Štatút poslancov Európskeho parlamentu zvolených v Poľsku (rozprava) 
Predsedajúci
Nasledujúcim bodom je rozprava o ústnych otázkach pre Komisiu od Giuseppeho Garganiho v mene Výboru pre právne veci - B6-0002/2008), týkajúce sa štatútu poslancov Európskeho parlamentu zvolených v Poľsku.
Giuseppe Gargani
autor. - (IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, záležitosť, o ktorej dnes večer diskutujeme, podrobne skúmal, môžem povedať, že pri viacerých príležitostiach, Výbor pre právne veci, ktorému mám tú česť predsedať, a tento výbor ma požiadal, aby som prostredníctvom svojej otázky otvoril diskusiu a výmenu názorov s Komisiou.
Otázka sa týka štatútu poslancov Európskeho parlamentu zvolených v Poľsku, ktorí nie sú v rovnakej pozícii z pohľadu volieb a všetkých ustanovení, ktorými sa riadia voľby iných členov parlamentu v ostatných členských štátoch. Voľby do Európskeho parlamentu v Poľsku sa v praxi riadia zákonom z 23. januára 2004, ktorého článok 9 stanovuje požiadavky spôsobilosti: kandidáti musia mať v deň volieb najmenej 21 rokov, nesmú byť odsúdení za trestný čin, musia byť občanmi Poľska a musia vyhovieť viacerým ďalším kritériám.
Kapitola 17 tohto zákona stanovuje okolnosti, za ktorých môžu poľskí poslanci Európskeho parlamentu stratiť svoje kreslá: ich spôsobilosť, čo znamená splnenie požiadaviek spôsobilosti v deň volieb, môže byť zrušená, čím vzniká možnosť jej straty, ak tieto požiadavky nie sú splnené a rozličné ďalšie záležitosti, ktoré nebudem citovať, aby som sa dostal k podstate veci, o ktorej tu chcem diskutovať.
Na základe viacerých kombinovaných ustanovení, ako my právnici hovoríme, člen Európskeho parlamentu automaticky prichádza o svoje kreslo, to znamená, člen Európskeho parlamentu automaticky stráca toto kreslo, ak bol odsúdený za trestný čin; v prípade členov poľského parlamentu, zákon z 12. apríla 2001, tak pre voľby do Sejmu, ako aj do Senátu republiky, neobsahuje ustanovenia tohto typu, v dôsledku čoho tieto ustanovenia sa týkajú poľských poslancov Európskeho parlamentu ale nie poslancov poľského parlamentu.
Z toho dôvodu sme diskutovali a kládli si otázku, ktorá okrem iného má dopad na požiadavky imunity; ako viete, máme právomoc, čoho si je pán komisár Frattini veľmi dobre vedomý, rozhodnúť v tejto otázke. Nepochybne, ak člen Parlamentu automaticky stratí svoje kreslo ako výsledok udalosti, pri ktorej nepomôže imunita, je to zjavne ďalší problém, ďalšia neistota.
Z toho dôvodu sa pýtame a ja sa pýtam pána komisára v mene výboru, či sa domnieva alebo nie, že poľská legislatíva pre voľby do národného parlamentu porušuje článok 10 Protokolu o výsadách a imunitách, ktorý stanovuje, že počas zasadnutia Európskeho parlamentu jeho členovia požívajú imunity rovnaké ako členovia parlamentu na území ich vlastného štátu. Je tu preto zjavná nezrovnalosť, ak jestvuje ustanovenie pre poľského člena o strate jeho kresla, keď u člena národného parlamentu sa nepostupuje rovnako.
Rád by som sa tiež opýtal Komisie, či zamýšľa začať konanie pred Súdnym dvorom s cieľom, aby Poľsko zmenilo túto legislatívu a správne uplatňovalo dohodu, keďže sa zdá, že dohoda sa neuplatňuje tak, ako by sa mala. Keďže je tam zahrnutá výnimka a keďže porovnateľný a rovnaký prístup k poslancom zo všetkých členských štátov znamená, že táto výnimka pre poslancov z Poľska úplne odporuje tomu, čo môžu dostať a dostávajú všetci ostatní poslanci členských štátov, rád by som sa opýtal Komisie tieto dve veci, predložil túto informáciu Parlamentu a opýtal sa, či pán komisár môže odpovedať na tieto dve otázky a či je možné nájsť riešenie otázok, ktoré som položil.
