G20 valstu nodarbinātības ministru tikšanās Vašingtonā 20. un 21. aprīlī (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par G20 valstu nodarbinātības ministru tikšanos Vašingtonā 20. un 21. aprīlī.
Lászlo Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) jaunākās prognozes liecina, ka rūpnieciski attīstītajās valstīs bezdarba līmenis vēl arvien aug, un tas nesasniegs savu kulminācijas punktu pirms 2011. gada.
Savukārt vairāk par 200 miljoniem darba ņēmēju jaunattīstības un jaunizveidotajās valstīs draud nonākšana galējā nabadzībā. Tā rezultātā varētu rasties aptuveni 1,5 miljardi trūcīgo darba ņēmēju visā pasaulē. Šie skaitļi runā paši par sevi. Patiešām, pašreizējā krīze parādīja mūsu arvien ciešāk savstarpēji saistītās globālās ekonomikas vissāpīgākos trūkumus. Tagad ir skaidra vienprātība par vajadzību veikt globālus pasākumus, lai risinātu globālas problēmas.
Pagājušajā gadā Pitsburgā G20 valstu vadītāji solīja nodrošināt, ka tad, kad atjaunosies izaugsme, atjaunosies arī darbavietas. Atbilstoši tam G20 valstu vadītāji vienojās izveidot uz nodarbinātību orientētu sistēmu turpmākai ekonomikas izaugsmei.
Tas viss ir vērtējams ļoti atzinīgi. Komisija pilnībā atbalsta ikvienu sistēmu tādiem pasākumiem, kas ekonomikas atveseļošanā galveno nozīmi piešķir kvalitatīvām darbavietām un palīdz cilvēkiem atgūt darbu visā pasaulē. Šī pieeja atspoguļo nepārprotamo realitāti, ka nodarbinātība ir pamatu pamats pašreizējā globālajā ekonomikas krīzē un ka atveseļošanās kopā ar bezdarbu - tā nav izvēle.
Pitsburgā valstu vadītāji aicināja Amerikas Savienoto Valstu darba lietu sekretāru sasaukt G20 valstu darba un nodarbinātības ministru sanāksmi. Viņu uzdevums būs novērtēt globālo nodarbinātības situāciju un apspriest politisko pasākumu ietekmi uz krīzi, kā arī iespējamo vajadzību veikt turpmākus pasākumus. Turklāt ministriem ir jāapsver vidēja termiņa nodarbinātības un prasmju attīstības politikas jomas, sociālās aizsardzības programmas un labākā prakse, lai nodrošinātu, ka darba ņēmēji var gūt labumu no zinātnes un tehnoloģijas attīstības. Šī nepieredzētā sanāksme notiks Vašingtonā 20. un 21. aprīlī. Tajā piedalīsies arī Komisija un Spānijas prezidentūra.
Komisija cieši sadarbojas ar SDO, gatavojoties šai sanāksmei, kas mums piedāvās jo īpaši iespēju visā pasaulē sekmēt pienācīgu darbu Eiropas Savienības vārdā. Šajā ziņā būtiska nozīme ir SDO starptautiski atzīto darba pamatstandartu piemērošanai un centieniem sasniegt mērķi attiecībā uz sociālā pamatnodrošinājuma plūsmu. Turklāt G20 valstu pilnvarās ietilpst tas, lai SDO un citas starptautiskas organizācijas attīstītu vidēja termiņa globālu apmācības stratēģiju.
Komisija būtiski sekmē šos centienus, izmantojot iniciatīvu "Jaunas prasmes jaunām darbavietām”. Tā ir daļa no Eiropas 2020. gada pamatiniciatīvas jaunu prasmju un darbavietu veidošanā. Šajā ziņā pamatuzdevums ir virzīt uz priekšu globālā darbaspēka pārkvalificēšanas un uzlabošanas stratēģiju un veicināt pāreju no vienas darbavietas uz citu un - attiecībā uz jauniešiem - no izglītības uz darbu.
