Europeiska tekniska institutet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Reino Paasilinna, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Europeiska tekniska institutet - C6-0355/2006 -.
Ján Figeľ
Herr talman! Det gläder mig att vara här i kväll och ta ett mycket viktigt steg, inte bara med ert godkännande, utan också med ert engagemang, när det gäller att föreslå och upprätta ett europeiskt tekniskt institut (ETI).
Som ni alla känner till har det som en följd av gemensamma ansträngningar gjorts stora framsteg under den senaste månaden i fråga om detta viktiga förslag. Jag vill särskilt tacka Reino Paasilinna, föredraganden i den här frågan, ordföranden för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, Angelika Niebler, Erna Hennicot-Schoepges från utskottet för kultur och utbildning och Reimer Böge från budgetutskottet för deras obevekliga ansträngningar och mycket värdefulla bidrag. Utan dessa bidrag skulle vi aldrig ha nått till det aktuella skedet och det möjliga resultatet.
Det betänkande som antogs av utskottet för industrifrågor, forskning och energi och den text för den allmänna strategin som antogs av rådet har uppenbarligen samma inriktning. Detta är enligt min uppfattning mycket viktigt. Det gör det utan tvekan lättare att nå en kompromisstext. ETI kommer att tillhandahålla en miljö i vilken partner från näringslivet, forskning och den akademiska världen, som är mycket kunniga på sina respektive områden, kan samarbeta och stimulera potentialen för nyskapande.
Vi har kommit överens om att ETI ska utvecklas gradvis. Mellan två och tre kunskaps- och innovationsgrupper (KIG) kommer att upprättas under en så kallad inledningsfas. Därefter kommer KIG att utvecklas under en andra fas enligt utvärderingen av verksamheten inom ETI och KIG. Parlamentet och rådet kommer att tillhandahålla en långsiktig strategisk verksamhet eller politisk vägledning genom antagandet av en strategisk innovationsagenda.
Betänkandet innehåller användbara ändringsförslag som tydligt berikar förslaget, och jag vill tacka er för dem. Jag välkomnar till exempel förslaget att underrätta Europaparlamentet och rådet om urvalsprocessen för styrelseledamöter, för att se till att den sker på ett öppet sätt. Det finns också ett förslag om att ändra namnet ETI till ”Europeiska institutet för innovation och teknik”, men att behålla den väletablerade förkortningen ”ETI”.
Jag välkomnar också de ändringsförslag som syftar till att effektivisera den finansiella förvaltningen av ETI genom att klargöra att det förfarande som fastställs i punkt 47 i det interinstitutionella avtalet är tillämpligt på detta upprättande.
Kommissionen kan också stödja ett stort antal av ändringsförslagen, endera som de är formulerade eller till andemeningen, där vi måste anpassa lydelsen. Vi har dock synpunkter på vissa av de ändringsförslag som lagts fram av utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Jag ska fokusera på fyra huvudfrågor.
För det första vill jag nämna utbildningsaspekterna. Vi måste vara försiktiga så att ETI:s utbildningsdimension, som utgör en hörnsten och som är ett av de mest nyskapande inslagen i förslaget, inte urvattnas. Vi delar parlamentets åsikt att forskares och studenters rörlighet kommer att vara bidragande och därför bör belysas. Men jag tror verkligen att formuleringen om examina och utbildningsbevis bör lämnas orörd.
För det andra har presentationen av ETI fastställts utifrån en pilotfas. Jag tror att vi alla är eniga om att ETI bör utvecklas progressivt och ständigt utvärderas. Men det bör inte råda något tvivel om Europeiska unionens långsiktiga vision och engagemang i fråga om detta initiativ. All osäkerhet på den här punkten - och särskilt i inledningen - kommer att utgöra ett hot mot genomförbarheten hos projektet som helhet.
För det tredje vad gäller tredjeländers delaktighet: Vi ställer oss helt bakom principen om att underlätta tredjeländers delaktighet i ETI - detta är ett mycket viktigt villkor. Det måste dock åtföljas av principen om preferens för EU:s medlemsstater. ETI är och bör fortsätta att vara ett europeiskt motiverat initiativ.
För det fjärde bör det inte råda ett ögonblicks tvekan om ETI:s och KIG:s delaktighet i gemenskapsprogrammen. ETI självt kommer inte att försöka delta i gemenskapsprogrammen, och dess administrativa kostnader kommer inte heller att finansieras med hjälp av dem. KIG kommer å andra sidan att kunna ansöka om medel, men de kommer inte på något sätt att ha privilegierad tillgång - att åtnjuta någon förmånsbehandling. För att detta ska stå helt klart vill jag säga att jag anser att det rätta tillvägagångssättet för institutionerna skulle vara att enas om en politisk förklaring i detta syfte som bilaga till förslaget.
För närvarande är finansieringen av ETI den centrala återstående frågan. I förra veckan antog kommissionen, som ni vet, ett förslag till ändring av den fleråriga finansieringsramen för att tillmötesgå behoven inom såväl Galileo som ETI. Jag hoppas att detta kommer att tillhandahålla en solid grund för diskussioner och ett avtal med budgetmyndigheten före årsslutet. Detta begärdes av Europeiska rådet i juni.
Jag ser fram emot diskussionen.
Reino Paasilinna  
föredragande. - (FI) Herr talman! Europeiska tekniska institutet (EIT) har förberetts i över ett år, och tiden har gått eftersom kommissionens ursprungliga förslag behövde förbättras betydligt. Parlamentets utskott har under ledning av utskottet för industrifrågor, forskning och energi omarbetat förslaget för att ge det ett nytt utseende. Parlamentet och rådet har garanterats större inflytande i frågan utan att EIT:s självständighet äventyras. Valet av EIT:s styrelseledamöter kommer i stor utsträckning att påminna om hur Europeiska forskningsrådets ledamöter utsågs, och därför har vetenskapsmännen haft synpunkter på förfarandet. Det har gjorts vissa försök att förbättra de små och medelstora företagens möjligheter att bli delaktiga. Det är just här effekten på sysselsättningen kommer att bli störst, och det är just här vi finner flexibiliteten för att snabbt förverkliga innovationer.
Som namnet antyder kommer Europeiska institutet för innovation och teknik att inrikta sig på innovation. De två andra delarna i ”kunskapstriangeln”, utbildning och forskning, kommer att finnas kvar, men triangelns viktigaste och mest prioriterade del är helt klart innovation. Innovation måste ägnas särskild uppmärksamhet eftersom det är innovation som är EU:s akilleshäl.
Det är otroligt att amerikanerna kan få över en tredjedel fler patentansökningar registrerade vid Europeiska patentbyrån, vår egen speciella patentbyrå, än vi själva. Detta är en bra utgångspunkt. Skeptikerna kanske frågar om unionen kommer att vara konkurrenskraftig utan innovation eller ökande innovation. Här talar vi om uppfinningar och processer som kan introduceras på bred front i näringslivet. Behöver vi inte mer? Det är bäst att vi skyndar oss eftersom Förenta staterna ligger före oss och Kina inte ligger långt efter oss. Lissabonstrategin kräver också att vi går snabbt fram. Varför har vi inte ens tilltro till våra egna strategiska beslut?
Forskning och utveckling svarar för en allt mindre andel av unionens BNP än i de andra ekonomiska stormakterna i världen. Vi använder mindre än 2 procent till forskning och utveckling, medan Förenta staterna använder nästan 3 procent och Japan mer än 3 procent, och det är bara Sverige och Finland som använder nästan 4 procent för detta ändamål.
Våra höga standarder när det gäller utbildning, yrkesutbildning och forskning leder dock till att det kommer in alltför få kommersiella ansökningar eller åtminstone till att de inte leder till konkreta resultat i EU men däremot i Förenta staterna - och i synnerhet där. Problemet har uppenbarligen många aspekter, och det beror delvis på hur villiga universitet och högskolor är att samarbeta med näringslivet. En annan orsak är att vårt patentsystem är klumpigt osv.
EIT kommer naturligtvis inte att eliminera dessa problem, men det kan i viss utsträckning lindra dem. Forskarflykten är någonting som måste tas på allvar. Varför då? Därför att vi försöker bli världens ledande kunskapsbaserade ekonomi samtidigt som kompetensen lämnar EU!
