajadzīgo praktisko apmācību nodrošināšanu, tostarp, bet ne tikai attiecībā uz izmaksām.
Izteiksimies skaidri - Eiropas iestādēm un dalībvalstīm ir jāsadarbojas šā mērķa īstenošanā. Mūsu mērķim ir jāpaliek nemainīgam - 2012. gadā ieviest kopējo patvēruma sistēmu.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, tieši šodien Vācijas valdība paziņoja par savu lēmumu turpmākos divpadsmit mēnešus pārtraukt bēgļu nosūtīšanu atpakaļ uz Grieķiju. Līdzīgus lēmumus ir pieņēmusi Zviedrija, Lielbritānija, Īslande un Norvēģija. Taču tikai pirms pāris mēnešiem - pagājušā gada novembrī - Tieslietu ministru padome, uzskatot, ka Dublinas II regulā nav nekādu trūkumu un tā nesagādā problēmas, noraidīja jau 2008. gadā izteikto Komisijas priekšlikumu iekļaut tajā mehānismu patvēruma meklētāju pārvietošanas apturēšanai.
Tai pašā laikā mēs ceram - tas ir pareizi, un mums tas ir jānosaka direktīvā, kuru šodien apspriežam, - sniegt patvēruma meklētājiem bezmaksas juridisko palīdzību to pieteikumu izskatīšanas pirmajā posmā. Taču mēs ļoti labi zinām - to iepriekš sacīja arī Hohlmeier kundze -, ka patvēruma meklētāji šīs procedūras bieži izmanto ļaunprātīgi, lai ar juridiskiem trikiem paildzinātu savu uzturēšanos Eiropā, lai gan tiem nav uz to tiesību. Tas viss tiek darīts, neizvērtējot šāda pasākuma radītās izmaksas un to, vai tās neapdraudēs pasākuma īstenošanu.
Visbeidzot, mani satrauc tas, kā mums ar tik pretrunīgiem lēmumiem izdosies līdz 2012. gadam izveidot dzīvotspējīgu kopēju patvēruma sistēmu, ja mēs paši pieņemam atšķirīgus lēmumus, izsakām atšķirīgus priekšlikumus un beigu beigās - atšķirīgi rīkojamies un gūstam ļoti atšķirīgus rezultātus. Vai tas notiek tāpēc, ka mēs esam vāji un mums trūkst solidaritātes, vai arī ir citi iemesli, kurus var izskaidrot Padome?
Alfredo Pallone
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es negribu novirzīties no tēmas, taču esmu pilnīgi pārliecināts, ka korelācija, tostarp arī semantiskā korelācija, par kuru esmu dzirdējis no dažādām grupām, jeb, citiem vārdiem sakot, attiecība starp ietaupījumiem un tiesībām uz patvērumu, manuprāt, ir negatīva korelācija.
Ļaujiet man izteikties precīzāk, lai gan man ir tikai pāris sekunžu laika - esmu pilnīgi pārliecināts, ka arī tad, ja administrācijas izmaksas tiks samazinātas, tās būs fiktīvas izmaksas. Īstā problēma ir saskaņošana, taču tā ir nevis ideoloģiska, bet kulturāla problēma. Es atkārtoju - pieeja šai problēmai diemžēl ir kulturāla, nevis ideoloģiska. Tas ir tas, kas mums ir jārisina.
Ar šo problēmu visvairāk saskaras Vidusjūras reģiona valstis, kuru bēgļu uzņemšanas tradīcijas ir daudz spēcīgākas nekā citās valstīs, jo mēs to piedzīvojam daudz biežāk. Lai gan Itālijas izdevumi šajā jomā ir pieauguši, jo nupat tie sasniedza EUR 30 miljonus, citas valstis vēlas tos samazināt. Es tam neticu.
