Törökországról szóló 2007. évi országjelentés (vita)
Elnök
Következő napirendi pontunk, Oomen-Ruijten asszonynak a Külügyi Bizottság nevében benyújtott jelentése Törökország 2007. évi országjelentéséről.
Ria Oomen-Ruijten
előadó. - (NL) Elnök úr, a Törökországgal foglalkozó legutóbbi jelentés óta számos kedvező fejlemény történt ebben az országban. Most az Alapítványokról szóló törvény elfogadására gondolok, vagy még frissebb eseményként, a 301. cikk első módosítására, amely további, a szólásszabadság teljes körű garantálásához szükséges reformokhoz kell, hogy vezessen. Ugyanakkor az is világos, hogy Törökország vegyes képet nyújt, és még sok a teendő. S nemcsak az Európával kötött megállapodások teljesítése, hanem magának a török népnek tett ígéretek teljesítése terén is.
Ez a jelentés kiegyensúlyozott, és remélem egyesek vesszőparipája nem bokrosodik meg, így a kiegyensúlyozottság fenntartható. A jelentésben minden problémára utalás történik, és három fontos üzenet is megfogalmazódik.
Elsőként, aggodalommal követjük az AK Párt bírósági tárgyalását. Reméljük, hogy az Alkotmánybíróság tiszteletben tartja a törvényességet, az európai normákat, a Velencei Bizottságnak a politikai pártok betiltásával kapcsolatos irányelveit. Üdvözöljük azt a tényt, hogy 2007-ben a demokrácia győzedelmeskedett a hadseregnek a politikai folyamat megakasztására irányuló próbálkozása felett. Aggaszt azonban bennünket, hogy vannak még az ország destabilizálására törekvő erők. Világos, hogy az ország modernizálása és a reformok elengedhetetlenek. Erdoğan miniszterelnök azt ígérte, hogy 2008 a reformok éve lesz, és elégedettek leszünk az eredményekkel. A kormánynak fel kell használnia jelentős parlamenti többség nyújtotta lehetőségeket komoly reformok végrehajtása érdekében. Olyan reformokról van szó, amelyek létfontosságúak ahhoz, hogy Törökország modern, virágzó, a világi államiságon és pluralista társadalmon alapuló demokráciává váljék. Reformokról, amelyek mindenekelőtt magának a török népnek szolgálják legalapvetőbb érdekeit.
A harmadik pont. Az alkotmányozási folyamat a lehető legjobb alkalmat nyújtja egy olyan polgári alkotmány kidolgozásához, amelynek központi elemét az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelme képezi. Ez az egyetlen lehetséges út a demokrácia, a törvényesség, a társadalmi kohézió, és az egyház és az állam elválasztásának védelmét szolgáló fékek és egyensúlyok rendszerének létrehozatalához. A jelenlegi helyzetet személve azt látni, hogy a vallás és az állam elválasztásának fenntartása feszültséget szül a török társadalmon belül. A magasan kvalifikált törökök 72%-a aggódik az ország világi jellege miatt. A nagyvárosi lakosság 60, míg a többi török polgár 50%-a gondolkodik hasonlóan. Erre a bizonytalanságra építve használják fel a bírák és az ügyészek jogkörüket, tekintenek el a parlamenti többségtől, és tevékenykednek igen nagy függetlenséggel. A bírói rendszer egy törvényességre épülő országban független, de egyben pártatlan is. Az új alkotmány az egyetlen lehetőség, amelynek révén a kormány - a közvélemény bizalmának újbóli megszerzése érdekében - megreformálhatja Törökországot, megvalósíthatja a vallás és az állam különválását, és az állami törvényességet.
Ez azt igényli, hogy az alkotmányozó folyamatban garantálják minden polgári társadalmi testület széles körű képviseletét. Ez számomra azt jelenti, hogy megállapodás születik a modernizációról az összes politikai párt, az etnikai és vallási kisebbségek és a szociális partnerek, illetve a kormány között. A modernizációnak biztosítania kell, hogy a polgárok egyéni jogai, a polgári szabadságok összhangba kerüljenek az emberi jogok védelméről szóló megállapodásban foglaltakkal.
Tisztelettel, folytatnunk kell az EU és Törökország közt folyó tárgyalásokat, de álszenteskedés nélkül, hogy nyitottak és becsületesek lehessünk egymással szemben. Igen szerencsétlennek tartom, hogy támadás érte Lagendijk képviselőtársamat azért, mert nyíltan és becsületesen kimondja hol is hibáztunk, és a reformfolyamat kapcsán minden politikai párt együttműködését kérte.
Összefoglalva, Elnök úr, még sok a teendő a törökországi vallási kisebbségek helyzetének, a kurdok és más kisebbségek helyzetének, a régiók társadalmi-gazdasági fejlődésének, a nők helyzete javításának, a török kormány és a szociális partnerek, és ennek keretében különösen a gyakran nyomás alá helyezett szakszervezeti mozgalom közti párbeszédnek, a ciprusi kérdés megoldását előmozdító konstruktív együttműködésnek, és a térségbeli jószomszédi viszonynak terén. Röviden, az eddig elért megállapodásokat be kell tartani.
Elnök úr, ismét aláhúzom, véleményem szerint csak az önmagát az emberi jogok és alapvető szabadságok által vezetni engedő, a demokrácián, törvényességen, szociálisan érzékeny piacgazdaságon alapuló társadalom fejlődhet békés, szilárd és virágzó társadalommá.
Janez Lenarčič
hivatalban lévő elnök. - (SL) Kezdésként, szeretném kifejezni elismerésemet a Ria Oomen-Ruijten asszony által készített jelentés kapcsán, amely a Tanács álláspontja szerint fontos hozzájárulást jelent a török csatlakozási folyamatról folyó vitához.
A szlovén elnökség bátorította Törökországot, lépjen még előrébb az Európai Unióhoz való csatlakozás folyamatában. A Tanácsban most folyik a vita a még nyitott nyolc jogközelítési felülvizsgálati jelentésről, az úgynevezett átvilágítási jelentésekről. Amennyiben a technikai előkészületek jól haladnak, akkor talán két újabb fejezetet megnyithatunk a júniusi EU-Törökország csatlakozási tárgyalásokon.
Ami a törökországi reformokat illeti, egyetértünk az Európai Parlament értékelésével, hogy ez az év sorsdöntő e folyamat tekintetében, és úgy véljük, Törökország nem szalaszthatja el az alkalmat.
Az idén februárban elfogadott felülvizsgált csatlakozási partnerség megfogalmazza a prioritást jelentő területeket, amelyeken Törökországnak fel kell gyorsítania a reformokat. Természetesen e reformok tényleges előrehaladása bír majd közvetlen hatással a tárgyalási folyamatok majdani irányára.
Szeretném azt is kiemelni, hogy osztjuk az Európai parlament aggodalmát az Igazság és Fejlődés Pártja (AKP) elleni eljárás kapcsán. Az elnökség nyilatkozatot tett közzé, hangsúlyozva, hogy a végrehajtó és törvényhozó ágak elválasztása a demokratikus társadalmak egyik alapelve, és ezt az elvet tiszteletben kell tartani. Gondosan követjük az eseményeket. Reméljük, hogy az eljárások végkimenetele megfelel majd a törvényesség szellemében működő társadalom demokratikus normáinak, és reméljük, hogy a megkívánt reformfolyamatot ez az eljárás nem érinti.
Hadd folytassam az alapvető szabadságok és az emberi jogok tiszteletben tartása megerősítésének néhány elemével. Ezek azok a területek, amelyeken Törökországban a reformok különösen fontosak.
A szólásszabadsággal összefüggésben, üdvözöljük a Büntetőtörvénykönyv 301. cikkének módosítását. Ez a helyes irányban tett lépés. A szólásszabadság tényleges biztosításához azonban szükséges az is, hogy e cikket megfelelően végre is hajtsák. Ezen túl, néhány más rendelkezést is összhangba kell hozni az európai normákkal.
A vallásszabadság terén, üdvözöljük az Alapítványokról szóló törvény elfogadását. Ez szintén a helyes irányban tett lépés. Ugyanakkor hangsúlyozzuk, az európai követelményekkel összhangban, további erőfeszítések kellenek a vallási pluralizmus biztosításához.
A civil-katonai viszonyrendszert illetően, a múlt évi alkotmányos válság igazolta, hogy a demokratikus folyamat kulcsfontossággal bír. Mindazonáltal a fegyveres erőknek még komoly politikai befolyása van. Ebben a vonatkozásban, szükség van a fegyveres erők feletti civil demokratikus ellenőrzés megerősítésére, valamint tovább kell erősíteni a Parlament ellenőrzését a katonai kiadások felett.
Az ország délkeleti részének helyzetére vonatkozóan, határozottan elítéljük a terrortámadásokat, és kinyilvánítjuk szolidaritásunkat a török néppel. Támogatjuk Törökország erőfeszítéseit népének megvédése, a terrorizmussal szembeni küzdelme terén. Ugyanakkor arra is figyelmeztetünk, hogy alapvetően fontos a nemzetközi jogban foglaltak teljesítése, és olyan magatartás követése, amely a szélesebb régióban is a béke megőrzését és a stabilitást szolgálja.
Amint azt mindannyian tudják, az Európai Unió a koppenhágai politikai kritériumok teljesítése, valamint a tárgyalási keretben foglalt rendelkezéseknek való megfelelés alapján értékeli Törökország haladását. A Tanács értékelést készít majd az Ankara Szerződéshez csatolt kiegészítő jegyzőkönyv teljesítéséről is. Ezzel összefüggésben, sajnálom, hogy Törökország mindmáig nem tett eleget kötelezettségeinek, nem jutott előbbre a Ciprusi Köztársasággal való kapcsolatainak normalizálásában.
Azonban, a csatlakozási tárgyalásokon a haladást igazoló fontosabb elemek között - kétséget kizáróan - felfedezhetjük az ENSZ alkotmányos dokumentumaiban foglaltaknak megfelelő, a szomszédokkal való jó viszonyra törekvést, a viták békés megoldását célzó magatartást is.
Köszönöm.
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, elsőként is hadd köszönjem meg Oomen-Ruijten asszonynak és a Külügyi Bizottságnak igen tartalmas, egyértelmű és kiegyensúlyozott jelentését. A Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalásokon eddig hat fejezet megnyitására került sor, és amint azt Lenarčič úr kifejtette, a szlovén elnökség alatt talán még két további fejezet is megnyitásra kerülhet. A társasági jog és a szellemi tulajdonok fejezetéről van szó.