Sociālo partneru iesaistīšanās var dot milzīgu pievienoto vērtību. Mēs visi šeit zinām, cik efektīvs var būt Eiropas sociālais dialogs attiecībā uz dažādu pasākumu izstrādes uzlabošanu nodarbinātības jomā. Komisija ir gatava dalīties šajā pieredzē ar Eiropas Savienības starptautiskajiem partneriem. Komisija informēs Parlamentu par Vašingtonas sanāksmē panākto progresu.
G20 valstu nodarbinātības ministru sanāksme būs mūsu izdevība attīstīt jaunus pasākumus, kas veidos pēckrīzes politiku. Šie jaunie pasākumi un jaunās politikas jomas var sekmēt līdzsvarotu izkļūšanu no krīzes, ekonomikas atveseļošanā galveno nozīmi piešķirot darbavietām, un var pārvarēt krīzes sekas. Mērķis ir dot vajadzīgo ieguldījumu un ievirzi G20 valstu vadītāju augstākā līmeņa sanāksmēm, kas šogad vēlāk notiks Kanādā un Korejā.
Elisabeth Morin-Chartier
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! Pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes apstākļos šī G20 augstākā līmeņa sanāksme liek mums secināt, ka pirmais mērķis, kas mums ir jāsasniedz, ir tas, lai palielinātu darba ņēmēju iespējas iekļauties darba tirgū.
Tā ir vajadzība, jo sociāla integrācija nevar pastāvēt bez integrācijas darbavietā. Tādēļ šodien, gatavojoties šai G20 sanāksmei, vienīgais moto un vienīgais mērķis, kas mums visiem ir kopīgs, ir mērķis apkarot bezdarbu.
Kā jūs tikko teicāt, komisār, bezdarbs Eiropas Savienībā un pasaulē ir ievērojami pieaudzis, bet ir pietiekami skaidrs, ka palielinās nevienlīdzība un ka tā palielinās pat straujāk jauniešu, pagaidu darba ņēmēju, migrantu un sieviešu vidū.
Tādējādi šodien redzot, ka 21,4 % jauniešu ir bezdarbnieki, salīdzinot ar 14,7 %, kas bija bez darba pirms diviem gadiem un kas jau bija iespaidīgs rādītājs, bezdarba līmeņa palielinājuma ātrums ir ļoti satraucošs.
Tādēļ mums Eiropas un globālā līmenī - jo atbilde var būt tikai globāla - kopīgi jāveido konverģences un integrācijas stratēģijas, kas nepārprotami atzīst faktu, ka dinamiska sociālā un kohēzijas politika ir pamatā mūsu sabiedrības attīstībai.
Es vēlētos jums atgādināt arī par Pasaules Tirdzniecības organizācijas Globālo darbavietu paktu, kas piedāvā piemērotu stratēģisku variantu virkni, lai dotu iespēju mums izkļūt no šīs krīzes.
Kāda ir mūsu nostāja attiecībā uz Eiropas Komisijas priekšlikumu, pamatot jauno - pēc 2010. gada stratēģijas - sistēmu uz sociālo tirgus ekonomiku, integrāciju un pārredzamību?
Es ceru, ka mūsu Eiropas darba un nodarbinātības ministri šīs augstākā līmeņa sanāksmes laikā neaizmirsīs, ka viņiem būs jāsniedz atskaite par bezdarba līmeņa paaugstināšanos visiem tiem miljoniem cilvēku, kuri viens pēc otra ir zaudējuši darbu pēdējo mēnešu laikā.
Komisār L. Andor, Eiropas Savienība tādēļ cer, ka jūs rīkosieties tā, lai mēs varētu atkal pārliecināt savus līdzpilsoņus un atgriezt viņus atpakaļ darbā.
Alejandro Cercas
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! Arī es esmu ļoti priecīgs, ka mums šo pēcpusdien ir izdevība piedalīties šajās debatēs, gatavojoties augstākā līmeņa sanāksmei, kurā jūs visi piedalīsieties un kas notiks 20. un 21. aprīlī Vašingtonā.
