Databaser i EU med uppgifter om ras och etniskt ursprung (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om
en muntlig fråga till kommissionen från Monika Flašíková Beňová, Claude Moraes, Kinga Göncz och Sylvie Guillaume, för gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet, om databaser i EU med uppgifter om ras och etniskt ursprung - B7-0553/2010).
en muntlig fråga till kommissionen från Hélène Flautre, Raül Romeva i Rueda och Judith Sargentini, för gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, om databaser i EU med uppgifter om ras och etniskt ursprung - B7-0554/2010).
en muntlig fråga till kommissionen från Renate Weber, Nathalie Griesbeck, Sophia in 't Veld, Sonia Alfano, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sarah Ludford, Gianni Vattimo, Leonidas Donskis, Alexander Alvaro, Niccolò Rinaldi, Ramon Tremosa i Balcells, Metin Kazak och Marielle De Sarnez, för gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa, om databaser i EU med uppgifter om ras och etniskt ursprung - B7-0556/2010), och
en muntlig fråga till kommissionen från Rui Tavares, Cornelia Ernst, Marie-Christine Vergiat, Cornelis de Jong, Nikolaos Chountis, Marisa Matias och Eva-Britt Svensson, för gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster, om databaser om romer samt diskriminering - B7-0557/2010).
Monika Flašíková Beňová
frågeställare. - (SK) Enligt uppgifter i medierna den senaste tiden använder sig den franska polisen av Mens-databasen med information om romer och resande.
Icke-statliga organisationer har protesterat mot att en olaglig, icke-offentlig databas har upprättats för lagring av personuppgifter med anknytning till ras och etniskt ursprung, och har även framfört klagomål till berörda myndigheter. Franska myndigheter förnekar emellertid att en sådan databas skulle existera. Migrationsministern har tidigare tillkännagivit att biometriska uppgifter om fördrivna romer kan komma att läggas in i databasen Oscar och i en ny databas som är under uppbyggnad. Samtidigt kommer uppgifter om att även Nederländerna och andra EU-länder lagrar uppgifter om ras och etnisk tillhörighet. I samband med detta diskuterar rådet förslag till slutsatser om bekämpning av rörliga kriminella grupper i mycket tvetydiga ordalag och utan att informera parlamentet om detta initiativ.
Jag vill därför fråga kommissionsledamoten vad kommissionen gör för att bekräfta denna information, med hänsyn till bevisen på att det finns en Mens-databas i Frankrike. Om kommissionen finner att databasen strider mot principen om icke-diskriminering, vilka åtgärder kommer den att anta för att rätta till situationen? Överväger kommissionen att väcka talan mot de medlemsstater som överträder lagen och med hänsyn till den senaste utvecklingen i andra medlemsstater när det gäller inrättandet eller förekomsten av databaser med anknytning till ras eller etniskt ursprung? Kommer kommissionen att inleda undersökningar för att få information om sådana databaser och för att kontrollera om de är lagliga i förhållande till principen om icke-diskriminering? Jag skulle slutligen också vilja fråga vad kommissionen gör för att se till att medlemsstaterna inte använder sig av etnisk profilering i sina administrativa och straffrättsliga förfaranden.
Hélène Flautre
frågeställare. - (FR) God kväll fru talman, fru kommissionsledamot! Viviane Reding, du kan i dag med rätta vara glad över att Frankrike i elfte timmen har svarat på kommissionens överträdelseförfarande och lagt fram ett lagstiftningsprogram för att fastställa processuella rättigheter, vilket krävs enligt direktivet om fri rörlighet.
Enligt din bedömning är dessa löften äkta, och till följd av detta har överträdelseförfarandena lagts på is - i stället för att annulleras. Vi har noterat dina kommentarer, men som ledamöter av parlamentet vill vi också kunna följa upp dessa åtaganden. Det betyder att ha information om de löften som getts och om den tidsplan som de franska myndigheterna lagt fram. Men låt oss inte glömma att du också har frågat Frankrike om de personer som har eskorterats till gränsen och tvingats att lämna landet, en utredning som syftade till att bekräfta att dessa administrativa förfaranden inte var diskriminerande. Vad har hänt med dessa förfrågningar? Har du fått svar?
Precis när pressen avslöjat information om den avskyvärda och diskriminerande rundskrivelsen från augusti, publicerades nyligen information om ett register - en databas - som innehåller personuppgifter med detaljer om ras och etniskt ursprung. Har inte denna nya förveckling undergrävt ditt förtroende för de franska myndigheternas löften och ifrågasatt riktigheten av de uppgifter som lämnats?
Håller du inte med om att nästa logiska steg är att berätta för oss om det nuvarande läget i den pågående granskningen av de handlingar som begärts av kommissionen, både när det gäller den påstådda diskrimineringen i Frankrike och om en eventuell överträdelse av normerna för skydd av personuppgifter som fastställs i gemenskapsrätten?
Jag anser att dagens EU-medborgare har rätt att kräva en ansvarsfull kommission, som kan offentliggöra sina framgångar men som också beslutsamt och ihärdigt vidtar rättsliga åtgärder mot de franska myndigheterna. Det är trots allt vad den generellt gör med alla EU-medlemsstater som, vilket är allmänt erkänt, har ett dåligt förhållande till romer.
Jag vill också påpeka att den franska tillsynsmyndigheten för data- och personuppgifter (CNIL) själv har bekräftat förekomsten av fyra olagliga register som innehåller personuppgifter, i vilka de berörda beskrivs som ”gyppos”, zigenare eller romer.
Sophia in 't Veld
frågeställare. - (EN) Fru talman! Vi vet att kommissionsledamoten är en mycket bestämd och modig person. Fru kommissionsledamot! Du är inte lätt att bromsa, och du behöver oftast ingen knuff framåt. Om du vill ha något går du rakt på ditt mål. Jag önskar att du vore så beslutsam i detta särskilda fall.