Franco Frattini
podpredseda Komisie. - (IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, otázka, ktorú pán Gargani naniesol je nepochybne závažná: je závažná preto, že v stávke sú dva princípy, z ktorých oba sú podľa mňa významné a dôležité.
Prvý princíp je nepochybne ten, ktorý sa uvádza v článku 10 Protokolu o výsadách a imunitách a o štatúte členov Európskeho parlamentu, kde sa špecifikuje, že v štátoch, ku ktorým členovia Európskeho parlamentu patria, títo musia mať priznané rovnaké výsady, ako členovia národného parlamentu danej krajiny.
Platí však aj iné ustanovenie, ktoré je podľa môjho názoru tiež dôležité, a tým je článok 13 Európskeho aktu z roku 1976, vzťahujúci sa k voľbe poslancov Parlamentu. Ten článok veľmi jasne uvádza, že keď členský štát zavádza národnú legislatívu, týkajúcu sa prípadu, o ktorom tu hovoríme, teda straty štatútu, straty pozície poslanca Európskeho parlamentu, ukončenie mandátu pre Európsky parlament v danej krajine je predmetom vnútroštátneho práva.
Inými slovami, je tu zrejmý konflikt, pretože pravidlá dané protokolom o výsadách, ako ich citoval pán Gargani, hovoria o rovnakých výsadách pre poslancov poľského parlamentu a poslancov Európskeho parlamentu, zvolených v Poľsku, ale zároveň Európsky akt z roku 1976 o voľbách poslancov Európskeho parlamentu, čo sa týka straty štatútu člena Európskeho parlamentu zjavne, alebo, povedal by som, explicitne, upravuje stratu štatútu poslanca Európskeho parlamentu a stanovuje, že stratu štatútu upravuje vnútroštátny zákon.
Podľa môjho názoru, problémom je tu porušovanie tretieho princípu Európskej únie: či je alebo nie je princíp rovnakého zaobchádzania obsiahnutý v poľskej domácej legislatíve. K princípu, obsiahnutému v ústavnej legislatíve všetkých európskych krajín, ktorý zakladá podobné situácie, je potrebné pristupovať podobne. Sporný je skôr tento všeobecný princíp; ale tento všeobecný princíp, samozrejme, nedovoľuje Európskej komisii určiť postup, ktorým by poľský právny poriadok mohol zmeniť legislatívu, keďže záležitosť je subjektom vnútroštátneho práva, ak by bolo úmyslom vnútroštátneho práva upraviť stratu štatútu poslanca národného parlamentu skôr, než stratu štatútu poslanca Európskeho parlamentu odlišným spôsobom, bolo by to možné, pričom dôležitým faktorom je to, či ustanovenia k jednému sa dajú do súladu s ustanoveniami k druhému.
Je mojím osobným názorom, že Komisia nemôže teraz povedať "obraciame sa na Súdny dvor so žiadosťou o rozhodnutie, že poľský vnútroštátny zákon sa musí zmeniť určitým spôsobom", ale som toho názoru, že sa dá načrtnúť všeobecný princíp. Všeobecným princípom je, že poľský právny poriadok musí konať, aby korigoval tento rozdiel v prístupe a to je, domnievam sa, záležitosťou poľských zákonodarcov. Keďže toto je otázka, ktorá nikdy nevyvstala a je príliš chúlostivá na to, aby sa ňou dalo zaoberať akýmkoľvek stručným postupom, myslím si, že prvým krokom je dosiahnutie porozumenia: ak má poľská legislatíva, ako sa domnievam, odstrániť tento rozdiel v prístupe, je to záležitosť pre poľský parlament.
Po druhé: vyhovuje poľská legislatíva ustanoveniam Európskeho aktu z roku 1976, ktorý som predtým citoval? Môžem Vám povedať, pán Gargani, že som objednal porovnávaciu štúdiu pre 12 nových členských štátov, aby sa zistilo, či právne predpisy, nie iba poľské, ale právne predpisy 11 členských štátov, ktoré vstúpili do Európskej únie v rokoch 2004 až 2007, či vnútroštátna legislatíva týchto členských štátov vyhovuje ustanoveniam Európskeho aktu z roku 1976.