EIT kommer att erbjuda den privata sektorn en ny slags kontakt med utbildnings- och forskningsvärlden. Detta kommer att bidra till att skapa möjligheter till kommersiellt utnyttjande av forskningsresultaten och stärka samarbetet i båda riktningarna. Institutet kommer inte att bli något ”superuniversitet” som berövar universiteten deras bästa forskare och vetenskapsmän. Detta kommer parlamentets ändringsförslag att sörja för. EIT kommer att kunna erbjuda de bästa universiteten och högskolorna en ny och varaktig möjlighet till nära samarbete med företag som ivrigt eftersträvar innovation. Det kanske kan hjälpa de bästa universiteten att dra till sig världens bästa och mest kompetenta studenter, vetenskapsmän och forskare så att de får utveckla och utnyttja forskning och innovation och de processer och metoder som tillämpas när EIT bedriver sin verksamhet i samarbete med de främsta företagen.
Det kan inte förnekas att förslaget innehåller områden som överlappar nuvarande instrument. Så länge teknikplattformarna enligt det sjunde ramprogrammet och de mer omfattande JTI-plattformarna har en fungerande verksamhet bygger de i stort sett på samma principer som de som har skisserats för EIT. Detsamma gäller ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation.
Det kanske finns en viss grad av överlappning, men i EU finns det inte för mycket utan tvärtom för lite innovation, och därför finns det utrymme för konkurrerande företag. Det hela är en fråga om hur EIT passar in i det nuvarande pusslet. Jag anser att det kan anpassas till EU:s forskarsamhälle utan konflikter med denna miljö. Vi har kompletterat projektet med ett prövningsförfarande med utvärderingar och utökat parlamentets befogenheter.
För en vecka sedan tillkännagav kommissionen ett förslag om att minska den administrativa byråkratin och stödja jordbruket, t.ex. vin och potatis, och att främja innovation även här. Borde vi inte göra detta? Det är en intressant tanke. Vad som är avgörande för EIT:s öde är nu villigheten att finansiera det bland medlemsstaterna, medlemsstater som inte investerar tillräckligt.
Ställer vi oss alla bakom Lissabonmålen? Detta kommer att bli ett test på det. EIT kanske kan skapa ökat mervärde för att Lissabonmålen ska kunna nås, men endast om det inte innebär att Lissabonprogrammen slaktas. Unionen behöver innovation, mina damer och herrar. Människorna behöver den. Vår framtid behöver den. Varför skulle vi inte stödja det som är nödvändigt?
Nina Škottová  
föredragande för yttrandet från budgetutskottet. - (CS) Herr talman, mina damer och herrar! Kommissionen presenterar sitt förslag om att inrätta Europeiska tekniska institutet som ett projekt som skapar en viktig EU-institution som kommer att integrera forskning, utbildning och innovation och som kommer att bidra till att innovativa upptäckter förvandlas till kommersiella möjligheter.
Följaktligen har budgetutskottet granskat budgetförslaget mycket noggrant. Tyvärr visade det sig att det kombinerade budgetförslaget innehåller åtskilliga problem och är mycket tvetydigt. Huvudproblemet är att finansieringen inte uttryckligen inkluderades i den fleråriga finansieringsramen för 2007-2013. Den summa det gäller är 308 miljoner euro. Det råder tveksamhet om en summa på ytterligare 1,5 miljarder euro på grund av förslaget att institutet ska finansieras via andra program, särskilt via strukturfonderna och det sjunde ramprogrammet för forskning.
Även om ett antal diskussioner har förts med både kommissionen och rådet sedan budgetutskottet antog sitt yttrande har frågan om institutets finansiering ännu inte lösts på ett tillfredsställande sätt. Men såsom redan har nämnts kan ytterligare finansiering endast komma till stånd som ett led i en översyn av finansieringsramen.
Naturligtvis kommer vi inte att veta hur effektivt och framgångsrikt EIT kommer att bli förrän det har inrättats. Institutet måste emellertid bevisa sin genomförbarhet genom att dra till sig pengar även från den privata sektorn, vilket kommissionen också föreslår. Detta kan endast uppnås om projekten är aktuella och håller hög kvalitet och om resultaten är framgångsrika. Jag hoppas att institutet kommer att lyckas i dessa strävanden.
Umberto Guidoni  
föredragande för yttrandet från budgetkontrollutskottet. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! I sin resolution om den årliga politiska strategin för 2007 uttryckte Europaparlamentet skepsis mot Europeiska tekniska institutet (EIT). Man betonade risken för att befintliga strukturer överlappas, och uttryckte oro för att institutet kan komma att konkurrera med dessa om redan begränsade forskningsmedel.
Självklart finns det behov av att förbättra gemenskapens insatser inom forskning, innovation och utbildning, att inrätta partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn och framför allt att göra det lättare för små och medelstora företag att få tillgång till ny kunskap. Men vi kan inte bortse ifrån att förslaget om institutet har tagits fram mycket snabbt, vilket har långsiktiga konsekvenser. Detta framgår ännu tydligare med tanke på hur man samtidigt har inlett nya strategiska instrument, som Europeiska forskningsrådet.
Man bör även lägga märke till att de ekonomiska resurserna för det sjunde ramprogrammet skars ned med 30 procent efter överenskommelsen om budgetplanen. Med tanke på de begränsade medlen för forskning på EU-nivå måste vi se till att EIT inte drar till sig resurser som annars skulle ha varit ämnade för annan verksamhet inom forskningssektorn. Finansieringen bör vara ett tillägg till den nuvarande budgetplanen, och de nya resurserna bör komma från flera olika källor - på gemenskapsnivå, nationell och regional nivå och från den privata sektorn.
För det första måste styrelsen utses genom ett öppet urvalsförfarande, där kommissionen bör uppmanas att underrätta de andra institutionerna vid lämpligt tillfälle. Dessutom måste Europaparlamentet och rådet kunna ge sitt medgivande till Europeiska tekniska institutets strategiska prioriteringar innan kommissionen antar dem slutgiltigt.
Slutligen bör Europaparlamentet och revisionsrätten ha fullständig insyn i institutets räkenskaper. Enligt min åsikt krävs det först en noggrann granskning av ett pilotprojekt, baserad på en oberoende extern utvärdering, innan det kommer att vara möjligt att avgöra om det är tillrådligt att inrätta EIT som ett permanent gemenskapsorgan eller om EU skulle kunna ha större nytta av att satsa sina resurser på annan gemenskapsverksamhet inom forskning och utveckling.
Erna Hennicot-Schoepges  
Herr talman! Det är synd att kommissionen inledde projektet Europeiska tekniska institutet utan att först se till att det fanns resurser för det. Utskottet för kultur och utbildning godkände förslaget efter att ha klargjort vissa punkter, som utfärdandet av utbildningsbevis. Detta kommer att ligga kvar inom medlemsstaternas och de deltagande högre utbildningsanstalternas befogenhetsområde. Utbildningsbevisen kommer att ha en ETI-märkning som ett europeiskt bevis på kompetens, men mångfalden inom den högre utbildningen i EU kommer att beaktas.
Dessutom måste ETI bidra positivt till rörligheten för studerande. I samband med detta behöver frågan om överförbarhet av stipendier fortfarande lösas. Jag uppmanar ledamöterna att rösta för ändringsförslag 36 för att främja rörlighet för studerande. Visste ni att bara 3 procent av de europeiska universitetsstudenterna har utnyttjat sin fria rörlighet?
ETI är ett fascinerande framtidsprojekt för samarbete, innovation och forskning, och den privata sektorn kommer att hjälpa till att få högre utbildningsanstalter att medverka. Detta kommer att bli en verklig utmaning för den europeiska konkurrenskraftens framtid. Jag vill gratulera vår föredragande Reino Paasilinna, och jag vill tacka kommissionen och det tyska ordförandeskapet, som verkligen hjälpte till att föra arbetet med texten framåt.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
föredragande för yttrandet från utskottet för rättsliga frågor. - (PL) Herr talman! Idén om att inrätta ett europeiskt tekniskt institut, som först kom ut 2005, förtjänar på alla sätt stöd. Den föreslagna strukturen med ett nätverk av kunskaps- och innovationsgrupper har chansen att bli ett utmärkt sätt att stimulera innovation i hela EU.
Att skapa en ordentlig rättslig grund och därmed möjliggöra permanent finansiering av institutet var min prioritet som föredragande från kommittén som fick i uppdrag att utarbeta ett yttrande från utskottet för rättsliga frågor. Att tilldela institutet organstatus i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006, särskilt dess del C och artikel 47, är oerhört viktigt i detta sammanhang, liksom utskottets förslag om att öka marginalen under underrubrik 1 A i budgeten för 2007-2013, så att institutet garanteras 309 miljoner euro.
ETI:s födelse är särskilt viktig för det vetenskapliga klimatet i den nya delen av det förenade Europa, som har en stor och hittills outnyttjad inneboende potential. Jag stöder därför varmt myndigheterna i Wrocław i deras beslut att försöka få ETI:s styrelse eller en av kunskapsgrupperna att förlägga sina kontor till deras stad, där hela 140 000 studenter studerar.
