Omejevalni ukrepi, ki vplivajo na pravice posameznikov, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je:
vprašanje za ustni odgovor (B7-0233/2009), ki so ga Svetu postavili Emine Bozkurt, Louis Michel in Michèle Striffler v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o omejevalnih ukrepih, ki vplivajo na pravice posameznikov, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe;
vprašanje za ustni odgovor (B7-0234/2009), ki so ga Komisiji postavili Emine Bozkurt, Louis Michel in Michèle Striffler v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o omejevalnih ukrepih, ki vplivajo na pravice posameznikov, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Emine Bozkurt
Gospod predsednik, EU se zavzema za demokracijo, pravno državo, človekove pravice in temeljne svoboščine. Vendar pa je v boju proti terorizmu EU manj načelna. Primer predstavlja na primer črna lista ZN. Ljudje ali podjetja, za katere obstaja sum, da so povezani z Osamo bin Ladnom, Al-Kaido ali Talibani, so lahko umeščeni na to listo, kar ima za posledico prepoved potovanja in zamrznitev njihovih finančnih sredstev. Ta ukrep je dober, ko govorimo o terorizmu, saj se je proti njemu treba boriti - o tem ni nobenega dvoma - vendar pa ne smemo dopustiti, da se nezakonitost, s katero delujejo teroristi priplazi tudi v način, kako se borimo s terorizmom.
Žal so za trenutni sistem značilne zlorabe temeljnih pravic. Ljudje se znajdejo na seznamu, ne da bi bili o tem v celoti seznanjeni, ne da bi pri tem posredoval kateri koli pravosodni organ. Informacije, zaradi katerih se znajdejo na črni listi, pogostokrat prihajajo od tajnih služb. Te informacije za osumljence niso pregledne in zaradi tega tudi ne vedo, zakaj so bili umeščeni na listo. S tem jim ni odvzeta le pravica do obveščenosti, ampak tudi njihova pravica do zagovora.
Ko se ime osebe znajde na listi, ga je zelo težko odstraniti. Dovolj je že bilo primerov, ko so se morali ljudje, ki so se po krivici znašli na seznamu, več let boriti za sodni proces, ki jim pripada. Obsojeni so na revščino, ne morejo vnesi svoje številke PIN, da bi plačali račun in ne smejo zapustiti svoje države. Danes si ne prizadevam za več pravic osumljencem terorizma, ampak samo to, da bi se lahko zanesli na svoje pravice, tako kot vsi ostali. Zagovarjam pregledne postopke in pravne procese za vse.
Lista ima tudi daljnosežne negativne posledice. Ker se o umeščanju ljudi ali organizacij na listo lahko odločajo organi oblasti, je mogoče to izkoriščati tudi v politične namene. Nevladne organizacije, ki se borijo za človekove pravice in so trn v peti vladni strani, so lahko označene kot teroristične organizacije, s tem pa se jim onemogoči delovanje. Zaradi sodbe Sodišča Evropskih skupnosti je bila Komisija prisiljena ponovno pregledati trenutne postopke. Komisija je temu namenila dovolj pozornosti, vendar se je zataknilo na ravni Sveta.
Zaradi uveljavitve Lizbonske pogodbe so nastale nove okoliščine. Ali se bo upošteval člen 215 ali člen 75 Pogodbe o delovanju Evropske unije? Povedano drugače, ali Evropski parlament ne bo sodeloval pri pregledu predlogov ali pa bo vključen prek normalnega postopka, se pravi postopka soodločanja? Odbor za pravne zadeve, prav tako kot tudi pravna služba Parlamenta, je navedel, da člen 75 predstavlja ustrezno pravno podlago. Želim, da nam Svet in Komisija povesta, kako gledata na prihodnost teh predlogov omejevalnih ukrepov. Kakšna bo pri tem vloga Parlamenta? Čas je, da dobimo pregledne, demokratične postopke. Vprašanje se glasi ali lahko računamo na vaše sodelovanje.
Carlos Coelho
Gospod predsednik, bojim se, da tolmačenje v portugalščino ne deluje. Slišal nisem niti ene same besede prejšnje govornice. Nekaj je treba ukreniti; drugače ne morem spremljati razprave.
Predsednik
Vprašati moramo, kaj se dogaja in vas bomo obvestili, gospod Coelho.
Louis Michel
Gospod predsednik, gospa Malmström, najprej bi se rad zahvalil in čestital mojima kolegicama, gospe Bozkurt in gospe Striffler.
V celoti podpiram sklepe Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, Odbora za pravne zadeve, pa tudi pravne službe Parlamenta. Ker je spoštovanje človekovih pravic ena izmed temeljnih vrednot Unije, je ključnega pomena, da se te pravice v celoti spoštujejo. Ukrepi, ki se izvajajo kot del boja proti terorizmu, morajo biti sorazmerni, ustrezni in učinkoviti.
Če ostanem pri kontekstu spoštovanja temeljnih pravic in pravic do zagovora, so ključne faze v procesu boja proti terorizmu dostop do osebnih podatkov zadevnih oseb, pa tudi posredovanje razlogov, na katerih temeljijo ukrepi. Ker so sankcije in črne liste le začasni ukrep, sem prepričan, da je treba opraviti pozoren in temeljit nadzor, prav tako pa je potrebno redno ocenjevanje z obveznim posvetovanjem s Parlamentom.
Čeprav lahko pozdravimo izvedene ukrepe, predvsem tiste, ki se nanašajo na Zimbabve in Somalijo, ne smemo pozabiti, da te sankcije pod nobenim pogojem ne smejo ovirati razvoja, vzpostavitve demokracije in misij za človekove pravice, ki jih izvajajo humanitarne organizacije, prav tako pa ne smejo imeti negativnih posledic za lokalno prebivalstvo.