Precis den här veckan offentliggjorde du kommissionens meddelande om ett effektivt genomförande av stadgan om de grundläggande rättigheterna. I meddelandet anges att kommissionen till fullo kommer att utnyttja sina befogenheter för att säkerställa att medlemsstaterna tillämpar EU: s lagstiftning med full respekt för de grundläggande rättigheterna, och att den inte kommer att tveka inför att inleda ett överträdelseförfarande.
När det gäller Frankrike undrar jag varför kommissionen enbart litar på regeringens deklarationer då, som Hélène Flautre just påpekade, en rad förklaringar har getts som med facit i hand visat sig vara otillförlitliga. Varför inleder inte kommissionen en egen undersökning? Vi har bett om det tidigare. Du vet att en majoritet i parlamentet står bakom dig. Vi vet att det finns en hel del motstånd från medlemsstaterna, men vi står bakom dig, Viviane Reding.
Jag skulle vilja hänvisa till situationen i Frankrike och till situationen i Italien - som verkar vara ännu allvarligare - och till situationen i mitt eget land. Först av allt skulle jag vilja veta om förekomsten av dessa databaser kan bekräftas. Har vi bevis på att de finns eller inte finns? Har vi en lista? När det gäller Nederländerna vet jag att det finns en lista, eftersom de kommuner som har skapat databaser ofta är stolta över det - de tror att de har gjort ett mycket bra jobb. Det gjordes nog med goda avsikter. Om databaserna finns, skulle du anse att detta är lagligt eller olagligt? Om det är lagligt behövs ingen debatt. Om det är olagligt måste vi inleda överträdelseförfaranden. Så enkelt är det.
Kommissionen tvekar inte på andra områden. Till exempel hanterades motståndet utan omsvep när ni ville reda ut roamingavgifterna för mobilsamtal. Om det finns karteller tvekar inte kommissionen en sekund. I detta fall anser jag att kommissionen bör agera. Det är dags för EU att bevisa att man är en värdegemenskap och att man kommer att ingripa om de grundläggande rättigheterna kränks. Medborgarna håller ögonen på oss.
Precis som Hélène Flautre skulle jag vilja be dig att komma till utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor för att förklara situationen för oss och vilka åtgärder kommissionen avser att vidta. Även jag, som ledamot av Europaparlamentet och som EU-medborgare, räknar med att få full tillgång till all korrespondens som har skett med Frankrike och eventuellt med andra medlemsstater.
Cornelia Ernst
frågeställare. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill bara ställa följande fråga: hur ser situationen ut när det gäller anti-diskriminering och likabehandling av romer i EU? När vi nu hör att etniskt motiverade databaser för romer - och jag tror dessa databaser som sådana är förbjudna - håller på att byggas upp av polisen i Frankrike, och även i andra länder, och dessutom i viss mån i förebyggande syfte, då är verkligen gränsen nådd. I Frankrike såväl som i hela EU är databaser som i första hand används för att sammanställa personuppgifter om människors ras och etniska ursprung helt enkelt förbjudna på grund av den höga risken för att de missbrukas och på grund av risken för diskriminering. Det är bara under mycket speciella - och för ändamålet specifika - omständigheter som insamling av uppgifter av detta slag får ske, och då måste principen om icke-diskriminering beaktas. Romerna får inte kriminaliseras och det är den springande punkten. Etniska databaser för att förebygga brott är rättsstridiga. Man får inte samla in uppgifter som specifikt gäller romer på grund av deras sätt att leva, och vi förväntar oss att kommissionen, med andra ord du, Viviane Reding, fördömer varje form av datainsamling på grundval av etnicitet och arbetar hårt för att se till att detta verkligen stoppas i de berörda länderna.
Ärligt talat frågar jag mig mer och mer vad vi i parlamentet och EU-institutionerna gjort annat än att prata, prata, prata, och vad vi i praktiken faktiskt har lyckats åstadkomma för att förbättra situationen för romerna i EU än bara prat, prat, prat. Om vi går till datainsamlingen ser vi att romerna har blivit syndabockar och ett folk som man kan fösa omkring i många av EU:s medlemsstater. De utvisas till Kosovo, och i och med detta har Frankrike nu överträtt EU-fördragen i månader. Man bryter mot principen om icke-diskriminering - och kommissionen agerar som om den vore nöjd med löftet från den franska regeringen att ange den rättsliga grunden för införlivandet av direktivet om fri rörlighet i början av 2011 - i denna fråga har jag en helt annan ståndpunkt än föregående talare. I anständighetens namn ska det dock sägas att Frankrike måste sätta stopp för deportationen av romer, och det är också viktigt för de romer som blivit orättfärdigt deporterade att man underlättar deras återresa till Frankrike.
När det gäller databaserna undrar jag vilken information du har, vilka åtgärder du kommer att inleda om databaserna faktiskt existerar, och om du i så fall kommer att inleda förfaranden om överträdelse av fördragen?
Viviane Reding
kommissionens vice ordförande. - (EN) Fru talman! Jag anser att det är ett brott mot de mänskliga rättigheterna att vi sitter här så sent på kvällen och diskuterar viktiga frågor som vi egentligen borde diskutera under dagtid, och inte mitt i natten när normala människor borde vara hemma och koppla av och sova.
Med detta sagt så har det förekommit många debatter, många skandaler och många aktioner under de senaste veckorna, och enligt min uppfattning bör Europaparlamentet se på vad som hänt i Frankrike och Europeiska kommissionens reaktioner på det som i viss mån varit en historisk händelse. Det har hittills aldrig tidigare hänt i Europeiska unionens historia att ett rättsfall inletts på grund av rättigheter.
Vi har inlett rättsfall på grund av handel, på grund av ekonomin, på grund av finansiering, men detta är första gången som kommissionen, på grundval av Lissabonfördraget och på grundval av stadgan om de grundläggande rättigheter som ingår i det fördraget, har sagt att nu får det vara nog.