Slutligen vill jag framföra mina varmaste gratulationer och tack till Reino Paasilinna för ett utmärkt samarbete, och gratulationer till ett enastående betänkande.
Romana Jordan Cizelj
för PPE-DE-gruppen. - (SL) Herr talman! Vår uppgift började med Wim Koks rapport. Hans meddelande var tydligt. Vi var ansvariga för att styra Lissabonstrategin i riktning mot dess viktigaste mål och ge den ett lämpligt innehåll. Tillsammans utarbetade vi sjunde ramprogrammet och programmet för konkurrenskraft och innovation. Därmed gav vi forskning och företagsamhet en europeisk dimension.
Men vi var osäkra på om detta var tillräckligt för att öka innovationsnivån i Europa. Vi var medvetna om att det fanns ett underskott på cirka 100 000 ingenjörer och forskare i Europa, och att vi inte kunde stimulera innovation i sig enbart genom direkta incitament och projekt. Vi hade fortfarande inga förbindelser med universiteten och därmed ingen förvaltning av mänskliga resurser.
Denna brist täcks av ETI. Institutets mervärde ligger i de band det skapar mellan forskningssektorn och den akademiska världen och näringslivet. De forskningsgrupper och akademiska grupper som blir medlemmar i kunskaps- och innovationsgrupperna inom ETI kommer att behöva visa sin kvalitet. ETI-märkningen, som de medverkande kommer att kunna använda, kommer därför även att bli ett bevis utåt på gruppens kvalitet. Jag förväntar mig att de medverkande kommer att använda märkningen till sin fördel som en kvalitetsmärkning.
Samtidigt bör ETI-märkningen också kunna bli till hjälp för potentiella företagskunder. De måste kunna tillhandahålla ett tillräckligt antal lämpligt utbildade anställda och bemöta kortsiktiga och långsiktiga problem med forsknings- och utvecklingsprojekt. ETI-märkningen kommer att underlätta valet av samarbetspartner eller chefer för utbildnings- och forskningsprojekt.
Lämplig finansiering för att kunna driva ETI har varit ett besvärligt hinder under tidigare förhandlingar. Vi tror att vi kommer att lyckas med att säkra offentliga medel, men det är bara en liten del. Det kommer snart också att vara dags för näringslivet, den privata sektorn, att bemöta globaliseringen med samma engagemang som vi har visat.
Hannes Swoboda
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill förstås först av allt gratulera min kollega Reino Paasilinna till detta mödosamma arbete. Det är sannerligen en mycket svår början - inte bara för betänkandet i parlamentet, utan också för själva institutet.
Det är faktiskt sorgligt att ETI måste påbörja ett så viktigt arbete med så lite entusiasm, särskilt från vissa ledamöter av rådet och kanske även från kommissionen. Jag instämmer helt med grundinnehållet i kommissionsledamotens synpunkter, även de om kunskaps- och innovationsgrupperna. Liksom Reino Paasilinna, som jag varmt gratulerar till hans arbete, också har föreslagit, behöver vi ett begränsat antal grupper för att alls kunna sammanställa något pilotprojekt. Detta är helt riktigt. Jag hoppas att dessa projekt också kommer att ge positiva resultat.
Jag instämmer även i finansieringsfrågan. Det var oseriöst av vissa ledamöter av rådet att säga: ni vill göra något nytt, visst, men ingenting kan finansieras med nya medel. Ta bara de pengar som finns tillgängliga för er i budgeten. Sådant hör inte hemma där något nytt måste skapas.
Att vi huvudsakligen använder forskningsmedel är fullständigt godtagbart, men det är helt rätt att söka nya finansieringsmöjligheter för det här projektet, precis som för Galileo till exempel, delvis från outnyttjade marginaler i budgeten, medel som ännu inte har fördelats, och delvis genom nya åtaganden från de enskilda medlemsstaternas sida.
En viktig punkt - som Reino Paasilinna också tog upp - är att ETI och kunskaps- och innovationsgrupperna hjälper oss att behålla och att vinna tillbaka personal med hög kompetens i Europa. Vi vet genom många analyser att folk inte nödvändigtvis ger sig av på grund av ekonomiska skäl, utan på grund av chanser. Om vi åter kan skapa nya chanser genom dessa institutioner så att personal med hög kompetens kan stanna kvar i Europa eller komma tillbaka från Amerika och andra länder, så kommer ett betydande bidrag ha gjorts till att åter göra Europa till en mittpunkt för ny teknik.
Jorgo Chatzimarkakis
för ALDE-gruppen. - (DE) Herr talman! Först av allt vill jag tacka Reino Paasilinna för hans mycket effektiva samarbete. Det var en mycket svår uppgift, men ni var alltid redo att samarbeta. Jag vill också tacka kommissionsledamoten för den uthållighet han har visat månad efter månad, och för hans lojalitet mot projektet. Ni ska få se att ert framhärdande kommer att ge resultat till sist, trots allt motstånd ni har mött ända från första början, särskilt från den vetenskapliga världen.
Sedan ordförande José Manuel Barroso, tydligt inspirerad av MIT (Massachusetts Institute of Technology), först sådde fröna till idén att inrätta ett europeiskt tekniskt institut, har denna idé, detta projekt, förändrats. I dag ser det annorlunda ut än den ursprungliga versionen gjorde. Det är lika bra det, för vid utgångspunkten var vi fortfarande något vaga om strukturen. Nu har ett europeiskt projekt uppstått och något nytt har utvecklats. Vi är en världsdel av idéer, det vet vi. Vi är mycket bra på forskning; vi är mycket bra på vetenskap, men vår svårighet ligger i att omvandla dessa underbara idéer, som har revolutionerat världen, till konkreta produkter. Det är vårt problem.
När man således definierar forskning som ekonomisk investering i kunskap, blir innovation därför den omvända processen. Från kunskap kommer en produkt, en licens, ett patent, som blir till pengar igen. Detta är vår svaghet i Europa och det är just här som ETI, Europeiska tekniska institutet, kan hjälpa till. Det säger sig självt att denna förordningstext inte är någon odelad framgång. Det kan vi säga genast. Men den är en god kompromiss, och nu är det upp till oss att föra ut den till folket och i synnerhet att klargöra den med de berörda parterna.
Föredragandena har arbetat mycket väl tillsammans. Vi bör inte förlora det övergripande målet ur sikte bara för att ETI:s särskilda målgrupp är små och medelstora företag. Målet är också att få tillgång till kunskap vid universitetsinstitutioner, men huvudsakligen handlar det om nätverksarbete, en process som inte fungerar så bra för oss.
Jag vill ge svar på ett par kontroversiella punkter. Kommissionen föreslår att den själv bör fastställa ETI:s strategiska agenda. Som svar på detta vill jag säga att vi inte bör göra på det sättet. Det måste finnas självbestämmande även här, liksom för Europeiska forskningsrådet. Annars har inte den privata sektorn stor chans.
Frågan om immateriella rättigheter måste behandlas på ett sådant sätt så att det också blir attraktivt för ett medelstort företag att medverka i ETI. Naturligtvis behöver vi ett ETI som är ett varumärke och har ett märkesnamn. Vi vill ha ett starkt ETI och vi vill inte heller bara ha ett pilotprojekt eftersom detta skulle avskräcka många investerare - och vi behöver investerare.
Låt mig säga ytterligare en sak om finansieringen. Jag har personligen sysslat med frågan om ”lissaboniseringen” av vår budget ett tag nu. Detta innebär att vi kan ”lissabonisera” den stora budget vi har för jordbruks- och regionalpolitik, och vi talar uppenbarligen nu om att slå samman Galileo och ETI. Detta kommer redan mycket nära ”lissabonisering”, nämligen att vi investerar i innovation.
Låt oss därför sätta igång. Jag uppmanar parlamentet att stödja denna kompromiss med stor majoritet i morgon. Än en gång, herr Paasilinna, gratulationer till ert arbete.
Konrad Szymański
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Det är mycket bra att vi trots tidigare tvivel nu har möjlighet att höra konstruktiva kommentarer i parlamentet om upprättandet av ett europeiskt tekniskt institut. Jag skulle mycket gärna vilja att detta blir ett verkligt europeiskt initiativ.
Jag anser att vi bör betona principen om jämn geografisk fördelning av kunskaps- och innovationsgrupperna. Vi bör försöka se till att europeisk finansiering av detta projekt prioriteras av ett antal skäl, inte minst det svaga patentskyddet i Europa. Vi kommer inte att kunna lasta över denna börda på privata företag.
