1. Neseniai įvykę religinių mažumų užpuolimo atvejai Egipte ir Malaizijoje
Pirmininkas
Kitas kausimas - diskusijos dėl rezoliucijos dėl neseniai įvykusių religinių mažumų užpuolimo atvejų Egipte ir Malaizijoje pasiūlymo.
Marietje Schaake
teksto autorė. - Pone pirmininke, per ortodoksų Kalėdas Egipte vyko išpuoliai, per kuriuos žuvo arba užmušta 20 egiptiečių koptų. Nors šiuos išpuolius būtų galima laikyti pavienių asmenų nusikalstamais veiksmais, dėl daugelio kitų neramumų būtina nuolat stebėti, kaip Egipte elgiamasi su mažumomis.
Smurtas ir neapykanta dėl religijos nepriimtini. Žmonės turi visuotinę teisę į religijos laisvę ir į laisvę nuo religijos. Visuomenė, kuriai būdinga etninir religinįvairovė, turi būti budri ir gebėti derinti skirtumus atvirai diskutuodama; tokia visuomenturi būti užtikrinta, kad jos narių laisvės bus garantuotos, nepaisant jos narių išsilavinimo ar įsitikinimų.
Atvira visuomengali būti tik tokioje šalyje, kurioje religijos atskyrimas nuo valstybės įtvirtintas konstitucijoje ir valdymo sistema. Saugos priemonės negali būti vienintelis pliuralistinės visuomenės suvaldymo būdas. Jau 28 metus Egiptas turi nepaprastosios padėties įstatymus. Laisvos diskusijos turbūt yra galingiausias ginklas kovojant su ekstremizmu ir smurtu. Todėl saviraiškos laisvė, reiškiama ir elektroniniu, ir neelektroniniu būdu, galėtų būti geriausia Egipto Vyriausybės priemonvisuomenės įtampai sumažinti.
Tad labai sunku suvokti ir pripažinti, kad Vyriausybės pajėgos suėmmaždaug 30 aktyvistų, politikų ir interneto svetainių komentatorių, keliavusių į Pietų Egipto miestą Nag Hammadi, kad pareikštų užuojautą žuvusiųjų per religinių grupuočių susirėmimus giminėms. Suėmimai yra ypač ryškus pavyzdys, kaip Egipto Vyriausybkėsinasi į piliečių teises į saviraiškos laisvę.
Labai neteisinga, kai žmonės laikomi nusikaltėliais vien dėl to, kad mėgina išreikšti užuojautą savo bendrapiliečiams ir solidarumą su jais. Pernelyg dažnai piktnaudžiaujama argumentu, kad būtina palaikyti viešąją tvarką. Nuo 2008 m. Egipto gyventojai neturi galimybės naudotis neregistruota telefono linija, nors visuotinkontrolnetaikoma. Šiuo metu galioja naujos taisyklės, pagal kurias Wi-Fi naudotojai turi mokėti už ryšį; tuo tikslu jie turi nurodyti el. pašto adresą, kad gautų slaptažodį ir vartotojo vardą. Tai suteikia valdžiai galimybę kontroliuoti vartotojus. Be to, parlamente vyksta diskusijos dėl tinklo reguliavimo, siūloma įkalinimo bausmuž "informacijos priemonių paskelbimą be Vyriausybės leidimo".
O Egipto konstitucijoje rašoma: "garantuojama saviraiškos laisvarba nuomonės reiškimo laisvė. Kiekvienas asmuo turi teisę reikšti savo nuomonę ir skelbti ją žodžiu arba raštu, nuotraukose ar kitais būdais, neperžengiant įstatymų ribų". Savikritika ir konstruktyvi kritika yra valstybės santvarkos saugumo garantas.
Raginu Egipto Vyriausybę nustoti priiminėjus nepaprastosios padėties įstatymus, ribojančius pagrindines laisves, kai šalyje tvyro įtampa tarp religinių sektų. Vieninteltinkama priemon- adekvatus atsakas į nusikaltimus, padarytus dėl religijos. Tačiau tai neturėtų pateisinti represijų prieš visus gyventojus, pasinaudojant laisvą žodį ir saviraišką varžančiais įstatymais. Atvira visuomenEgipte galima tik tada, kai pagrindinės laisvės bus užtikrintos konstitucija ir visi teisės aktų sluoksniai bus savarankiški. Egipto Vyriausybturėtų vadovauti savo piliečiams jų kelyje į laisvę, o Europa turėtų būti tvirčiausia šiuos siekius palaikanti partnerė.
Fiorello Provera
Pone pirmininke, ponios ir ponai, rezoliucija, kurią pateikiau, yra atsakas į neseniai Egipte ir kitose pasaulio šalyse (vakar Nigerijoje) vykusius tragiškus įvykius. Šia rezoliucija noriu susirinkusius šioje salėje narius informuoti apie vis sudėtingesnę ir netoleruotiną padėtį, kai persekiojami ir žudomi krikščioniškosios bendruomenės nariai.
Tai nėra rezoliucija prieš Egipto Vyriausybę, kuri veikė, siekdama užtikrinti, kad už susirėmimus atsakingi asmenys būtų teisiami; tiesiog atėjo laikas apmąstyti labai svarbų klausimą. Pasaulyje kiekvienais metais tūkstančiai krikščionių nužudoma - Vietname, Šiaurės Korėjoje, Kinijoje, Nigerijoje, Malaizijoje - ir dar milijonai žmonių įvairiausiais būdais kasdien persekiojami dėl tikėjimo. Šių išpuolių daugėja, jie tampa vis tulžingesni, o juos lydi tyla ir abejingumas. Todėl būtina imtis skubių veiksmų.