Kommissionen - alla 27 kommissionsledamöter - beslutade den 29 september att inleda ett överträdelseförfarande mot Frankrike på grund av att landet underlåtit att tillämpa mänskliga rättigheter, den enskilda medborgarens rättigheter.
Jag behöver inte berätta för er om alla de påfrestningar vi utsatts för sedan den dagen, men kommissionen har enhälligt förklarat att vi kommer att inleda domstolsförfarandet och ge Frankrike ett ultimatum. Om Frankrike inte har svarat på ett positivt och godtagbart sätt före den 15 oktober, kommer förfarandet att genomföras. Det är det normala sättet vi förfar på med alla medlemsstater.
Vad har då hänt? Jo, Frankrike har svarat. Och detta är första gången, det är unikt när det gäller hur frågor hanteras, och jag anser personligen att det var i det ögonblicket som medborgarnas Europa uppstod.
Låt historikerna en dag titta på det. Nu är vi mitt i processen, mitt i striden, så vi kanske ser det på ett annat sätt.
Vad har då Frankrike gjort, rent konkret? Frankrike har gjort exakt det som kommissionen har bett om. Enligt 2004 års direktiv finns vissa materiella rättigheter, som vi också kallar rättssäkerhetsgarantier, och som är till för att skydda medborgarna mot oacceptabelt agerande från myndigheternas sida när de är frihetsberövade. Och dessa rättssäkerhetsgarantier hade inte genomförts i fransk lagstiftning. Därför sade vi till Frankrike att vi före den 15 oktober ville veta hur man hade tänkt ändra den franska lagstiftningen för att införliva 2004 års rättssäkerhetsgarantier och att vi ville se en trovärdig tidsplan för hur den ska införlivas i fransk lag.
Ja, vi fick svar. Vi fick svaret en timme innan tidsfristen gick ut, men vi fick det. Sedan klockan 8.00 i lördags morse har mina experter gått igenom handlingarna och jag har i dag kommit fram till att alla punkter om den rättsliga grund som kommissionen har bett Frankrike om har besvarats - även om de naturligtvis inte har börjat införas i den nationella franska lagstiftningen än, eftersom de måste gå till senaten och sedan överföras till den franska lagstiftningen innan de kan börja tillämpas i realiteten.
Vi beslutade oss att nöja oss med det som vi fått av de franska myndigheterna, men vi kan inte avsluta ärendet, eftersom dessa löften, dessa lagbestämmelser, ännu inte har genomförts. Vi har därför sagt att vi fryser ärendet, men lämnar det öppet. Vi lämnar det öppet tills den franska regeringen de facto tillämpar denna lagstiftning i sina förfaranden till vardags.
Jag ser detta som något av en seger. Tänk på allt som har hänt. Fransmännen kommer kanske att säga det inte finns något problem, att det aldrig har varit något problem. Jo, det fanns ett problem och nu har de lämnat in lagen som de ska ändra. Nu får vi se om de gör det, vilket jag tror att de kommer att göra.
En annan fråga var hur enskilda individer behandlades i somras och om de som EU-medborgare har fått några individuella rättssäkerhetsgarantier, eller om de har blivit diskriminerade.
Varför inledde jag då inte sådana överträdelseförfaranden som vi inledde när det gällde lagstiftningen? Helt enkelt därför att om vi vill agera, kan vi bara göra det på grundval av rättsliga bevis. Vi kan inte agera bara för att vi har en känsla av, eller för att vi är övertygade om, att något är fel. Vi måste ha juridiskt bindande bevis och det är därför vi har bett den franska regeringen att förse oss med dokumentation om de enskilda fallen.
Nu har vi handlingar om enskilda fall, flera högar av handlingar. Mina experter håller på att analysera dem och de har sagt att de säkert kommer att ha kompletterande frågor att ställa till den franska regeringen. De tror att de kommer att avsluta denna analys med svaren från regeringen inom fyra veckor.
I dag har vi alltså dessa två ärenden. Detta är mycket viktigt, eftersom jag också skulle vilja säga er mycket uppriktigt att genomförandet av 2004 års direktiv om fri rörlighet överlag inte är särskilt lysande. Det vi upplever nu, efter att kommissionen har agerat kraftfullt, är att alla länder som inte heller varit så fullkomliga - inte så ofullkomliga som Frankrike, men långt ifrån perfekta - börjar förklara att de nu kommer att genomföra direktivet perfekt.
Någonting har hänt. Jag tror att hela EU har förstått att det här inte är något skämt och att individens rättigheter, våra medborgares rättigheter, och våra samhällsvärderingar måste hanteras med allvar.
Nog nu om den franska frågan, eftersom kommissionen har fattat ett beslut i den frågan, men den är inte avslutad och förfarandet är fortfarande öppet.
Jag går vidare till frågan om den databas som den franska polisen påstås ha och som sägs innehålla etniska inslag. För det första följer kommissionen noga utvecklingen i detta ärende. Vi har återigen fått försäkringar från de franska myndigheterna att allt är som det ska, men här gäller ett annat system, eftersom det finns en fransk lag om dataskydd och hantering av uppgifter som i enlighet med våra regler kontrolleras av Commission nationale de l'informatique et des libertes (CNIL) [den franska tillsynsmyndigheten för data- och personuppgifter]. CNIL har, enligt reglerna, genomfört en inspektion och förra veckan offentliggjordes en preliminär offentlig rapport. Ni har sett CNIL:s resultat. Jag har också läst rapporten. Saker och ting redovisas inte alltid fullständigt i pressen, eftersom CNIL också med mycket stort allvar förklarat att det kanske inte förekommit etniska inslag, men att det med säkerhet finns databaser som inte har godkänts av myndigheterna.
När det gäller efterlevnaden av EU-lagstiftningen måste den information som lämnas garantera att situationen omfattas av dataskyddsdirektivet. Detta kanske bara är fallet när det gäller invandrarrelaterade frågor. I samband med invandrarfrågor finns det en rad garantier och skyddsklausuler som är tillämpliga på vad vi kallar känsliga uppgifter. Känsliga uppgifter får bara processas i undantagsfall, i det allmännas intresse. De omfattas av särskilda skyddsåtgärder och dessa skyddsåtgärder ska tillhandahållas av det berörda landet.