Europa behöver denna institution. Det bästa beviset på det är den livliga responsen från affärsmänniskor, lokala myndigheter och vetenskapliga kretsar i Nedre Schlesien. Redan innan lagstiftningsförfarandet för projektet har slutförts, har vi företaget EIT+ som startats särskilt för detta syfte, vi har villighet att använda strukturfonder, vi har avsiktsförklaringar från de största företagen i Nedre Schlesien, och vi har också 35 000 underskrifter från invånare i Nedre Schlesien som vill att institutet eller institutioner som utgör delar av det ska förläggas till Wrocław.
David Hammerstein
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Herr talman! Tyvärr är inte detta ett seriöst förslag. Ännu en gång vill Europa agera men kan inte. Gruppen De gröna var för projektet, men vi var för ett riktigt projekt, och det aktuella förslaget är bristfälligt och osammanhängande.
Finansieringsfrågan är fortfarande olöst efter förhandlingarna. Det europeiska förslaget på 308 miljoner euro är helt klart otillräckligt, och dessutom är det en mycket, mycket lägre siffra än kommissionen föreslog baserat på sina undersökningar. Vad vi har framför oss är därför en inbjudan att sluka upp och försvaga andra europeiska projekt, som sjunde ramprogrammet för forskning.
Om kommissionen verkligen vill inrätta institutet, som vi vill, måste man börja om med förhandlingarna om budgetplanen och man måste skapa en riktig budget, en stor budget på mer än 2 miljarder euro, vilket är vad som behövs. Kort sagt, om vi vill främja forskning och teknik kan vi inte ge euroskeptikerna vatten på sin kvarn genom ett så här osammanhängande projekt.
Det finns även problem med innehållet. Vi har tagit bort taket för administrativa utgifter - vi har krävt ett tak för alla projekt, men i det här fallet har vi tagit bort det. Vi har också tagit bort en av de största frågorna för livet i allmänhet - klimatförändringen - som skulle ha blivit en av frågorna för projektet, rentav en av de största, men som alltså har tagits bort. Detta är chockerande, ytterst chockerande. Kort sagt, här har vi ett projekt som uppenbarligen inte har någon ambition, inga pengar bakom sig och ingen sammanhängande plan, och detta beklagar vi djupt.
Derek Roland Clark
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Det är en bra idé att tillföra ett tekniskt institut till de befintliga universiteten, men det är inte det som erbjuds. Förslaget är att det ska upprättas en institution vars styrelse kommissionen ska granska, som sedan väljer ut de kunskaps- och innovationscentrum som man först ska arbeta med, men som man senare kommer att vara förordnande för. Man kommer till och med att utfärda kvalifikationer med EU:s logotyp, utan hänvisning till de universitet som man använt sig av. Detta handlar väl ändå om nyskapande, men det kommer inte bara till en för att man vill det. Det är framför allt detta som kommer att stävja företagsamheten genom att inkräkta på universiteten, inte främja den.
För att uppmuntra nyskapande bör man fästa avseende vid enskilda personer vid universiteten. Man bör fästa avseende vid enskilda personer inom små och medelstora företag, och erbjuda dem resurser till att utvecklas och främja deras idéer. Det är ingen idé att föreslå ett nätverk för att förbättra och sprida idéer. Gemenskapen kommunicerar redan över hela världen. Goda idéer blir snabbt internationella. Ge för Guds skull upp detta försök att harmonisera universiteten och tänk på det värdefulla i de olika bidrag som dessa olika institutioner ger.
Om ni har pengar att göra av med bör de användas till att stödja innovatörer. De arbetar ensamma eller i små grupper. Européer som Arkimedes, Newton, Pasteur, Ehrlich, Röntgen, Fermi, Teller och Watson-Watt hjälptes inte fram av något institut. Allt de behövde var tid och utrymme att tänka och utföra forskning.
Lydia Schenardi
Herr talman, mina damer och herrar! Ett av de få områden där vi anser att Europeiska unionen kan ge verkligt mervärde jämfört med nationella initiativ är just forskning. Därför är vi för att man upprättar ett europeiskt tekniskt institut.
Vi delar också föredragandens farhågor, eller frågor. Det framtida ETI måste vara ett komplement till de initiativ som redan genomförts på europeisk nivå inom forskning och innovation, och får inte konkurrera med dem. Framför allt får det inte tära på budgeten som avsatts till sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling - som redan är knapp nog - utan det borde få ytterligare medel.
Med tanke på institutets utformning, som går ut på att sammanföra samarbetspartner från offentlig och privat sektor, vore det mycket bättre om dess resurser huvudsakligen kom från privata finansieringskällor och från dess rörelseintäkter. Det skulle vara ett tecken på dess nytta och effektivitet.
Vidare bör EU vara en pådrivande kraft, snarare än att skapa ännu en byråkratisk organisation som är en börda för de europeiska skattebetalarna.
Av dessa anledningar verkar det som att ETI-märkningen är en bättre idé än att institutet utfärdar egna utbildningsbevis. Även på denna punkt måste EU erbjuda mervärde och inte försöka ersätta vad som redan finns.
Slutligen har rädslan för meningslös överlappning och för ekonomisk och funktionell konkurrens med andra program lett oss till att stödja en utvärdering på ett tidigare stadium än vad kommissionen föreslagit, även om tiden mellan de följande utvärderingarna, som förlängts till vart sjunde år, verkar för lång. Om våra farhågor besannas, skulle vi behöva agera snabbt för att genomföra nödvändiga justeringar, eller till och med avsevärda ändringar, av förordningen. Alternativt skulle vi, även om detta inte följer europeiska normer, bli tvungna att avsluta experimentet.
Roger Helmer
(EN) Herr talman! Då var det dags igen: mer spel för gallerierna, ytterligare ett övermodigt försök att söka efterlikna USA. USA har dollarn, därför måste vi ha euron, USA har ett GPS-system, därför måste vi ha Galileo, USA har Massachussetts Institute of Technology (MIT), därför måste vi ha ETI. Vi har kanske glömt bort att MIT är privatfinansierat, inte statligt finansierat, vilket är en av de främsta anledningarna till dess framgång.
Stora akademiska institutioner byggs från grunden och uppåt, inte från toppen och nedåt. De växer inte upp färdigformade ur marken efter en underskrift av en byråkrat.
Det är ingen som ifrågasätter behovet av innovation och forskning i Europa, men detta är fel sätt att försöka uppnå det på. Det kommer inte att fungera med statligt införda lösningar. Det ETI som föreslagits kommer att medföra duplikat av och motstridigheter med befintliga EU-program, som t.ex. ramprogrammet för forskning, programmet för konkurrenskraft och innovation och programmet för livslångt lärande.
Detta förslag finns inte med i den nuvarande budgetplanen, och finansieringen av det är absolut inte säkrad. Det är inte undra på att etablerade och utmärkta akademiska institutioner i Europa oroar sig för att man ska få lägre finansiellt stöd, att man ska förlora betydelsefull personal och att man ska förlora forskningsprojekt till ETI.
Jag förstår mycket väl att ordförande José Manuel Barroso tänker på sitt arv, men vi får inte låta hans arv skada europeiska universitet och forskningsanläggningar.
Gunnar Hökmark
(EN) Herr talman! Vi måste stödja innovationer och forskning över hela Europa. Detta är en uppgift av avgörande betydelse för näringsliv, universitet och forskningsinstitut, medlemsstater och unionen. Det kommer att kräva mer resurser till forskning och innovationer. Det är anledningen till att jag vill betona det som kommissionsledamoten framhöll tidigare - att den centrala frågan vad gäller ETI nu är finansiering och stöd. Anledningen är att vi inte bara måste se till att ETI finansieras, utan också att det inte finansieras med och får sina resurser genom pengar som annars skulle ha använts för att finansiera forskning och innovation i andra program och projekt.
Jag anser att detta inte kan understrykas för ofta, eftersom resurserna för ETI måste komma från andra budgetposter än de som i dag bidrar till arbetet för nyskapande och forskning inom det sjunde ramprogrammet för forskning, ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP) och andra punkter under utgiftskategori 1A.
Om vi lyckas med det så kan vi lyckas att tillföra extra resurser till innovationer och forskning i Europa och bidra till innovationerna. Utifrån min grupps perspektiv vill jag betona att detta är det avgörande test som kommissionen måste klara och som vi måste bidra till, för om detta lyckas kan vi alla ge ett bidrag till Europa genom fler och bättre innovationer. Om detta lyckas kommer vi att lyckas med innovationerna.