Visų pirma, kiekvienas turi įsipareigoti pakeisti plintančios religinės neapykantos atmosferą ir skatinti toleranciją bei įvairovės pripažinimą. Europa gerai žino, kokia tragedija buvo per amžius joje vykę katalikų ir protestantų tarpusavio karai, nekalbant apie žydų holokaustą. Ir būtent dėl savo pačios istorijos Europa turi įsipareigoti imtis veiksmų šiame fronte.
Kitas pasiūlymas būtų išnagrinėti nacionalinius įstatymus ir atrasti juose taisykles, leidžiančias persekioti krikščionis ar kitas religines mažumas. Nevyriausybinių organizacijų bendradarbiavimas galėtų būti labai naudingas įgyvendinant šį projektą, bet tam, kad tose šalyse, kur teisį religijos laisvę įteisinta, ji būtų ir praktiškai įgyvendinama, būtinas budrumas.
Šios diskusijos galėtų būti gera proga priimti pasiūlymą parengti Europos Parlamento ataskaitos apie religijos laisvę pasaulyje projektą.
Mario Mauro
autorius. - (IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, tikroji šios rezoliucijos tema yra religijos laisvė. Todėl rezoliucija nėra identifikavimo kampanija ar mėginimas sukelti problemų vienai ar kitai vyriausybei - joje pasmerkiamas faktas, kad šiandienos pasaulyje žmonės žūsta, nes tiki į Kristų, arba yra diskriminuojami, nes jų tikėjimas skiriasi nuo kai kurių kitų žmonių tikėjimo.
Todėl visos frakcijos sutinka, kad problema dėl religijos laisvės egzistuoja ir kad ją turi spręsti rimtai bei ryžtingai nusiteikusi tarptautinbendruomenė.
Taigi prašome Tarybos, Komisijos, o visų pirma ES vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ypač atkreipti dėmesį į mažumų (įskaitant krikščionių mažumą) padėtį ir paremti bei imti įgyvendinti pasiūlymus, kuriais būtų skatinamas bendruomenių dialogas ir tarpusavio pagarba, paraginti visas religines institucijas skatinti toleranciją ir padėti išvengti neapykantos bei smurto pasireiškimo atvejų.
Véronique De Keyser
Pone pirmininke, tai, kas įvyko Egipte, neabejotinai galėjo atsitikti bet kurioje kitoje šalyje. Automobilis pravažiuoja pro koptų bažnyčios priedurį, šaudoma į minią. Pasekm- septyni negyvi (šeši koptai ir vienas policijos pareigūnas). Egipto valdžia reaguoja greitai. Prokuroras nusprendžia (cituoju), kad trys kaltinamieji, įvykių Nag Hammadi dalyviai, stos prieš Valstybės saugumo nepaprastosios padėties atvejais teismą, kur jiems bus pateiktas kaltinimas tyčine žmogžudyste.
Malaizijoje krikščionių ir musulmonų bendruomenės ginčijasi dėl Alacho vardo, o šis ginčas baigiasi bažnyčių plėšimu.
Šios žiniatinklio naujienos, kurias būtų galima apibūdinti kaip kasdienybę, turi poveikio visam pasauliui, įskaitant Europą. Religinio nepakantumo ir fanatizmo didėjimas kelia pavojų pagrindinei - įsitikinimų - laisvei, pavojų ir tikintiesiems, ir agnostikams. Visame pasaulyje daromi nusikaltimai prieš mažumas - krikščionis, žydus, musulmonus... Visame pasaulyje netikintieji - vyrai ir moterys - žudomi arba įkalinimai už tai, kad negerbia apeigų, dogmų ar religinės praktikos, nuo kurių jie patys yra išsivadavę.
Aš, kaip netikinti, tvirtai palaikau šią rezoliuciją, kurioje Egiptas ir Malaizija raginami puoselėti toleranciją, o ne skleisti panieką. Tačiau atsitraukdama nuo minėtų atvejų norėčiau atkreipti dėmesį į šalies, kuriai svarbi jos piliečių teisį saviraiškos laisvę, atsakomybę. Manau, kad pasaulietinvalstybdėl jos struktūros geriausiai užtikrina įsitikinimų įvairovei būtiną erdvę. Tokios formacijos valstybgali patikimiausiai apsaugoti savo piliečius ir paskatinti jos bendruomenių dialogą.
Ryszard Antoni Legutko
autorius. - Pone pirmininke, informacija apie smurtą prieš krikščionis Egipte ir Malaizijoje yra tik ledkalnio viršūnė. Noriu iškelti tris klausimus.
Pirma, žvėriško smurto aukomis krikščionys tapo ne tik šiose dviejose šalyse, bet ir visame pasaulyje. Antra, krikščionys tapo labiausiai pasaulyje persekiojama religine grupe. Skaičiai stulbina. Tai ne šimtai ar tūkstančiai, tai milijonai. Trečia, ligšiolinEuropos bendruomenių, Europos vyriausybių ir ES reakcija nepatenkinama. Ji baili, silpnadvasiška, politiškai korektiška, o kartais jos visai nėra.
Turime veikti ryžtingai arba tie, kurie persekioja krikščionis, mūsų elgesį palaikys nebyliu palaiminimu. Ar tikrai to norime?