Om databehandlingen inte omfattas av dataskyddsdirektivet är det möjligt att 2008 års rambeslut om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete i brottmål är tillämpligt.
I så fall har vi fortfarande ett problem eftersom detta rambeslut börjar gälla först den 27 november i år. Därmed är kommissionens befogenheter på grundval av den rättsakten tämligen begränsade.
Jag kommer att svara på de mycket konkreta frågor som har ställts utöver det franska fallet. Finns det andra medlemsstater där vi skulle kunna kontrollera om det finns databaser med uppgifter om ras eller etniskt ursprung?
Enligt dataskyddsdirektivet är bearbetning av sådana känsliga uppgifter tillåten i undantagsfall och måste anmälas till de nationella dataskyddsmyndigheterna. Dataskyddsmyndigheten i Frankrike är CNIL. Undantag på grundval av betydande allmänt intresse måste också anmälas till kommissionen.
När en sådan anmälan görs kan den nationella dataskyddsmyndigheten och kommissionen bedöma om åtgärderna är förenliga med reglerna för dataskydd, och här har vi resultatet av CNIL:s preliminära analys som tydligt säger att inget sådant tillstånd har begärts. Vi bör alltså låta de rättsvårdande myndigheterna i Frankrike utföra det rättsliga arbetet där. De har inte bara befogenheterna, utan också ansvaret för att utföra detta arbete.
Hur är det med Nederländerna då? Där fanns flera databaser där man kunde bearbeta känsliga uppgifter och som anmäldes till kommissionen av Nederländerna under 2005 och 2006. Den mest kontroversiella databasen hade anknytning till brottslig verksamhet bland ungdomar från Västindien. Denna databas har sedan raderats.
Nyligen planerade en kommun i Nederländerna att skapa en datafil med etniska uppgifter, men projektet ställdes in i enlighet med den nederländska dataskyddsmyndighetens rekommendationer. Detta visar att direktivets system fungerar - de nationella dataskyddsmyndigheterna är ansvariga och tar ansvar.
Jag vill för övrigt tala om för er här i parlamentet att jag arbetar på reformen av dataskyddsdirektivet, delvis med målet att stärka de nationella dataskyddsmyndigheternas oberoende och möjligheter att ingripa inom en europeisk ram.
Det får räcka för tillfället. Jag måste korta ned mitt anförande eftersom vi inte har någon tolkning efter klockan 24.00, så jag bryter här.
Véronique Mathieu
för PPE-gruppen. - (FR) Fru talman, Viviane Reding, mina damer och herrar! Det gladde mig mycket när jag i dag fick höra att kommissionskollegiet inte har för avsikt att fortsätta driva överträdelseförfarandet mot Frankrike i fråga om direktiv 2004/38/EG. Men för en tid sedan, i ett möte i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, ställde jag en fråga till dig, Viviane Reding, angående detta och jag talade om för dig att Frankrike lämnat all information under 2006 och 2007, tillsammans med jämförelsetabeller för införlivandet av direktiv 2004/38/EG.
Men nu, 2010, är du plötsligt förvånad över att rättsäkerhetsgarantierna inte är adekvata. Du svarade aldrig på min fråga då, så jag skulle vilja ha ett svar i dag.
Jag har en sak att säga när det gäller Mens-ärendet. Jag tror att oppositionen och andra nu börjar tröttna på denna debatt. Det är mycket lätt att bevisa att anklagelserna är grundlösa. Du har slutsatserna i CNIL:s rapport till premiärministern. Jag antar att du också, liksom jag, har fått rapporten från generaldirektören för den nationella polisen. Du nämnde ett antal punkter som du uppenbarligen anser otillfredsställande.
Du förespråkar mänskliga rättigheter, men vi får inte begränsa oss till att försvara enbart minoriteternas rättigheter. Alla människors rättigheter måste försvaras, och vi förtjänar alla respekt. Vi i Frankrike är också hedervärda och jag kan garantera att Mens-basen aldrig har existerat. CNIL har undersökt frågan, sökt efter olika nedsättande nyckelord som gitans, manouches, roms, men har inte funnit några bevis för att den nationella polisen skulle ha några sådana filer.
Den enda kritik som kan riktas mot den nationella polisen är att man underlåtit att anmäla denna databas, men filerna innehåller inte någon genealogisk information. Det är bara det att den nationella polisen har ett antal filer som ...
(Talmannen bad talaren avsluta sitt anförande)
Var snäll och låt mig avsluta. Jag är den enda talaren för PPE-gruppen så jag skulle vilja ha möjlighet att tala för gruppen.
Dessa filer innehåller information om grupper av individer som inte har någon fast bostad och inget hem, men de innehåller inte uppgifter om etnicitet. Så även om CNIL inte har uttalat sig om detta skulle jag i alla fall vilja att ni medger att det inte finns någon ...
(Utrop)
Jo, det är sant och jag skulle vilja att ni kunde erkänna faktum. Jag skulle också vilja att du, Viviane Reding, släppte dina misstankar mot den franska regeringen. Din attityd börjar snart gränsa till en ohälsosam besatthet.
Sylvie Guillaume
för S&D-gruppen. - (FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Etnisk profilering är inte något nytt i medlemsstaterna, men det verkar ha ökat på senare år i samband med terroristbekämpningsoperationer, upprätthållande av lag och ordning samt kampen mot illegal invandring. De senaste avslöjandena om förekomsten av en databas över romer och resande i Frankrike har visat hur viktigt det är att kommissionen fortsätter sina undersökningar för att få ytterligare information om förekomsten av dessa databaser och för att avgöra om databaserna är lagliga och förenliga med principen om icke-diskriminering.
Jag delar inte helt din entusiasm över det svar som Frankrike inkom med för några dagar sedan, Viviane Reding, men jag förstår varför du uttrycker dig som du gör.