Ebben az összefüggésben hadd idézzem vissza az EU bővítési politikájának egy egyszerű, de mégis alapvetően meghatározó elvét, amely minden jelölt országra, így Törökországra is érvényes: a tárgyalások üteme a jogi és demokratikus reformokban való előrehaladástól, és különösen a reformok teljesítésétől függ. Más szavakkal, a fejezetekről folyó technikai tárgyalások jelentik a házépítés során a falak és a terek, majd talán egy nap a tetőnek is kialakítását, míg a jogi és demokratikus reformok képezik bármely új uniós tag felépítményének alapjait. S amint azt minden építkező tudja, az embernek elsőként nagyon szilárd alapot kell teremtenie, mielőtt továbblépne a falak felhúzásában. Tehát a sorrend: elsőként a reformok, majd a technikai tárgyalásokon való előrehaladás.
Ezért is találom Oomen-Ruijten asszony jelentését oly helyénvalónak. A Bizottság osztja véleményét a reformok lassú menetét illetően. Miközben azért bizonyos törvényhozási reformok történtek is. Jegyeztem, hogy Önök üdvözölték az Alapítványokról szóló új törvényt, és az Önök kérésére az elkövetkező ősszel, következő jelentésünkben, a Bizottság be is számol e törvényről, annak végrehajtásáról.
A hírhedt 301-es cikk közelmúltbeli felülvizsgálata előrelépésként értékelhető. Ami azonban végül is számít, az annak megfelelő végrehajtása, az, hogy Törökországban a szólásszabadság mindenki számára szavatolt legyen.
A szólás- és vallásszabadság, mint alapvető szabadságok biztosítása mellett elengedhetetlen a további előrelépés olyan területeken is, mint a kulturális és nyelvi jogok, a nők és gyermekek jogai, a szakszervezetek jogai. Mindent egybevetve, alapvető, hogy ismét az EU-hoz kapcsolódó reformok kerüljenek a középpontba. Mindez segítheti a jelenlegi politikai válság leküzdését is.
Ez az az üzenet, amelyet Barroso elnök legutóbbi látogatásunk során Törökországba vitt. Mind a kormánynak, mind az ellenzéki pártoknak be kell kapcsolódniuk a párbeszédbe, keresniük kell a hazai vitát uraló kérdésekben, így az alkotmányos reformfolyamat kérdésében is, a kompromisszumokat. Mind az állam világi jellegét, mind a demokráciát meg kell védeni.
Sajnálom, hogy az ombudsmannal foglalkozó törvényt az Alkotmánybíróság két éve visszatartja. Üdvözlöm, hogy Önök sürgetik az akadályok elhárítását, az országgyűlési biztosok hivatalának késedelem nélküli felállítását. Mindannyian tudjuk, hogy az EU tagállamaiban milyen fontos az ombudsman megbízatása a hivatalok számonkérhetősége, és a polgárok jogainak erősítése terén.
E reformok lényege, Törökország nyitott és modern, a szabadságot és demokráciát, a különbözőséget és türelmet, azaz a demokratikus szekularizációt teljes mértékben tiszteletben tartó társadalomba való átmenetének biztosítása.
Uniónk puszta létét határozzák meg azok a demokratikus alapértékek, az a törvényesség, és azok az emberi jogok, amelyekben mindannyian hiszünk. Ezek képezik alapját annak a családias hangulatnak, vagy amint Jacques Delors mondta, házassági szerződésnek, amelyet mi, európaiak kialakítottunk.
A Törökországgal kialakított tárgyalások keretében megfogalmazódnak ezek az értékek, és a Bizottság kötelessége, hogy érvényesülésük tekintetében ellenőrzést végezzen. A Bizottság feladata a csatlakozási folyamatban, egyébként, úgy írható le, mint egy "baráté, aki megmondja az igazat”, még akkor is, ha az igazságot néha nem is fogadják örömmel az EU, vagy éppen Törökország oldalán.
Nem lehetünk érzéketlenek a felvételre váró országokban történteket illetően. S különösen akkor, ha az általunk közösen osztott demokratikus értékrendek érintettek. Érzékeltem aggodalmukat az AKP betiltásának lehetséges következményeivel összefüggésben. Egyértelmű, hogy az Alkotmánybíróság ítéletének összhangban kell állnia a demokratikus elvekkel, a törvényességgel, beleértve ebbe az Európa Tanács velencei bizottságának irányelveit is.
Szeretnénk azt látni, hogy Törökország ezt az ügyet az európai értékek mentén oldja meg. Törökország nem engedheti meg, hogy egy további évet veszítsen el a reformok kapcsán. A demokratikus elveknek való megfelelésben nekünk a haladást, és nem a visszaesést kell tapasztalnunk!
Hadd zárjam hozzászólásomat Ciprussal. Itt az idő a két közösség vezetői számára, hogy elmozduljanak a holtpontról, és lépjenek a sziget újraegyesítése érdekében. Bízom abban, hogy Törökország teljes mértékben hozzájárul a megoldáshoz. A Bizottság támogatja a felújított ENSZ-folyamatot, és teljes mértékben támogatja a sziget mindkét közösségét a nehéz, de szükséges kompromisszumok meghozatalában.
Emine Bozkurt
Törökországban, a közelmúltban, fontos szociális és foglalkoztatási törvényeket fogadtak el. Az egyik fontos cél az, hogy nagyobb számban érkezzenek nők a munkaerőpiacra, hiszen részvételük a gazdaságban igen fontos helyzetük megerősítése szempontjából.
Aligha szükséges elmondani, hogy a nők jogai az emberi jogok részét képezik. Fontos a nők számára, hogy megkövetelhessék önmaguk számára az alapvető jogok, így a nemhez és a szaporodáshoz kötődő jogokat, és ne essenek áldozatául olyan talmi állításoknak, hogy ők "a közerkölcs megsértői”. Ez egyébként érvényes a homoszexuális szervezetekre is. Igen fontos, hogy Törökországban is megszülessenek azok az eszközök, amelyek révén a helyzet ellenőrizhető, illetve a nők hátrányos helyzete orvosolható. Ebből fakadóan, örömmel látnék a török Parlamentben egy, a nők jogaival foglalkozó, teljes körű jogalkotási jogosítványokkal rendelkező bizottságot
A jövő évben helyhatósági választásokra kerül sor Törökországban. Nemzeti szinten megkétszereződött a női parlamenti képviselők száma, de még többre lenne szükség. A helyhatósági választásoknál az arány 1% alatt van, és ez hatalmas kihívást jelent, ha a politikában a nők megfelelő arányú képviseletét szeretnénk biztosítani.
Giorgos Dimitrakopoulos
Elnök asszony, elsőként is gratulálok Oomen-Ruijten asszonynak jelentéséért, és köszönöm mindvégig megmutatkozó együttműködési készségét.
A jelentés világosan megüzeni Törökországnak, hogy Európába vezető útja, majd csatlakozása az Európai Unióhoz, a következő szakaszokon halad keresztül.
Elsőként, minden szektorában és minden szervezetén belül folytatnia kell a reformok megerősítését.
Másodszor, teljes körben és abszolút módon tiszteletben kell tartania az emberi jogokat és a kisebbségek jogait.
Harmadszor, a török csapatokat vissza kell vonni Ciprusról, és Törökországnak hozzá kell járulnia a ciprusi probléma tisztességes és tartós rendezéséhez. Most érkezett el az idő számunkra, hogy támogassuk Christofias elnök ez irányú kezdeményezéseit.
Negyedszer, Törökországnak jószomszédi viszonyt kell fenntartania, általában is, de különösen Görögországgal. Ez azt jelenti, hogy a repüléstájékoztató körzet megsértését be kell szüntetnie, csakúgy, mint a provokációk bármely más formájának alkalmazását.
Természetesen, vannak erők Törökországban, amelyek a destabilizálásra törekszenek, miközben a török polgárok egy demokratikusabb, haladóbb, fejlett, környezet-tudatos, szociálisan érzékeny, békeszerető és Európa-irányultságú Törökországot pártolnak. E polgárokhoz el kell jutnia az üzenetnek, hogy küzdelmük nem hiábavaló, és ezeket a célokat szolgálja Oomen-Ruijten asszony jelentése, amint mai vitánk is.
Hannes Swoboda
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, hivatalban lévő Elnök úr, Biztos úr, hölgyeim és uraim, szeretném azzal kezdeni, hogy köszönöm Oomen-Ruijten asszonynak a gyümölcsöző és konstruktív együttműködést. Csoportom nevében is kifejezem szolidaritásunkat Lagendijk úrral. Visszautasítunk minden, ellene irányuló tisztességtelen támadást.
Szeretnék egyetlen témára szorítkozni. Nevezetesen, két párt betiltásának veszélyével foglalkoznék. Az AKP és a DTP pártokra gondolok. Mindkét esetre vonatkozóan szeretnénk nagyon világossá tenni, hogy betiltásuk teljes mértékben elfogadhatatlan volna számunkra, és súlyos akadályt jelentene Törökországnak az Európai Unió tagjává válása folyamatában. Demokrácia-értelmezésünk szerint, teljesen érthetetlen volna, hogy a bíróság egyszerűen figyelmen kívül hagyja szavazók egy csoportjának azon jogát, hogy országukban az általuk preferált pártra leadott szavazatuk révén befolyásolhassák a politikai helyzet alakulását. Ez elfogadhatatlan a kormányzó párt, de elfogadhatatlan a Demokratikus Társadalom Pártja (DTP) esetében is. Bizonyos alapvető jogi és demokratikus elvek forognak kockán, emiatt fel kell lépnünk az ilyen törekvésekkel szemben.
Ami a DTP-t illeti: ahelyett, hogy élve az alkalommal tárgyalások és párbeszéd kezdődne a kurd nép képviselőivel, mert - a törökökkel együtt - magunk is elutasítjuk a terrorizmust, törekvések irányulnak e párt betiltására is. Tudom, a DTP-n belül nem mindenki áll készen a párbeszédre. Ilyen esetekben olyan magatartás követendő, amely mégis megfelelő formákat teremt a párbeszéd kialakításához. Előbbiek alapján, minden józan törökországi erőt egyértelműen arra szólítunk fel, hogy tegyenek meg mindent annak érdekében, a két párt folytathassa szereplését Törökország politikai közéletében.
A török téma kapcsán tudjuk, hogy itt hosszú, megjósolhatatlan végű folyamatról van szó, de szükséges, hogy a folyamatnak legyen célja. A cél pedig nem lehet más, mint a csatlakozás. Ez olyan cél, amelynek megvalósulásáért nekünk itt, az Európai Unióban - a polgárainkkal való kommunikáció keretében is - mindent meg kell tennünk. Ugyanakkor Törökországnak is minden tőle telhetőt meg kell tennie, az elvárt reformok megvalósításával!
(Taps)
Alexander Lambsdorff
az ALDE képviselőcsoport nevében - (DE) Elnök asszony, szeretném kezdésként meleg köszönetemet kifejezni Oomen-Ruijten asszonynak a jó együttműködésért, amely az elmúlt őszihez hasonlóan sikeresnek bizonyult. E jelentés sajátossága a lényegi konszenzus. A parlamenti képviselőcsoportok egyetértenek abban, hogy Törökországnak folytatnia kell eredményeinek javítását, és mindezt sokkalta gyorsabban kell tennie, mint korábban. Ugyancsak megmutatkozik az egyetértés abban, hogy ez valami olyan, amelyet elvárhatunk, sőt, el kell várnunk egy tagjelölttől.