Heidi Hautala
autorius. - (FI) Pone pirmininke, apgailėtina, kad tiek daug konfliktų pasaulyje kyla dėl veiksmų, vykdomų prisidengus religija. Pasaulyje yra daug įvairių fundamentalizmo srovių, susijusių su krikščionybe, islamu ir kitomis religijomis. Aš esu susidūręs su budizmu, kurio fundamentalistiniai siekiai silpnesni. Kad ir kaip būtų, svarbu, kad, įvykus smurto išpuoliams tarp religinių grupuočių, Europos Parlamentas priimtų poziciją.
Vis dėlto norėčiau pasakyti, kad vakar Parlamentui buvo pranešta, jog savavališkai suimti 33 žmogaus teisių gynėjai, bandę ginti šioje rezoliucijoje paminėtus koptų krikščionis, ir prieš juos panaudota prievarta. Egipto valdžiai norėčiau pasakyti, jog privalome užtikrinti, kad žmonėms neturėtų būti minėtu būdu trukdoma apsaugoti kitus žmones. Privalome reikalauti, kad ir kitomis aplinkybėmis žmonių teisių gynėjai nebūtų įkalinami arba kad su jais nebūtų neteisingai elgiamasi. Tai, kad su minėtais 33 koptų gynėjais kalėjime buvo elgiamasi nežmoniškai, yra nepaneigiamas faktas. Jie buvo laikomi nežmoniškomis sąlygomis.
Tikiuosi, kad ateityje Parlamentas visada atkreips dėmesį į smurto prieš religines grupes atvejus, o ne tik rūpinsis krikščionių persekiojimu.
(Plojimai)
Bernd Posselt
Pone pirmininke, Tunisas, Egiptas ir Malaizija turi gilias tolerancijos tradicijas. Tai patvirtina šios pavardės: Tunku Abdul Rahman, nepriklausomos Malaizijos valstybės įkūrėjas, prezidentas Sadat, kurio kalba šioje Europos Parlamento salėje buvo tarsi krikščionių ir islamo sambūvio magna carta.
Būtent dėl to mes privalome remti tų šalių vyriausybes, joms kovojant su islamo ekstremizmu ir išpuoliais prieš krikščionis. Europa, būdama iš esmės krikščioniškas žemynas, be abejonės, turi ypatingą pareigą - ginti viso pasaulio krikščionis, nes kas, jei ne mes tai darysime?
Kalbėdamas apie religijos laisvę norėčiau padėkoti Malaizijos Vyriausybei už tai, kad Jo DidenybYang di-Pertuan Agong ir jos ministras pirmininkas sausio 9 d. aiškiai pareišksavo poziciją šiuo klausimu. Palinkėkime jiems sėkmės kovojant už religinį pakantumą; ši šalis buvo ir yra pavyzdys kitoms valstybėms. To paties privalome siekti Egipte ir Tunise, nes esame partneriai ir galime atvirai kalbėtis žmogaus teisių klausimasis.
Peter van Dalen
Pone pirmininke, religijos laisvyra pagrindinžmogaus teisių sudedamoji dalis. Deja, matome, kad daugelyje šalių, kuriose vyrauja islamo religija, krikščionims atėjo sunkus metas. Taip, be kita ko, yra ir Egipte. Egipte nepatogioje padėtyje atsidūrne tik krikščionys ortodoksai koptai, bet ir Romos katalikai, krikščionys protestantai bei žydai, ir tam neprieštarauja įstatymuose nustatyta tvarka. Spaudžiami į krikščionybę atsiverčiantys musulmonai. Tai matyti iš jų tapatybės dokumentų, kuriuose nurodyta, jog jie yra musulmonai, kadangi atsisakyti religijos teisiškai uždrausta.
Smurtas prieš koptus nepaprastai išaugo, o ypač per pastaruosius 10-20 metų. Užregistruota daugiau kaip 100 išpuolių. Egipto Vyriausybės požiūris, mano nuomone, pernelyg atlaidus. Trys vyrai suimti ir uždaryti į kalėjimą, bet, apskritai kalbant, smurtas prieš krikščionis toleruojamas. Raginu Tarybą ir Komisiją įtraukti Egiptą į tiesioginį dialogą ir pasiekti, kad jo Vyriausybpakeistų savo požiūrį. Jei Kairas to nepadarys, dėl tokio jo elgesio, manau, turėtume pakoreguoti mūsų dvišalius santykius su Egiptu.
Joe Higgins
GUE/NGL frakcijos vardu. - Pone pirmininke, visi, kurie pasiaukoję demokratinėms teisėms ir religijos laisvei, pasmerks atvirą krikščionių žudymą Egipte bei krikščionių bažnyčių Malaizijoje apmėtymą padegamosiomis bombomis. Be to, turime pažymėti, kad ir pačioje Europoje daugėja išpuolių prieš religines mažumas, ir lygiai taip pat juos pasmerkti.
Malaizijoje jau ilgą laiką ūkio ir valdantysis elitas naudoja taktiką skaldyk (pagal rases ir religiją) ir valdyk. Dėl tokio veidmainiavimo kalta dabartinNacionalinio fronto vyriausybė: viešai skelbdama "vieningos Malaizijos" politiką, apimančią visas religijas ir visas mažumas, užkulisiuose ji apsukriai manevruoja, pasinaudodama religiniu bei rasiniu pasidalijimu, kad išsilaikytų esant musulmonų daugumai Malaizijoje, taip, kaip darspręsdama problemą dėl "Alacho" vardo.