Frankrike säger sig alltså ha planer för att införliva direktivet om fri rörlighet och kommer att lämna en tidsplan. Det finns två alternativ när det gäller detta mycket omdiskuterade direktiv och dess införlivande. Antingen har Frankrike gjort ett rent formellt åtagande, vilket innebär att kommissionen inte har fått något svar och att den har glömt tidigare erfarenheter, eller så har Frankrike lämnat ett fullständigt svar, och i så fall skulle vi vilja veta detaljerna. Du nämnde en tidsplan, en tidtabell för det införlivande som pågår. Frankrike håller för närvarande på att införliva direktivet om fri rörlighet som en del av den femte revideringen av landets invandringslagstiftning på sju år. Jag kan garantera att den revideringen kommer att gå mycket längre än EU:s principer om fri rörlighet. Därför tror jag att du kommer att behöva övervaka processen mycket noggrant.
Jag vill slutligen uttrycka min förhoppning om att kommissionen kommer att stå fast och försvara principen om icke-diskriminering. Jag hoppas att den inte kommer att låta sig nöjas med avtal som görs upp i godo eller enbart löften, även om de kommer från den franska regeringen.
Nathalie Griesbeck
för ALDE-gruppen. - (FR) Fru talman, fru kommissionsledamot! Jag vet att det är mycket sent, men kvällens debatt omfattar frågor med åsiktsmotsättningar som få andra. Trots de mycket tydliga förklaringar som vi just hört hittades i morse ännu en fransk informationswebbplats med en romsk databas, naturligtvis olaglig, som innehåller detaljerad och omfattande information som efternamn, förnamn, smeknamn, släktskap, sociala kontakter, bilregistreringsnummer och bilmodeller, samt namn på vederbörandes partner. Återigen hävdar myndigheterna att de inte känt till förekomsten av sådana filer.
Oavsett om den information som hittats på denna webbplats visar sig stämma innebär när allt kommer omkring förekomsten av dessa databaser, i Frankrike och flera andra EU-stater, fortfarande en underliggande risk för diskriminering.
Så, Viviane Reding, med tanke på dina kommentarer och din välkända viljestyrka och beslutsamhet, vad tänker du göra nu? Vilka ytterligare bevis behöver vi komma med för att du ska agera och reagera, med tanke på detta misslyckande med att upprätthålla principen om icke-diskriminering? Med andra ord, och utan att vilja vara kontroversiell, låt oss försöka upprätthålla lagen i Frankrike, i unionens medlemsstater, och bland dem som utgör denna halvhjärtade europeiska demokrati.
Vi har hört om utvisningar från Frankrike i somras, det cirkulär som utfärdades den 5 augusti - som tack och lov sedan återkallades - Mens-filen och annat. Vi har med stort intresse lyssnat till de argument som du lagt fram här i kväll. Du har sagt att du är nöjd med det löfte som Frankrikes gav förra veckan om att ändra den nationella lagstiftningen i linje med det europeiska direktivet från 2004.
Precis som mina kolleger skulle jag vilja få tillgång till dessa handlingar så att vi kan få ta del av din uppfattning och ditt engagemang att återupprätta rättsstatsprincipen. Utifrån dina kommentarer i eftermiddags låter det nästan som om du har gett upp.
Låt mig som avslutning på denna långa debatt betona att den har tjänat ett syfte. Den har visat oss att det finns ett tvingande behov att ta itu med problemets kärna, genom att främja nationella insatser och EU-politik som en del av den rättsstat som ligger till grund för den europeiska demokratin.
Raül Romeva i Rueda
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Fru talman! När du, Viviane Reding, sade de berömda orden ”Enough is enough!” var det många här i parlamentet, och ännu fler ute på gatorna, som applåderade.
Detta skapade en enorm förväntan hos alla oss som fortfarande tror på det europeiska projektet. Äntligen var det någon i kommissionen som vågade stå upp mot en stark medlemsstat i frågan om de grundläggande rättigheterna, något som alltid varit det viktigaste om man ser till orden, men inte alltid i handling.
Det förvånade oss lite och det var, ska vi säga, inte riktigt vad vi hade tänkt oss att det förfarande som inleddes inte skulle grundas på diskriminering utan bara på frågan om fri rörlighet. Jag menar att detta i viss mån var ett nederlag, men vi fortsatte ändå att applådera ditt engagemang vid det tillfället.
Dagens beslut har därför gjort oss lite förvirrade, och det gäller inte bara oss utan alla de människor som hoppades att se ett modigt svar från din sida i denna åtgärd. Detta säger jag särskilt med tanke på att vi för det första vet att ditt förtroende för den franska regeringen har visat sig vara, minst sagt, diskutabelt.
För det andra eftersom vi också vet att man vid revideringen av direktivet om fri rörlighet, oroväckande nog, gör en del som kan gynna införandet av och omdefinieringen av begreppet resande folkgrupper, vilket i viss utsträckning skulle kunna medföra att dessa grupper kriminaliseras igen.
Jag menar att den frustration som några av oss känner i dag inte bör få ännu mer bränsle. Vi ber dig därför att låt oss hålla fast vid den förhoppning du väckte med ditt ”Enough is enough!” för här tror vi fortfarande att problemet finns och att vi måste stå upp mot den franska regeringen i denna fråga, tillsammans med andra regeringar.
Rui Tavares
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Fru kommissionsledamot! Denna debatt handlar om grundläggande rättigheter, som rätten att inte diskrimineras och rätten till fri rörlighet. Men den har också blivit en debatt om de centrala bestämmelser som styr vårt arbete i EU-institutionerna. Det handlar om att veta om en medlemsstat handlar i god tro, om den lämnar tillförlitlig information till EU-institutionerna och så vidare. Dessutom har debatten också kommit att handla om huruvida vi, EU-institutionerna, kan garantera att såväl principerna som bestämmelserna följs, om vi kan uttrycka oss klart, och om vi, när så krävs, kan vara kompromisslösa i vårt försvar av dessa principer och bestämmelser.