V zvezi z varstvom osebnih podatkov v celoti podpiram sklepe Evropskega nadzornika za varstvo osebnih podatkov glede zbiranja, obdelave in prenosa teh podatkov.
Michèle Striffler
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, velika večina evropskih državljanov meni, da je treba boj proti terorizmu obravnavati na ravni EU, kot prednostno nalogo. V celoti se zavedajo vpliva, ki ga lahko ima Evropa na tem področju in sicer s pomočjo globalne vizije in izvajanja doslednih politik.
Zato pozdravljam dejstvo, da lahko Evropski parlament, zahvaljujoč Lizbonski pogodbi, opravi temeljito delo pri sprejemanju zakonodaje na tem področju in lahko zagotovi potreben demokratičen nadzor v zvezi z evropskimi protiterorističnimi politikami.
Prvo desetletje 21. stoletja se izteka. Vsi se spominjamo, da se je začelo z eno izmed najhujših tragedij v zgodovini človeštva. Ne smemo dopustiti, da bi se terorizem razvil, prav tako pa moramo najti ustrezno in odločno rešitev za ta problem. Talibani, mreža Al-Kaide in Osama bin Laden predstavljata največje in neposredno tveganje za Evropsko unijo.
To smrtonosno mrežo vzdržujeta pri življenju islamistični ekstremizem - sramotna zloraba muslimanske vere - in sovraštvo do zahoda in njegovih vrednot. S tem pojavom se moramo spopasti in, ponavljam, Evropska unija mora pokazati, da je izjemno neomajna in pozorna na to grožnjo.
Prav tako si Evropska unija ne sme zatiskati oči pred resnimi in nenehnimi kršitvami človekovih pravic in svobode izražanja, združevanja in miroljubnih zborovanj v Zimbabveju. Fizične in pravne osebe - ne glede na to, ali spadajo pod okrilje vlade, ali ne - katerih dejavnosti spodkopavajo demokracijo, spoštovanje temeljnih človekovih pravic in pravne države v Zimbabveju, morajo biti strogo kaznovane.
Gospe in gospodje, Evropska unija je iz istega razloga dolžna izvesti usmerjene ukrepe proti tistim, ki ogrožajo mir, varnost in stabilnost v Somaliji. Uveljaviti moramo splošen in popoln embargo na dobavo orožja v Somalijo in zagotoviti, da bodo zajamčeni dostava humanitarne pomoči, dostop do te pomoči in njena distribucija.
To govorim zaradi tega, ker najbolj trpi ravno najrevnejši, najbolj ranljivi del prebivalstva in ne smemo še naprej stari ob strani in to dopuščati. Obžalujem, da je bila z Lizbonsko pogodbo vloga Parlamenta na tem področju zmanjšana, kar je v nasprotju s duhom pogodbe in pomembnostjo, ki jo namenja Parlamentu.
Vendar pa mora Evropska unija kaznovati tiste, ki so odgovorni. Ali to pomeni, da mora pozabiti na svoja osnovna načela? Ne. Ukrepi Evropske unije na mednarodnem prizorišču morajo biti osredotočeni na načela, ki so pripeljali do njenega nastanka, razvoja in širitve, prav tako pa morajo spodbujati te vrednote v preostalem svetu.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, to, kar imenujemo omejevalni ukrepi, je zelo pomembno in nekaj, o čemer imajo številni poslanci svoje mnenje. Verjetno je tistim, ki poslušajo to razpravo, nekoliko težje razumeti te ukrepe. Naj najprej pojasnim, kako Svet uporablja te ukrepe. Potem pa bo spregovorila še o Lizbonski pogodbi.
Omejevalni ukrepi proti tretjim državam, posameznikom, fizičnim ali pravnim osebam ali drugim subjektom so za EU pomembno orodje v zunanji in varnostni politiki. Na splošno bi lahko rekli, da se uporabljajo za uvajanje sprememb v določeni politiki ali dejavnosti. Seveda se morajo uporabljati kot del celovite, celostne politike, ki lahko vključuje političen dialog, različne oblike pobud in pogojev, ki jih je treba izpolniti. Omejevalni ukrepi niso vedo dovolj za spremembo, vendar pa lahko predstavljajo način za povečanje pritiska na represivne režime, na ustavitev denarnih tokov ali drugih virov, ki podpirajo takšne režime ali teroristične mreže.
V nekaterih primerih omejevalne ukrepe uvede Svet pri izvajanju resolucij, ki jih je sprejel Varnostni svet ZN v skladu s poglavjem VII Listine ZN. V takšnih primerih morajo različni pravni instrumenti EU strogo upoštevati te resolucije. Nanašajo se na razmere in dejanja, vključno s terorizmom, ki ogrožajo mir in varnost. Predstavljajo lahko le del zunanjih ukrepov EU in se tako razlikujejo od ukrepov za vzpostavljanje našega območja svobode, varnosti in pravice, kar je seveda naš cilj znotraj Unije.
Svet tolmači Lizbonsko pogodbo na tak način, da v zvezi s temi in drugimi omejevalnimi ukrepi v okviru skupne zunanje in varnostne politike, vključno v zvezi s terorizmom, uporablja člen 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije. EU se lahko odloči, da bo poleg ukrepov, za katere se odločijo ZN, uvedla še druge ukrepe, prav tako pa lahko ukrepe uvedemo tudi sami. Sankcije, za katere se EU odloči sama, so lahko namenjene podpori drugih ciljev zunanje in varnostne politike - spoštovanje človekovih pravic, demokracija, načela pravne države in dobrega vodenja - vse v skladu z obveznostmi EU, ki izhajajo iz mednarodnega prava.