Malaizija labai susiskaidžiusi ekonominiu atžvilgiu. Malaizijos visuomennetolygiausia visoje Pietryčių Azijoje. DabartinVyriausybvaldo remdamasi "pažintimis arba ryšiais pagrįsto" kapitalizmo principais. Tokio valdymo padarinys - didžiulis išnaudojimas darbovietėse ir griežtai apribotos profesinių sąjungų teisės. Tvirčiausias religijos laisvės ir demokratijos Egipte, Malaizijoje bei visur kitur pagrindas yra, be abejo, ekonominis teisingumas ir demokratija, kai turtai ir galia yra darbo žmonių bei neturtingųjų rankose, atimta iš didžiųjų korporacijų ir korumpuotų kapitalistų.
Daniël van der Stoep
(NL) Pone pirmininke, vakar Nyderlanduose prasidėjo pasibaisėtinas politinis teismo procesas prieš mūsų partijos vadovą Geertą Wildersą. G. Wilders, olandų parlamento narys ir Partijos už laisvę vadovas Olandijos parlamente, persekiojamas už pareikštą nuomonę. G. Wildersą persekioja kairiųjų elitas, nes jis įspėjo Nyderlandus, Europą ir pasaulį, kad prisidengus islamo vardu skleidžiama fašistinideologija. Tai gėdinga!
Pone pirmininke, Nyderlandų ir Europos islamėjimas kelia pavojų Europos judėjų-krikščionių ir humanistinei kultūrai, ir kai daugelis, įskaitant ir čia sėdinčiuosius, nesibaimina, kad mus užlieja islamiškojo cunamio banga, Partija už laisvę kovoja už Europos kultūros išlikimą. Pone pirmininke, barbariškus veiksmus Malaizijoje, Egipte ir daugelyje kitų pasaulio vietų, pvz., Nigerijoje šią savaitę, lėmnetolerantiška fašistinideologija, vadinama islamu. Islamo kraštuose nuolat žeminami ir žudomi nemusulmonai. Įvykių Malaizijoje ir Egipte negalima laikyti pavieniais incidentais, juos lėmideologija, kuri reikalauja pagarbos, bet pati jos nerodo. Šis Parlamentas gali užtikrinti, kad Europoje tokių baisių įvykių niekada nebūtų, jei kartu su Partija už laisvę ims kovoti su Europos islamėjimu. Visų jūsų prašome taip pasielgti.
Filip Kaczmarek
(PL) Pone pirmininke, Parlamente mes dažnai kalbame apie įvairias fobijas ir jų žalingą socialinį poveikį. Kalbu apie ksenofobiją ir homofobiją. Šios dvi fobijos, deja, ne vienintelės. Yra dar vienas reiškinys, vadinamas "kristianofobija" - krikščionybės fobija. Kristianofobijos, kaip ir kitų fobijų, socialinis poveikis taip pat žalingas, kartais ir tragiškas, būtent dėl šios priežasties turėtume reaguoti į krikščionių teisių pažeidimo atvejus įvairiose pasaulio vietose.
Mes reaguojame, kai smurtaujama prieš įvairių konfesijų žmones, net ir prieš tuos, kurie neišpažįsta jokios religijos. Privalome pasirūpinti ir krikščionimis. Juk tai darome dėl to, kad religijos laisvyra viena svarbiausių Europos Sąjungos vertybių. Kaip tik todėl mes smerkiame ir smerksime bet kurios formos smurtą, diskriminaciją ir netoleranciją bet kurios religijos lyderių ar sekėjų atžvilgiu. Smurtas įvykdytas dėl to, kad aukos įsitikinimai kelia pasibjaurėjimą, ir tai, be abejonės, nusipelno mūsų kritikos.
Konrad Szymański
(PL) Pone pirmininke, religijos laisv- tai teisė, kuri jau daugiau kaip 50 metų įtvirtinta tarptautinėse ir Europos konvencijose. Kartu mes jau daugelį metų stebime kylančią religinės neapykantos bangą, dažniausiai užliejančią viso pasaulio krikščionis. Antikrikščioniškąjį komunizmą šiandien iš esmės pakeitkaringasis islamas. Egipto ir Malaizijos konstitucijose garantuojama religijos laisvė, bet radikaliųjų islamistų sluoksnių spaudžiama tų šalių vyriausybės negali pakankamai apsaugoti krikščionių religijos laisvę.
Europos Sąjunga, turinti naujų užsienio politikos priemonių, privalo labiau pasipriešinti kristianofobijai, kuri yra muštynių, plėšikavimo ir žmogžudysčių šaltinis. Tik dėl ideologinių prietarų Europos Sąjunga tai daro svyruodama. Ant kortos pastatytas mūsų patikimumas.
Bogusław Sonik
(PL) Pone pirmininke, pritarčiau kolegos F. Proveros išreikštai minčiai, kad, reikėtų parengti religijos laisvės ataskaitą. Norėčiau visiems priminti, kad per ankstesnę Parlamento kadenciją mes su M. Mauro pateikėme pasiūlymą parengti ataskaitos apie krikščionių padėtį valstybėse, kur jie sudaro mažumą, valstybėse, kur dominuoja islamo religija, projektą. Deja Biuras pasiūlymo nepriėmė, nors tokią ataskaitą galbūt vertėtų parašyti. Dabar pakartoju savo pasiūlymą.