Jag tror att vi redan har fått tydliga svar på frågan om god tro. Det finns medlemsstater, särskilt Frankrike, som inte har handlat i god tro. De har upprepade gånger förnekat förekomsten av handlingar som sedan dyker upp offentligt. Detta hände i somras och det händer nu i fråga om databaserna. Hur kan man påstå att det inte finns några databaser, när vi i dag har uppdagat en databas som heter Roms på en fransk webbplats, med en mängd information om romer, bland annat vilka städer de kommer från, inbegripet städer inom EU som Bukarest, Belgrad och Timisoara.
Svaret på den andra frågan är också mycket viktigt. Du sade att detta var ett historiskt ögonblick, och att historiker kommer att erkänna att kommissionen för första gången talade klarspråk. Det betvivlar jag starkt, och jag är historiker. Jag betvivlar det eftersom till och med journalisterna betvivlar det. Dagen efter att de varit hos utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor skrev vissa tidningar, exempelvis Financial Times, att kommissionen inte kommer att åtala Frankrike. Andra tidningar skrev tvärtom. Än i dag säger nyhetsrapporteringen på vissa ställen att fallet mot Frankrike har skjutits upp, och på andra att det har lagts ned helt.
Om kommissionen inte talar klarspråk - och uppenbarligen har dess uttalanden tolkats olika - jag menar att om kommissionen vill tala klarspråk har den en stark allierad i parlamentet. Om kommissionen tvekar kommer parlamentet inte att försumma att fullfölja ärendet: det kommer inte att vara ett fall som bara inträffade förra sommaren och sedan bara lades ned. Vi kommer att fortsätta tala om det här i parlamentet.
Kinga Göncz
. - (HU) Vi kan se att krisen har undergrävt många EU-medborgares känsla av trygghet. Detta skapar en grogrund inte bara för utveckling och spridning av extremism, utan också för politiska manifestationer där man pekar ut särskilda etniska grupper som hot mot säkerheten och förknippar minoriteter och invandrare med brottslighet. Den franska regeringen började köra ut romer från Frankrike på etniska grunder, vilket är oacceptabelt. Vi har, som många redan påpekat, goda skäl att anta att den franska polisen, och även andra EU-stater, inte har slutat att samla in uppgifter om etnicitet.
Om detta kan bevisas hoppas vi att kommissionen verkligen tar sitt ansvar som väktare av fördragen och av stadgan om de grundläggande rättigheterna, och inleder ett förfarande om överträdelse av åtaganden. Polisen spelar en viktig roll för att upprätthålla allmän ordning, men vi kan inte tillåta att etnisk profilering blir en del av polisens standardpraxis. Det undergräver minoriteternas förtroende för de demokratiska institutionerna och kan utgöra grund för diskriminering. Majoriteten av den romska befolkningen lever i djup fattigdom i EU, och förutom fattigdom är de också utsatta för diskriminering. I vår strategi för 2020 finns ambitiösa planer för att bekämpa fattigdomen, men det vi ofta ser är en kamp mot de fattiga, vilket vi måste sätta stopp för.
Catherine Grèze
. - (FR) Fru talman! Viviane Reding, du har i dag med viss entusiasm berättat för oss att, jag citerar, Frankrikes reaktion visar att EU är en effektiv rättsstat, samt, och jag citerar igen, att vi nu måste arbeta för konkreta åtgärder och resultat som bygger på våra gemensamma europeiska värderingar. Jag har i min hand ett exemplar av de konsoliderade fördragen och stadgan om de grundläggande rättigheterna, och du får förlåta mig, men jag delar inte helt din entusiasm.
Vilka bevis behöver kommissionen för att driva ärendet vidare? Vilka bevis krävs för att fördöma diskrimineringen, utvisningarna som för närvarande drabbar romerna i Frankrike och andra EU-länder?
Det stämmer att kommissionen har infört en rad åtgärder för att främja romernas integration, bland annat med hjälp av strukturfonderna. Men jag undrar ändå om inte kommissionen i själva verket har skjutit sig själv i foten, genom att föra en politik där man vägrar inse fakta.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Fru talman! Jag måste erkänna, Viviane Reding, att jag också blivit besviken i kväll. Vi är många som har noterat dina tidigare uttalanden och även stöttat dig. Vi har nu förstått att överträdelseförfarandet angående den fria rörligheten endast har skjutits upp. Men dagens diskussioner gäller diskriminering. Du vill ha bevis och du har bett den franska regeringen, och enbart den franska regeringen, att ge dig det. Det säger du och har sagt varje gång vi frågat dig.
Med all respekt måste jag säga att jag faktiskt börjar undra om du bryr dig om vad vi har att säga. Jag var i Marseille i helgen, där jag träffade de organisationer som arbetar med romer. Jag har varit aktiv inom detta område i många år och jag blev bestört av vad de berättade om romernas situation i Marseille-området. Viviane Reding, romerna i Frankrike är rädda, de går under jorden. De vågar inte lämna sina provisoriska läger. Barnen vågar inte längre gå till skolan. Organisationerna kan inte hitta dem och kan därför inte kontrollera deras sociala välbefinnande och hälsa. Det är vad organisationerna berättar. Sådan är situationen för romerna i Frankrike i dag.
Mens-filen. Låt oss släppa frågan om Mens-filen. Polisen har meddelat att den har raderats. Men om man noga läser CNIL:s rapport ser man att de inspektioner som CNIL utfört gällde det etniska ursprunget. Låt oss därför be att få se inspektionsrapporterna. CNIL är ett ansett organ. Be om rapporterna från alla de inspektioner som CNIL utfört och ...
(Talmannen avbröt talaren)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Fru talman, fru kommissionsledamot! Den 9 september antog parlamentet en resolution som utlöste en nödvändig debatt i rätt tid. Parlamentet gjorde sitt jobb.