Ukrepi se trenutno najpogosteje izvajajo neposredno nad tistimi, za katere je bilo ugotovljeno, da so odgovorni za politiko ali ukrepe, katerim nasprotujemo, ali proti njihovim interesom ali virom dohodka. To je učinkovitejše, kot širše sankcije v obliki splošnih trgovinskih embargov ali drugih samovoljnih ukrepov. Usmerjene sankcije so namenjene kar največjemu zmanjšanju negativnih posledic, ki jih lahko imajo ti ukrepi na prebivalstvo zadevne države. To je zelo pomembno dejstvo, ko Svet pripravlja odločitev o uvedbi novih sankcij.
Vse sankcije se redno preverjajo, da bi bilo mogoče ugotoviti njihovo učinkovitost. Glede na potek dogajanj se lahko spremenijo ali popolnoma odpravijo. V skladu z Lizbonsko pogodbo se bodo omejevalni ukrepi še naprej uporabljali kot orodje v sklopu skupne zunanje in varnostne politike in sicer v obliki sklepov Sveta v skladu s členom 29 pogodbe. Pomembna sprememba v novi pogodbi je, da so omejevalni ukrepi zoper fizičnih ali pravni oseb sedaj pravno pregledani. To pomeni, da lahko sodišče preuči ali je odločitev v zvezi s sankcijami zakonita. Prej to ni bilo možno.
Sedaj, ko je bila uveljavljena Lizbonska pogodba, se uredbe sprejemajo po skupnem predlogu s strani visoke predstavnice za zunanjo in varnostno politiko in Komisije v skladu s členom 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Evropski parlament bo seznanjen z vsemi takšnimi odločitvami. Razumem, da Parlament ni naklonjen tej spremembi, saj se Svet sedaj ni več dolžen posvetovati o sankcijah, ki se nanašajo na posameznike. Vendar tako tolmačimo pogodbo.
Treba pa je izpostaviti, da mora biti vsaka odločitev o omejevalnih ukrepih in o izvajanju teh ukrepov vedno skladna z mednarodnim pravom. Omejevalni ukrepi imajo za posledico omejevanje nekaterih pravic tistih posameznikov, proti katerim so uvedeni. Zaradi tega je treba pri sankcijah jasno spoštovati človekove pravice in temeljne svoboščine. To se nanaša na postopkovne pravice in pravico do pravnega varstva. Ukrepi morajo biti prav tako sorazmerni s ciljem.
Na podlagi izkušenj, ki smo jih pridobili z izrekanjem sankcij, smo opravili temeljite ocene, prav tako pa smo preučili, kako je mogoče sankcije izreči na konstruktivnejši način. Uvedene so bile številne konkretne izboljšave. Te vključujejo zahtevo, da so merila pri uporabi nekaterih sankcij navedena, kot tudi razlogi za vključitev posameznika, fizične ali pravne oseba ali drugih subjektov na listo sankcij. To je treba nenehno pregledovati in po potrebi spremeniti. Pri tem je Svet upošteval resolucijo Evropskega parlamenta iz prejšnjega leta o ocenjevanju sankcij EU, kot del ukrepov in politik EU na področju človekovih pravic.
Catherine Ashton
kandidatka za podpredsednico Komisije. - Gospod predsednik, kot je povedalo predsedstvo, vprašanja, ki ste jih zastavili, izpostavljajo pomembne zadeve v zvezi s prihodnjim upravljanjem omejevalnih ukrepov ali sankcij v EU. Po uveljavitvi Lizbonske pogodbe se moramo odločiti glede pravne podlage za predlagano uredbo, ki spreminja uredbo o sankcijah proti Al-Kaidi in Talibanom. Naše stališče je sledeče:
prvič, nova pogodba je dodala novo določbo v člen prejšnje Pogodbe ES o omejevalnih ukrepih ali sankcijah, povezanih z zunanjo politiko. Člen 215(2) določa novo pravno podlago za omejevalne ukrepe proti fizičnim ali pravnim osebam in skupinam ali nedržavnim subjektom. Razširja področje uporabe prejšnjega člena 301 in treba ga je uporabljati kot pravno podlago za spremembo uredbe o sankcijah proti Al-Kaidi in Talibanom.
Drugič, člen 215 se uporablja pri odločitvah skupne zunanje in varnostne politike (SZVP). Uredba o sankcijah proti Al-Kaidi in Talibanom vključuje sklep SZVP, v skladu s katerim se zahteva priprava predpisov za izvajanje nekaterih resolucij Varnostnega sveta ZN. Te resolucije so v skladu z mednarodnim pravom zavezujoče za države članice EU.
Tretjič, menimo, da dvojna pravna podlaga - člen 215(2) in člen 75 - ne deluje. Razlog je v tem, da so cilji, področje uporabe in postopki teh dveh členov različni. Opažam, da sta tudi Odbor za pravne zadeve Parlamenta in pravni svetovalci prišli do enake ocene.
Naše stališče je, da je nova pogodba zagotovila jasnost in specifičnost glede pravne podlage za omejevalne ukrepe proti fizičnim ali pravnim osebam in skupinam ali nedržavnim subjektom. Člen 215 se nanaša na vlogo Parlamenta in Sveta, zakonodajalec pa ne bi smel odstopati od pogodbe.
Prav tako smo morali pripraviti informacije o izboljšavah, povezanih s temeljnimi pravicami v delu Odbora ZN za sankcije.
Predlagana sprememba uredbe o sankcijah proti Al-Kaidi in Talibanom uvaja ugotovitve Sodišča Evropskih skupnosti v primeru Kadi. V tej sodbi je sodišče podalo številne pripombe glede načinov za izboljšavo postopkov sestave liste, ki jo pripravlja Odbor ZN za sankcije proti Al-Kaidi in Talibanom. Pripombe sodišča predstavljajo spodbudo za spremembo postopkov priprave liste, navedenih v uredbi.