Azt is hisszük, hogy a jelentős hazai politikai válságok ellenére a reformokat folytatni kell. Szeretnék egy, a Swoboda úr által előbb említett ponttal foglalkozni: az Európai Uniónak semmilyen szerepe sincs e betiltási folyamatban. Rehn biztosnak igaza van, amikor azt állítja, hogy a világi államot és a demokráciát védeni kell. Másrészt, mint Swoboda úr is, egy alapvetően a demokráciához kapcsolódó probléma jelentkezését látom ebben, amely igen komoly akadályokat gördít a csatlakozási tárgyalások elé.
Fontos látnunk, hogy az említett problémák közül sok nem új keletű, így csak néhány elemet érdemes kihangsúlyozni. Múlt évben üdvözöltük azt, hogy a török kormány egyértelmű és világos felhatalmazást kapott a reformok folytatására. Azt kértük, hogy e megbízást használják fel a reformok tényleges felgyorsítása érdekében. Üdvözöljük az Alapítványokról szóló törvényt. Ez pozitív lépés, de -kiegyensúlyozásként - azt is el kell mondanunk, hogy -- és úgy gondolom, ebben is teljes az egyetértés köztünk -, hogy mindannyian elégedetlenek vagyunk az eddigi eredményekkel.
Vegyük az alkotmányos reformot: ezt oly mértékben beárnyékolta a fejkendővita, hogy végül nem történt érdemi előrelépés a török alkotmány alapvető korszerűsítésében. A fejkendővita a vallásszabadság és a véleményszabadság kérdéséhez is kapcsolódik, de ezzel együtt nem használhatók fel a világi magatartást tanúsító nők kulturális elnyomására.
Egy másik, és különösen a liberális képviselőcsoport számára fontos kérdés: a szólásszabadság. A mi megfontolásunk szerint a 301. cikknek úgymond reformja, nem kielégítő. Sokakkal beszéltem Törökországban, és ott is igen kevesen hiszik, hogy a 301. cikk reformját komolyan lehet venni, hogy az megalapozott. Mindenekelőtt azért, mert annak jelentősége szimbolikus, hiszen a büntetőtörvénykönyvben számos más rendelkezés korlátozza még a szólásszabadságot. Nem kívánom felsorolni ezeket, de még nagyon sok a teendőnk e téren.
Egy másik, általam röviden említendő pont Törökország EU-n és NATO-n belüli kapcsolatait érinti. Szeretnénk kihangsúlyozni, elvárjuk Törökországtól, hogy kedvező magatartást tanúsítson az Európai Biztonsági és Védelmi Politika (ESDP) keretében végrehajtott küldetéseinknél. Tudatában vagyunk a jelentkező nehézségeknek. Ezzel együtt, elvárjuk egy tagjelölttől, hogy az európai szellemiséget igazolja akkor, amikor az európai állomány biztonsága forog kockán olyan küldetéseknél, mint az EUPOL és az EULEX.
Joost Lagendijk
a Zöldek/ALE képviselőcsoport nevében. - (NL) Hölgyeim és uraim, amint ezt talán Önök is megtapasztalták, az elmúlt hetekben a Biztos és jómagam tekintélyes bírálatokban részesültünk bizonyos török körök részéről. Az a vád ellenünk, hogy nem értjük meg Törökországot, és nem fogjuk fel azt, mi is történik abban az országban.
El kell ismernem, történik egy csomó dolog Törökországban, amit nem értek. Például, nem foghatom fel, hogy Törökországban sokaknak nem okoz gondot az, hogy a kormányzó pártot, amely az elmúlt választásokon a szavazatok 47%-át kapta, az alkotmánybírósági betiltás veszélye fenyegeti. Ugyancsak nem értem, hogy az Európa Tanácsnak a politikai pártok betiltásával kapcsolatos ajánlásai felett oly könnyedén átsiklottak, hiszen a napnál világosabb, hogy az AKP elleni vádak semmiképpen sem felelnek meg az ottani kritériumoknak. És azt sem értem, miként lehet oly könnyedén eltekinteni attól, hogy az AKP és a DTP betiltásával a délkeleti országrészek szavazatainak 90-át érvénytelenítenék, ennek minden következményével együtt. Azt sem értem, hogy Törökországban miért csaptak akkora hűhót, amikor a Biztos és jómagam bírálni merészeltük egy ügyet, amely - véleményünk szerint - politikai jellegű, és amely, amennyiben a kormányzópárt betiltásához vezet, igen súlyos következményekkel járhat. Megítélésem szerint, kötelességünk volt mindezt elmondani, és a jövőben is ezt kell tennünk!
Vannak azonban egyéb dolgok is, amit nem értek. Nem foghatom fel, hogy miért volt lehetetlen a hatóságok számára a szakszervezetek május 1-i békés tüntetését engedélyezni, akár a Taksim téren is, amely oly szimbolikus jelentőségű hely 1977 óta? Nem értem, miért nem tudták a hatóságok megkülönböztetni a lázadókat a demokratikus jogaik gyakorlására törekvő szakszervezetektől. Nem értem, hogy miért volt szükség az erőszak oly szélsőséges alkalmazására a békés tüntetővel és ártatlan járókelőkkel szemben?
Befejezésül, szeretném kifejezni reményemet, hogy ez a Parlament - mint e jelentésben is történik - továbbra is bátorítja a reformokat, de felvállalja a kormány és az ellenzék bírálatát is, feltéve, hogy ez olyan formában történik, amelyet én világosnak, egyértelműnek, egymás nézeteit tiszteletben tartónak, de egyben tabukat nem ismerőnek is tekinthetek. Határozottan az a meggyőződésem, hogy amennyiben ez történik, akkor végül mi, Törökország és az Európai Unió, jobban megértjük egymást.
Konrad Szymański
az UEN képviselőcsoport részéről. - (PL) Ezt a kiváló jelentést aligha fogadják örömujjongással Ankarában. Egyrészt, elismerjük az erőfeszítéseket, így az Alapítványokról szóló törvény elfogadását, a büntetőtörvénykönyvnek a szólásszabadsággal kapcsolatos reformját, valamint a bejelentett alkotmányos változásokat. Másrészt viszont, bizonyos kérdések megoldatlanok maradtak. Ezek között lelhető fel az iszlámtól eltérő hitekre vonatkozó vallásszabadság, az Ökumenikus Pátriarkátus tevékenységébe való beavatkozás, de Hrant Dink és három malatayai keresztény halála kivizsgálásának vontatottsága is. Nem valósult meg a társulási megállapodás bizonyos rendelkezéseinek végrehajtása sem. A múlt évben már írtunk ezekről az ügyekről. Az ember arra a következtetésre juthat, hogy a Boszporusz partjain poroszkál az idő.
Ahelyett, hogy a csatlakozási folyamat egészét presszionálnánk, talán helyesebb volna egy olyan jogi keretet kialakítani a Törökország és az Unió közötti együttműködésre, amely mindkét fél számára megfelelőbb lenne. Ezt akár azonnal ki is dolgozhatnánk. E keretek politikai vetülete jelentősen túlnyúlhatna az európai szomszédsági politika határain. Ez az eddigiektől eltérő csomag nem eredményezne olyan feszültségeket, mint amilyeneket - a Törökország teljes jogú uniós tagságáról folytatott viták kapcsán - a közelmúltban, Ankarában és az európai fővárosokban megtapasztaltunk.
Vittorio Agnoletto
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, tartózkodunk e határozat esetében, és mindenekelőtt azért, mert a kurd kérdés nem kapott kellő figyelmet. Külön is megemlítendő, hogy - úgy gondolom - Törökország észak-iraki akciói nem nevezhetők pusztán "aránytalan katonai műveleteknek”. Nekünk egyértelműen ki kellene nyilvánítanunk, hogy azok a nemzetközi jog nyílt megsértését jelentik.
A kurd kérdés nem szűkíthető le egyszerű szociális üggyé. Ez mindenekelőtt politikai kérdés, és teljesen egyértelműen a török kormány tudomására kell hoznunk, hogy párbeszédet kell folytatnia a kurd körzet helyi hatóságaival, valamint a DTP-vel. Nem hallgathatunk arról sem, hogy semmiféle utalás nem történik a luxemburgi bíróságnak a PKK-nak a terrorista szervezetek listáján szereplő eltérő státuszára vonatkozó döntésére, amely mindmáig érvényes.
Úgy véljük, számos kérés érkezett Törökországhoz a kurd kérdés kapcsán, de eddig érdemi változásokról nem számolhattunk be. Ez magyarázza tartózkodásunkat.
Georgios Georgiou
Elnök asszony, nagy érdeklődéssel és tisztelettel olvastam képviselőtársam, Oomen-Ruijten asszony jelentését, és elismerésemet fejezem ki azért.
Azonban nem mindenben tudom a jelentésben foglaltakat a folyó eseményekkel összhangba hozni. A törökországi események megakadályoznak bennünket annak megítélésében, hogy milyen jövő előtt áll is ez az ázsiai jellegzetességeket magán viselő ország.
Törökország a múltban megkísérelt reformokat végrehajtani. Ne feledjük a Tanzimat-reformokat, vagy Abdul Hamit és Hatt-ı Hümayun reformjait. Évszázadok óta próbálkoznak a reformokkal, sikertelenül.
Az Alkotmánybíróság ítélete baljós jel: a politikai pártokat a betiltás veszélye fenyegeti. Nem értem, Törökországnak miért ne kellene Európa példáját követnie, ha egyszer csatlakozásra váró ország, akkor ...
(Az Elnök megszakítja a felszólaló beszédét)
Philip Claeys
(NL) Szeretném közölni Swoboda úrral, hogy egy politikai pártot valóban betiltottak már Európában. Belgiumról beszélek, ahol lényegében a Flamand Blokkot, a legnagyobb flamand pártot tiltották be, 2005-ben. Természetesen nincs mentség arra sem, ha Törökország tilt be politikai pártokat.
Ezt elmondva, Elnök asszony, hangot adok azon megrökönyödésemnek is, hogy a Tanács és a Bizottság elégedett a török büntetőtörvénykönyv hírhedt 301. cikkének kozmetikai kiigazításával, amelyet követően ugyanannyi korlátozás érinti a szólásszabadságot, mint korábban. Most büntetendő a "török nemzet” megsértése, a "törökségi jelleg sértése” helyett. Ez pusztán szemantikai értelmezés kérdése, de a végén tényleges börtönbüntetés sem zárható ki.