Na záver, je potrebné prijať dve úlohy. Prvá: prehľad súladu poľskej vnútroštátnej legislatívy, na ktorý som sa podujal, a nie iba poľskej legislatívy, pretože fakt, že pán Gargani predniesol prípad Poľska neznamená, že podobné situácie nie sú v ďalších členských štátoch. Môj názor je, že takýto prehľad je potrebný pre každý z nich.
Druhou úlohou je posúdiť, či poľský parlament môže prostredníctvom legislatívy odstrániť to, čo je zjavným konfliktom, keďže je tu jasná nerovnosť medzi zákonom upraveným štatútom členov Európskeho parlamentu zvolených v Poľsku a členov poľského parlamentu. Je tu zjavný konflikt a jediným aspektom, ktorý by, podľa mojej mienky, bolo ťažké akceptovať, je to, že Európska komisia by požiadať Súdny dvor o názor, aké kroky by mali podniknúť poľskí zákonodarcovia.
Ak by Parlament súhlasil s týmto prístupom, mohli by sme jednoducho poukázať na to, že v Poľsku existuje zjavne rozdielny prístup k štatútu dvoch druhov poslancov. Toto je úplne nová úloha a mali by sme s ňou pokročiť v duchu spolupráce.
Tadeusz Zwiefka
v mene skupiny PPE-DE. - (PL) Vážený pán predsedajúci, pán Gargani prezentoval situáciu členov Európskeho parlamentu v kontexte s poľskými zákonmi veľmi jasne, keďže ich nerovnoprávne postavenie sa v tom istom kontexte týka poslancov parlamentu v Poľsku a tiež senátorov. Súhlasil by som s argumentom, ktorý vyslovil pán komisár Frattini, že táto situácia porušuje princíp rovnakého zaobchádzania s členmi parlamentu pred zákonom.
Rád by som Vás informoval, že súčasná vládna koalícia v Poľsku, Platforma Obywatelska a Polskie Stronnictwo Ludowe, už začala prácu na zmene tohto zákona tak, aby bol rovnaký pre členov Európskeho parlamentu, členov parlamentu v Poľsku a senátorov. Táto zmena bude mať rovnaké smerovanie ako ustanovenie, obsiahnuté vo volebnom zákone Európskeho parlamentu, takže rovnaký princíp sa bude aplikovať aj na poľských poslancov parlamentu a na poľských senátorov.
Avšak v tejto súvislosti, keďže pán Galgani uviedol, že otvárame diskusiu o probléme, ktorý môže byť širšou záležitosťou, som zvedavý, či by malo zmysel uvažovať o spoločnom volebnom zákone, prinajmenšom v základných princípoch, o spoločnom volebnom zákone pre Európsky parlament, pre všetky členské štáty Európskej únie , keďže teraz sú v 27 členských štátoch veľmi odlišné okolnosti. Je ťažké nesúhlasiť a ja, samozrejme, uznávam všetky zákonné obmedzenia vo vzťahu k poslancom Európskeho parlamentu, ale je pre mňa ťažké súhlasiť so situáciou, keď po odsúdení na pokutu za úmyselný trestný čin v prípade, ktorý otvoril úrad štátneho zástupcu, alebo po obvinení z takéhoto trestného činu, človek automaticky stráca svoj mandát v Európskom parlamente.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
v mene skupiny PSE. - (PL) Pán predsedajúci, dnešná rozprava otvára problém nerovnakého zaobchádzania s poľskými poslancami Európskeho parlamentu a poslancami Sejmu čo sa týka volebného kritéria, ako aj kritéria straty mandátu.
V článku 9 Aktu z 23. januára 2004 o pravidlách volieb do Európskeho parlamentu vidíme, že právo byť volený do tejto inštitúcie je dané osobám, ktoré, medzi inými kritériami, neboli odsúdené za úmyselný trestný čin alebo obvinené úradom štátneho zástupcu, a článok 142 stanovuje, že mandát môže byť poslancovi odobratý, napríklad, v dôsledku toho, že bola zrušená platnosť voľby člena do Európskeho parlamentu. To znamená, že odsúdenie poslanca (ako už bolo uvedené, týka sa to poslanca Európskeho parlamentu) za trestný čin spáchaný úmyselne, sa rovná automatickej strate jeho mandátu, zatiaľ čo pre poslancov národného parlamentu to nepredstavuje prekážku uplatnenia ich práva byť volený, ani to neznamená stratu mandátu.