Številne resolucije Varnostnega sveta ZN določajo postopke za ravnanje z listo sankcij na ravni ZN. Nedavno je bilo v Resoluciji Varnostnega sveta ZN 1822 navedeno, da mora biti na spletni strani Odbora ZN za sankcije proti Al-Kaidi in Talibanom objavljen povzetek razlogov za vsako osebo, vključeno na listo, prav tako pa mora biti do 30. junija 2010 zagotovljen pregled vseh imen na listi. Resolucija je zahtevala, da ustrezna država izvede ukrepe, s katerimi obvesti osebe glede vključitve na listo, navede razloge za to in informacije o izjemah in zahtevah o odstranitvi z liste.
Od takrat je bil Pristop v Resoluciji 1822 povzet tudi v Resoluciji 1844 o sankcijah v zvezi s Somalijo in Resoluciji 1857 v zvezi z Demokratično republiko Kongo.
Resolucija 1822 določa pregled ukrepov, ki jih vsebuje in sicer po obdobju 18 mesecev. To obdobje poteče konec tega leta. Delo na tem pregledu nenehno poteka, vendar Komisija ne more povedati za kakšne spremembe postopkov se bo odločil Varnostni svet ZN.
Nuno Melo
Krepitev pristojnosti Parlamenta je bila ključen poudarek v številnih govorih politikov ob uveljavitvi Lizbonske pogodbe. Predsednik Komisije dr. Barroso je 25. novembra tukaj v Strasbourgu pri pripravah Evropskega sveta na primer dejal: "Lizbonska pogodba nam zdaj daje novo priložnost, da se premaknemo naprej. Vsi vemo, da bodo nekatere najpomembnejše spremembe v pogodbi vplivale prav na področje svobode, varnosti in pravice. [...] predvsem pa razširja demokratični okvir teh politik s polno vključenostjo vašega Parlamenta." Poudariti želim "polno vključenostjo vašega Parlamenta".
V svojem prvem uradnem govoru je tudi predsednik Sveta, gospod Van Rompuy povedal, da je pogodba izjemno orodje, s katerim se lahko soočimo z izzivi našega časa. Če to drži, ne bi imelo nobenega smisla izpostavljati krepitev naših pristojnosti in moči v javni razpravi, potem pa sprejeti omejevalno tolmačenje Lizbonske pogodbe, da bi s tem Parlamentu odvzeli pravice, ki jih je imel in za katere ne bi bilo smiselno, da bi jih izgubil.
Zastavljena vprašanja torej temeljijo na razumnem sklepanju, vendar pa to razumno sklepanje presega le ovrednotenje doktrine in doslednosti med izraženimi namerami in njihovim tolmačenjem. Obstaja tudi praktična posledica, ki izhaja iz starega reka, da tisti, ki zmore veliko, vsekakor lahko naredi tudi manj in je povezana z naslednjim: kakšen smisel ima organ, ki ima pristojnosti v kazenskih zadevah ter pri preprečevanju in v boju proti terorističnim napadom, s tem ko je vključen v postopek soodločanja, če je potem a priori izključen, kadar je govora o drugih ukrepih, ki bi, s tem ko vplivajo na pravice državljanov, v tem kontekstu lahko bili celo pomembni?
Zato - pravkar bom zaključil, gospod predsednik - je ključnega pomena, da je način, na katerega je v zakonodaji tolmačena Lizbonska pogodba, v resnici skladen z navedeno krepitvijo pristojnosti in pooblastil Parlamenta. Vsaj v nekaterih primerih, ko so ogrožene pravice državljanov in protiteroristične politike, kot je bilo zastavljeno v vprašanjih, bi morala biti zagotovljena dvojna pravna podlaga. V drugih primerih, kot sta na primer Zimbabve in Somalija, bi moralo biti predvideno opcijsko posvetovanje, kot je dejansko tudi navedeno v deklaraciji iz Stuttgarta o Evropski uniji, ki je prav tako bila omenjena v vprašanju. To so točke, ki sem jih želel izpostaviti, gospod predsednik.
Monika Flašíková Beňová
v imenu skupine S&D. - (SK) Povedati želim, da po mojem mnenju, prizadevanja poslancev v Evropskem parlamentu v postopku ratifikacije Lizbonske pogodbe, z vidika trenutno obravnavane teme, niso bila ustrezno upoštevana, da bi bili bolj vključeni v te postopke.
Menim, da so omejevalni ukrepi in sankcije pomembni instrumenti politike EU na področjih zunanje in varnostne politike, kot tudi seveda pri vprašanjih zakonitosti in varstvu temeljih človekovih pravic. Seveda smo pričakovali (kot Evropski parlament), da bomo veliko bolj vključeni v postopek sprejemanja odločitev na tem področju.
Prav tako se strinjamo, da je cilj usmerjenih ukrepov in sankcij kar v največji možni meri omejiti vpliv na civilno prebivalstvo in veseli me, da ste omenili ravno to, gospa Malmström. Vendar pa kot edini neposredno izvoljeni predstavniki evropskih institucij dokaj upravičeno menimo, da bomo le nekakšen privesek v procesu načrtovanja, kasneje pa izključeni iz procesa sprejemanja odločitev in nadziranja.
Menim, da to ni povsem korektno, še posebej ne v primeru, kot je ta, ki vključuje zelo občutljivo področje v zvezi s pravosodjem in varstvom temeljnih pravic, saj je boj proti terorizmu za državljane naših držav in celotne EU zelo občutljiva tema. Zato bom potrpežljivo čakala, dokler ne bo vzpostavljen celoten proces, da vidim, kakšno bo naše sodelovanje.