Mums arī jāraugās, lai, runājot par šiem jautājumiem, mēs piektdaļu no šiem izdevumiem atvēlētu ar invaliditāti saistītiem jautājumiem, jo politiskajiem bēgļiem ļoti bieži ir spīdzināšanas izraisīta invaliditāte. Mums ir jārunā arī par aizsardzību un aizsargātajiem cilvēkiem, kuri veido vēl vienu uzņemamo cilvēku kategoriju. Es neesmu dzirdējis par šādu uzņemamo cilvēku aizsardzību.
Noslēgumā es teikšu, ka Eiropa, kurā tiek ievērotas pamatbrīvības un tiesību aizsardzība...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Elena Băsescu
(RO) Priekšsēdētāja kungs, arī es uzskatu, ka ir svarīgi pārstrādāt Direktīvu 2005/85/EK, jo minimālie standarti patvēruma procedūrām ir jāpiemēro godīgāk un efektīvāk. Priekšlikuma grozīšanas mērķis ir vienkāršot un uzlabot procedūras ES mērogā. Paredzēto standartu pamatā ir jābūt visā ES atzītai labākajai praksei.
Lai gan visas dalībvalstis oficiāli piešķir tiesības pieteikties uz patvērumu, problēmas rada valstu piekļuves sistēmas. To pašreizējais veidols dažādās valstīs ir ļoti atšķirīgs. Tā rodas daudzas administratīvas problēmas, kas jāatrisina, izmantojot kopēju pieeju. Es arī lūdzu Padomi sniegt pēc iespējas vairāk informācijas par pašreizējo situāciju dalībvalstīs. Ir svarīgi, lai mēs atsāktu sarunas par šo tematu un līdz noteiktajam termiņam panāktu rezultātu.
Monika Hohlmeier
Priekšsēdētāja kungs, liels paldies, ka ļāvāt man īsi teikt vēl vienu runu. Man jums ir lūgums, Füle kungs. Vispirms es vēlos teikt, ka nepareizi pieņēmumi noved pie nepareizām izmaksu aplēsēm. Patlaban patvēruma meklētāju skaits nevis samazinās, bet ievērojami pieaug. Tā iemesls ir vīzu režīma atvieglojumi, piemēram, Serbijai un Maķedonijai. Šobrīd mēs arī redzam, ka masveidā pieaug patvēruma sistēmas ļaunprātīga izmantošana, kas ir viens no mēģinājumiem iekļūt Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Ja mēs sāksim ar nepareiziem pieņēmumiem jeb, sakot, ka pirmās instances lēmumu detalizēta apstrīdēšana samazinās izmaksas nākamajās instancēs, uzreiz radīsies priekšstats, ka visās dalībvalstīs ir nepietiekama pirmās instances procedūru kvalitāte. Taču tā nav. Vispārējo standartu palielināšanas sekas būs izmaksu pieaugums. Uzlabojot kvalitātes standartus attiecībā uz ikvienu iesaistīto personu un padarot procedūras sarežģītākas, izmaksas patiesībā tiks palielinātas. Es ar lielāko prieku iesaistos šā jautājuma apspriešanā. Tāpēc es vēlos jums īpaši lūgt uztvert dalībvalstu paustās bažas nopietni, jo atsevišķi valstu praktiskie ziņojumi ir jau pabeigti un tiks darīti pieejami.
Štefan Füle
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es uzmanīgi klausījos Parlamenta deputātu paustajos viedokļos.
Patvēruma procedūru direktīva ir būtiska daļa no kopējās Eiropas patvēruma sistēmas, kura jāievieš līdz 2012. gada beigām.
Komisija atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta apņēmību turpināt sarunas par Patvēruma procedūru direktīvu. Runājot par sarunām Padomē, Komisija novērtē dalībvalstu apņēmību atklāti un konstruktīvi apspriest šo priekšlikumu.
Tomēr atsevišķas priekšlikuma daļas patiešām radīja sarežģījumus. Tāpēc, lai sekmētu direktīvas pieņemšanu, Komisija līdz Polijas prezidentūras darba sākumam grasās pieņemt grozītu priekšlikumu.