A 301. cikket nem módosítani kell, hanem eltörölni. Egy sor egyéb rendelkezéssel együtt, amelyek ütköznek a szólásszabadsággal és az alapvető jogokkal. Amennyiben erre nem kerül sor, akkor a tárgyalásokat egyszerűen le kell állítani, amint azt már számtalanszor megígértük. Ígéret szólt korábban arról, hogy a tárgyalási folyamat párhuzamosan halad a törökországi reformokkal. Nem ez történik, hiszen most is él a feltételezés, hogy rövidesen két további fejezet kerül megnyitásra. Amennyiben az Európai Unió elfogadja az ehhez vethető kozmetikai javításokat, hitelét veszti, és a tárgyalási folyamat maradék része sem lesz más, mint groteszk komédia.
Werner Langen
(DE) Elnök asszony, elsőként is melegen köszöntöm Oomen-Ruijten asszonyt, aki nyitott, becsületes, a megelőző években elfogadott jelentések hagyományait megőrző országjelentést terjesztett elő.
Van egy pont azonban, amelyet illetően pesszimistább vagyok Önnél, és Rehn biztosnál. Az elmúlt évben nem láttak semmiféle előrehaladást Törökországban. Ellenkezőleg, minden leállt. Rendkívül nagy érdekünk fűződik egy modern, demokratikus, szilárd, Nyugat-barát, Európával közeli gazdasági, politikai és kulturális kapcsolatokat fenntartó Törökországhoz. Amennyiben azonban a tényeket nézzük, minden arra mutat, hogy stagnálás következett be.
Még megoldást kell találnunk a vámunió kérdésére is. Törökországnak különleges státusza van az Európai Unióval Ciprust illetően. E reformfolyamat során javaslatot terjesztettünk elő a 301. cikkel kapcsolatban, de emlékeztetnék arra, hogy Tansu Çiller miniszterelnök már 1995-ben, 13 éve, a vámunió jóváhagyása előtt, elkötelezte magát a reformok mellett, de semmi sem történt. A politikai pártok betiltásának alkalmazása még nem került le a napirendről, és ez is azt igazolja, hogy Törökország nem érte el a demokratikus nagykorúságot: a pártokat közelről érinti, hogy a kormányzópártot betilthatják, és magát a miniszterelnököt is kizárhatják a politikából. A hadsereg egyrészt stabilizációs tényező, másrészt a demokrácia akadálya. Ez az ellentmondás sem került feloldásra, és magam számos területen a nacionalizmus feléledését látom Törökországban. A bizottságunk elnökével, Joost Lagendijkkel szemben tanúsított magatartás azt jelzi, hogy itt nem a véleményszabadság érvényesüléséről van szó. Inkább annak törekvését látjuk, hogy minden lehetséges módon nyomást gyakoroljanak a közvéleményre, befolyásolják azt. Ez, elfogadhatatlan számunkra.
Úgy látom, hogy jelenleg semmi okunk az optimizmusra Törökország tekintetében, és nagyon komolyan más lehetséges megoldással is foglalkoznunk kell. Ez a jelentés nyíltan és becsületesen kezeli e kérdést, és ezért támogatnunk kell.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Magam is szeretném elismerésemet kifejezni az előadónak, azért is, amiként ezt a jelentést összeállította. A jelentés egyértelműen jelzi azt az utat, amelyet az Európai Parlament követni kíván, azaz, az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalások útját, és semmi mást.
2008-at a reform évének nyilvánították Törökországban. Természetesen támogatjuk ezt a törekvést, de látni szeretnénk, hogy a törökországi belső fejlődés miként alakul. Swoboda úr eleget beszélt erről. Amennyiben viszont a dolgok rosszra fordulnak, akkor nekünk egy cselekvésképtelen Törökországgal kell majd számolnunk.
A reformokról szólva, szeretném figyelmüket felhívni a büntetőtörvénykönyv 301. cikkére, amelyet számos formában a törökországi szólásszabadság korlátozására használtak fel. A kormány bejelentette, módosítani akarja e cikket. Úgy véljük, ez egy lépés előre, de amit legjobban szeretnénk, és amit a legjobb megoldásnak tartunk, az e cikk végérvényes törlése egy sor egyéb korlátozó rendelkezéssel együtt. Ezzel érne véget egy, sajnos még mindig érvényesülő gyakorlat, nevezetesen e cikk alkalmazása a szólásszabadság korlátozása érdekében.
Másodszor, csatlakoznék Lagendijk úrhoz, kifejezve mélységes felháborodásunkat azon mód miatt, amiként a rendőrség beavatkozott a május 1-i isztambuli tüntetésbe. Megérthetik, hogy számunkra, szociáldemokraták számára, akiknek május 1. nagyon fontos napot jelent, a történtek rendkívül zavaróak. Reméljük, hogy ilyenre soha többé nem kerül sor, és felhívjuk a hatóságokat ennek biztosítására.
Végül, egy megjegyzés a kurd témában. Azt kívánjuk, hogy érdemi politikai vita folytatódjék Törökországban, és politikai megoldás szülessen a decentralizáció révén, de a kurd nyelv általános használatának bátorításán keresztül is. Úgy gondolom, ez fontos pont, amelyet érdemes ma ismét kihangsúlyozni.
Legvégül, szeretném figyelmüket felhívni egy általunk rendszeresen megvitatott kérdésre, azaz javaslom, nyilvánítsuk ki támogatásunkat Zapatero spanyol miniszterelnök és török partnere, Erdoğan úr közös, általuk a "kultúrák szövetségeként” emlegetett előterjesztését illetően. Reméljük, hogy a Parlament ma támogatja e kérdésben benyújtott módosításunkat.
Andrew Duff
Elnök asszony, elsőként is szeretném megvédeni Joost Lagendijk urat a Köztársasági Néppárt (CHP) és bizonyos nacionalista újságírók részéről indított, a tisztességét megtépázó botrányos támadásokkal szemben. Joost Lagendijk Törökország barátja, és a parlamenti vegyes bizottság elsőrangú elnöke. Akik Lagendijket támadják, e Parlamentet támadják, és készek feláldozni a demokráciát valamiféle agresszív világiasság oltárán. Üzenetünk legyen kristálytiszta: amennyiben Törökország Alkotmánybírósága továbbra is betilt politikai pártokat, azzal minden eshetőségét megszüntetik annak, hogy Törökország csatlakozhasson az Unióhoz!
Cem Özdemir
(DE) Elnök asszony, magam is az előadó köszöntésével kezdem, becsületes, kiegyensúlyozott jelentéséért. A jelentés azokat a kritikus pontokat emeli ki, amelyekkel maga a török nép is tudatában van. Így például a kurd kérdés megegyezéses alapon való megoldását, amely közben valamennyi törökországi etnikai kisebbség jogait védelmezni kell; a fejkendő problémát, amely érinti azokat is, akik nem kívánják viselni azt; továbbá a vallásszabadságot, amelyet mindenkivel szemben érvényesíteni kell Törökországban, beleértve az alevitákat, a keresztényeket, és az isztambuli ökumenikus pátriárkát is.
Azért mondjuk ezt, mert Törökország barátai vagyunk, és mert európai Törökországot szeretnénk látni az Unióban. Ezért adunk hangot ezen bírálatunknak. Mint egyik barát a másiknak. Az Európai Unió azonban többet is tehet. Az olyan jelzések, mint amilyeneket Sarkozy úr küldött, miszerint - függetlenül attól, mit is tesz, Törökország sohasem csatlakozhat az Európai Unióhoz - természetesen nem segítenek.
Roberta Angelilli
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Köszönöm az előadónak kitűnő, Törökország jelenlegi politikai, társadalmi és közigazgatási helyzetét igen világosan feltáró munkáját.
Függetlenül attól, hogy az ember Törökország Európai Unióhoz való csatlakozása tárgyában képviselt álláspontja kedvező, langyos vagy kifejezetten ellenséges, nem lehet vita abban a tekintetben, hogy Törökország elmarad a modernizáció, és az emberi jogok tiszteletben tartása terén. El kell ismerni, hogy bizonyos erőfeszítések történtek, de a korrupció valóságos métely, a ciprusi kérdés megoldatlan, nem beszélve arról, hogy nagyon sok még a teendő az örményekkel való kapcsolatokban is. Ott a kurd probléma, a nőkkel szembeni erőszak továbbra is fájó kérdése, és ugyanez mondható el a kényszerházasságokról és a becsületbeli bűntettekről.
Aggodalomra ad okot a születési anyakönyvezés helyzete, valamint az iskoláztatás alacsony szintje. A lista korántsem kimerítő, és csak képeket villant fel arról a rendkívül bonyolult helyzetről, amelyet a Parlamentnek folyamatosan, igen gondosan és kitartóan követnie kell. Nem köthetünk kompromisszumot a szabadság és alapvető jogok kérdéseiben ...
(Az elnök megvonja a szót a felszólalótól)
Adamos Adamou
(EL) Elnök asszony, feltéve, hogy Törökország teljesíti a koppenhágai kritériumok mindegyikét, valamint a Társulási Megállapodásban, továbbá az Ankara Megállapodás Kiegészítő Jegyzőkönyvében foglalt összes követelményt, csatlakozhat, csatlakoznia kell az EU-hoz.
Tökéletesen világos számunkra, hogy a cél Törökország teljes körű csatlakozása, és valamiféle partnerség nem lehet ennek alternatívája. Az ország csatlakozásának kilátásai nyomást gyakorolnak Törökországra, hogy az országban élő összes polgár, így a kurdok és a vallási kisebbségek emberi jogait is tartsa tiszteletben.
A folyamatban lévő, az uralkodó párthoz, illetve büntetőtörvénykönyv 301. cikkének látszólagos módosításához köthető bírósági eljárásokkal kapcsolatos aggodalmaink ellenére, úgy véljük, hogy Törökország elért bizonyos haladást. Azonban ahhoz, hogy csatlakozási folyamata akadálytalanul valósulhasson meg, követnie kell a korábbi, csatlakozásra váró országokat, és egészében teljesítenie kell az EU felé szerződéses kötelezettségeit.
Törökországnak tehát tiszteletben kell tartania vállalásait, meg kell nyitnia légi és tengeri kikötőit a Ciprusi Köztársaság repülői és hajói előtt, valamint véget kell vetnie annak, hogy megvétózza Ciprus csatlakozását a nemzetközi szervezetekhez.
Ma, amikor figyelemmel kísérjük a két ciprusi fél vezetőinek március 21-i megállapodását követő, a görög és török ciprióta közösség erőfeszítéseinek köszönhető haladást, Törökországnak nem szabad a kibontakozás útjába állnia.
Bastiaan Belder
(NL) A Török Köztársaság kizárja önmagát az Európai Unióból. Nem vonhatok le más következtetést az apró, talán csak 100.000 fős, vagyis a teljes lakosság egy százalékának egy százalékát kitevő keresztény kisebbséggel szembeni bánásmód alapján. A koppenhágai kritériumok fényében a Tanács, a Bizottság és a Parlament aligha juthat más következtetésre.