Hélène Flautre
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospod predsednik, govorim o tako imenovanih usmerjenih sankcijah, o inteligentnih sankcijah, ki neposredno vplivajo tudi na temeljen pravice - temeljne pravice posameznikov, organizacij ali pravnih subjektov vseh vrst. Te temeljne pravice so pomembne. Vključujejo lahko na primer prosto gibanje, pa tudi varovanje premoženja.
Usmerjene sankcije morajo ravno zaradi teh razlogov biti skladne s številnimi minimalnimi predpisi z vidika postopka in pravne varnosti. Spoštovanje teh pravnih in postopkovnih pravil je ključnega pomena, če hočemo, da bodo te usmerjene sankcije verodostojne, s tem pa tudi učinkovite.
Ravno Parlamentarna skupščina Sveta Evrope - v Parlamentu se tega spomnimo - je preko enega izmed takratnih poslancev, Dicka Martya, zahtevala preglednost in pravico do zagovora in opozorila na absurdnost premajhne preglednosti v zvezi z učinkovitostjo vključevanja in odstranjevanja z liste. Vključevanje in odstranjevanje z liste bi lahko prizadelo tudi nedolžne ljudi, ljudi, ki niso vedeli, kaj se dogaja okoli njih in ki niso imeli nobenega vpliva na razmere, v katerih so se običajno znašli po nesreči.
Zaradi tega so dostop do podatkov, kot je omenil gospod Michel, navajanje razlogov za vključitev na listo in varstvo pri prenosu osebnih podatkov ključni elementi tega postopka.
Kljub temu so morale žrtve sistema sankcij Združenih narodov in Evropske unije pokazati veliko vztrajnosti, vključiti pa so se morale tudi civilna družba, organizacije za varstvo človekovih pravic, pa tudi Evropski parlament, da bi jim Sodišče Evropskih skupnosti priznalo njihove pravice.
Spremembe Sveta v zvezi z črnimi listami so odvisne od danih predlogov, vključno s predlogi Evropskega parlamenta. Zaradi tega mora biti Evropski parlament vključen v sprejemanje, izvajanje in nadziranje teh odločitev, saj zgodovina kaže, da je ravno Evropski parlament omogočil preoblikovanje uredbe Sveta.
Derek Roland Clark
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, tako kot dobrodelnost se tudi pravice začnejo doma. Sprašujem glede pravic evropskih Sikhov. Ker nosijo kirpan, majhno obredno bodalo, jim je bil preprečen vstop v Evropski parlament.
Kirpan je dejanje vere, ki ga ne smejo odstraniti, zato je njihova izključitev stvar verske in rasne nestrpnosti. Več zaporednih let sem pisal obema prejšnjima predsednikoma in Komisiji, ki so vsi odgovorili, da je prišlo do izključitve iz varnostnih razlogov.
Ob svoji diamantni obletnici je v mojo regijo, East Midlands, prišla kraljica Elizabeta, kjer je v njihovem bogoslužnem objektu v Leicesterju govorila s Sikhi, ki so vsi nosili kirpan, ter jim stala tako blizu, kot vi stojite blizu svojih kolegov.
Danes govorim o tem, ker sem bil pred mesecem dni v Westministrski palači. Tam, v našem demokratičnem parlamentu, zelo blizu zgornjega in spodnjega doma, sem srečal kar nekaj Sikhov in vsi so nosili kirpan. Z njimi je bil vodilni Sikhi, ki sem ga spoznal. Njegovi predniki so se z ramo ob rami borili z mojimi predniki za demokracijo v tistih konfliktih, ki so tako iznakazili to našo Evropo. Posledično imate vi in še 700 drugih možnost, da pridete z vseh strani Evrope in se srečate na tem mestu.
Kaj je torej z Lizbonsko pogodbo, ki govori o Uniji, ki temelji na spoštovanju svobode, enakopravnosti, pravicah manjšin, vrednot nediskriminacije? Boste spoštovali svojo pogodbo ali gre le za prazne besede?
Predsednik
Gospod Clark, težko razumem, kako se to navezuje na sedanjo razpravo glede ustnega vprašanja, vendar se vam zahvaljujem.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, v zvezi s prvotnim seznamom, kakšna je utemeljitev za umestitev Talibanov v isto kategorijo kot Osamo bin Ladna in Al Kaido?
Osama bin Laden in Al Kaida so teroristi, ki so po vsem svetu že zagrešili teroristična dejanja in jih nameravajo v prihodnosti storiti še več. Te ljudi moramo preganjati do konca Zemlje in jih omejiti, kolikor je le mogoče.
Medtem ko so Talibani strašna, represivna in protidemokratična organizacija, je svet poln neprijetnih režimov, Talibani pa niso niti v vladi.
Prav tako pobijajo in pohabljajo naše čete v Afganistanu, za kar jih upravičeno sovražimo. Vendar ne bi pobijali in pohabljali naših čet, če jih ne bi tja napotili. Talibani, kolikor mi je znano, nimajo nobenih ambicij izven svojih meja.
Ali ne obstaja nevarnost, da umestitev Talibanov v isto kategorijo kot Al Kaido vzpodbuja vojne hujskače v ameriški in britanski vladi za nadaljevanje nesmiselne, morilske in na poraz obsojene vojne v Afganistanu še v prihodnjih letih? Poleg tega vojne proti muslimanskim deželam samo izzovejo teroristične napade.
Če se za trenutek vrnemo k Al Kaidi, obstaja precejšen dvom glede njenega obstoja kot organizacijske enote za razliko od ideološke. Ne obstaja nobena možnost sestave dokončnega in vključujočega seznama njenih operativcev. Edina strategija je, da smo pozorni na tiste skupnosti, v katerih na žalost pridobiva nove člane, vključno z nedolžnimi in krivimi ljudmi.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, Lizbonska pogodba je napisana v posebnem duhu in določa nove okvire za sodelovanje med institucijami Evropske unije. Strinjam se s tem novim režimom; vloga Evropskega parlamenta je pridobila na teži v zvezi s pravicami posameznikov, saj se bodo odločitve zdaj sprejemale po postopku soodločanja.