Komisijas vispārējais mērķis attiecībā uz šo direktīvu ir strādāt pie kopējas procedūras izveides un sekmēt procesuālo standartu konsekventāku un efektīvāku piemērošanu. Grozītajā priekšlikumā joprojām tiks sekmēta pamattiesību ievērošana un kvalitatīvu lēmumu pieņemšana pirmajā instancē, tādējādi panākot līdzsvarotāku lēmumu pieņemšanu, kā arī procedūru ātrāku noslēgšanu un līdz ar to arī izmaksu samazināšanu.
Grozītajā priekšlikumā Komisija izvirzīs mērķi vienkāršot konkrētus noteikumus, lai atvieglotu to piemērošanu. Komisija turpinās centienus panākt pienācīgu līdzsvaru starp procedūru godīgumu un efektivitāti.
Runājot par finansiālo ietekmi, Komisija pilnībā saprot to, cik svarīgi ir šajā priekšlikumā iekļautie ar izmaksām saistītie elementi, un nākamajos sarunu posmos turpinās pievērst uzmanību izmaksu aspektiem.
Noslēgumā ļaujiet man uzsvērt, ka Eiropas Parlamenta viedoklis, protams, ir galvenais kritērijs, un, sagatavojot grozīto priekšlikumu, Komisija ņems vērā Parlamenta nostāju. Mēs turpināsim strādāt kopā ar Parlamentu un Padomi, lai attiecībā uz šo priekšlikumu panāktu progresu plašākas patvēruma paketes kontekstā.
Enikő Győri
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Liels jums paldies par šīm vērtīgajām debatēm. Es jums pateicos arī par to, ka devāt mums iespēju apspriest konkrētus faktus, un esmu pārliecināta, ka tas sekmēs šo apsvērumu iekļaušanu jaunajā Komisijas priekšlikumā. Mēs runājām par kopēju minimālo kritēriju izstrādi, par sliktas prakses izskaušanu ar vienotas sistēmas palīdzību, par efektivitāti un rentabilitāti, kā arī par ļaunprātīgas izmantošanas iespēju novēršanu. Manuprāt, visas minētās idejas ir ļoti svarīgas un mums pie tām būs kopīgi jāstrādā.
Ļaujiet man sniegt pēdējo komentāru. Mēs visi lepojamies ar piederību kopienai - Eiropas Savienībai -, kurā par vienu no svarīgākajām vērtībām uzskata cilvēka cieņu. Turklāt patvēruma politikā par pamatprincipu tiek atzīta cilvēka cieņas dominance. Ungārijas prezidentūra cilvēcīguma faktoru uzskata par visu ES politikas jomu svarīgāko apsvērumu. Premjerministrs V. Orbán šorīt sacīja, ka, lai gan Eiropas Savienības pašreizējā situācijā ir vajadzīgs skaidrs prāts un galva, mums jāparāda, ka mums ir arī sirds. Viņš to sacīja par politiku attiecībā uz romu tautu. Es uzskatu, ka mums tas ir jāapliecina arī patvēruma politikā - jā, ES ir jāvar parādīt, ka tai ir arī sirds.
Ungārijas prezidentūra turpinās savas priekšteces, Beļģijas prezidentūras, iesākto darbu. Mūsu darba programmā - šajā zaļajā brošūrā, ko visi deputāti vakar saņēma pa pastu, - jūs 25. lappusē redzēsiet, ka starp mūsu prioritātēm Tieslietu un iekšlietu padomes darbības jomā ir arī kopēja Eiropas patvēruma sistēma. Savā šā vakara pirmajā runā es arī detalizētāk nekā rakstīts brošūrā paskaidroju, ka mēs plānojam Padomē panākt vienošanos gan par Dublinas regulu, gan kvalifikāciju regulu. Tādēļ es domāju, ka, ņemot vērā sacīto, jūs sapratīsiet, ka Ungārijas prezidentūra patiešām uzskata šo jautājumu par prioritāru, un mēs rēķināmies ar jūsu sadarbību.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