Az a közvetlen üldöztetés, amelynek a szíriai ortodoxok és más, a délkelet-törökországi Tur Abdinban élő keresztények évek óta áldozatául esnek, közvetlenül megalapozzák a török állam elleni vádakat. Tagja-e az Európai Uniónak olyan ország, amelyben a keresztény szertartásokon résztvevőket a rendőrség és a biztonsági szolgálatok rendszeresen kihallgatják? A kihallgatás párosul a személyes életüket, munkahelyüket érintő fenyegetéssel, sőt, néha kínzással is. Török helyzetek, török ön-diszkvalifikálás. A kérdés azonban az, hogy mennyire őszinte önmagával az Európai Unió ebben a kérdésben?
Sylwester Chruszcz
(PL) Elnök asszony, minden tiszteletem a török nemzeté, és mélyen tudatában vagyok annak a sok évszázados szoros és jószomszédi viszonynak, amely hazám, Lengyelország és Törökország között fennállt. Ennek ellenére azt kell mondanom, hogy Törökország uniós tagságának ötlete ellent mond a józanésznek.
Noha Törökország évszázadok óta jelen van az európai területeken, kulturális értelemben nem európai ország. Lehetőségeink szerint a legszorosabban együtt kell működnünk Törökországgal, de egy mohamedán ország európai klubhoz való csatlakozásának kihatásait nehéz felmérni. Valóban, a jelenlegi törökországi helyzet azt jelzi, hogy az ankarai hatóságok nem különösebben törekednek Európába integrálódni.
Törökország és az Európai Unió kapcsolatain túllépve szeretnék utalni Törökországnak Örményországgal való viszonyára is. Örülök, hogy az Európai Parlament állásfoglalási indítványa felszólítja a török kormányt, hogy vessen véget Örményország gazdasági blokádjának. Sajnálatos, hogy a dokumentum nem tesz említést az örményekkel szembeni népirtásról.
Jacques Toubon
(FR) Elnök asszony, képviselőtársam, Ria Oomen-Ruijten asszony jelentése alapos, becsületes és bátor munka, amely Törökország számára érzékeny időpontban született. Gratulálok az előadónak. A jelentés maga azonban, olyan műfaj példázata, amelyet magam mind inkább életidegennek érzékelek. A Parlament és a többi intézmény folyamatosan áltatja önmagát, mintha fáradhatatlan tanításaink révén megváltoztathatnánk Törökországot. Lényegében itt rejlik a bökkenő: az ország, e nemzet, e nagy nép, annak fejlődése, valamint az általunk kivitelezni kívánt projekt közötti ellentmondásban.
Törökország nemzetállam, az egyik utolsó a maga nemében, az egyik legerősebb, és leginkább tudatos nemzet. Egysége, nemzeti egység, és ez egyértelműen felismerhető az örményországi népirtás elismerésének ügyével kapcsolatban. Az ország politikáját mind markánsabban egyetlen vallás hatása determinálja, miközben hátrafelé mozdul el azoktól a világi elemektől, amelyek alkotmányának alapelemeit jelentik. Törökország jelét adja függetlenség iránti vágyának, miközben mi az integráció, valamint a hatalom és szuverenitás átadásának elvét próbáljuk meg érvényesíteni. Ez nem más, mint két fél frontális ütközése.
Ne legyenek illúzióink, tartózkodjunk attól, hogy a törököknek bármiről és mindenről beszéljünk, és hogy abba a hitbe ringassuk őket, hogy vagy hajlandók vagyunk csatlakozásukat elfogadni anélkül, hogy megfelelnének a koppenhágai kritériumoknak, vagy éppen azok miatt utasítjuk vissza őket, miközben ténylegesen az a kérdés, hogy mik vagyunk mi, és milyen európai projektet is akarunk. Továbbá, alakítsunk ki egy tartós partnerségi struktúrát, amelyben a pozitív összegű játék szabályai érvényesülnek, és amely lehetővé teszi Törökország számára a regionális hatalom szerepének betöltését, miközben az EU folytatja globális identitásának meghatározását.
Véronique De Keyser
(FR) Elnök asszony, miután egyetlen percem van, azonnal a tárgyra térek.
Az előadó, Oomen-Ruijten asszony megyezést kereső magatartásával kikerült számos akadályt. Egy azonban megmaradt, és ez a reproduktív egészséggel foglalkozó 14. számú módosítással kapcsolatos ellentétes nézetek kérdése. A szocialisták úgy gondolják, hogy ez nem egy kisebb részletkérdés, egyszerű női probléma. Ez az egyház és az állam egyértelmű szétválasztásának jele, a világiasság szimbóluma.
Amennyiben nem akarjuk azt, hogy a jövőben is a hadsereg vagy igazságszolgáltatási machinációk nyújtsanak védelmet a török világi gondolkodás számára, akkor engedjük, hogy a nők tegyék ezt meg. Saját testükkel fogják megvédeni azt. Egy országban, ahol még dívik a becsületbeli gyilkosság, a nők szexuális jogainak elismerésére vonatkozó felhívás a bármely irányból érkező fundamentalista túlkapások elutasítását jelenti.
István Szent-Iványi
(HU) Elnök asszony, ne szépítsük a helyzetet: a török csatlakozás ügye kritikus szakaszba jutott. Egyaránt hátráltatja a török belpolitika bizonytalansága, és az Európai Unió elbizonytalanodása Törökországot illetően. Ebben a helyzetben fontos megismételni, hogy a csatlakozási folyamat egy nyílt végű folyamat, de a közös cél a tagság. Emellett köteleztük el magunkat, és emellett kötelezte el magát Törökország is.
Nekünk stratégiai érdekünk, hogy hosszú távon Törökország a politikai Európa része legyen. A társult tagság, a Mediterrán Unió kiegészítheti, de nem helyettesítheti az integrációs folyamatot. Törökországnak is sokkal többet kell tennie, mint eddig tett a demokratikus intézményrendszer megerősítésében, a hadsereg feletti civil kontroll erősítésében, a jogrendszer reformjában, az emberi és kisebbségi jogokért. Közös felelősségünk, hogy a folyamat sikeres legyen, mert ha megfeneklenek a tárgyalások, az a mi kudarcunk is, nemcsak Törökországé. Köszönöm szépen.
Mogens Camre
(DA) Elnök asszony, Törökország túl nagy, és túlságosan "más” ahhoz, hogy az Európai Unió tagja lehessen. Amennyiben Törökország valóban élni kívánt volna Kemal Atatürk híres szavaival, miszerint "egyetlen civilizáció létezik”, nem állnák itt évről évre azt szajkózva, hogy Törökország nyilvánvalóan nem törekszik eleget tenni az EU követeléseinek az európai értékek átvételét, és az ottomán értékek feladását illetően. Törökország valószínűleg azt várja, sikerül az EU-t kifárasztania azzal, hogy a változásokra vonatkozó lényegi követeléseinknek való megfelelés nélkül folytatja a tárgyalásokat. Folyamatosan 34 éve, Törökország megszállva tartja egy uniós tagállam területének egyharmadát. Ciprus, egészében török megszállás alatt szenved, és a megszállt terület szenved a legjobban. Nyilvánvaló, hogy az európai polgárok túlnyomó többsége nem akarja, hogy Törökország az EU tagja legyen. Az is kitűnik, hogy a török polgároknak is növekvő részaránya ellenzi e tagságot. Itt az ideje, hogy felhagyjunk e színházi előadással. Törökország rendelkezhet egy kibővített kereskedelmi megállapodással. Európának viszont nincs helye abban a jövőben, amelyet Törökország szeretne kialakítani.
Ioannis Kasoulides
Elnök asszony, gratulálok Ria Oomen-Ruijten asszonynak kiegyensúlyozott és tisztességes, de ugyanakkor az ellentmondásos kérdésekben határozott magatartást követő jelentéséért. A katonai puccsok kimentek a divatból, de szerepüket a bírósági eljárások vették át. Hihetetlen, hogy az alkotmány és a törvények lehetővé teszik, hogy a bíróság megbuktasson egy, a lakossági szavazatok 47%-át elnyerő, demokratikusan választott kormányt egy olyan vád alapján, amely - az EU, az Európa Tanács és a Velencei Bizottság normái szerint - abszolút nem áll arányban a kért ítélettel.
Az uniós elvek összeegyeztethetetlenek a "mély állam” gondolatával vagy azzal, hogy a hadsereg megakadályozza a kormányt az előtte álló kihívások megválaszolásában. Így Ciprus kérdésében abban, hogy megmutassa - most a tárgyalások felújítását követően - Ankara rendelkezik az EU alapjait képező elvekkel összhangban álló rendezéshez szükséges politikai elszántsággal, miközben megszűnteti a török csapatok jelenlétét a szigeten, és nem formál jogot az egyoldalú katonai beavatkozásra. Továbbá, hogy készen áll olyan kérdések rendezésére, mint a 301. cikkben foglalt emberi jogok és a szólásszabadság; a nem mohamedán vallási kisebbségek és az ortodox ökumenikus pátriárka jogainak tiszteletben tartása; végrehajtja Törökországnak az Ankarai Jegyzőkönyvben foglalt kötelezettségeit; véget vet a nőkkel szemben elkövetett lelki terrornak, és az e kérdésben megmutatkozó összeesküvésszerű hallgatásnak; rendezi az örmény népirtás kérdését, és leállítja Örményország blokádját stb.
Ezekkel a kihívásokkal Törökországnak szembe kell néznie, ha bizonyítani kívánja az Európai Unióban tagságra törekvő tagjelölt ország mivoltát.
Maria-Eleni Koppa
(EL) Elnök asszony, Törökországnak helye van az európai népek családjában, és mi kizárólag a teljes körű csatlakozásra törekedhetünk. Az Uniónak tartania kell magát elkötelezettségeihez. Törökországnak viszont, teljesítenie kell a koppenhágai kritériumokat, és vállalt kötelezettségeit.
Az elmúlt évben azonban igen csekély előrelépés történt az emberi jogok kérdésében. Továbbra is a hírhedt 301. cikknek, továbbá minden, a szólásszabadságból tréfát űző rendelkezésnek visszavonása marad legfőbb célunk.
Emellett Délkelet-Törökország helyzete is azonnali figyelmünket követeli meg. Elítéljük az erőszakot, és hisszük, hogy békés eszközökkel kell fellelni a végleges megoldást. Az erőszak ne szüljön erőszakot! Ezért is gondolom úgy, hogy alapos tanulmányozást igényel a törökországi területeknek amerikai repülőgépek általi felhasználása a titokban elrabolt gyanúsítottaknak a Guantanamo-öbölbe való szállítása során.