Zato se mi zdi rahlo nasprotujoče, da moramo danes na prvem plenarnem zasedanju po uveljavitvi Lizbonske pogodbe razpravljati in se ukvarjati s pravnimi določbami glede omejitev naše nove vloge, preden smo sploh začeli prav delovati in se ji prilagajati.
Vsi brez izjeme se strinjamo, da moramo proti terorizmu nastopiti odločno. V tem prizadevanju je pogosto potreben sprejem strogih ukrepov, kot je v tem primeru zamrznitev bančnih računov in gibanj sredstev.
Po drugi strani sta spoštovanje in varovanje pravic posameznika temeljna in bistvena vrednota Evropske unije in ne smemo je spregledati, ko sprejemamo ukrepe za varnost državljanov, seveda ne v pomenu, da nismo odločeni dati prednosti boju proti terorizmu in ostalim kaznivim dejanjem. Seveda se mnenji pravne službe Parlamenta in sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti gibljeta v tej smeri.
Neposredno nas izvolijo državljani Evropske unije in ravno zaradi tega je naša posebna dolžnost, da državljanom razložimo, kako po eni strani varujemo njihovo varnost in kako se po drugi strani borimo za njihove pravice. Za to nalogo smo mi najprimernejši ljudje.
Debora Serracchiani
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Evropska unija je zavezana k boju zoper vse vrste terorizma. Ko govorimo o reševanju terorističnih kaznivih dejanj, moramo zagotoviti, da se temeljne pravice v celoti spoštujejo in da so ukrepi, sprejeti za boj proti terorizmu, primerni in učinkoviti.
Pravice do obrambe in temeljnih postopkovnih jamstev morajo zato institucije EU popolnoma spoštovati, tudi ko pripravljajo sezname posameznikov in organov, v tem primeru povezanih z Al Kaido, ki so predmet omejevalnih ukrepov. Prav tako nujno je, da so ti ukrepi predmet ustreznega demokratičnega in parlamentarnega pregleda, kot to po pravem zahteva Lizbonska pogodba.
Zato je jasno, kot je potrdila tudi pravna služba Parlamenta, da mora vsak ukrep te vrste slediti običajnemu zakonodajnemu postopku, kar bo predstavnikom evropskih državljanov omogočilo, da v celoti opravijo svoje vloge zakonodajalcev in garantov.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, člen 75 Pogodbe o delovanju Evropske unije ureja izvajanje restriktivnih ukrepov glede ukrepov za boj proti terorizmu in s tem morebitnih posegov v premoženjske pravice državljanov, kot je zamrznitev bančnih računov. Medtem ko se te določbe nanašajo na policijsko sodelovanje v kazenskih zadevah, se člen 215 nanaša na skupno zunanjo in varnostno politiko. Vendar ima na tem področju Svet izključno pristojnost. Posledično je po eni strani, v členu 75, Parlament sozakonodajalec in po drugi strani, v členu 215, je treba Parlament le obvestiti o dogodkih. Vendar oba člena govorita o morebitnih posegih v posameznikove pravice državljanov ali pravnih oseb, zaradi česar morata Svet in Komisija razložiti, kakšno je razmerje med tema dvema določbama in zlasti zakaj Parlament ni vključen v primeru člena 215.
Petru Constantin Luhan
Gospod predsednik, pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe so trije obravnavani predlogi temeljili na členih 60, 301 in 308 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. To je zdaj le še zgodovinskega pomena, saj se je pravna osnova spremenila in sklicevati se moramo na člena 215 in 75 nove pogodbe.
Neverjetno, kot se zdi, je v tem konkretnem primeru Lizbonska pogodba omejila vlogo Evropskega parlamenta. Člen 215 jasno pravi, da mora Svet le obvestiti Evropski parlament glede sprejetih ukrepov, v nasprotju s prejšnjim postopkom, ki je vključeval posvetovanje s Parlamentom v takih zadevah. Tega ne morem sprejeti in močno podpiram pobudo svojih kolegov za razjasnitev udeležbe Parlamenta na tem področju.
Če pustimo pravni vidik, za katerega upam, da bo rešen z dobrim sodelovanjem med evropskimi institucijami, bi želel usmeriti vašo pozornost na pomemben problem, o katerem razpravljamo tukaj, to je boj proti terorizmu in delovanju, povezanim s terorizmom, na primer tistim, ki ga izvajata Osama bin Laden in mreža Al Kaida. Mislim, da ko gre za tako občutljive teme, si ne moremo privoščiti, da bi jih razvrstili v stroge kategorije, kot so notranja in zunanja vprašanja EU, saj se teroristična dejanja lahko načrtujejo zunaj EU, vendar lahko resno vplivajo na ljudi, ki živijo znotraj EU.
Naša odgovornost je, da te evropske državljane zavarujemo pred terorističnim delovanjem, zato moramo imeti na razpolago ustrezna orodja. Zaupam vaši dobri presoji pri reševanju tega postopkovnega problema in veselim se, da bom slišal mnenje predstavnikov Sveta in Komisije.
Carlos Coelho
(PT) Gospa Malmström, baronica Ashton, gospe in gospodje, želel bi se vrniti na temo, o kateri je spregovorilo mnogo mojih kolegov poslancev, zlasti zadnja dva govora gospoda Papanikolaoua in gospoda Luhana.