Čo sa týka výsad členov Európskeho parlamentu, článok 5 ods. 1 rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu hovorí, že "Poslanci požívajú výsady a imunity v súlade s Protokolom o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev". V preambule Protokolu sa uvádza, že Protokol upravuje otázky výsad a imunít, ktoré sú potrebné pre výkon povinností Európskych spoločenstiev a v článku 10 ods. a sa uvádza, že počas zasadnutia zhromaždenia "jeho poslanci na území svojho vlastného štátu požívajú zhodné imunity s poslancami ich parlamentu". Poslancov poľského parlamentu a Európskeho parlamentu chráni tá istá imunita. Podľa článku 11 "Predstavitelia členských štátov, podieľajúci sa na práci inštitúcií Spoločenstiev, ich poradcovia a technickí odborníci pri výkone svojich povinností a počas cestovania do a z miesta zasadnutia, požívajú obvyklé výsady, imunity a výhody".
Niet pochýb, že poslanec Európskeho parlamentu je predstaviteľom členského štátu, ktorý sa podieľa na práci inštitúcií Únie. Keďže poslanci Európskeho parlamentu a poľského parlamentu by mali požívať rovnaké imunity a výsady, potom pravidlá týkajúce sa ich spôsobilosti byť volený ako aj pravidlá straty mandátu by mali tiež byť rovnaké.
Vstupom do Európskej únie Poľsko prevzalo zodpovednosť sa dodržiavanie zákonov platných v EÚ, najmä zákonov, ktoré majú priamy vplyv na vnútorný právny systém členských štátov. Vyzývam na čo najrýchlejšie zladenie legislatívy, týkajúcej sa štatútu poslancov poľského parlamentu a poslancov Európskeho parlamentu v Poľsku a a v tomto ohľade plne súhlasím s názorom pána komisára Frattiniho.
Jens-Peter Bonde
za skupinu IND/DEM. - Vážený pán predseda, poľský volebný zákon, týkajúci sa volieb do Európskeho parlamentu, je naozaj nespravodlivý a nedemokratický v porovnaní s volebným zákonom pre národný parlament. Možnosť odobrať mandát poslanca Európskeho parlamentu prostredníctvom zákona o strate práva byť volený je jednoduchý spôsob, ako vyvinúť nátlak na predstaviteľov politickej opozície, a vytvára príležitosť na politické riešenie otázky zo strany tých, ktorí majú väčšiu moc.
Nanešťastie, hoci sme členmi Európskej únie, v mnohých krajinách s bývalým komunistickým režimom sa zákon stále zneužíva. Týka sa to takisto prípadu pána Tomczaka. Poľskí poslanci, ako poslanci Európskeho parlamentu, zastupujú nielen Poliakov, ale všetkých Európanov.
Je neprijateľné, aby sa so zástupcami týchto občanov zaobchádzalo inak, pretože sú zachovávané rozdielne právne predpisy súvisiace s poslancami poľského parlamentu. Poľskí poslanci Európskeho parlamentu budú v prípade odsúdenia potrestaní nielen podľa poľských zákonov, ale stratia aj mandát poslanca Európskeho parlamentu. Táto skutočnosť zreteľne naznačuje rozdielne zaobchádzanie s poľskými poslancami Európskeho parlamentu v porovnaní s poslancami národných parlamentov. Tento stav je neprijateľný a jasne ukazuje nespravodlivosť a neprimeranosť poľského volebného zákona.
Smiem naliehavo požiadať Poľsko o zmenu svojho volebného zákona?
Aloyzas Sakalas
Vážený pán predseda, táto otázka na ústne zodpovedanie je dôsledok rokovaní o imunite pána Tomczaka vo Výbore pre právne veci.
Otázku imunity pána Tomczaka nastolil Parlament pred niekoľkými rokmi. Výbor pre právne veci dostal nedávno žiadosť pána Tomczaka o ochranu jeho imunity. Výbor rokoval o tejto žiadosti a pripravil návrh rozhodnutia. Prijatie konečného rozhodnutia však bolo odložené, keďže výbor dostal informácie, že v prípade, ak mu bude jeho imunita odobratá, právne následky pre poľských poslancov Európskeho parlamentu a poslancov poľského parlamentu budú rozdielne.