Arra kell törekednünk, hogy egy békés, demokratikus és szilárd társadalmat teremtsünk. Ezért is aggasztanak az Igazság és Fejlődés Pártja (AKP) lehetséges betiltásának kihatásaival összekapcsolható legutóbbi törökországi fejlemények.
Engedjék meg, hogy gratuláljak az előadónak...
(Az Elnök megszakítja a felszólalást)
Marios Matsakis
Elnök asszony, mi mindannyian nagyon jól tudjuk, hogy a demokrácia felé való előrehaladásban Törökország legfőbb akadályát a hadsereg képezi. Ez olyan hadsereg, amely nemcsak a katonáknak és azok családtagjainak millióit tartja ellenőrzése alatt, de felügyeli az ország politikai pártjait és folyamatait, a rendőrséget és a titkosszolgálatokat, a bíróságok tekintélyes részét (beleértve a legfelső- és az alkotmánybíróságot), továbbá az ország vallási, oktatási, szociális és gazdasági ügyeit is.
Atatürk tábornok 1920-as évekbeli forradalma óta, Törökországban - közvetlenül vagy közvetve, de - gyakorlatilag mindenkor katonai diktatúra érvényesült. Most, az EU-hoz való csatlakozás esélye alkalmat teremtett néhány bátor ember, így az AKP vezetői számára, hogy kihívást intézzenek a hadsereg mindenhatóságával szemben. Kötelességünk, hogy segítsük ezeket az embereket, és ne csak szóval, de tettel is. A hadsereg erejét elsősorban a nyugati támogatásokból meríti. Eurók milliárdjai érkeznek közvetlen segélyek vagy hasznot hozó védelmi ügyletek formájában az USA-ból, Nagy-Britanniából, Németországból, Olaszországból és Spanyolországból. Ezeknek az országoknak, meg másoknak, köztük Oroszországnak és Kínának az volna a feladata, hogy a török hadsereg ilyetén gazdasági támogatásban részesítését mindaddig szüneteltesse, amíg az országban a tényleges demokrácia nem valósul és szilárdul meg.
Mario Borghezio
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, kizárólag erős geopolitikai és geogazdasági érdekek, és nem népeink érdeke és akarata szól Törökország Európába lépése mellett.
Ez a jelentés enciklopédikusan sorolja fel az uniós tagsággal szembeni okokat egy olyan ország esetében, amelyik napról-napra erőteljesebben iszlamizált, ahol a muftik nyilvánosan prédikálják, hogy a fátylat nem viselő nők az ördög hívei. A török alkotmány olyan szabályok gyűjteménye, amelyeket betartanak ugyan, de amelyek ellentétesek az általunk kedvesnek tartott emberi jogokkal.
A jelentés, sajnos, elkendőz alapvető kérdéseket: Ciprus, az örmény népirtás, a kurdok ügyét. S ha az ország Európa részévé válik, akkor az alkoholfogyasztást szigorúan tiltó iszlám ország szabályait a mi népeinkre is alkalmazni kell majd, beleértve a dicső keltákat, az írektől a bretonokig, a mi Pó-völgyi, borainkat és sörünket büszkén kedvelő népünkig.
Francisco José Millán Mon
(ES) Elnök asszony, Oomen-Ruijten asszony ma elfogadandó jelentése komoly dokumentum, általánosságban is kiegyensúlyozott, igényes anyag.
Felemlíti az elért haladást, de utal a szükséges reformokra is.
Mindannyian üdvözöljük, hogy a török hatóságok 2008-at a reformok évének tekintik, mert tudjuk, ezt a csatlakozási tárgyalások is szükségessé teszik. A változások azonban önmagukban is jók lesznek Törökország számára.
A török kormány nagy parlamenti többsége úgy értelmezhető, hogy a reformok már nem késleltethetők. Azok bevezetésével az uniós polgárok is képet alkothatnának arról, milyen elkötelezettségek is kapcsolják Törökországot az EU-hoz való csatlakozásához, az uniós értékekhez, így a jogok és szabadságok tiszteletben tartásához.
A jelentés kiemeli eltökélt óhajunkat, hogy semmiféle esemény ne okozzon zavart Törökország demokratikus politikai életében.
Hölgyeim és uraim, támogatjuk a reformokat. Támogatjuk az elkötelezettségek betartását is. A teljesítésre váró kötelezettségek között találjuk a Ciprussal való kapcsolatok normalizálását, és az Ankara Megállapodás Kiegészítő Jegyzőkönyvének teljes körű végrehajtását is.
Egy másik, az EU számára fontos kérdés, a bevándorlás ellenőrzése. Meg kell akadályoznunk a törvénytelen bevándorlást, amely esetenként Törökországot tranzit országként használja fel. Küzdenünk kell az ebből nyereséget élvező maffiák ellen is.
A külső határokat ellenőrizni kell. Eljárást kell kidolgozni az illegális bevándorlók hazatelepítésére. Ezek a lépések együttműködést követlenek Törökországtól, és sajnálom, hogy a visszafogadási megállapodást még nem sikerült aláírni.
A terrorizmus, hölgyeim és uraim, valóságos fenyegetés Törökországban és az Európai Unióban is. Fokoznunk kell az együttműködést, hogy hatékonyan léphessünk fel e csapással szemben.
Most befejezem. Van azonban egy szélesebb terület még, a külpolitika, ahol az EU-nak és Törökországnak nagyobb erőfeszítéseket kell tennie az álláspontok összehangolására. Példaként a mediterrán és közép-ázsiai térségekre utalok.
Kölcsönös érdekeltségeink vannak még az energiabiztonság, tehát korunk egyik legfőbb kihívása terén.
Röviden, hölgyeim és uraim, Törökországnak és az Európai Uniónak szüksége van egymásra, és ezt észben tartva kell munkánkat folytatnunk.
Béatrice Patrie
(FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, rendkívül elégedett vagyok a jelentés kiegyensúlyozott, Törökországnak pozitív jelzést küldő voltával. A szocialisták biztosítani fogják, hogy a csatlakozási tárgyalások a maguk pozitív pályáján haladjanak előre a francia elnökség alatt is. Pontosan, miután támogatjuk a csatlakozást, nem engedhetjük, hogy bármiféle árnyék vetüljön a közös demokratikus értékeinkhez kapcsolódó eseményekre.
Elfogadhatatlan, hogy értelmiségiek, mint az örmény származású Hrant Dink is, életüket kockáztassák amiatt, hogy Törökország történelmének bizonyos időszakait vita témájává teszik. Ugyancsak elfogadhatatlan, hogy olyan hivatalos álláspont váljon meghatározóvá, amely az örmény népirtást "nagy tragédiává” egyszerűsíti le, cáfolja az emberek szenvedéseit, akik között a deportáltak száma egybevethető azokéval, akik az Egyesült Királyságban influenzától szenvednek.
Amint a filozófus, Bernard-Henri Lévy, magam is úgy vélem, a népirtás tagadása lényegében része a népirtásnak. Sürgetem a török hatóságokat, kövessék az igazság ésszerű útját, és igyekezzenek rehabilitálni az összes nemzeti kisebbséget.
Gunnar Hökmark
Elnök asszony, elsőként is szeretném megköszönni Oomen-Ruijten asszonynak e jelentést, amely kiemeli, hogy Törökország sok tekintetben már része európai vállalkozásunknak. Ugyancsak aláhúzza, hogy van fejlődés, működik egy, a török társadalom reformját előmozdító mozgalom. Megfogalmazza viszont azt is, hogy az adott reformok, változások túl lassan következnek be, és még nagyon sok a teendő.
Nyitva marad azonban egy alapvető kérdés: az Európai Unió, Európa és az európai értékek jól járnak-e egy olyan Törökországgal, amely teljesít minden követelményt, megvalósít minden, a jelentésben is kiemelt reformot? Vagy jobban járunk-e egy olyan Törökországgal, amely a jövőben a világ más részei felé fordul, más értékeket képvisel? Úgy vélem, a válasz e kérdésre teljesen egyértelmű, és ebből következik, hogy továbbra is nyomást kell gyakorolnunk Törökországra minden szükséges változás meghozatala érdekében a szólásszabadsággal, a 301. cikk reformjával, a vallásszabadsággal, a férfiak és nők egyenjogúságával összefüggésben, de nemcsak a törvényekben, hanem a valóságban is. És természetesen szükséges a ciprusi kérdés, és egy sor egyéb probléma megoldása is. Ezen távlatok mellett, amennyiben a csatlakozási tárgyalások minden tekintetben eredményesnek bizonyulnak, akkor nagyon fontos, hogy az Európai Unió megnyíljék Törökország számára, mert ez az európai értékrendek, Európa, az Európai Unió megerősödését jelenti. Úgy gondolom, ez mai vitánk szükségszerű és nyilvánvaló következtetése.
Richard Howitt
Elnök asszony, hadd kezdjem az előadónak, de Biztos úrnak és az elnökségnek is kiegyensúlyozott és lelkiismeretes megközelítése üdvözlésével e fontos kérdés kapcsán. Három pontot emelek ki.
Török barátaimnak üzenem: 530 szakszervezeti tag 2008. május 1-i letartóztatása a gyülekezési szabadságot érintő ILO-alapjogok, és a koppenhágai kritériumok megsértését jelentette. Kérem, védjék a szakszervezeteket, beleértve annak megakadályozását is, hogy további támadások érjék a török közúti közlekedési szervezetet, a Tümtist.
A török csatlakozás ellenzőinek: ne használják fel politikai célzattal az AK Párttal szemben az Alkotmánybíróságnál folyó ügyet. Az elnökjelöléssel kapcsolatos válságot követően általános választásokra került sor, és a demokrácia diadalmaskodott. Ma, így vagy úgy, de azt várom, hogy a demokrácia ismét győzedelmeskedik.
Claeys, Langen, Belder, Toubon uraknak és másoknak, akik a ma reggeli vitában alkalmazott nyelvezet és fenyegetések révén tudatosan megpróbálják aláaknázni Törökországban az uniós csatlakozás közvélemény általi támogatottságát: a török közvéleménynek meg kell értenie, hogy Önök nincsenek többségben; Önök nem beszélhetnek e Parlament nevében, és Önök nem fognak sikerrel járni Törökország európai perspektívái kibontakozásának megakadályozásában.
Elmar Brok
(DE) Elnök asszony, hivatalban lévő Elnök úr, Biztos úr, hölgyeim és uraim! Ma Törökország fontosabb az Európai Unió számára, mint korábban bármikor. Ennél fogva az ottani reformfolyamatokat támogatnunk kell, és fontos számunkra, hogy egy demokratikus, a törvényességen alapuló Törökország szülessen.