Poglejmo si en vidik za drugim, z začetkom pri predlogih, ki se nanašajo na Zimbabve in Somalijo. Zavedam se, da obravnavamo uporabo sankcij, ki so jih naložili Združeni narodi in kot take očitno spadajo pod zunanje delovanje Unije. Načeloma se člen 215 zdi najprimernejši. V skladu s tem členom pa bi zakoni, sprejeti v skladu z njim, morali vključevati potrebne določbe glede pravnih varoval, vendar ta zahteva ni izpolnjena v nobenem predlogu.
Te pobude izhajajo izključno od Komisije in ne iz skupnega predloga Komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko. Zato ni dvoma, da ti predlogi ne izpolnjujejo potrebnih zahtev za sprejem na podlagi člena 215.
Glede tretjega predloga o osebah in skupinah, ki se povezujejo z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida ali Talibani, je zamisel, da to spada pod zunanje delovanje Unije, nesprejemljiva, kot je pravkar povedal gospod Luhan. Ker sta preprečevanje in boj proti terorizmu med glavnimi prednostnimi nalogami notranjega delovanja Evropske unije, je ta cilj izrecno vključen pod člen 75 Lizbonske pogodbe. To bi potemtakem morala biti najprimernejša pravna podlaga, v skladu z običajnim zakonodajnim postopkom.
Gospa Malmström, pravkar začenjamo z izvajanjem Lizbonske pogodbe. Ali bo z začetkom veljave Lizbonske pogodbe Svet pokazal dobro voljo in začel naše notranje odnose na pravo nogo ali namerava izvesti restriktivno analizo? Mislim, da si vsi želimo začeti na najboljši možni način.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Gospod predsednik, glede na posebne omejevalne ukrepe, zamrznitev sredstev, ki pripadajo posameznikom in subjektom, povezanim z Al Kaido, in ukrepe zoper člane zimbabvejske in somalijske vlade, sta 5. novembra Komisija in Svet dejala, da bodo z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe predlogi temeljili na členu 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije in ne na členu 75.
Člen 215 pravi, da bo Svet obvestil Parlament o sklepih, ki predvidevajo delno ali popolno prekinitev ali omejitev gospodarskih in finančnih odnosov itd. Člen 75 pa določa, da zaradi doseganja ciljev iz člena 67 Parlament in Svet določita, z drugimi besedami, se skupaj odločita, za upravne ukrepe glede pretoka kapitala in plačil, kot so zamrznitev sredstev, finančnega premoženja ali ekonomskih dobičkov, ki pripadajo fizičnim ali pravnim osebam, skupinam ali nedržavnim subjektom ali so v njihovi posesti ali imetništvu.
Člen 67 prav tako določa cilje temeljev območja svobode, varnosti in pravice.
Zato se zdi očitno, da bi v zvezi z ljudmi in subjekti, povezanimi s teroristično dejavnostjo, pravna podlaga za predloge Sveta moral biti člen 75.
Glede Zimbabveja in Somalije bi Svet in Komisija prav tako lahko upoštevala Slovesno izjavo iz Stuttgarta, ki določa neobvezno posvetovanje s Parlamentom glede mednarodnih zadev, tudi ko pogodbe ne določajo ničesar v zvezi s tem.
Preprosto želim pojasniti svoje stališče, gospod predsednik. Želim zahtevati vlogo Parlamenta kot sozakonodajalca, tukaj in zdaj, ter prosim Svet in Komisijo za bolj sprejemljivo pojasnilo. To je za sedaj vse.
Seán Kelly
Gospod predsednik, najprej bi želel povedati, da gre za temo, pri kateri je zelo težko dobiti dokončen odgovor, kaj je prav in kaj narobe.
Vsi vemo, da od 9.11. živimo v zelo nevarnem svetu, kjer na prostosti živijo teroristi, ki imajo na razpolago cele dneve za načrtovanje svojih smrtonosnih misij in ki imajo denarna sredstva, nekatera izmed njih nameni država, za izvajanje njihovih misij.
Zaradi tega je tistim, ki se poskušajo spopasti s terorizmom, težko dokazati, kako učinkoviti so, vendar lahko mirno rečemo, da če bi se uresničile želje teroristov, bi ta kraj že zdavnaj razneslo.
Medtem ko je pomembno, da ima Parlament pregled nad omejitvami glede pravic posameznikov itd. moramo istočasno zaupati tistim, ki so zadolženi za varnost. Mislim, da obstajajo dokazi, da so svoje delo opravili dobro. Včasih morda ne poznamo vseh podrobnosti glede vpletenih posameznikov, vendar je istočasno splošno načelo dobro.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Želel bi se vam iskreno zahvaliti, ker ste mi dovolili, da lahko govorim o tej temi. Mislim, da noben v tem parlamentu ne dvomi, da je terorizem prekletstvo 21. stoletja in moramo ga ustaviti. Zato po eni strani razumem našo skrb za spoštovanje temeljnih pravic, medtem ko po drugi strani vemo, da delujemo na področju, kjer vse ne more biti odprto.
Zato je vprašanje, ki bi ga želel postaviti gospe Ashton, naslednje: ali naj bi mi kot Parlament prejeli informacije o nečem, za kar mislim, da je zelo pomembna zadeva - o različnih omejitvah glede uporabe določenih zakonov? Zato je moje vprašanje naslednje: v kakšnem obsegu bodo informacije sporočene Parlamentu? Menim, da pri tej razpravi ne gre za to, ali lahko Parlament računa na prejem teh informacij, ampak kakšnega obsega bodo te informacije.
Miroslav Mikolášik
(SK) Ob upoštevanju dejstva, da delovanje Evropske unije temelji na reprezentativni demokraciji in da so državljani Evropske unije zastopani na evropski ravni v Evropskem Parlamentu, menim, da bi ocena omejevalnih ukrepov, ki vplivajo na temeljne pravice posameznikov, v tem primeru vsekakor morala vključevati sodelovanje Evropskega parlamenta.