Rezoliucijoje, kurią šiandien priimame, turėtume pateikti šią aiškią žinią: koptų mažuma sudaro iki 10 proc. Egipto gyventojų, bet jei ji sudarytų tik 0,5 proc., Europos Parlamento pareiga - reaguoti, ypač tada, kai taip drastiškai pažeidžiamos žmogaus teisės.
Atidžiai perskaičiau Liaudies asamblėjos maršalo laišką J. Buzekui. Tame laiške maršalas patikina, kad įvykiai, apie kuriuos kalbėjau, yra pavieniai incidentai. Man sunku tuo patikėti. Koptai Egipte persekiojami jau daugelį metų. Pasistenkime šį sykį garantuoti, kad mūsų pagalba šiai engiamai mažumai nesibaigs tuščiais pareiškimais.
Ryszard Czarnecki
(PL) Pone pirmininke, Ne tik Egipte ar Malaizijoje krikščionyblaikoma neišvengiamu blogiu, o krikščionys - priešais. Taip pat manoma Sudane, Nigerijoje ir daugelyje kitų Afrikos, bei Azijos šalių ir daugelyje bendruomenių. Neslėpkime šių faktų, nebūkime stručiai, kurie slepia galvas smėlyje. Ši problema reali, ir krikščioniškosios Europos Parlamentas, puoselėjantis krikščioniškas tradicijas ir saugantis krikščioniškąjį palikimą, turi apie tai kalbėti.
Tačiau ir mes turėtume muštis į krūtinę. Prieš mane kalbėjęs Parlamento narys teisingai pasakapie ankstesnės kadencijos Parlamento nuodėmes, susijusias su neveikimu. Primenu prieš kelias savaites vykusias diskusijas, kai mes deramai pasmerkėme išpuolius ir spaudimą, kuriuos patyrmusulmonų uigūrų mažuma Kinijoje. Tačiau tuo metu kai kurios frakcijos atmetpakeitimus, kuriais buvo ketinama pabrėžti, kad Kinijoje krikščionys taip pat netoleruojami ir yra diskriminacijos aukos. Negalime vienas religines mažumas ginti labiau nei kitas arba kai kurių ir visai neginti.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Pone pirmininke, iš daugelio šaltinių išgirdome nerimą keliančių žinių apie Egipte ir Malaizijoje įvykdytus nusikaltimus prieš krikščionis. Kalbėdamas apie Malaiziją visų pirma norėčiau pasakyti, kad mes labai susirūpinę, jog šioje tradiciškai tolerantiškoje ir nuosaikioje šalyje puolamos bažnyčios.
Antra, norėčiau paminėti pavyzdingą islamiškųjų nevyriausybinių organizacijų (NVO) darbą propaguojant religinę toleranciją. Malaizijos ministro pirmininko pareiškimai apie Alacho vardo minėjimą sukėlvisuomenės nepasitenkinimą krikščionių bendruomenėmis. Tačiau pavyzdingų islamiškųjų NVO požiūris ir nenuolaidi visuomenės pozicija ministro pirmininko pareiškimų atžvilgiu padėtį nuramino. Gaila, kad to neįrašėme į mūsų galutinę rezoliuciją, nes mes pernelyg retai, mano nuomone, atkreipiame dėmesį į teigiamas situacijas. Ar nereikėtų ir musulmonų pagirti, kai tam yra pagrindo?
Religinę toleranciją turi skatinti ir tie, kurių rankose politinvaldžia, ir paprasti žmonės. Vienodai svarbu suvokti, kad buvo nesėkmių, ir pripažinti pažangą bei pasiūlyti ją remti.
Dominique Baudis
(FR) Pone pirmininke, fanatiškų nusikaltėlių, Egipte žudžiusių krikščionis, veiksmų negalima priskirti visiems šalies gyventojams ir jų Vyriausybei. Būtų nesąžininga Egiptą ir egiptiečius laikyti atsakingais už pasibaisėtinas žudynes, kurių kaltininkai bus patraukti atsakomybėn.
Vieno nusikaltėlio veiksmai - tai ne visos valstybės politika! Nesutapatinkime fanatikų su visais šalies gyventojais. Galiausiai, įsiterpdami į krikščionių koptų ir tos šalies piliečių musulmonų santykius mes tik pilame žibalą į ekstremistų, norinčių pasauliui parodyti, kad Rytų krikščionys yra Vakarų agentai, kurstomą ugnį.
László Tőkés
(HU) Visai neseniai sužinojome, kad prieš kelias dienas Egipto valdžia suėmkelis koptų teisių gynėjus, vykstančius į nusikaltimų vietą Nag Hammadi gyvenvietėje apginti ir paremti vietos koptų krikščionių bendruomenes, kurių keli nariai buvo nužudyti Kalėdų dieną. Egipto valdžia, palaikanti musulmonų daugumą, stengiasi sumenkinti smurto išpuolių prieš koptų mažumą svarbą ir šiuo metu daro kliūtis krikščionių teisėtai savigynai, taip diskriminuodama vieną pusę. Jungtinių Valstijų administracija nedviprasmiškai pasisakprieš tokį elgesį. Europos Sąjunga, žinodama, kad koptų, kurie laikomi vietiniais egiptiečiais, krikščionių bendruomenė, gyvuojanti daugiau kaip 1 500 metų, buvo dažnai žiauriai slopinama, turi stoti jos ginti daug tvirčiau ir akivaizdžiau nei iki šiol.