Par šodien notiekošo sanāksmi mums jāpateicas Nodarbinātības komitejas priekšsēdētājai P. Berès kundzei. Stihiska nelaime neļāva viņai atrasties patlaban šeit.
Es vēlētos runāt mūsu abu vārdā. Es runāšu viņas valodā, franču valodā, izmatojot dokumentus, ko viņa bija sagatavojusi, jo es esmu pārliecināts, ka jūs būsiet ļoti ieinteresēti dzirdēt viņas pašas vārdus:
(FR) Tieši tādēļ, komisār, tad, kad bezdarba līmenis Eiropā drīz pārsniegs 10 % atzīmi, kad pasaulē ir vairāk nekā pusotra miljarda trūcīgo darba ņēmēju un kad krīze skar vēl 200 miljonus trūcīgo darba ņēmēju, ir pienācis laiks vadītājiem pievērsties krīzes sociālajām sekām un piešķirt prioritāti nodarbinātībai.
Mēs atbalstām to sagatavošanas darbu, ko jūs esat veikuši ciešā sadarbībā un dialogā ar sociālajiem partneriem.
Sanāksmē, kurā pēc valstu vai valdību vadītāju ierosmes viņi pulcējās Pitsburgā, makroekonomiskie jautājumi beidzot tiek saskaņoti ar sociālo dimensiju. Lai izvairītos no kļūdām, kas noveda pie krīzes, mums pilnībā ir jānodrošina tas, lai krīze turpmāk nepalielinātu sociālo nevienlīdzību mūsu valstu iekšienē, ES dalībvalstu starpā un starptautiskajā līmenī.
Mums ir jānodrošina, lai pārsteidzīga stratēģija attiecībā uz krīzes izbeigšanu neizjauc mūsu sociālo modeli, jo šīs krīzes, kuru mēs izjūtam jau trīs gadus, izcelsme ir absolūti sociāla. Nepietiek, ja regulē finanšu produktus; mums ir jātiek līdz pašiem dziļākajiem ļauno darbu pamatiem.
Diemžēl mēs baidāmies, ka, neskatoties uz daudziem tādu organizāciju ziņojumiem kā, piemēram, Starptautiskā Darba organizācija (SDO) un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO), kas uzsver sociālās nevienlīdzības pastiprināšanos, vēl arvien trūkst politiskās gribas attiecībā uz sociālo dimensiju. Pierādījums tam ir sociālo jautājumu ļoti sliktā uzskatāmība, un tie pat nav minēti G20 oficiālajā tīmekļa vietnē. Tāpat nepieņemams ir ECOFIN padomes nesen pieņemtais lēmums pārtraukt nodarbinātības ārkārtas atbalsta pasākumus, kas izstrādāti, lai ātri atjaunotu valsts finanses.
Starp finanšu ministriem un nodarbinātības un sociālo lietu ministriem risinās bīstama spēle.
Komisār, mēs paļaujamies uz jums un uz Spānijas prezidentūru, uz to, ka jūs iestāsieties pret šo īstermiņa pieeju un izvirzīsiet sociālos jautājumus Eiropas un starptautiskās rīcības centrā.
Marian Harkin
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, ir ārkārtīgi būtiski, ka G20 valstu nodarbinātības un darba ministri savu ekonomikas atveseļošanas plānu pamatā liek kvalitatīvas darbavietas.
Kā jūs zināt, komisār, daudziem darba ņēmējiem situācija ir nomācoša, to raksturo bezdarba palielināšanās, samazinātas darba stundas, nozīmīgi algu samazinājumi, jūsu pieminētie trūcīgie darba ņēmēji un nepiemērotas vai neesošas apmācības iespējas. Tajā pašā laikā darba ņēmēji redz, ka bankas tiek rekapitalizētas, ka mazie un vidējie uzņēmumi, kas ir ekonomikas izaugsmes virzītājspēks, cieš no līdzekļu trūkuma un tiek zaudētas darbavietas.