Robert Goebbels
(FR) Herr talman! Logiken bakom Europeiska tekniska institutet är rimlig: nämligen att forskning är av central betydelse för alla ekonomiska framsteg. Forskning är beroende av forskare som utbildas vid ledande universitet. Universiteten måste kunna räkna med betydande och förutsebar offentlig och privat finansiering.
Europeiska unionen ligger efter på alla dessa områden. Räknat i genomsnitt för hela EU ligger våra anslagna medel för forskning långt under Japans och USA:s offentliga och - i synnerhet - privata forskningsbudgetar. EU, med en befolkning på 500 miljoner, sysselsätter 1,2 miljoner forskare. USA, med en befolkning på 300 miljoner, har 1,3 miljoner. I Europa står offentliga och privata medel för högre utbildning i genomsnitt för 1,3 procent av BNP, jämfört med 3,3 procent i USA. EU lägger ut mindre än 10 000 euro per student, medan USA satsar mer än 35 000 euro. Men allt är inte en dans på rosor på andra sidan Atlanten. Av 2 500 universitet är det bara 100 som är verkligt framstående, och dessa delar på 32 miljarder euro forskningsmedel varje år. Denna siffra ska jämföras med den ynka summa som föreslagits för ETI. Om inte våra regeringar anslår mer pengar till forskning, kommer luften helt att gå ur ETI och andra projekt. Varje år producerar USA runt 40 000 doktorer. En tredjedel av dem kommer från resten av världen. Inom naturvetenskapen är andelen icke-amerikaner större än 50 procent.
Varför är det på detta sätt? Jo, för att USA fortfarande tror på vetenskapliga framsteg. Där européerna är snabba att se risker och skrämt gömma sig bakom försiktighetsprincipen, ser amerikanerna nya möjligheter. Detta gäller bioteknik, nanoteknik, och till och med hur man bemöter klimatförändringar. Medan Europa satsar på att beklaga sig, hyllar USA tekniska och vetenskapliga framsteg. Rädsla inför framtiden och rädsla för framsteg är roten till Europas misslyckanden. Utan en attitydförändring kommer ETI inte att spela någon roll.
Grażyna Staniszewska
(PL) Herr talman! Jag vill uttrycka en förhoppning om att kunskaps- och innovationsgrupperna som utgör Europeiska tekniska institutet kommer att fördelas jämnt inom EU. Detta är särskilt viktigt eftersom institutet bör vara ett instrument som mobiliserar hela gemenskapen i samma grad, som ökar konkurrenskraften och de tekniska framstegen och därmed ger ekonomisk utveckling i hela EU - inte bara i de gamla medlemsstaterna.
Jag vill också ta tillfället i akt att ge mitt fulla stöd till det polska förslaget om att förlägga sätet för institutets styrelse till Wrocław. Detta är en stad i snabb utveckling, i gränslandet mellan det gamla och det nya Europa, vid gränsen av fyra stater: Polen, Tyskland, Österrike och Tjeckien. Det är en stad med några utmärkta högre utbildningsanstalter och nära 150 000 studenter. Såväl de nationella myndigheterna i Polen som de lokala myndigheterna i Wrocław och den polska akademiska världen är fullständigt redo att utföra denna uppgift.
Jag vill betona att om man förlägger institutets styrelse och kunskaps- och innovationsgruppen till Wrocław kommer det inte på något sätt att strida mot det grundläggande kriteriet för ETI - kvalitetskriteriet. Tvärtom faktiskt: polsk forskning och den polska akademiska världen ligger på en hög europeisk nivå och är i många fall världsledande.
Institutet måste bli ett instrument som främjar högre innovationsnivåer i hela Europeiska unionen. Det är det enda sättet för oss att kunna bemöta utmaningarna från en global, kunskapsbaserad ekonomi.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! Redan innan Europeiska tekniska institutet har blivit till har dess namn ändrats till Europeiska institutet för innovation och teknik. Om detta kan hjälpa det att komma till, är jag säker på att ingen har några invändningar.
Det är värt att påpeka att parallellt med arbetet som pågår i utskottet för industrifrågor, forskning och energi har också några viktiga frågor behandlats av vårt budgetutskott i samband med Europeiska institutet för innovation och teknik. Det har blivit överenskommet att runt 400 miljoner euro ska anslås till projektet nästa år, och 2013 kommer budgeten att vara sex gånger så stor. Men problemet är vem vi ska ta från för att ge till institutet, eftersom inga medel har avsatts i sjuårsbudgeten; inte en enda euro har anslagits. Det är som om vi trodde att Lissabonstrategin, som institutet var tänkt att bli en viktig del av, bara är ännu ett papper, och att allt detta bara är fler sagor från politikerna. Vad jag menar är att kommissionen tidigare informerade parlamentet, formellt eller informellt, om sin avsikt att upprätta institutet, och samtidigt avsatte vi inte så mycket som fem euro till det. Detta visar på en viss brist på samstämmighet, xxx eller till och med någon form av schizofreni.
Min stad, Wrocław, uppfyller alla kriterier för att bli högkvarter för Europeiska tekniska institutets styrelse. Ett beslut om detta bör fattas av kommissionen så snart som möjligt.
Alyn Smith
(EN) Herr talman! I den moderna politiken måste det svåraste för en politiker att säga - förutom ”jag hade fel” - vara ”vi måste stanna upp och tänka om”. Det skulle behövas i den här debatten. Jag är den första att tillstå det hårda arbete som har lagts på detta förslag och på detta betänkande, både i parlamentet och i andra institutioner, och jag beklagar verkligen att slutresultatet inte alls rättfärdigar det.
Det är mycket beklagligt för mig personligen, eftersom jag inledningsvis var mycket entusiastisk över detta förslag. Jag väckte personligen intresset för det vid universiteten i Skottland, inom våra små och medelstora företag och hos andra parter, och jag har sett förslaget bli allt svagare, mer urvattnat, rörigare, riskablare och alltmer bristfälligt finansierat.
Jag är övertygad om att alla här i kammaren är överens om att Europa inte kommersialiserar forskningen i tillräckligt hög grad. Vi har enats om att något måste göras, men resonemanget ”vi måste göra något, detta är något, därför måste vi göra det” är utan tvekan ologiskt och kommer att leda till ett dåligt, konstlat, svagt EU-arrangemang som inte kommer att uppfylla våra förhoppningar. Låt oss i stället vara modiga, avbryta detta nu och börja om från början, och forska fram och skapa ett nytt och bättre ETI för Europas framtid.
Angelika Niebler
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först av allt, mitt uppriktiga tack till vår föredragande, min kollega Reino Paasilinna, och till alla skuggföredragande och kolleger i utskotten som ombetts yttra sig, som alla har arbetat mycket konstruktivt under de senaste månaderna för att ge ETI en form som vi kan fatta beslut om i morgon med stor majoritet.
Europeiska institutet för innovation och teknik har tillfälle och potential att bli en europeisk ledstjärna. Jag är fast övertygad om detta, och jag beklagar att vi har lagt debatten om detta viktiga projekt så sent på dagen. Detta ämne förtjänade verkligen att diskuteras på morgonen. Jag hoppas emellertid innerligt att ändringsförslagen om att avslå kommissionens hela förslag inte kommer att få majoritet i morgon.
Vi var alltid eniga om målet för Europeiska tekniska institutet: vi vill stärka Europas innovationsförmåga. Vi måste också förbättra överföringen av teknik och sakkunskap från forskning och utbildning till näringslivet och till ekonomin - det var vi också alltid eniga om. Den avgörande frågan var alltid: kan Europeiska tekniska institutet utgöra ett värdefullt bidrag till detta?
Jag anser att ETI, i den form som vi nu har det i Reino Paasilinnas betänkande, verkligen har förmåga att utföra detta arbete och skapa europeiskt mervärde. Till skillnad från amerikanerna har vi satt stopp för vårt sätt att placera institutet helt på egen hand och pumpa in mängder av resurser i det. Nej, vi gör detta på vårt eget sätt, på det europeiska sättet, genom att bygga upp en nätverksstruktur och främja och stödja de universitet, tekniska högskolor, forskningsinstitutioner och läroanstalter vi redan har här. Vi ska sedan förhoppningsvis skapa europeiskt mervärde genom en intelligent struktur av nätverksarbete.
Jag är säker på att ETI kommer att bli en succé, och jag är glad över att kunna bidra till det. Jag kommer inte nu att tala på Münchens vägnar, München som ju också har arbetat för att bli säte för ETI:s högkvarter. Det är viktigt att vi i morgon ger vår välsignelse till projektet med bred majoritet.