Anna Záborská
(SK) Dėkoju, kad kaip ir 2007 bei 2008 m. vėl atkreipėte dėmesį į religijos laisvės pažeidimus kai kuriose šalyse. Klausiu savęs, kas gi trukdo ES prisidėti prie to, kad tame regione būtų nuosekliau laikomasi žmogaus teisių - jos silpnumas ar abejingumas? Nuolat klausomės tų pačių skundų, siūlomos vis tos pačios priemonės.
Egiptas ir Malaizija yra iš tų valstybių, kuriose krikščionys gyvena ypač pavojingomis aplinkybėmis, yra persekiojami, išvaromi iš namų, grobiami ir žudomi, o jų bažnyčios uždaromos. Tas pats vyksta Magrebe, Irane, Indijoje, Kinijoje, Pakistane ir daugelyje kitų valstybių. Krikščionis dažniausiai persekioja ekstremistų grupuotės. Tai, kas vyksta, kelia pavojų visiems krikščionims, žydams ir musulmonams. Prašau, kad ES atstovai ir Europos Parlamento delegacijos pasinaudotų kiekviena galimybe užmegzti dialogą, paskatinti religinę toleranciją ir pagarbą bei skirtingų kultūrų sambūvį.
Mitro Repo
(FI) Pone pirmininke, esu susirūpinęs dėl padėties Egipte, ypač dėl istorinių, etninių ir politinių aplinkybių, su ja susijusių. Iš tikrųjų krikščionys koptai tebėra gana didelmažuma. Jų yra aštuoni milijonai, o tai maždaug 10 proc. Egipto gyventojų, ir būtent dėl šios priežasties jie yra buvusioji dauguma. Jie didžiuojasi tuo, taip pat ir savo Rytų krikščioniškąja tradicija. Štai dėl ko provokacija, įvykusi praėjusį sausį švenčiant Kalėdas, buvo tokia triukšminga ir iš anksto apgalvota. Be to, daugelis koptų buvo smurtu priversti pakeisti savo įsitikinimus, buvo išprievartavimo ir kitų nusikaltimų atvejų.
Padėtis Egipte yra labai blogas pavyzdys kitoms šalims, kuriose taip pat gali prasiveržti kerštas, ir kaip tik dėl to ES turi būti budri, atsitikus bėdai nedelsiant įsikišti ir pabrėžti taikingo religinių grupių dialogo svarbą.
Ivo Vajgl
(SL) Kai įvykdoma žmogžudystė, ypač pagrįsta religiniais motyvais, paprastai nelabai ką galime padaryti, tik su baime atsitraukti ir ją pasmerkti.
Tačiau šis naujas incidentas ir šis naujas nusikaltimas Vidurio Rytuose iš tikrųjų rodo bendras tendencijas: tebesitęsiantį religijos laisvės netoleravimą ir pagarbos kitokiems stoką. Taigi yra daug sluoksnių, nevertinančių religinių vertybių.
Priežastis, dėl kurios Liberalų ir demokratų aljanso už Europą (ALDE) frakcija pasiūlatidėti šias diskusijas arba, tiksliau sakant, norėjo, kad diskusijos dėl žmogaus teisių ir religijos laisvės gerbimo Egipte ir Malaizijoje vyktų atskirai, yra ta, kad šį klausimą turime spręsti labai jautriai, atskirai atsižvelgdami į kiekvieną šalį. Egiptas, žinoma, nėra vienas blogiausių religinės netolerancijos pavyzdžių. Anaiptol.
Charles Tannock
Pone pirmininke, deja, bendras klimatas islamo pasaulyje yra toks, kad didėja džihado karingumas ne musulmoniškų bendrijų, ypač krikščionių, atžvilgiu.
Koptai, atstovaujantys vieną seniausių pasaulyje krikščionių bažnyčių, turi didelę diasporą Londone; aš pats esu jos atstovas. Jų vadovai skundėsi man dėl blogėjančios padėties Egipte, kurią režisuoja musulmonų brolija. Nepaisant didžiausių prezidento H. Mubarako Vyriausybės pastangų apsaugoti koptus, reikalai pablogėjo.
Esame panašaus asirų krikščionių likimo Irake, krikščionių Palestinoje, Pakistane ir dabar pirmą kartą Malaizijoje liudininkai.
Mano nuomone, Parlamentas pernelyg ilgai ignoravo krikščionių mažumos teises likusioje pasaulio dalyje, bet krikščionys tikisi, kad Europos Sąjunga ir Jungtinės Valstijos juos apgins. Taigi sveikinu šią rezoliuciją.
Gerard Batten
Pone pirmininke, krikščionių ir kitų religinių mažumų persekiojimas islamo valstybėse didėja. Vis labiau persekiojami beveik 2 000 metų Egipte ir Viduržemio jūros regione gyvenantys krikščionys; jie varomi iš jų protėvių tėvynės. Taip yra dėl to, kad stiprėja netolerantiška islamo fundamentalistinir ekstremistinideologija - islamiškasis fašizmas.
Vakarų žiniasklaida per mažai nušviečia krikščionių ir kitų mažumų persekiojimą islamo pasaulyje. Žiniasklaida turėtų ne tik pranešti apie persekiojimo atvejus, kai jų pasitaiko, bet ir nurodyti visuomenei priežastis, dėl ko taip atsitiko. Ji turėtų paaiškinti, kas tai daro (būtent musulmonų fanatikai) ir kodėl jie taip daro (dėl islamo ideologijos nepakantumo ir smurtinio pobūdžio).