Nodokļu disciplīna un izdevumu samazināšana nedrīkst aizstāt darbavietu atbalsta plānu, tomēr tā notiek daudzās valstīs, arī manā valstī, Īrijā. Komisija augstu vērtē mūsu nodokļu disciplīnu, bet mēs iznīcinām darbavietas. Mēs noslēdzam bilanci, bet mūsu darba ņēmēji par to maksā. G20 valstu ministriem ir cieši jāapņemas atbalstīt pienācīgu darbu un piešķirt prioritāti darbavietu skaita pieaugumam līdztekus to cilvēku minimālajiem ienākumiem, sociālajai aizsardzībai un apmācībai vai pārkvalificēšanai, kuriem nav darba.
Visbeidzot, es piekrītu jums, ka viņiem ir jāapņemas īstenot politikas jomas, kas atbilst SDO pamatprincipiem un tiesībām, un viņi nedrīkst pieļaut, ka pašreizējā ekonomikas krīze tiek izmantota kā attaisnojums, lai vājinātu vai neievērotu starptautiski atzītus darba standartus.
Ilda Figueiredo
Eiropas Savienības vadītājiem ir pēdējais laiks atzīt arī savu nozīmi šajā nopietnajā sociālajā krīzē, kas notiek visā Eiropā un pasaulē. Tās ir finanšu un ekonomikas krīzes sekas, ko viņi veicināja, atceļot finanšu un tirdzniecības tirgu kontroli un panākot vienošanos par brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar trešām valstīm, neņemot vērā darba ņēmēju vai sabiedrības intereses.
Bezdarba līmeņa paaugstināšanās un bīstams un slikti apmaksāts darbs palielina nabadzību, un tās ir neoliberālās politikas un kapitālisma krīzes tiešas sekas. Starptautiskā Darba organizācija (SDO) un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija uzskata, ka bezdarba līmenis vēl nav sasniedzis savu augstāko punktu rūpnieciski attīstītajās valstīs un ka drīz vairāk nekā 200 miljoni darba ņēmēju varētu nonākt galējā nabadzībā. Tas nozīmē, ka trūcīgo darba ņēmēju skaits varētu sasniegt 1,5 miljardus, visvairāk skarot sievietes un jauniešus.
Ir laiks izbeigt to regresu, ko mēs redzam sociālajās un darba tiesībās. Kvalitatīvām darbavietām, nodrošinot tiesības, ir jākļūst par prioritāti, un tām jābūt saskaņā vismaz ar SDO konvencijām. Neradot jaunas darbavietas ar tiesību nodrošinājumu, nevar būt izejas no šīs krīzes.
Kinga Göncz
(HU) Es domāju, ka mēs visi esam gandarīti, ka nodarbinātības un sociālo lietu ministri tagad satiekas G20 sanāksmē un ka tādējādi viņi pēc ranga ir kļuvuši vienlīdzīgi finanšu ministriem, kas līdz šim tā nav bijis. Šķiet, ka bija vajadzīga ekonomikas krīze, lai būtu iespējams runāt par globāliem ekonomikas pasākumiem ne tikai attiecībā uz ekonomiku un finansēm, bet arī attiecībā uz sociālajiem un nodarbinātības jautājumiem. Tas ir īpaši svarīgi tagad, kad šķiet, ka krīzes radītās ekonomiskās grūtības mazinās, bezdarbam un nabadzībai turpinot pieaugt. Mēs zinām, ka tam ilgtermiņā būs sociālas, kā arī politiskas sekas. Visā pasaulē tas iet roku rokā ar ekstrēmismu, kas arī rada ilgtermiņa draudus.