Gyula Hegyi
(EN) Herr talman! Enligt vad som sägs talade de vetenskapsmän i Los Alamos som utvecklade atombomben i Manhattanprojektet i USA under andra världskriget ungerska med varandra. De övergick bara till engelska när Robert Oppenheimer var med. Edward Teller, E.P. Wigner och Leo Szilard var faktiskt födda i Ungern, och de studerade i Budapest.
Vi ungrare har ett relativt litet hemland, men vi kan stoltsera med 50 nobelpristagare, huvudsakligen inom naturvetenskap. Eftersom vårt språk inte är besläktat med så många andra språk söker sig många begåvade unga ungrare som vill arbeta inom naturvetenskapen till verksamheter där det inte finns några språkliga hinder.
Våra vetenskapsmän och unga forskare, som framför allt verkar inom matematik, fysik, kemi och biovetenskap, är högt ansedda över hela världen. Därför gläder det mitt land, mina landsmän och mig själv att kunna erbjuda Budapest som säte för styrelsen och ett centrum för Europeiska tekniska institutet (ETI). Jag yrkar naturligtvis på att beslutet om detta säte ska fattas så snart som möjligt.
Budapest skulle, å ena sidan som huvudstad i en ny medlemsstat där det inte finns något säte för någon EU-institution, och å andra sidan med oerhört stor erfarenhet på området för naturvetenskap, utgöra ett idealiskt säte för ETI.
Jag stöder Reino Paasilinnas betänkande fullt ut. Det behövs ingen enorm byråkratisk organisation, bara ett nätverk för kunskapsgrupperna. Ett öppet och ärligt urvalsförfarande för sådana grupper på en konkurrensmässig grund är också mycket viktigt. Forskningscentrum och -företag vid universiteten bör samarbeta, och vi måste göra allt vi kan för att involvera affärsverksamhet i ETI:s arbete. Att synliggöra ETI genom att beteckna de kvalifikationer som tillförs genom sådana kunskapsgrupper skulle förmodligen medföra ytterligare mervärde.
I fråga om finansiering stöder jag inte idén att finansiera ETI med hjälp av resurserna för den gemensamma jordbrukspolitiken, eftersom ingen vet hur nästa års jordbruksskörd kommer att se ut.
Kyösti Virrankoski
(FI) Herr talman! Först av allt vill jag tacka Reino Paasilinna för ett utmärkt betänkande. Idén om ett europeiskt tekniskt institut föddes hos kommissionen först efter det att EU:s fleråriga budgetram redan hade antagits. Det är anledningen till att finansieringen för institutet var sporadisk och dess uppdragsbeskrivning var vag. Efter parlamentets debatt förbättrades förslaget betydligt, även om det fortfarande finns mycket att klargöra.
EU-finansiering är fortfarande problematiskt. Precis som Nina Škottová sa, antas större delen av finansieringen komma från strukturfonderna och från EU:s forskningsprogram. Men detta är inte alls någon självklarhet, för medlemsstaterna beslutar om hur strukturfonderna ska användas enligt sina egna prioriteringar. De flesta medel för forskning beviljas av konkurrensskäl. Trots kommissionens försäkringar, skulle principen om sund konkurrens kunna bli svår att följa när den ansökande är någons ”skötebarn”.
Frågan om finansieringen för ETI:s nätverk av kunskaps- och innovationsgrupper (KIG) är också i princip öppen. Om medel ska beviljas från EU-program, skulle KIG även behöva skjuta till egna medel. Till detta kan inte pengar från EU:s budget användas, de måste komma någon annanstans ifrån. Hur detta ska gå till är inte heller klart. Ändringen av budgetplanen som föreslogs av kommissionen förra veckan löser delvis dessa problem. Förhoppningsvis kan allt bara bli bättre.
Utvecklingen till en livskraftig europeisk institution kommer att kräva hårt arbete, och kan inte ske enbart genom pengar. Därför önskar jag projektet framgång i framtiden.
Vasco Graça Moura
(PT) I mars 2006 bekräftade rådet att Europeiska tekniska institutet som ordförande José Manuel Barroso föreslog skulle utgöra ett viktigt steg för att överbrygga klyftorna mellan högre utbildning, forskning och innovation. Det är förståeligt. Eftersom det är känt att europeisk forskning och innovation är underlägsna Nordamerikas, vore det lämpligt att ta fram instrument som gör det möjligt för oss att effektivt konkurrera med Förenta staterna på detta område.
Vi vet alla att arbetsförhållandena och lönerna för forskare är mycket bättre i Förenta staterna, och även att investeringarna i den offentliga sektorn, särskilt i samband med försvarsindustrin, universiteten och den privata sektorn, är ojämförligt mycket högre än i Europa. För att kunna konkurrera behöver vi därför en verklig europeisk motor som kan nå detta mål, och motorn behöver få tillräckligt med bränsle, det vill säga tillräckliga budgetmedel. Planen var därför att identifiera och välja ut offentliga och privata investerare, och en del av pengarna skulle tas från EU:s egna resurser, men parlamentet skrämdes av det förslaget. Man upphörde att tänka på de grundläggande målen och riktade sin uppmärksamhet mot den punkten, vilket i någon mån var att börja i galen ända. Vad vi bör göra är att ge rådet ansvaret för att förse ETI med nödvändiga medel från EU:s bidrag till finansieringen. Budgetmässig dumdristighet och antagligen vissa akademiska företagsintressen förbittrade hela diskussionen. Om de grundläggande frågorna om inrättandet av MIT, Massachusetts Institute of Technology, hade hanterats på det sättet skulle det än i dag inte finnas något MIT.
Tyvärr anser jag att när kommissionen föreslog en fullfjädrad Ferrari, gav parlamentet den bara en liten trehjulig trampcykel. Jag kommer att rösta för resolutionen, eftersom det är den enda vi har, eftersom det är allt som finns kvar, men jag beklagar att den inte gick mycket längre. Det skulle för övrigt kunna ha medfört ett särskilt mervärde för oss, eftersom byggnaden där vi håller våra sammanträden skulle ha blivit säte för ETI, och därmed en gång för alla gjort slut på den politiska, rättsliga, funktionella och ekonomiska avvikelse det innebär att behöva komma till Strasbourg varje månad för dessa plenarsammanträden.
Jerzy Buzek
(PL) Herr talman! Jag hoppas på att kunna tala i två minuter. Jag gratulerar föredraganden till ett väl avvägt betänkande, och jag tackar kommissionsledamoten för två och ett halvt års hårt arbete. Projektet har förändrats betydligt jämfört med hur det såg ut i början, och förändringarna har varit mycket positiva. Konkurrenskraft och innovation i Europa har varit de kanske viktigaste frågorna för varje ordförandeskap på senare tider. Och vad vi talar om handlar i mycket hög grad just om denna framtida europeiska konkurrenskraft, som Europeiska tekniska institutet är tänkt att främja. Jag har fyra saker som jag vill säga om detta ämne.
För det första har EU redan ett gemensamt forskningscenter, man har redan ett eget forskningsråd, och man är i färd med att införa gemensamma teknikinitiativ. Det är mycket viktigt att vi inte låter europeisk vetenskap och innovation på den europeiska marknaden fragmenteras. Dessa institutioner får inte bara börja arbeta isolerat och för sig själva. Detta är också en mycket viktig uppgift för kommissionen.
För det andra måste vi komma ihåg att institutionerna som jag har nämnt inte kan utplåna de skillnader som finns mellan dem. Låt oss därför inte glömma bort att Europeiska tekniska institutet är avsett att stödja hela kunskapstriangeln. Särskild vikt behöver läggas vid samarbete inom utbildning och innovation, eftersom ingen europeisk institution arbetar med detta i praktiken. Detta innebär att vi måste främja utbildning för innovation, eftersom forskning trots allt inte krävs för varje specifik innovation. Ibland är en skicklig ingenjör allt som behövs.
För det tredje stöder jag inrättandet av ett institut, men alla dessa vetenskaps-, forsknings- och utvecklingsinstitutioner kommer inte att kunna lösa vartenda problem, eftersom deras funktion bara är att pumpa in innovation i ekonomin. Man måste se till att mekanismen fungerar även i en annan riktning, och detta beror på om vår marknad är öppen, om vi kommer att ha förnuftigt begränsat offentligt stöd. Med andra ord beror det på hur den gemensamma och fria europeiska marknaden kommer att fungera.
Och för det fjärde har vetenskap, studentutbyten, utbyten av kompetenta ingenjörer och innovation alltid varit grunden för integration mellan folk och länder. Detsamma kan vara fallet nu, och det är därför institutioner som hör samman med Europeiska tekniska institutet bör förläggas till de nya medlemsstaterna. Jag uppmanar starkt till att så ska bli fallet.