Vannak aggodalomra okot adó ügyek is, melyekről Oomen-Ruijten asszony jelentése ugyancsak szól. A kérdés az, hogy Törökország megfelelően alkalmas-e a reformokra? Ha azt nézem, mi történik a büntetőtörvénykönyv 301. cikkével, a vallásszabadsággal, az Alapítványokról szóló törvénnyel, a kisebbségi jogokkal stb., világos, hogy az Erdoğan-kormány megpróbál haladást elérni, de mindig kevesebbet ér el a szükségesnél, mert teljesen nyilvánvalóan - hazai szinten - Törökország reformképességének határaihoz érkezett.
Amikor azt is látom, hogy csak úgy, megpróbálják a kormányzópártot betiltani, majd pár héttel később az újra megjelenik, másik név alatt, de ugyanazon személyekkel, akik többé nem kívánatosak a politikai színtéren, akkor ez már azt jelenti, hogy ...
(Az Elnök megszakítja a felszólalást)
Emilio Menéndez del Valle
(ES) Elnök asszony, a Nyugatot célba vevő, de magának az iszlámnak is ártó erőszakos iszlám fundamentalizmus felerősödőben van a Közel-Keleten és a Maghreb térségben.
A nem erőszakos radikális iszlám fundamentalizmus is terjedőben van számos országban. Ez utal arra a kiemelkedő szerepre, amelyet Törökország tölthetne be a mohamedán világ és az Európai Unió kapcsolataiban.
Megtehetné ezt olyan országként, amely hivatalosan világi, de egyértelműen mohamedán gyökerekkel és kultúrával rendelkezik, és ez nagy érték az EU mohamedán országokkal fenntartott kapcsolataiban.
Ezért javasolta képviselőcsoportom két módosításban Törökország megdicsérését a - Spanyolországgal közösen patronált - az "ENSZ civilizációk szövetsége” projekt kapcsán. Erről ne feledkezzünk meg, hiszen ezen a projekten keresztül igazolja Törökország elkötelezettségét a Nyugat és az arab-iszlám világ közötti kapcsolatok támogatása iránt.
Vural Öger
(DE) Elnök asszony, Oomen-Ruijten asszony, hangot adok elismerésemnek és nagyrabecsülésemnek e kiegyensúlyozott és tisztességes jelentés okán. Ez az az út, amelyet ma követnünk kell.
Helyes, hogy kihangsúlyozzuk, Törökországnak további erőfeszítéseket kell tennie. A törökországi szilárd és virágzó demokrácia elérése nemcsak magának, Törökországnak, hanem az EU-nak is fontos stratégiai érdeke.
Aggódom a következő Tanács elnök, Sarkozy úr magatartása miatt. Törökországgal kapcsolatos politikája nem a török uniós csatlakozás elérését célozza. Ragaszkodik ahhoz, hogy az uniós dokumentumokban azok az utalások, amelyekben Törökország tagjelöltként szerepel, kerüljenek törlésre. Emellett kihangsúlyozza, hogy Franciaország csak olyan újabb tárgyalási fejezetek megnyitásához járul hozzá, amelyek nem a teljes tagságot célozzák. Az EU szavahihetősége forog kockán. Hadd húzzak alá egy pontot: pacta sunt servanda! A csatlakozási tárgyalások megnyitását egyhangúlag fogadták el a tagországok, tehát azzal Franciaország is egyetértett.
Ahelyett, hogy negatív üzenteket küldene, az EU-nak építő szellemben kellene együttműködnie Törökországgal. E Házban többséggel úgy határoztunk, hogy Törökország ...
(Az Elnök megszakítja a felszólalást)
Evgeni Kirilov
Elnök asszony, Oomen-Ruijten asszony kiegyensúlyozott és objektív, igen dicséretes jelentést állított össze Törökországról. Figyelemre méltó egyetértés mutatkozik a szomszédos tagországok körében, hogy világosan meg kell határozni Törökország uniós tagságának kilátásait. Ez nem véletlen: a szomszédok mindenkor jobban ismerik az ottani helyzetet. Törökország már nagyon komoly haladást ért el az európai demokratikus normák elérése érdekében bevezetett reformok révén. Igaz, sok még a teendő, de e folyamatban nekünk bátorítanunk kell Törökországot. Támogatnunk kell a törökországi Európa-párti reformerőket, mind a kormányzópárton, mind az ellenzéken belül.
Az AK Párt betiltásával kapcsolatos, még függőben lévő alkotmányos döntést illetően nyilvánvaló, hogy egy ilyen döntés elfogadhatatlan. Úgy hiszem, mindenesetre nekünk nyugodtnak kell maradnunk, mert - meggyőződésem - Törökország megtalálja a módját a lehetséges válság leküzdésének.
Nekünk, szomszédos országoknak bátorítanunk kell Törökországot, tegyen meg mindent a két- és háromoldalú határon átnyúló együttműködés erősítésére, új, minőségi szint elérésére a jószomszédi kapcsolatokban. Ehhez kapcsolódik a még nyitott kétoldalú kérdések megoldása is, mint ...
(Az Elnök megszakítja a felszólalást)
Reinhard Rack
(DE) Elnök asszony, Oomen-Ruijten asszony markáns, objektív jelentést terjesztett be. Rámutatott bizonyos előrelépésre, és felhívta a figyelmet számos kérdésre, megoldatlan problémára is. Az egyetlen kérdés, amely csak érintőlegesen került említésre a következő: ha Törökország reformja megvalósulna, jogosult lenne-e a tagságra? Érvényes uniós jogunk pozitív politikai megoldást jelez a tárgyalási folyamat végére mind az Unió, mind Törökország számára. Ez magyarázza, hogy Ausztriában és másutt is, a nyílt végű tárgyalásokat szorgalmazzuk. A csatlakozás az egyik, de nem előre elrendeltetett megoldást jelenti.
Pierre Pribetich
(FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, miután Törökország az európai történelem része, mivel Törökország az európai kultúra eleme, miután Törökország tekintélyes gazdasági és demográfiai lehetőséget teremt az EU számára, ez a csatlakozás melletti állásfoglalás arra sarkall, hogy még többet igényeljek: a demokratikus elvek erőteljesebb tiszteletben tartását, a világi jelleg markánsabb tiszteletét és az emberi jogok tiszteletben tartását.
Az Európai Unió olyan értékekre és elvekre épült, amelyektől a diplomácia érdekében sem határolódhatunk el a csatlakozási folyamat során. Törökországnak, történelmi és szimbolikus lépésként, el kell ismernie az örményországi népirtást, és ezzel tanúsíthatja politikai nagykorúságát. A Parlament 1987 júniusa óta teljes meggyőződéssel és erővel ragaszkodik ehhez az elismeréshez. 21 évvel később megengedhető-e puhány megfogalmazás e kérdésben? Amennyiben e Ház elfogadja azt, akkor hátraléptünk egyet. Hölgyeim és uraim, felszólítom Önöket, hogy szavazzák meg a 23. sz. módosítást, és a hazai hatóságokat ...
(Az Elnök megszakítja a felszólalást)
Zbigniew Zaleski
(PL) A törökök mentalitása keveset változott Kemal Atatürk óta. A mienkétől, az európaiakétól különböző vallási hagyományaik saját külön útjuk követésére késztetik őket. A földrajzi közelség nem vethető egybe a kulturális közelséggel. Emellett az íratlan társadalmi szabályok sem azt jelzik, hogy a török nép az európai identitás felé sodródna.
Felvetődik a kérdés, hogy Törökország megkíván-e változni, átvenné-e a mi szociálpolitikai modellünket. A 301. cikk ezt cáfolni látszik. Van-e jogunk kitanítani a törököket, és megmondani, hogy mit kell tenniük? Módosításaival, az Európai Parlament szocialista képviselőcsoportja egy ideológiailag motivált megoldást próbál a török népre kényszeríteni. Miközben utóbbi úgy boldog, ahogy van. Igen csekély haladást látunk a reformok terén, és a hadsereg még nagyon fontos szerephez jut. Rákényszeríthetjük-e erőszakkal a jólétet erre a nemzetre, megváltoztatva identitását, hagyományait, kultúráját? Egyébként is, ezek közül megérett-e bármelyik is a változásra?
Elnök asszony, a Tanács jóhiszeműen vállalkozott a tárgyalásokra. Abban a hitben, hogy Törökország hidat jelent majd Európa és az iszlám között. Most már nem él a meggyőződés, hogy e döntése helyes volt. Nekünk már csak az ábrándok maradtak.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Elnök asszony, általános formában üdvözlöm és támogatom Oomen-Ruijten asszony jelentését, és különösen az AK Párt betiltásával összefüggő következmények feletti aggodalmakat. Emellett viszont mesés, feltétlenül kihasználandó lehetőség nyílik számunkra a ciprusi kérdés megoldására.
Amint azt a jelentés állítja, alapvető jelentősége van annak, hogy a török kormány folytassa reformjait, és eközben vegye figyelembe azt, egy demokratikus és világi Törökországot a pluralizmus és sokszínűség jellemez, valamint, hogy a demokratikus török államon belül minden polgár legyen képes kulturális identitását fejleszteni.
Világos, hogy más területeken is haladni kell. Úgy, mint a szakszervezeti jogok védelmében, a nemek közti egyenlőség hatékonysága irányában is gyorsabban kell haladni. A jelentés ugyanakkor elismeri, hogy a Törökország modernizálásához szükséges előrelépések révén már komoly eredmények születtek.
Elnök asszony, Törökország teljes körű integrációja csak és szigorúan azon feltételek alapján mehet végbe, amelyekben az Európai Tanács egyetértett, és amelyeket ez a Parlament is elfogadott. Nem többről, nem kevesebbről van szó.
Panayiotis Demetriou
(EL) Elnök asszony, mindannyian tudjuk, hogy megváltozott napjainkra a ciprusi légkör. Mind a görög, mind a török ciprióták várják a megoldást a ciprusi problémát illetően, és lelkesen szolgálják hazájuk ügyét, mindkét fél javára. S pontosan ez az a pont, ahol Törökország beavatkozik, mivel török csapatok tartják megszállva Ciprus egy részét. Politikailag Törökország ellenőrzi a helyzetet, és itt az ideje annak felismerésére, hogy fel kell hagynia ezzel a politikával. Törökországnak is érdeke, hogy e probléma megoldást nyerjen. Mindenekelőtt a folyamat során mindvégig negatív módon beavatkozó hadseregnek kell felismernie azt, hogy Ciprus problémáját meg kell oldani.
Elérkezett az ideje, hogy a török megszállás és beavatkozás véget érjen, és így a görög és török ciprióták békésen élhessenek egymás mellett az EU-n belül. Ezt képesek vagyunk elérni, és hiszem, hogy békében is tudunk élni egymással.
Janez Lenarčič
hivatalban lévő elnök - (SL) Tekintve az idő rövidségét és a beszűrődő zajt, megpróbálok igen rövid lenni.
Az éppen lezárult vita, de mindenekelőtt Oomen-Ruijten asszony jelentése, megerősítette azt, aminek egyébként a Tanács tudatában volt, hogy minden reformfolyamat bonyolult. És ez érvényes Törökország esetére is.