Nodarbinātības un sociālo lietu ministriem ir svarīgi attīstīt nozaru politikas jomas, kas var atrisināt nodarbinātības situāciju un samazināt nabadzību. Ļaujiet man sniegt konkrētu piemēru, kas tika minēts G20 augstākā līmeņa sanāksmē, proti, tas ir mikrofinanšu instruments, kas ne vien palielina sociālo kohēziju, bet arī pašpietiekamību, un arī šā iemesla dēļ var būt nozīmīgs. Tomēr ir žēl, ka Parlaments nevar pieņemt nostāju un iesniegt to G20 sanāksmei, bet var vienīgi nosūtīt mūsu mutiskos vēstījumus. Tomēr es uzskatu, kas arī tas ir vairāk nekā jebkas, ko mēs esam darījuši līdz šim.
Elizabeth Lynne
Priekšsēdētājas kundze, kā mēs visi sakām, finanšu krīze vienkāršos cilvēkus ir skārusi ļoti smagi.
Tādēļ mums ir jābūt drošiem par to, ka G20 valstu nodarbinātības ministru sanāksmei, kas tiek sasaukta pirmoreiz, kā tikko tika minēts, būs pozitīvi rezultāti. Es tikai ceru, ka mēs šos pozitīvos rezultātus patiešām panāksim. Es priecājos, ka ministri neplāno koncentrēties tikai uz finanšu jomu, bet pievērsīsies arī sociālajai ietekmei uz cilvēkiem.
Mēs zinām, ka daudzās valstīs visā pasaulē bezdarbs ir rekordaugstā līmenī. Mums jāskatās uz reālo veidu, kā cilvēkiem dabūt darbu - reālas darbavietas. Piemēram, apmācības programmām ir jābūt piemērotām, lai tās patiešām atbilstu pašreizējām vajadzībām. Mums vajadzētu pievērsties arī tam, lai tiktu izpētīta to valstu labākā prakse, kuras jau ir ieviesušas dažādus pasākumus, un tiktu mēģināts to izvērst citās valstīs, lai censtos palīdzēt tām sabiedrības grupām, kuras ir sociāli visvairāk atstumtas. Šajās valstīs ir paveikts darbs, tad kādēļ mēs no tām nemācāmies?
Mums ir jābūt drošiem, ka patiešām tiek īstenotas galvenās SDO konvencijas. Mums ir jābūt drošiem, ka tiek īstenota ANO Konvencija par invalīdu tiesībām. Mums ir jābūt drošiem, ka tie, kuri netiek aizsargāti šobrīd, tiks aizsargāti turpmāk.
Thomas Händel
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! G20 augstākā līmeņa sanāksme, kas notika Pitsburgā, sniedza labu paraugu. Tā pieprasīja ekonomikas atveseļošanas plānus, lai veicinātu pienācīgu darbu, kas sekmēs drošību un darba vietu radīšanu, un tā piešķīra prioritāti nodarbinātības pieaugumam.
Es tādēļ aicinu Eiropas darba ministrus, lai viņi kategoriski prasa G20 locekļiem, pirmkārt, neatgriezties pie saviem ekonomikas atveseļošanas pasākumu kopumiem, bet strādāt smagāk un vairāk, lai radītu darbavietas; otrkārt, strādāt, lai nodrošinātu finansiāli drošu īslaicīgu darbu, lai novērstu darbavietu zaudēšanu; treškārt, veicināt valsts investīcijas darbavietu radīšanai un ilgtspējīgai ekoloģiskai izaugsmei un, ceturtkārt, stiprināt un paplašināt sociālās drošības pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi šiem pasākumiem. Tas nodrošinās arī pirktspēju iekšējā tirgū, kā arī nodarbinātību, un palīdzēs apkarot nabadzību. Sadarbība ar sociālajiem partneriem acīmredzami ir ļoti nozīmīga Eiropas darba ministriem, lai stiprinātu sociālo dialogu pat lielākā mērā nekā to vēlas komisārs.