Det finns de som, utifrån kraftfullheten hos de efterföljande uttalandena - helt i linje med parlamentets krav - och de förklaringar som har getts ikväll, anser att det enda möjliga är att känna besvikelse över att det inte pågår några förfaranden mot Frankrike. Jag vill påpeka att debatten inte handlade om Frankrike, och i synnerhet inte riktade sig mot Frankrike. Debatten handlade om de grundläggande principerna för europeisk integration, såsom fri rörlighet för personer, eftersom Europa inte bara handlar om fri rörlighet för varor och kapital utan framför allt om européernas rätt till fri rörlighet utan att diskrimineras, och naturligtvis utan att diskrimineras på grund av etnisk härkomst.
Om det fortfarande finns något att undersöka med avseende på filer med uppgifter om etnisk härkomst som ännu inte är helt klarlagda, är detta kommissionens arbete. Vad som också bör påpekas är att detta arbete inte är slutfört, eftersom det även handlar om att se till att parlamentet står emot populismens frestelser, som letar syndabockar för problemen med socialt utanförskap snarare än lösningar eller åtgärder.
Förutom att bekämpa populismen och dess frestelser handlar det om att arbeta för att integrera dem som står utanför, de som har marginaliserats under en lång tid, och naturligtvis den romska befolkningen.
Parlamentet måste anordna en konferens om integrationen av den romska befolkningen. Parlamentet måste även säga att detta arbete inte är gjort än. Faktum är att det knappt har påbörjats, och att vi har en lång väg kvar att gå. Det innebär att denna debatt kommer att ha varit värdefull även om den i slutändan inte leder till några förfaranden mot Frankrike, eftersom den har visat sig vara nödvändig och i rätt tid.
Ioan Enciu
(RO) Som ni alla vet skulle år 2010 bli Europeiska året för bekämpning av fattigdom, socialt utanförskap, diskriminering och främlingsfientlighet. Men faktum är att jag tror att vi har förlorat kampen, åtminstone i år.
Situationen när det gäller de grundläggande rättigheterna inom Europeiska unionen blir allt mer kritisk istället för att förbättras. Mot bakgrund av den ekonomiska och finansiella krisen ökar regeringarna i vissa medlemsstater diskrimineringen: utvisningar och databaser baserade på kriteriet romsk härkomst är saker som redan har tagits upp här. Så länge kommissionen inte kan garantera att de grundläggande rättigheterna tillämpas i EU kommer dess goda rykte som försvarare av dessa rättigheter att försämras. Det är en risk som denna institution inte har råd att ta.
Jag vill fråga kommissionens vice ordförande, Viviane Reding, om kommissionen kommer att granska och utreda även de andra fall av diskriminering som rapporteras från olika medlemsstater? Kan kommissionen fortsätta sina utredningar med tanke på det politiska tryck den står under?
Csaba Sógor
. - (HU) Etnisk diskriminering är uttryckligen förbjudet enligt europeisk och internationell lagstiftning. Trots detta misstänks vissa medlemsstater ofta för förtäckt diskriminering mot minoriteter som lever inom deras territorier. Jag vill inte tala om förtäckt diskriminering nu, men jag vill göra er uppmärksamma på en befintlig lag som helt öppet missgynnar en etnisk minoritet. Även om den slovakiska regeringen har ändrat lagen om nationellt språkskydd i rätt riktning föreskriver lagen fortfarande böter. Lagen fungerar därför utmärkt för att hota och försätta de medborgare som har ett annat modersmål än slovakiska i en osäker situation. I sin ståndpunkt om denna lag förklarade Venedigkommissionen tydligt att lagen strider mot Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk och begränsar användandet av minoritetsspråk i en orimligt stor utsträckning. Jag vill be kommissionen, kommissionsledamoten och Europaparlamentet att grundligt utreda och fördöma alla rutiner inom EU som kan användas för diskriminering på grund av etnisk härkomst eller ras.
Elena Băsescu
(RO) För en månad sedan uttryckte Europaparlamentet sin oro över massutvisningarna av medborgare av romsk härkomst, och avvisade alla samband mellan kriminalitet och invandring. I Rumänien tillämpas sedan 2007 en europeisk integrationsstrategi för romer, en idé som togs upp även på Europarådets sammanträde i september.
Jag vill betona att man hittills inte har nått någon godtagbar lösning. Debatten om respekt för principen om icke-diskriminering får tvärtom ny fart efter mediernas rapporter om Mens-databasen i Frankrike. Jag anser att kommissionen måste inleda en utredning i de aktuella medlemsstaterna för att se till att de administrativa rutinerna inte grundar sig på etniska kriterier.
Avslutningsvis vill jag välkomna att den franska regeringen förra fredagen officiellt utlovade att man ska följa den europeiska lagstiftningen om fri rörlighet. Frankrike och Rumänien måste samarbeta för att förenkla den sociala integrationen av romer och få de medel som krävs.
Ulrike Lunacek
(DE) Fru talman, fru kommissionsledamot! Dagens debatt visar än en gång hur viktigt Europarådets beslut den 9 september var, med andra ord att Frankrike - en medlemsstat - enligt vår uppfattning strider mot de grundläggande rättigheterna och diskriminerar människor på grund av deras etniska härkomst, och vi uppmanade er att göra något. Kommissionsledamoten förklarade tydligt och entusiastiskt och med beslutsamhet om allt kommissionen har gjort hittills, för vilket den även har fått starkt stöd från oss. Enligt vår uppfattning har kommissionen nu dock tagit ett steg tillbaka. Kravet på att inleda ett överträdelseförfarande, eftersom diskriminering på grund av etnisk härkomst har förekommit, har återigen underbyggts genom de dokument som några talare redan har nämnt, och som franska dagstidningar hänvisar till i dag. Det är helt uppenbart att romerna har diskriminerats på grund av sin etniska härkomst, och att det inte bara var deras rätt till fri rörlighet som kränktes. Jag vill därför återigen uppmana er att vidta åtgärder och att inleda ett förfarande.