Podľa poľského zákona z 23. januára 2004 stráca poľský poslanec Európskeho parlamentu okamžite svoj mandát v prípade právoplatného odsúdenia za trestný čin. Poslancov poľského parlamentu sa toto ustanovenie netýka. Tento nesúlad je porušením práva Európskeho spoločenstva, pretože sú zachované rozdielne právne predpisy v súvislosti s poslancami národného parlamentu a poľskými poslancami Európskeho parlamentu. Tento rozpor medzi poľským právom a právom Európskeho spoločenstva je nutné objasniť.
Preto v plnej miere podporujem nastolenie otázky na ústne zodpovedanie Komisii. Dúfam, že pán Frattini využije všetok svoj vplyv, aby odstránil tento rozpor medzi poľským právom a právom Európskeho spoločenstva. -.
Paul Rübig
(DE) Vážený pán predsedajúci, pán komisár Frattini, dámy a páni, domnievam sa, že demokracia v Európe sa musí neustále rozvíjať, a my vidíme mnoho útokov na náš demokratický systém z krajín mimo Európy. Poslanci Európskeho parlamentu, samozrejme, prijímajú rozhodnutia o mnohých záležitostiach, ktoré majú priamy a okamžitý vplyv na európsku verejnosť. Členovia parlamentov neprijímajú rozhodnutia pre seba, ale zastupujú svojich voličov.
Z tohto dôvodu poslanci Európskeho parlamentu nesmú mať nižší štatút než poslanci národných parlamentov a naopak, národní zástupcovia nemú mať nižší štatút než poslanci Európskeho parlamentu.
Domnievam sa preto, že Komisia by mala preskúmať vplyv nového štatútu, ktorý bude v platnosti od roku 2009, na poľských poslancov Európskeho parlamentu a zistiť, aké zmeny nový štatút spôsobí a či by sa nemali aplikovať jeho princípy v nejakom rozsahu tak, aby sa odstránila táto nerovnováha.
Manuel Medina Ortega
(ES) Vážený pán predsedajúci, komisár Frattini ako vždy predviedol zložitú právnu analýzu. Ako povedal, za súčasných okolností sa zdá, že nie je pôda na začatie konania priamo pred Súdnym dvorom.
Po tom, ako som si vypočul pána Zwiefku, ktorý nás informoval o návrhu súčasnej poľskej vlády na zmenu zákona, by som sa však opýtal pána komisára, či sa domnieva, že by sa Komisia mohla obrátiť na poľskú vládu na základe rozpravy, ktorú teraz vedieme v Parlamente, aby zistila, či poľská vláda skutočne navrhuje zmenu zákona na zosúladenie štatútu poslancov Európskeho parlamentu so štatútom poslancov národného parlamentu.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Vážený pán predsedajúci, návrh predložený pánom Zwiefkom na zrovnoprávnenie postavenia poslancov Európskeho parlamentu a poslancov poľského parlamentu neponúka riešenie tohto problému. Za najlepšie riešenie, ktoré je fakticky už súčasťou poľských zákonov, považujem to, že za okolností, keď je osoba odsúdená za úmyselný trestný čin, súd by mal tiež rozhodnúť o jej zbavení verejných práv v tom zmysle, aby dotyčná osoba nemohla byť volená.
Toto riešenie existuje, napríklad vo Francúzsku. Rád by som Vám dal konkrétny príklad: náš kolega, pán Onesta, podpredseda Európskeho parlamentu, bol pred pár mesiacmi odsúdený súdom vo Francúzsku na podmienečný trest v trvaní niekoľkých mesiacov za čin, ktorý by podľa poľských zákonov automaticky znamenal stratu mandátu dotyčnej osoby v Európskom parlamente. Súčasnú situáciu vidím ako úplne zlú. Myslím, že by sme mali smerovať k riešeniu, ktoré navrhol pán komisár Frattini.
Giuseppe Gargani
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, niekoľko ďalších krátkych poznámok: Som rád, že rozprava celkovo viedla k uznaniu, že je to vážny a chúlostivý problém. Rád by som zvlášť poďakoval komisárovi Frattinimu, ktorý sa ako dobrý právnik, akým je, podrobnejšie pozrel na celú záležitosť, ktorá sa, ako správne poznamenal, netýka len Poľska. V stávke je všeobecný princíp preto som veľmi spokojný, rovnako ako výbor, že sa podujímate na celkový prehľad, ktorým budete monitorovať zhodu a kontrolovať, či sú zákony zosúladené v národných i európskych otázkach.