Sylvana Rapti
(EL) Priekšsēdētājas kundze, Komisija! 20. aprīlī Vašingtonā būs vienreizējs notikums: pirmoreiz pasaules 20 bagātāko valstu nodarbinātības ministriem ir jātiekas konferencē. Šajā konferencē skaļi un spēcīgi ir jābūt dzirdamai Eiropas balsij. Eiropā pastāv risks nākamajos trīs gados zaudēt četrarpus miljonus darbavietas, un tas ietekmēs izaugsmi, kaitēs sociālajai kohēzijai un izraisīs sociālos nemierus.
Darbavietu radīšanai ir jākļūst par Eiropas prioritāti. Steidzami ir jānosaka gan ilgtermiņa, gan tūlītēji reāli, konkrēti, skaitliski mērķi. Mums steidzami ir jāspēj nodrošināt pienācīgu darbu Eiropas pilsoņiem. Mums steidzami ir jāspēj nodrošināt nodarbinātību un darba ņēmēju pensijas tiesības.
Mēs gandrīz aizmirstam acīmredzamo - ka darbs ir izaugsmes svira. Es domāju, ka mums galu galā ir jāsaprot tas, ka mēs nevaram runāt par ekonomikas politiku, pastāvīgi nepaturot prātā nodarbinātības parametru.
Es nobeigumā gribētu teikt, ka pretējā gadījumā mums būs jārunā nevis par nodarbinātības ministru padomi, bet par bezdarba ministru padomi.
Patrick Le Hyaric
(FR) Priekšsēdētājas kundze, manuprāt, bezdarba un zema nodarbinātības līmeņa risinājums nebūs ilgstošs, ja vien mēs nemainīsim pašreizējo pieeju, kas kapitālam piešķir prioritāti pār darbu, un ja vien mēs neieviesīsim jaunu bagātības sadales veidu, kas ietver atalgojuma, sociālās aizsardzības līmeņu un minimālo pabalstu palielinājumu. Tas radīs nosacījumus ilgtspējīgai ekonomikas atveseļošanai, kas nodrošina darbavietu pārpilnību. Sociāls progress, nevis pretējā tendence, ir priekšnosacījums ekonomikas krīzes beigām.
G20 augstākā līmeņa sanāksmei ir jābūt stimulam, lai mobilizētu starptautisko banku nozari atbalstīt selektīvu kredītu, kas palīdzētu nodarbinātībai, ieguldījumiem darbavietu radīšanā un jaunas, videi nekaitīgas ekonomikas veicinātājiem.
Tajā pašā laikā ir jāapliek ar nodokļiem spekulatīvas kapitāla plūsmas, lai tās varētu novirzīt cīņai pret nabadzību.
Es ierosinu, lai mēs pārbaudām un izmēģinām profesionālo un ar apmācību saistīto sociālās drošības sistēmu nākamajām darbavietām, vienlaikus attīstot sabiedrisko pētniecību, kas ir būtiska jaunai, ilgstošai un ilgtspējīgai ekonomikai.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) G20 vadītāji 2009. gada septembrī Pitsburgā noteica, ka līdzšinējo darbavietu saglabāšanai un jaunu darbavietu radīšanai ir jābūt ekonomikas atveseļošanas plānu galvenajai prioritātei.
Neskatoties uz Starptautiskā Valūtas fonda prognozēm par 3 % ekonomikas pieaugumu, ESAO un SDO prognozes liecina, ka bezdarba līmenis joprojām strauji pieaugs līdz pat 2011. gada pirmajai pusei.
Ekonomikas un finanšu krīze ir smagi skārusi Eiropas uzņēmumus, nemaz nerunājot cita starpā par dalībvalstu budžetiem.
G20 nodarbinātības un sociālās labklājības ministriem jāpieprasa, lai ekonomikas krīzes dēļ grūtībās nonākušiem uzņēmumiem piešķirtais atbalsts tiktu pagarināts līdz brīdim, kad bezdarba līmenis atkal sāks pazemināties.