Po mojem mnenju ni skladno za Evropski parlament, da je po eni strani pristojen za kazenske zadeve in zlasti za preprečevanje terorizma in boj proti njemu in po drugi strani, da je izključen iz sprejema številnih obvezujočih protiterorističnih ukrepov, ki se bodo uporabljali v EU.
Člena 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki predstavlja izjemo na določbe člena 75, v skladu s katerim je Evropski parlament skupni zakonodajni organ, zato ne bi smeli uporabljati ali razlagati na način, ki bi oslabil varstvo temeljnih pravic in demokratičnega procesa sprejemanja odločitev v EU.
Predsednik
Preden dam besedo gospe Malmström in gospe Ashton naj povem, da vama ta Parlament zelo zaupa in vaju pozna zelo dobro, zlasti zaradi vajine osebne vpletenosti glede teh vprašanj v preteklosti. Zelo se veselimo tesnega sodelovanja z vama in vajine podpore, kot sta ju dajali v preteklosti, pomembni vlogi, ki jo lahko ima Parlament na tem zelo občutljivem področju.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, švedsko predsedstvo je porabilo veliko časa za pripravo Lizbonske pogodbe. Zelo smo ponosni na dejstvo, da je zdaj začela veljati. Vsebuje pomembne izboljšave, ki bodo dobre za Evropsko unijo in evropske državljane. Ena od najpomembnejših sprememb, ki jih prinaša Lizbonska pogodba, je prav uvedba pristojnosti za soodločanje Evropskega parlamenta na področju pravice, varnosti in svobode. To bo dalo Evropskemu parlamentu pristojnost soodločanja na več področjih. To je dobra stvar in povečala bo kakovost zakonodaje, ki jo pripravljamo skupaj. Prav tako bo povečala pravno gotovost in to je zelo pomembno, saj gre za občutljiva in težka področja.
Prav tako bi se vam želela zahvaliti za vašo podporo glede uvedbe sankcij zoper teroriste, posameznike ali režime, ki zatirajo ljudi in jim zanikajo njihove človekove pravice. Sankcije in spoštovanje človekovih pravic ter pravna gotovost se ne izključujejo - prav nasprotno. Sankcije so lahko zelo učinkovite in zakonite, če imajo hkrati pravno gotovost. Zagotavljam vam, da bo Evropski parlament sodeloval pri oblikovanju novih pravil, vključno tistih proti terorizmu, s pristojnostjo do soodločanja v skladu s členom 75, ko gre za sankcije znotraj Evropske unije.
Kar se pa tiče zunanjega delovanja, z drugimi besedami sankcij zoper tretje države, ki so jih sprejeli ZN, pri tem Evropski parlament ne bo imel pristojnosti soodločanja. Komisija in mi jasno razumemo, da pogodba to določa. Vendar bomo veliko pozornosti namenili vaši resoluciji glede te zadeve in se bomo vedno zavedali vidika človekovih pravic, ko se bomo znotraj EU in ZN zatekli k instrumentu sankcij. Nenehno si prizadevamo izboljšati postopek.
Zabeležili smo vašo zahtevo po posvetovanju in izmenjavi informacij glede predlogov za sisteme sankcij. Menim, da lahko skupaj delamo učinkovito, in ne dvomim, da bomo našli primerne načine za sodelovanje znotraj trenutnega institucionalnega okvira.
Catherine Ashton
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, zelo kratka bom. Mislim, da bi želela spregovoriti o treh določenih točkah.
Prvič, spoštovani poslanci so po pravici govorili o pomenu temeljnih pravic in mislim, da bi se vsi strinjali, da ima Sodišče Evropskih skupnosti pri tem seveda pomembno vlogo, saj bo med drugim zagotovilo, da se pravice spoštujejo glede na to, kaj počneta Svet ali Komisija. Ampak dobro razumem vaše stališče.
Kot drugo bi želela spregovoriti o dobrem sodelovanju. Prejšnji predsednik je pozval mene in gospo Wallström, naj bova zelo jasni glede pomena, ki ga dajejo najini vlogi in pristopu v zvezi s Parlamentom.
Posebej so me vprašali, katere informacije. Na tej stopnji še ne vem. Mislim, da je ena od stvari, ki jih moram narediti v svoji novi vlogi, sodelovanje s Parlamentom, kar bom storila, da bi videla, katere. Kako lahko učinkovito sodelujemo in katere informacije se vključijo, ob upoštevanju tega, kar je bilo rečeno o tem, kaj lahko damo v javno domeno ali ne.
Zelo bom pazljiva glede tega zaradi razlogov, zaradi katerih bi poslanci Parlamenta to od mene pričakovali.
Tretja in zadnja stvar, o kateri bi želela spregovoriti, je pravna gotovost. Veliko ur sem preko parlamenta razpravljala o Lizbonski pogodbi, tako da sem pogodbo izjemno dobro poznala. Razlaga člena 75 je seveda, kako se sklicuješ na člen 67 in pomen tega v kontekstu, zato je naš pravni nasvet, da poskušamo in se potrudimo razjasniti, kje to zdaj ustreza. Naš nasvet je jasen. Poslanci Parlamenta seveda to lahko izpodbijajo, vendar menim, da je zelo pomembno, da vedno, ko pridemo do tega, obstaja pravna gotovost.
Izjemno pomembno je, da Lizbonska pogodba začne veljati. Zame je izjemno pomembno, da ugotovim, kako izpeljati vlogo, za katero sem imela čast, da sem jo prejela. Izjemno pomembno je, da glede tega sprejmemo odločitev. Sama menim, da imamo odgovor v smislu gotovosti. Razumem zaskrbljenost Parlamenta; razumem potrebo, da kljub temu v celoti sodelujemo.
Predsednik
Prejel sem en predlog resolucije, predložen v skladu s členom 115(5) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri.