Teresa Riera Madurell
(ES) Herr talman! Gratulationer till ert utmärkta arbete, herr Paasilinna. Det har inte varit lätt. Stora ansträngningar har gjorts för att utforma ett livskraftigt institut, med inspiration från andra framstående exempel, men med de nödvändiga anpassningarna till Europas komplexitet och mångfald.
Resultatet gör att jag nu kan framföra mitt stöd för ETI som ett nytt och lovande instrument för att integrera kunskapens tre sidor - utbildning, forskning och innovation - vilket vi hoppas ska ge mervärde till de instrument som redan finns på plats.
ETI bör också vara en mittpunkt för kvalitet, grundat på en modell som går ut på att integrera forskningsinstitutionerna med företag. Vi hoppas att detta kommer att fungera som en katalysator för den innovationsfrämjande kultur som är så avgörande för att förbättra vår konkurrenskraft.
Finansieringen av ETI är den stora överenskommelse som vi fortfarande måste uppnå. Jag håller med om att den inledande finansieringen och dess styrstruktur bör komma från gemenskapsbudgeten, och att både de offentliga bidragen från medlemsstaterna och de privata bidragen bör användas för att utveckla kunskaps- och innovationsgrupper som ligger i linje med institutets prioriteringar.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Herr talman! I utskottet för industrifrågor, forskning och energi har vi genom utmärkt samarbete och samråd lagt till innovation i namnet på Europeiska institutet för innovation och teknik, som det nu heter. Detta är utmärkt. Jag förstår också från kommissionsledamot Ján Figeľ att även kommissionen vill anta detta namn. Allt detta handlar ju om att introducera a) utbildning, akademiker, ingenjörer och b) innovation från kunskapsinstitutioner och företag på marknaden. Kedjan av kunskap-färdighet-kassa står inför allt starkare konkurrens från hela världen och kräver ännu intelligentare organisation. Vi måste överbrygga denna europeiska klyfta med innovation och inte köra fast med enbart utbildning. Reino Paasilinna fångade vår uppmärksamhet med stor entusiasm när han diskuterade detta ämne.
En andra anmärkning är att det inte behöver vara något dåligt att vi nu väljer en begränsad struktur och en begränsad ekonomisk grund. Om formeln är framgångsrik kommer vi även inom näringslivet att få se att denna offentliga partner, tillsammans med den offentliga partnern i medlemsstaterna, kommer att börja ge ekonomiskt stöd genom strukturfonder eller på annat sätt. ETI-titeln måste vara eftertraktad. I det här fallet står ”kvalitet” för ”världsledande”. Det är dit man vill höra, och det finns också stöd för detta. Om man lyssnar på universiteten, nanoteknikindustrin och den framväxande klimatrelaterade industrin, finns det utbrett stöd för detta. Efter att ha lyssnat på de många argumenten för Wrocław, frågar jag mig också om ett val redan har gjorts om att inrätta ett styrelsecentrum på en effektiv plats inom Centraleuropa. Jag hör att det finns entusiasm för detta på många orter.
Slutligen finns det en verklig nisch, en lucka mellan vad vi har i de tidigare instrumenten och utbildningsprogrammen, mellan de olika programmen. Man måste skapa med djärvhet och ambition. Det behövs en stark ledare. Det måste verkligen bli något av det här - och då, 2010, kommer vi att kunna säga: visst var det ett bra initiativ. Investeringar lönar sig med tiden.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman, herr kommissionsledamot! Först av allt gratulerar jag föredraganden Reino Paasilinna, som nästan helt skrev om kommissionens text och gjorde den funktionell.
Kunskapstriangeln - innovation, forskning och utbildning - som består av universitet, center och institut för forskning samt företag, är oumbärlig för att kunna uppnå Lissabonstrategins mål, nämligen att 3 procent av bruttonationalprodukten ska investeras i forskning, varav två tredjedelar bör komma från den privata sektorn. Kunskaps- och innovationsgrupperna kommer att bli en bro mellan den privata sektorn och den akademiska och forskningsinriktade världen.
Jag anser att de pilotprojekt som Reino Paasilinna har föreslagit är nödvändiga, och jag hoppas att vi kommer att ha ett sådant pilotprojekt även i Rumänien. Investeringar krävs längs hela linjen, från produktion till spridning och användning av resultaten från forskning och innovation. Finansieringen av institutet är det första steget, men vi behöver också investeringar på området för små och medelstora företag och inom den privata sektorn, eftersom där finns personal och resurser för att samfinansiera forskningsprojekten.
Det måste finnas en långsiktig strategi. Immateriella rättigheter är viktigt, men vi måste se upp så att detta initiativ inte överlappar gemensamma företag. Jag hoppas att institutet kommer att arbeta mer med klimatförändringar, informationssamhället och nanoteknik.
Józef Pinior
(PL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Det planerade Europeiska tekniska institutet, som ofta kallats den europeiska innovationens flaggskepp, knyter samman kunskapstriangelns tre element: innovation, forskning och utbildning. Nyckeln till framgång för projektet är enligt min åsikt gott samarbete mellan akademiska center och näringslivet. Europeiska tekniska institutet måste först och främst vara i stånd att dra till sig stora belopp privat finansiering.
I dag vill jag fästa Europaparlamentets uppmärksamhet på de förberedelser som görs för att Wrocław ska bli institutets högkvarter, eller annars ett av centren för dess kunskaps- och innovationsgrupper. Wrocław kan ses som en symbol för den europeiska historien, staden kallas ofta för Central- och Östeuropas Strasbourg. Det finns för närvarande över 140 000 studenter som studerar i Wrocław, och staden är ett av Polens främsta center för forskning. Den har gett liv till EIT+, ett center för innovation och teknik som arbetar för att institutet ska förläggas till Wrocław. En sista anmärkning: under de senaste tio åren har Wrocław blivit en stad med moderna finansiella tjänster, en plats som drar till sig kapital från hela världen, en symbol för europeisk kreativ energi och en positiv symbol för globaliseringen.
Dorette Corbey
(NL) Fru talman! Ännu ett nytt institut - det kan mycket väl komma att bli avslutningen på kvällen. Utöver Europeiska forskningsrådet och teknikplattformarna, de gemensamma teknikinitiativen, Eureka, konkurrens- och innovationsprogrammet, sjunde ramprogrammet och Gemensamma forskningscentret (GFC), har vi nu ytterligare ett kunskapsinstitut. Mervärdet är innovation, för det är det som saknas i jämförelse med Förenta staterna, Japan och Kina. Idén bakom detta är att det finns tillräckligt med goda idéer och vetenskapliga insikter i Europa, men att dessa inte utvecklas till konkreta produkter. Frågan är förstås om ett nytt institut kan bidra till den här processen. Frågan är också om små och medelstora företag kan hitta rätt bland alla dessa kunskaps- och forskningsinstitut. Bristen på innovation borde kanske förklaras med den komplexa lagstiftningen som hindrar innovation, snarare än med brist på institut. Icke desto mindre kan det nya institutet med sina kunskaps- och innovationsgrupper kanske bidra med något. Jag hoppas att ETI kan bidra med mycket och att det kommer att utmärka sig på området för klimatpolitik, eftersom det är ett område som är i stort behov av reformer och innovation. Trots mina tvivel önskar jag ETI en lysande start och en framgångsrik framtid.
Ján Figeľ
Fru talman! Jag vill tacka er, inte bara för att ni har gett mig ordet, utan också för möjligheten att närvara vid denna intressanta debatt, för om vi tittar två år tillbaka - eller åtminstone ett och ett halvt - ser det helt annorlunda ut. Jag vill bara uttala mig om vissa punkter och förbereda för vidare samarbete, för vi har inte nått målet än. Det är långt kvar till en slutgiltig etablering, men vi har redan uppnått något mycket betydelsefullt i rådet och parlamentet.
Jag ska först kommentera en mindre fråga, som togs upp av några kolleger från Verts/ALE-gruppen: Enligt David Hammerstein föll klimatförändringar bort. Det anser inte vi. Som förslaget ser ut nu innehåller det bland annat ett område för förnybar energi och klimatförändringar. Vi vill inte yrka på detta, vi vill inte formulera det i alltför stor detalj, för det är upp till styrelsen att fatta ett slutgiltigt beslut och definiera det. Men de globala utmaningar och mycket krävande frågor som vi nu står inför är en av anledningarna till att vi talar om ETI, för vi måste samla resurser och samordna de styrkor vi har för att svara på något sätt.