Turklāt es uzskatu, ka šiem ministriem jāatrod pasākumi, kā atbalstīt gan valsts ierēdņus, gan darba ņēmējus, kas tiek apmaksāti no sabiedriskiem fondiem, piemēram, skolotājus un ārstus, kas zaudē darbu piešķirtā budžeta valsts iestādēm samazinājuma dēļ.
Zigmantas Balčytis
(LT) Mums atzinīgi jāvērtē fakts, ka nodarbinātības ministri pirmoreiz tiekas G20 pasākumā. G20 vadītāju augstākā līmeņa sanāksmē 2009. gadā Pitsburgā valstu vadītāji vienojās, ka nacionālās ekonomikas atveseļošanās plānos uzsvaram jābūt uz darbavietu saglabāšanu un radīšanu. Tomēr kopš šīs augstākā līmeņa sanāksmes situācija ir pasliktinājusies gan Eiropas Savienībā, gan globālā mērogā. Dažās dalībvalstīs bezdarbnieku skaits, kas pieaug ik dienu, ir sasniedzis kritisku līmeni, un dažu valstu valdību krīzes vadības plāni ievērojami pasliktina cilvēku stāvokli, jo tiek samazinātas pensijas un citas svarīgas sociālās garantijas. Mazie un vidējie uzņēmumi masveidā tiek slēgti. Es domāju, ka G20 augstākā līmeņa sanāksmē galvenajam uzsvaram ir jābūt uz vienošanos par konkrētiem pasākumiem, lai stabilizētu bezdarba līmeni, jo cilvēku vilšanās un bailes neveicinās ātru atlabšanu mūsu valstīs.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Pirmkārt, es patiešām atzinīgi vērtēju to, ka G20 sanāksmē pirmoreiz pasaules visvarenāko valstu ministri, nodarbinātības ministri tiksies, lai apspriestu vissvarīgākās problēmas, citiem vārdiem sakot, kā pārvarēt bezdarbu un palielināt nodarbinātību. Faktiski šī sanāksme notiks ļoti smagā situācijā, jo tikai Eiropas Savienībā vien aptuveni 5,5 miljoni jauniešu ir bez darba. Ilgstošo bezdarbnieku skaits arī pastāvīgi palielinās. Šonedēļ manā valstī Lietuvā bija 300 000 reģistrētu bezdarbnieku. Mana valsts neko tādu iepriekš nav pieredzējusi savos 20 neatkarības gados. Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai visvarenāko valstu ministri, sanākuši kopā, noteiktu konkrētus pasākumus, kas veicami, lai cilvēkiem ES valstīs būtu nevis vienkārši kaut kāds darbs, bet piemērots darbs, kvalitatīvs darbs, pienācīgi atalgots darbs, kas dod viņiem iztiku un neliek dzīvot nabadzībā. Tāpēc es ceru, ka šajā sanāksmē tiks pieņemti šādi konkrēti lēmumi.
László Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es priecājos, ka šodien notika diskusija par nodarbinātības ministru sanāksmi Vašingtonā, jo tā nebūs vienīgā augstākā līmeņa sanāksme, kurā tiks uzklausīts Parlamenta deputātu teiktais par tik svarīgu tematu. Drīz notiks vēl viena augstākā līmeņa sanāksme, kurā arī būtu jādzird tas, ko jūs šodien teicāt. Es domāju par rītdienas augstākā līmeņa sanāksmi Briselē, kurā ir iespēja atbalstīt Eiropas 2020. gada programmu ar spēcīgu iekļaujošu pīlāru un mērķtiecīgām iniciatīvām nodarbinātības stimulēšanai un nabadzības mazināšanai, un ar nopietniem mērķiem, kas iekļauti šajā stratēģijā.
Ir jānovērtē tas, cik nopietnu krīzi pasaules ekonomika ir pārdzīvojusi pagājušos divos gados, un runa nav tikai par statistikas rādītāju pasliktināšanos. Es pilnīgi piekrītu Göncz kundzei, ka mums ir jānovērtē arī politiskais risks, risks, kuru šī krīze rada Eiropas civilizācijai.