Viso pasaulio demokratinės vyriausybės turėtų daryti diplomatinį spaudimą tokioms valstybėms kaip Egiptas, kad sustabdytų šį neleistiną persekiojimą.
Neelie Kroes
Komisijos narė. - Pone pirmininke, Komisija giliai sukrėsta ir nuliūdusi dėl to, kas koptų Kalėdų išvakarėse įvyko Pietų Egipto mieste Nag Hammadi: iš važiuojančio automobilio buvo nušauti šeši koptai ir musulmonas policininkas.
Mes teigiamai vertiname tai, kad valdžia ėmėsi skubių veiksmų ir surado bei suėmasmenis, įtariamus padarius šį baisų nusikaltimą; kruopštus tyrimas ir atsakingų už nusikaltimą atidavimas teismo atsakomybėn bus mums aiškus signalas, jog Egipto visuomenei nepriimtinas religiniais motyvais pagrįstas smurtas.
Egipto konstitucijoje užtikrinta tikėjimo laisvir laisvas religijos praktikavimas. Tačiau girdime skundų dėl koptų ir kitų religinių mažumų, pvz., babajų, diskriminavimo darbovietėse ir remiantis teisine sistema. Mes žinome apie problemas, kurių keliems į krikščioniškąjį tikėjimą atsivertusiems asmenims -Maherui El-Gohary ir Mohammedui Hegazy - iškilo Egipto teismuose. Šiuos klausimus iškėlėme per mūsų nuolatinį dialogą su Egiptu.
Suprantame, kad Vyriausybstengiasi patenkinti kai kuriuos koptų skundus, pvz., šalina kliūtis, dėl kurių delsiama ir ribojama bažnyčių statyba bei atnaujinimas. Mes pritariame tokiems veiksmams ir juos skatiname bei raginame Vyriausybę nustatyti ir panaikinti pagrindines religinės įtampos Egipto visuomenėje priežastis bei nutraukti bet kokios formos diskriminaciją prieš tuos, kurie išpažįsta kitokią religiją.
Vandalizmo aktai Malaizijoje prieš bažnyčias aukščiausiajam teismui priėmus sprendimą dėl žodžio "Alachas" vartojimo verčia rimtai susirūpinti. Vyriausybė, kaip ir opozicija, įskaitant visos Malaizijos islamistų partiją ir 130 musulmonų NVO, griežtai pasmerktuos išpuolius. Vyriausybsustiprino saugumo priemones visur, kur vyksta pamaldos, be to, dar kartą patvirtino savo įsipareigojimą saugoti Malaizijos socialinę ir religinę darną ir religinės bei etninės įvairovės kultūrą.
Malaizijos Federacijos konstitucijoje konstatuojama, kad Federacijos religija yra islamas, o kitos religijos gali būti taikiai ir darniai praktikuojamos visose valstijose.
Mes raginame valdžią kuo greičiau pradėti visaapimantį religijų dialogą su visomis konfesijomis, kuris užtikrins savitarpio supratimą, kad Malaizija galėtų ir toliau taikiai vystytis etninės ir socialinės darnos sąlygomis. Šuo atžvilgiu ypatinga Malaizijos vidaus reikalų ministerijos pareiga yra nuodugniai ir objektyviai išaiškinti savo piliečiams esminį klausimą.
Mes griežtai smerkiame visus nepakantumo prieš bet kurį asmenį dėl jo religinių įsitikinimų aktus, kad ir kur jie būtų įvykdyti. Deja, nviena šalis nėra nuo to apsaugota. Mes raginame valstybinės valdžios institucijas apginti visas religines bendruomenes, tarp jų ir krikščionių bendruomenę, nuo diskriminacijos ir represijų.
Religijos ar įsitikinimų laisvę Komisija laiko svarbiu prioritetu, nes tai pagrindinės ES žmogaus teisių politikos doktrinos. Todėl ji kelia šį klausimą politiniame dialoge su šalimis, kuriose ta problema išlieka, remia vietinius žmogaus teisių projektus ir aktyviai remia religijos ar įsitikinimų laisvės principus JT forumuose.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas įvyks 12.00 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Carlo Casini  
Pone pirmininke, ponios ir ponai, balsuodamas už bendrą rezoliuciją, pabrėžiu, kad smurtas Malaizijoje, įvykdytas reaguojant į visiškai nesvarbų ginčą, yra ypač didelis.
Iš tikrųjų krikščionys ir musulmonai tiki tik į vieną Dievą, visų žmonių, tikinčiųjų ir netikinčiųjų, Dievą. Tai, kad į jį kreipiamasi įvairiais vardais - jau antraeilis klausimas. Tvirtinti, kad musulmonų dievas yra tik musulmonų, ir todėl kreiptis į jį musulmonams įprastu vardu gali tik musulmonai, reiškia grįžti prie protėvių ir gentinio požiūrio, kad kiekviena žmonių grupturi savo Dievą. Kitais žodžiais tariant, paneigiama monoteistinidėja, kad universalios religijos yra didžiosios religijos, kurios artimos žmonėms, pvz., krikščionybar islamas, kurios yra priešingos stabmeldystei ir politeizmui.