E folyamatban az állam tekintélyes dilemmákkal kerül szembe olyan értékeket illetően, mint a szekularizmus, a demokrácia és az emberi jogok.
Ez nyilvánvaló azokból a perekből, amelyekre számtalan utalás történt a vita során, magában a jelentésben, és amellyel maga a Tanács is foglalkozott. Az olyan perekből, mint a politikai pártokkal szembeni eljárások, de nyilvánvaló - többek között - a nők fejkendőjéről, általában is a nők helyzetéről, a vallásszabadságról, a szólásszabadságról szóló viták alapján.
Kihangsúlyoznám azt, hogy azokon a területeken, ahol Törökország haladást ért el, ez a haladás érzékelhető, bár nem elegendő. Az előrelépés egyértelmű a büntetőjogi rendszerben, az alapvető jogszabályok terén, a nők státuszában - nézzék csak meg a nők megemelkedett számát a parlamenti képviselők között -, de természetesen, mindezeken a területeken elért előrelépés még nem elegendő.
Ami Ciprust illeti, szeretném azt is aláhúzni, a Tanács alapvetően két dolgot vár el Törökországtól: konstruktív magatartást az ENSZ égisze alatt folyó tárgyalásokon, és az Ankara Szerződés jegyzőkönyvének végrehajtását. Ezek a fő feladatok, de akadnak egyebek is.
Mindent egybevetve, természetesen jó, ha Törökországnak van célja. És ez a cél ismert, ebben a célban kölcsönös egyetértés mutatkozott akkor, amikor az Európai Unió tagjelölt-státuszt biztosított Törökországnak, és a csatlakozási tárgyalások ezen előfeltétel mellett folytak eddig.
A szlovén elnökség egyik prioritásaként kezeli a Törökországgal folyó csatlakozási tárgyalásokat, és reméljük, hogy ezzel kapcsolatos céljainkat el is érjük, azaz újabb tárgyalási fejezeteket nyithatunk meg a közeljövőben.
Természetesen a végső cél elérése nem tekinthető bizonyosnak. Az a csatlakozási tárgyalásoktól, a reformok sikerességétől függ. És ez rajtunk, a tagállamokon és a tagjelölteken is múlik.
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, megköszönöm az előadónak, valamint a képviselőknek a nagyon komoly és felelősségteljes vitát, amelyet az EU-török kapcsolatoknak egy igen kritikus időszakában folytattak le.
Három meghatározott üzenetre koncentrálnék. Az első, hogy elengedhetetlen a reformok teljes körű újraindítása annak érdekében, hogy a török polgárok alapvető szabadságai erősödjenek, és hogy Törökországot, magát az EU segíthesse a koppenhágai kritériumok teljesítésében.
A második üzenet: a polgárok jogait a társadalom mindennapi életében tiszteletben kell tartani. Osztom a 32. számú kompromisszumos módosításban jelzett aggodalmukat, a török rendőrség által az idei isztambuli május 1-i tüntetőkkel szemben alkalmazott túlzott erőszak miatt. Fontos annak megerősítése, hogy az egyesülési szabadság és a szakszervezetek békés működése az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény szerint alapvető jogoknak minősülnek.
A harmadik, és utolsó üzenet: az Európai Parlament nagyon aggódik a betiltások ügye miatt. Egy politikai párt betiltása nem tekinthető mindennapi eseménynek. Ezt komolyan veszik egy európai demokráciában.
Tehát, idén is igen nagy tétek forognak kockán Törökországban, az EU-török kapcsolatokban. Törökország uniós csatlakozása újraélesztésének legjobb gyógymódja az, ha Törökország biztosítja a reformok kibontakozását, ha őszinte politikai párbeszéd kezdődik az országban, és ha mind a demokráciát, mind a szekularizmust tiszteletben tartják.
Ria Oomen-Ruijten
előadó. - (NL) Köszönöm a velem kiválóan együttműködő képviselőtársaim munkáját. Amint korábban mondtam, csak ha egységesek vagyunk, akkor tehetjük egyértelművé, hogy a törökországi reformfolyamatra szükség van. Együttesen, a jelentés nagy többséggel való elfogadásával küldhetünk ilyen értelmű pozitív jelzést. Ez segítheti Törökországot a reformok megvalósításában, az egyéni szabadságok garantálásának biztosításában, a jogállamiság létrehozatalában. Ez szükségeltetik egy olyan modern társadalom számára, amelyben a férfiak és nők boldogulnak.
Ismét kérem képviselőtársaimat, a módosításokról szóló szavazáskor hagyjanak fel a politikai játszmákkal, és biztosítsák, hogy a plenáris ülésen elfogadandó, Törökországról szóló jelentést nagy, abszolút többség fogadja el.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra ma kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Tunne Kelam
, írásban. - Törökország, mint a csatlakozási lehetőséggel rendelkező országok legnagyobbika, Európának stratégiailag fontos partnere és szövetségese volt, és maradt. Mindannyiunk érdeke, hogy az értékekre és a kölcsönös tiszteletre alapozódó megbízható kapcsolatok fejlődjenek. Az EU-nak támogatnia kell a demokratikusan megválasztott kormányt, és minden, annak aláaknázására irányuló kísérletet el kell ítélnie.
Az uniós tagságra való törekvés azonban csak akkor tekinthető valóságosnak, ha a tagjelölt elismeri, és normalizált kapcsolatokat tart fenn az EU minden egyes tagállamával. Noha jelenleg a helyzet javulásának jeleit érzékelhetjük, felszólítom Törökországot, hogy végre teljesítse ezt az alapvető csatlakozási követelményt, és ismerje a Ciprusi Köztársaságot, valamint vonja ki csapatait.
A koppenhágai kritériumok maradéktalan teljesítése továbbra is az EU-tagság kulcsfeltétele. A török közigazgatás jelentős erőfeszítéseket tett ezen a téren. 2007-ben erősödött a demokrácia. Ezzel együtt, várjuk a kurd probléma tartós rendezését előmozdító politikai kezdeményezést, beleértve a kurd nyelv tanulmányozásának és használatának tényleges biztosítását is. Meggyőző intézkedéseket várunk továbbá a keresztény kisebbségek elleni, vallási eredetű erőszak megfékezésében, egyenlő lehetőségek biztosításában valamennyi vallási közösség számára, hogy azok szabadon teremthessék meg vallásgyakorlásuk helyszínét.
Lasse Lehtinen
, írásban. - (FI) Elnök asszony, köszönöm az előadónak kiegyensúlyozott jelentését. Véleményem az, hogy a jelentés tisztességes és kritikus, de ugyanakkor pozitív és optimista jelzést is küld Törökország számára. Egyértelműen rámutatva azon társadalmi területekre, amelyeken előre haladás történt, a jelentés támogatja a török haladó és mérsékelt erők reformtörekvéseit. Ugyanakkor kifejezi aggodalmát is a szólásszabadság, a nemek közti egyenlőség, a kurdok és más kisebbségek helyzete, valamint a hatóságok erőszakos fellépése miatt. Ne feledjük, hogy most a koppenhágai kritériumok alapján csatlakozási tárgyalásokat folytatunk.
Amennyiben az ország megfelel e kritériumoknak, továbbá a jogállamiság által vezérelt európai állam elveinek, akkor nem látok okot a csatlakozás megakadályozására. Az a Törökország, amely tíz vagy húsz év múlva csatlakozik az EU-hoz, különbözik attól, amit ma ismerünk. Amennyiben valóban egy demokratikus, szilárd és békés Törökországot akarunk, akkor legalább ne csapjuk rá az ajtót a csatlakozást illetően. Ne lehessen bennünket olcsó populizmussal és idegengyűlölettel vádolni. Egy európai Törökország nemcsak az EU-nak, és magának Törökországnak érdeke, hanem az egész világnak. Meg kell adnunk a lehetőséget Törökországnak!
Csaba Sógor
, írásban. - (HU) Törökország csatlakozásáról vitatkozunk. Arról, hogy európaivá válhat-e ez az ázsiai örökséggel bíró ország. Az örmény genocídium beismerése, a kurd kisebbségek jogainak szavatolása, a nők esélyegyenlősége - csak egypár alapvető probléma a sok közül. Miközben EU-s elvárásokról és mércékről beszélünk, az EU-n belül folyamatosan gondok vannak a demokráciával, az emberi és kisebbségi jogokkal.
Romániában helyhatósági választásokra készülünk. Temesváron a napokban visszaköszöntött a múlt: a Temes megyei választási bizottság többségi szavazattal elfogadott egy fizikai személy által benyújtott óvást, amelyben a Romániai Magyar Demokrata Szövetség egyes plakátjainak eltávolítását kérte.
A határozat ellen az RMDSZ képviselője mellett csak a demokrata liberális párt, valamint a választási bizottság két bírónője szavazott. Megengedhetetlen és elfogadhatatlan egyes politikai pártok képviselőinek a kisebbségellenes, magyarellenes magatartása. Mit várunk el Törökországtól, ha az EU-n belül is még mindig ilyen problémákkal küszködünk? Rómában romaellenesség, Szlovákiában kollektív bűnösség, Temesváron magyarellenesség...
Feleknas Uca
, írásban. - (DE) Sajnálatos módon, az év kezdete óta tragikus és aggasztó hírek özönlenek hozzánk, amelyek arról számolnak be, hogy a török hadsereg az ország határain túl hajt végre akciókat, az ország délkeleti és Észak-Irakkal határos területein a harcok halálos és sebesült áldozatokat követelnek, hogy a biztonsági erők aránytalanul és brutálisan léptek fel az idei kurd Nevroz-fesztivál alkalmával, különösen a gyermekekkel és nőkkel szemben.
A holland képviselő, Oomen-Ruijten asszony által készített jelentés tesz néhány komoly megállapítást, de túlságosan engedékeny választ ad a törökországi politikai helyzet súlyosságára vonatkozóan. Annak érdekében, hogy az ország politikai vezetőit ne sértse meg, a jelentés nem kéri számon - az elvárható egyértelműséggel - a Törökország számára fontos reformok kulcselemeit. Véleményem szerint pedig, e kulcselemek világosan beazonosíthatók:
1. polgári intézkedések: a török hadsereg befolyásának korlátozása és ellenőrzése;
2. végleges szakítás azzal a felfogással, hogy a kurd kérdés katonai eszközökkel megoldható, és egyértelmű elkötelezettség a politikai megoldás és a megbékélés mellett;
3. a büntetőtörvénykönyv 301. cikkének, valamint a gondolatszabadságot és véleményszabadságot korlátozó valamennyi más rendelkezésnek feltétel nélküli visszavonása;
4. világos politikai elkötelezettség kinyilvánítása a nők teljes körű emancipációja mellett.
A jelentés fogalmazhatott volna kevésbé félreérthető, jóval markánsabb hangvétellel is ezekben a kérdésekben.