Un es ceru, ka vadītāji, kas rīt tiksies, to sapratīs un izdarīs ļoti atbildīgus secinājumus šajā situācijā. Bez tiem būtu ļoti grūti pārstāvēt Eiropas vērtības pasaules mērogā, būtu ļoti grūti pietiekami pārliecinoši paust apņēmību pievērsties bezdarbam un nabadzībai G20 kontekstā.
Tas, ka darba ministri tiekas saistībā ar G20 sanāksmi, ir būtiska virzība uz priekšu. Vēl redzēsim, vai esam pietiekami emancipēti, lai iekļautu arī finanšu ministrus, bet ir ļoti svarīgi, ka šis pasākums notiek un ir iespēja apmainīties ar pieredzi un viedokļiem.
Ir tiesa, ka ar finanšu krīzi vispirms nodarbojās valdības, un valsts fiskālais spēks tika izmantots banku nozares stabilizēšanai. Bankās ir notikusi rekapitalizācija, un finansiālā stabilitāte ir kļuvusi par prioritāti.
Tagad par prioritāti ir jāizvirza darbavietu radīšana. Mums jāpiešķir prioritāte krīzes pārvarēšanas stratēģijai, kas nenodara ļaunu pašreizējām darbavietām un negrauj spēju investēt. Tāpēc mums vispirms ir jāpieņem lēmums radīt finansiālu kārtību, atjaunot stabilitāti un likvidēt spiedienu uz dalībvalstu valdībām veikt nepamatotus samazinājumus, kas ietekmē sociālo jomu un nodarbinātību.
Es pilnīgi piekrītu, ka SDO ir stūrakmens SDO standartu veidošanā, un atsauce uz tiem starptautiskajā diskusijā ir ļoti svarīga. Tas ir labs standarts, lai mēs varētu virzīties uz priekšu nodarbinātības un sociālo attiecību jomā.
G20 sanāksmes konteksts ir liela iespēja piedalīties diskusijās, kas notiek pārējā pasaulē, un tās iesaista mūs ne tikai diskusijās par darba attiecībām, bet arī par finanšu regulēšanu un citiem jautājumiem, piemēram, finanšu darījumu nodokli, par ko drosmīgāk spriež citās pasaules daļās un kas dažreiz ir pelnījuši nopietnāku uzmanību Eiropas Savienības iekšienē.
Tāpēc es pateicos par komentāriem, ko es dzirdēju, un par vēstījumiem, kurus es varu nodot citiem partneriem G20 grupā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Ádám Kósa  
rakstiski. - (HU) Manuprāt, ir svarīgi atzīt, ka mūsdienu lēmumu pieņēmēji atpaliek no notikumu attīstības pasaulē, ekonomikā un tehnoloģijā: drīz pat enerģētikas uzņēmums spēs labāk plānot nākotni nekā starptautiskie politiskie pārstāvji. Diemžēl nespēja atzīt šo realitāti ir acīmredzama pašreizējā 2020. gada stratēģijā. Eiropas Savienībai ir jāskatās tālāk un jābūt gatavai nest upurus ilgtspējīgākas sabiedrības interesēs. Mums arvien vairāk jākoncentrējas uz infrastruktūru un darbavietu radīšanu, nevis patēriņa palielināšanu, kas balstās uz importu. Neierobežota brīvā tirdzniecība laupa darbavietas, posta vidi, apdraud patērētāju veselību un palielina šķēršļus pieejamībai tikai tādēļ, lai garantētu produkta vai pakalpojuma cenu. Mēs nevaram atgriezties pie nekontrolētā kapitālisma galējībām - "Oliveru Tvistu” pasaulē! Pretējā gadījumā ES 2020. gada stratēģija, tieši tāpat kā Lisabonas stratēģija, beigsies ar neveiksmi.