Jaroslav Paška
. - (SK) Som en nästan naturlig del av sitt förebyggande arbete tar säkerhetstjänster fram databaser med människor som är inblandade i kriminell verksamhet.
Databaserna skapas i enlighet med nationell lagstiftning, endast behöriga personer har åtkomst till de insamlade uppgifterna, och informationen som samlas in kan bara användas i syfte att skydda samhället från brottslig verksamhet. Jag är säker på att säkerhetstjänsterna i Frankrike och Nederländerna precis som säkerhetstjänsterna i andra länder bara är intresserade av säkerhetsanalyser av den information som de verkligen behöver för sitt arbete. Information om etnisk härkomst eller ras ingår normalt inte i det. Om säkerhetstjänsterna har handlat överdrivet nitiskt kan detta säkerligen utredas och, beroende på utfallet, enligt min mening hanteras med försiktighet så att det kan godtas av Europeiska unionen.
Csanád Szegedi
. - (HU) Mina damer och herrar! Rörelsen för ett bättre Ungern (Jobbik) föreslog redan år 2006 att man ska kunna ange en persons etniska härkomst i brottsregistren, så att man i tillämpliga fall kan uppmärksamma romska brottslingar. Vi är fortfarande av den uppfattningen. Vid den tiden kallade de vänsterliberala medierna Jobbik för ett extremistparti. Fyra år senare ser vi hur man tar fram listor i Frankrike om utvisningen av romer. I Nederländerna anses romerna vara en nationell säkerhetsrisk, och även där offentliggörs rapporter om databaser. Även i Finland registreras romska brottslingars etniska härkomst i häktena.
Låt mig nu vända mig till en av de föredragande här, den slovakiska damen som skrattade så högt över de ungerska offren. Jag tycker att det är ett extremt hyckleri att hon fördömer att man samlar in data om romer, samtidigt som hon i egenskap av slovakisk politiker stöder en rasistisk språklag som på etniska grunder straffar folk som talar sitt modersmål.
Viviane Reding
kommissionens vice ordförande. - (EN) Fru talman! Faktum är att ärendet mot Frankrike inte har lagts ner. Det har skjutits upp, eftersom vi måste vänta på att lagen verkställs i praktiken och inte kan uttala oss om lagförslag. Lagförslagen är godtagbara, men de måste verkställas så att vi kan avsluta ärendet. Ärendet pågår därför fortfarande.
När det gäller de etniska databaser som CNIL, den oberoende franska dataskyddsmyndigheten, granskar i enlighet med fransk lag och i detta fall även i enlighet med de europeiska direktiven, måste vi lita på de oberoende nationella dataskyddsmyndigheterna, eftersom de enligt europeisk lag ansvarar för att utföra analysen. Jag tycker att den franska oberoende dataskyddsmyndigheten har visat att den klarar av detta väl.
kommissionens vice ordförande. - (FR) För att fortsätta tycker jag att det är mycket viktigt att vi påminner oss om de verkligt viktiga frågorna här.
Utöver romerna i Frankrike finns 10 miljoner romer i Europa, och de utgör den största minoriteten i Europa. Jag kommer själv från ett land med 500 000 invånare. Det finns 10 miljoner romer, så ni kan uppskatta frågans omfattning. Romerna i de flesta av våra medlemsstater lever i extrem fattigdom. De har problem att få tillgång till bostäder, utbildning, hälsovård och arbete, och den verkliga skandalen är enligt min mening att dessa problem ännu inte har kunnat lösas. Därför hoppas jag att de åtgärder som vidtas nu ska fortsätta, och jag tycker att de bör välkomnas eftersom vi inte ska tolerera denna typ av diskriminering.
De aktuella åtgärderna kommer åtminstone att ha fungerat som väckarklocka för medlemsstaterna. Jag har inte glömt att bara tre av tjugosju medlemsstater fanns representerade på ministernivå vid ministermötet i Córdoba i april i år. Därför kommer vi att kalla till ett nytt ministermöte när det har gått ett år, efter att vi i samarbete med arbetsgruppen har genomfört en detaljerad utredning om romernas situation och om frågan huruvida europeiska medel används eller inte, för att på så sätt ta reda på vad som verkligen händer. Vi kommer alltså att hålla ett nytt ministermöte efter ett år, för att se exakt vilka åtaganden varje medlemsstat har gjort när det gäller nationella strategier för romerna inom ramen för vad som bestämts på EU-nivå.
Jag hoppas att dagens otrevliga situation åtminstone kommer att leda till att romerna inte längre måste stå vid sidan om när vi utarbetar riktlinjer för att bekämpa den extrema fattigdomen.
Om vi inte lyckas den här gången, när vi har möjlighet till det, kommer nästa generations parlamentsledamöter att behöva ha exakt samma diskussioner som vi har haft under de senaste veckorna. Det vill vi inte, så låt oss göra något nu.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Carlos Coelho
skriftlig. - (PT) Att ta fram etniska profiler är inget nytt i medlemsstaterna, men det har ökat under de senaste åren, framför allt efter terroristattackerna i Madrid och London. Storbritannien är dock den enda medlemsstat som har tagit itu med frågan och tagit fram en lagstiftning på området. Att ta fram profiler utifrån innehållet i specifika databaser kan vara lagligt och ha legitima ändamål. Men när de kriterier som används för att samla in uppgifterna uteslutande inriktas på ras, etnicitet och religion bör de anses vara diskriminerande och därmed olagliga. Myndigheterna har rätt att utföra identitetskontroller och övervakning inom sina respektive territorier, för att upprätthålla säkerhet och allmän ordning och för att förhindra brottslighet och övervaka olaglig invandring. Men individers fysiska och etniska egenskaper får inte ses som en indikation på att de är brottslingar eller att de befinner sig i landet illegalt. Alla människor ska behandlas individuellt och det måste finnas ett annat skäl, förutom en persons ras eller etnicitet, för att uppgifterna ska läggas in i en databas eller för att personen ska behandlas på ett annat sätt än den övriga befolkningen.