Jeden fakt je však istý, niet žiadneho zjavného sporu v tom, že čo sa týka záruk, poľský zákon odporuje Zmluve; ak by poľský poslanec Európskeho parlamentu mal stratiť kreslo, zjavne by padol článok Zmluvy, ktorý umožňuje účasť na zasadnutí. Podľa stanoviska výboru, ako ste práve počuli v rozprave od pána Medinu a odo mňa osobne, nejde tu o to, začať konanie, ale sledovať problém tak, aby sa vyriešil. Ak náš poľský kolega, pán Zwiefka, hovorí, že o tejto záležitosti sa už v Poľsku diskutuje, znamená to určitý pokrok.
Porovnateľnosť je to, čo potrebujeme, keďže táto porovnateľnosť dáva Európe záruku jednoty štátov, ktoré spolupracujú, občianstva a rovnakých práv z pohľadu slobody a štatútu každého občana.
Sylwester Chruszcz
(PL) Vážený pán predsedajúci, chcem iba vyjadriť podporu príspevkom, ktoré odzneli; s väčšinou z nich súhlasím a domnievam sa, že by sme naozaj mali čo najskôr zladiť naše právne úpravy. Pre ilustráciu toho, ako je to potrebné, by som rád upriamil pozornosť na príbeh nášho kolegu, poslanca Európskeho parlamentu, ktorý je tu s nami prítomný: pán Tomczak je mnoho rokov zapletený do kriminálneho prípadu v Poľsku, ktorý sa blíži k záveru a mohol by ovplyvniť jeho budúcnosť ako člena Európskeho parlamentu. Je to prípad, ktorý nespôsobil veľkú škodu a ktorého svedkovia popierajú, že by sa vôbec stal. Prípad bol svojho času uzavretý, pravdepodobne pod vplyvom politických turbulencií ho opäť otvorili a teraz pán Tomczak, ktorý bol dvakrát zvolený (náš kolega sa stal členom parlamentu v roku 2005 a členom Európskeho parlamentu v roku 2004), môže prísť o svoju imunitu aj o mandát. Je to čosi neuveriteľné, škodlivé a malo by sa to čo najrýchlejšie zaraziť a odstrániť z tohto fóra.
Franco Frattini
podpredseda Komisie. - (IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, cítim, že rozprava dnes večer ukázala dve veci: prvú, že panuje rozšírený názor, ktorý zdieľajú, povedal by som, všetci diskutujúci, názor, ktorý považujem za správny, že rozdielny prístup k poslancom Európskeho parlamentu, zvoleným v Poľsku a k poslancom poľského národného parlamentu by sa mal odstrániť a že táto analýza by sa mala rozšíriť na všetky ostatné nové členské štáty Európskej únie, u ktorých zhoda s Európskym aktom z roku 1976 ešte nebola skontrolovaná.
Druhý záver, a tu sa vraciam k návrhu pána Medinu Ortegu, s ktorým súhlasím, je postúpiť výsledok tejto rozpravy zodpovedným orgánom poľskej vlády, informovať ich o tom, že táto nerovnosť v zaobchádzaní sa musí odstrániť cestou vnútroštátnej legislatívy. Urobím to. Môžem vám povedať, že určite nadviažem formálny kontakt s ministrom spravodlivosti poľskej vlády, aby som mu tlmočil rozšírený názor tejto snemovne, ktorý aj ja zdieľam, že zatiaľ čo poľskí národní zákonodarcovia majú suverénne právomoci v otázke spôsobu, akým budú eliminovať túto nerovnosť v zaobchádzaní, cieľ odstránenia tejto nerovnosti v zaobchádzaní sa musí presadiť.
Toto je názor, ktorý som vyslovil na začiatku: nemyslím si, že môžem povedať poľskému zákonodarcovi ako postupovať, ale domnievam sa, že mu môžem vysvetliť cieľ a tým cieľom je odstrániť nerovnosť v zaobchádzaní medzi štatútom poslancov poľského národného parlamentu a štatútom poslancov Európskeho parlamentu, zvolených v Poľsku.
Túto informáciu, samozrejme, budem tlmočiť a dodávam, že, vzhľadom na záujem pána Garganiho a Výboru pre právne veci, budem túto snemovňu spätne informovať o prehľade ďalších 11 nových členských štátov tak, aby vlády ďalších členských štátov, ktorých sa to môže dotknúť, dostali príslušné informácie.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