Herr Smith! Jag besökte och talade vid Royal Society i Edinburgh om högre utbildning, och ETI utgjorde en mycket stark, intressant och dessutom ömsesidigt inspirerande debatt. Jag skulle inte låta mig hindras av sådana budskap från Edinburgh eller de rektorer jag mött, men systemet är naturligtvis under utveckling. Deltagande är frivilligt, och jag anser att vi bör se det som ett gemensamt ansvar men med full frihet att inta vissa ståndpunkter.
Jag vill ta upp fyra saker angående det generella innehållet. För det första vill jag tacka för den innovativa sinnesstämningen i parlamentet, för precis som några av er redan sagt handlar detta om innovation, och innovation måste inledas genom att ta itu med det sätt vi hanterar innovation på. Det sker inte bara med hjälp av teknologi, utan det handlar inledningsvis om en ny strategi, ett nytt sätt att kommunicera och samordna institutioner på, och villkor för rörlighet, för erkännande av kvalifikationer osv. - och naturligtvis om pengar, men det är inte den avgörande faktorn. Det är inte den främsta faktorn. Den främsta faktorn är inställningen, tillvägagångssättet, naturligtvis tillsammans med en rimlig finansiering.
Sedan våren 2005 har vi gått från idéer till koncept till ett förslag, och ni har varit delaktiga hela vägen. Det är inte bara kommissionen och olika byråkrater, eller vad vi ska kalla dem, som är involverade, utan det är ett slags gemensamt arbete, och det är anledningen till att vi bör vara medvetna om att om vi försöker uppnå något tillsammans så kommer vi att lyckas mycket bättre med det engagemang som vi ser här.
För två år sedan var det, som ni kanske minns, Strasbourg eller någonting felaktigt som uppmärksammades i medierna, inte ett starkt åtagande till innovation från EU:s sida. Nu har vi många betydande kandidater. Bara i kväll har Wrocław, Budapest, München och många fler nämnts - jag ska inte glömma bort dem. Jag har fått många fler meddelanden från olika universitet. Det är bra, för det visar att vi nu åtminstone tror på idén och vill erbjuda något mycket seriöst. Det är något som vi behöver i Europa. Vi är inte ”Europas förenta stater”. Det här är inte Massachusetts. Det här handlar om hur vi ska sammanställa bättre villkor och ett konkret projekt för ett mer innovativt Europa. ETI är inte den kompletta lösningen. Det är en av lösningarna. En del har kallat det för ett flaggskepp. Jag skulle snarare kalla det en isbrytare mot ett mer innovativt Europa för skapande av bättre villkor för immaterialrätt - ni vet hur lång tid det tar och hur svaga vi är - och ett ökat godkännande och erkännande av examina och utbildningsbevis etc. - många saker.
Om de tre städer som nämnts inte är säten bör de åtminstone vara kunskaps- och innovationsgrupper. Men jag vill säga att det var fel att i inledningen säga att det handlar om pengar och plats. Nej, dessa ska komma som en del av förslaget, men inte den viktigaste delen. Svaret kommer inom 12 månader efter att vi definitivt har enats om inrättandet. Det gläder mig verkligen att det finns mycket trovärdiga kandidater nu, men det ska komma när vi har enats om den rättsliga grunden. Rådet kommer att försöka välja den bästa av de befintliga betydande kandidaterna.
För det andra, vad gäller pengar: I förra veckan föreslog vi ett sätt som vi skulle kunna nå det slutliga skedet på, då vi inte bara säger hur mycket pengar vi kan ge organet till 2013, utan också från vilken källa. Det handlar om en grundläggande verksamhet, men det krävs, som många av er redan sagt, att mycket mer pengar mobiliseras. Jag skulle inte säga att det är avgörande i fråga om övergripande volym, men i fråga om ett trovärdigt bidrag från unionen. Vi kan inte förvänta oss att någon ska utfärda ett carte blanche eller löften om vi inte tillför något trovärdigt. Men det finns många konkreta svar, avsikter att investera, också från näringslivet och företagssammanslutningar, men vi måste lägga fram ett fullständigt förslag.
Vad gäller det som Jerzy Buzek sa om initiativ och gemensamma tekniska förslag, nätverk och plattformar är detta förslag inte motstridigt. Det är ett komplement till befintlig politik och befintliga initiativ, och vi kan föreställa oss att vissa befintliga samarbetsmodeller kommer att öka samarbetsintensiteten, och tillsammans med andra partner, endera från universitet eller företag, ansöka om en plats inom ramen för ETI. Jag anser följaktligen att det från plattformar, initiativ och nätverk är rimligt att förändra sättet vi är nyskapande på genom att ingå ett integrerat partnerskap.
Avslutningsvis vill jag nämna steget mot en ny innovationskultur. Detta är den rätta strategin. ETI handlar inte så mycket om platsen, ett säte och styrelsen, utan om en ny och bättre innovationskultur i Europa. Jag tror att det var allt som jag kunde och ville ta upp i mitt svar, men tack så mycket för en mycket positiv och konstruktiv atmosfär här i kammaren. Jag vill också, återigen, tacka föredraganden, Reino Paasilinna, för jag vet att det inte varit ett lätt arbete. Det är fortfarande svårt, och vi har inte nått slutet än. Men vi kan fullborda förslaget. Det ser jag fram emot.
(Applåder)
Kommissionens ståndpunkt om parlamentets ändringsförslag
Betänkande: Paasilinna (A5-0293/2007)
Kommissionen kan godta följande ändringsförslag: 3, 12, 14, 18, 20, 23, 38, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 72 och 73.
Kommissionen kan i huvudsak godta följande ändringsförslag: 7, 16 och 28.
Kommissionen kan godta följande ändringsförslag helt eller delvis, med vissa omformuleringar: 2, 15, 17, 26, 39, 29, 30, 32, 36, 37, 41, 42, 43, 51, 52, 53, 54, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 70 och 74.
Kommissionen tar inte ställning till ändringsförslag 21 om finansiella aspekter i avvaktan på en överenskommelse om finansieringen.
Kommissionen kan inte godta följande ändringsförslag: 1, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 13, 19, 22, 24, 25, 27, 31, 33, 34, 35, 47, 55, 58, 69, 71, 75, 77, 78 och 79.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Monica Maria Iacob-Ridzi  
skriftlig. - (RO) Europeiska tekniska institutet har förmåga att minska luckorna mellan EU och dess externa konkurrenter på innovationsområdet, och att väcka intresse hos miljoner unga forskare över hela Europa. För att kunna uppnå dessa mål är det ytterst viktigt att se till att projektet är genomförbart.
ETI, i den form som kommissionen har föreslagit, kommer att använda över 1,2 miljarder av de medel som var avsedda för sammanhållningspolitiken, och kommer att minska resurserna för program som bedriver framgångsrik verksamhet för att uppnå Lissabonstrategin. Detta skulle innebära att forskningsmedel centraliseras till ett enda europeiskt projekt och att det kommer att finnas färre finansieringsmöjligheter som är öppna för privata företag. ETI bör vara en kompletterande institution för innovation i Europa, inte en ersättning för små forsknings- och utvecklingscenter. Av den anledningen måste vi, tillsammans med rådet, hitta ett annat sätt att finansiera projektet.
I en av punkterna i betänkandet sägs att det är nödvändigt att institutet är beläget i ett europeiskt land där det finns ”europeiska spetsforskningscentra och ansedda högskolor”. Rumänien är ett land med en betydande tradition av forskning och innovation, med viktiga akademiska center och väl kvalificerade teknologer. Att välja Rumänien som värdland för Europeiska tekniska institutet skulle stimulera ekonomisk utveckling i hela regionen och bidra till att utjämna de klyftor som fortfarande existerar inom EU.
Alexander Stubb  
skriftlig. - (EN) Utbildning, forskning och innovation är vägen till framtiden. De är byggstenarna till det som kallas ”kunskapstriangeln”. Vi måste vara konkurrenskraftiga. Med kunskapstriangeln kan vi bli det. Därför betraktar jag Europeiska tekniska institutet (ETI) som en investering för framtiden.
Det finns de som tvivlar på vilket mervärde ETI skulle kunna erbjuda. Den struktur av nätverk som stöds i detta betänkande av Reino Paasilinna är en bra lösning. Sakkunskapen finns hos de delaktiga universiteten och institutionerna för högre utbildning. Därför kommer ETI att försöka vara ett signum för europeisk forskning i stället för att vara vad kommissionens ordförande, José Manuel Barroso, har kallat ett ”flaggskepp” för europeisk forskning. Jag stöder denna idé.
Med mina studieår vid universitetet i bakhuvudet stöder jag också idén i betänkandet om att ETI:s kunskaps- och innovationsgrupper (KIG) ska vara juridiskt självständiga. Det är så som ETI:s KIG kan stimulera den europeiska innovationen på bästa sätt.