Ne mažiau rimti yra koptų persekiojimai Egipte. Kaip tik ant Viduržemio jūros krantų gimmonoteistinės religijos, kurios tvirtina esančios ir iš tikrųjų yra brolybę ir taiką skatinančios jėgos. Tačiau nuostabu tai, kad būtent ant Viduržemio jūros kranto, Jeruzalėje - mieste, kuris šventas tiems, kurie tiki Dievu, Alachu ir Jehova -susidarpagrindinis konflikto židinys.
Būtent Egipte, galingiausioje to regiono valstybėje, krikščionys bei musulmonai privalo taikiai gyvuoti greta, kad atliktų taikdario vaidmenį visame pietiniame Viduržiemio jūros regione.
Edite Estrela  
Remiu bendras pastangas priimti rezoliuciją dėl neseniai padarytų išpuolių prieš krikščionių bendruomenes, nes rezoliucijoje griežtai smerkiama visų rūšių prievarta, diskriminacija ir netolerancija, pagrįsta religija arba įsitikinimais. Manau, gyvybiškai svarbu remti visas iniciatyvas, kuriomis siekiama paskatinti bendruomenių dialogą ir savitarpio pagarbą ir užtikrinti pagrindines teises, pvz., minties, sąžinės ir religijos laisvę.
Diogo Feio  
Visame pasaulyje vyrai ir moterys žiauriausiai persekiojami vien dėl to, kad tiki į Dievą tokiu pat būdu, kokiu jis garbinamas nuo Atlanto iki Uralo kalnų. Po Kinijos, Indijos, Irako, Pakistano, Turkijos, Vietnamo ir kitų valstybių padarytų pareiškimų Parlamentas šiandien pasmerkkrikščionių puolimus Egipte ir Malaizijoje.
Europa visa tai stebi palyginti abejingai. Yra ir tokių, kurie gina tokį neveiklumą skiepijant pagarbą kitų žmonių kultūrai ir sąžinės laisvei. Europos, kaip regiono, kurio ištakos, kultūra ir tradicijos pripildytos krikščioniškojo tikėjimo, tylėjimas šiuo klausimu iš tiesų stebina, jis gali tapti kurtinančiu...
Prisimenu Bolonijos arkivyskupo kardinolo apie ankstyvuosius persekiojimus pasakytus žodžius, kurie vykusiai išreiškia mūsų laikų dvasią: žmonės yra labiau linkę nerimauti dėl poliarinių lokių nei dėl nuolatinėje grėsmėje gyvenančių tūkstančių krikščionių likimo.
Jacek Olgierd Kurski  
Nauji 2010-ieji metai prasidėjo žiauriais krikščionių persekiojimais daugelyje pasaulio vietų. Mes, Europos Parlamentas, negalime būti pasyvūs, išgirdę apie šiuos nusikaltimus ir smurtą. Krikščionių padėtis tokia pat dramatiška ir šiandienos rezoliucijoje nepaminėtose šalyse, pvz., Šiaurės Korėjoje, Irake, Indijoje bei Sudane. Daugėja išpuolių Vietname. Aš, kaip Parlamento narys iš Lenkijos, šalies, kurioje giliai įsišaknijusi krikščionybės tradicija, kuri turi senas pagarbos kartu gyvuojančioms įvairioms religinėms bendruomenėms tradiciją, norėčiau išreikšti solidarumą su aukų šeimomis. Egipto ir Malaizijos valdžia turi užtikrinti krikščionims ir kitoms bendruomenėms bei religinėms mažumoms visas žmogaus teises ir pagrindines laisves arba patirti Europos Sąjungos sankcijas. Dėl šios priežasties turėtume pasirašyti šią rezoliuciją dėl neseniai vykusių išpuolių prieš krikščionių bendruomenes.
Csaba Sógor  
Neseniai įvykę išpuoliai prieš krikščionių bendruomenes Egipte ir Malaizijoje gali būti vertinami dviem aspektais. Pirma, privalome pabrėžti, kad Europos Sąjunga, kaip Europos valstybių bendrija, pasiekusi aukštą demokratijos ir teisinės santvarkos lygį, laikydamasi religinės tolerancijos, žmogaus ir mažumų teisių, neturi nutylėti tokių įvykių, nesvarbu, kurioje pasaulio vietoje jie atsitiktų. Vyriausybėms, siekiančioms ir toliau palaikyti su mumis gerus santykius, privalome aiškiai pasakyti, jog Europa reikalauja, kad jos partneriai laikytųsi visuotinai priimtų žmogaus teisių normų ir kad nuo to, kaip bus laikomasi žmogaus teisių, priklausys tolesnsantykių raida. Kartu neturime pamiršti žmogaus teisių pažeidimų, kurie padaromi Europos Sąjungos teritorijoje.
Kai kuriose ES valstybėse narėse vis dar reikia stiprinti religinę toleranciją, žmogaus ir mažumų teises, įskaitant religinių mažumų teises. Jei Europa nori rodyti pavyzdį pasauliui, ji negali leisti, kad jos teritorijoje kas nors būtų diskriminuojamas dėl jo ar jos religinių įsitikinimų, etninės kilmės ar priklausomumo tautinei mažumai. Matome, kad Egipte galiojančiuose teisės aktuose taip pat garantuojama religijos laisvė, bet iš tikrųjų krikščionių patirtis yra priešinga. Panašių įstatymo ir kasdienės praktikos neatitikimo pavyzdžių, deja, pastebime ir ES valstybėse narėse.
