Euroopa ühine sisserändepoliitika: põhimõtted, meetmed ja vahendid (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on lühiettekanne, mille teemaks on kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Simon Busuttili koostatud raport "Euroopa ühine sisserändepoliitika: põhimõtted, meetmed ja vahendid” (2008/2331)(INI)).
Simon Busuttil
Kui ma peaksin oma aruande kahe reaga kokku võtma, siis ma ütleksin esiteks, et ühisel sisserändepoliitikal on Euroopa Parlamendi tugev toetus, ja teiseks, et parlament ei taha enam killustatud sisserändepoliitikat. Pigem tahab ta ühtset poliitikat, sest vaid ühtne poliitika saab olla tulemuslik.
Ma ütlen seda tugevama veendumusega, pidades silmas mõned päevad tagasi toimunud juhtumit, kus laev "Pinar” päästis rahvusvahelistest vetest leitud 154 sisserändajat. See juhtum viitab ühispoliitika vajadusele. Tegelikult rõhutab see hinda, mida me oleme sunnitud maksma põhjusel, et meil puudub toimiv ühispoliitika. Missugust hinda? Hinnaks on see, et igaüks hiilib vastutusest kõrvale ja asetab selle teiste õlgadele, ning sellal kui me tegeleme teineteise süüdistamisega, upuvad ja surevad inimesed iga päev otse meie silme all.
On häbiväärne, et 60 miljoni elanikuga riik kasutab oma seadusi selleks, et lükata oma kohustused alla poole miljoni elanikuga riigi kaela. Ma julgen väita, et tegu ei ole ühekordse juhtumiga ja et Itaalia "Lega Nord” minister püüdis lihtsalt köita oma kuulajaskonna tähelepanu paar nädalat enne Euroopa Parlamendi valimisi. Selliseid poliitilisi trikke on lihtne märgata, ent see ei tähenda, et need oleksid vastuvõetavad. Ma tahaksin kiita Malta ja Itaalia peaministrit konstruktiivse suhtumise eest, mida nad näitasid üles, sekkudes "Pinari” olukorra lahendamisse. Tänu nende sekkumisele võitis mõistus vapustava rumaluse. Terve mõistus võitis jäikuse ning õigus võidutses džungliseaduste üle.
Ma loodan, et tänu "Pinari” juhtumile mõistame kõik, et ehkki vastutust on lihtne teiste kaela veeretada ja lihtne on süüdistada eksimustes teisi, ei vii lihtne tee lahendusteni. Lahenduseni viib tõeliselt euroopalik poliitika, olgugi et see võib olla raskem.
Minu raportis on kuus põhipunkti. Esiteks peame tegema igaveseks lõpu inimtragöödiale, millega me ebaseadusliku sisserände tõttu silmitsi seisame; teiseks tuleb viivitamatult rakendada sisserändepaktis sisalduv koormuse jagamise mehhanism ja muuta see siduvaks õigusaktiks; kolmandaks tuleb panna suuremat rõhku nende sisserändajate tagasisaatmisele, kellel ei ole õigust Euroopa territooriumile jääda; neljandaks tuleb Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahelistes lepingutes käsitleda ka sisserändeküsimust; viiendaks tuleb tugevdada agentuuri FRONTEX mitte ainult rahaliselt, vaid eelkõige ressursside poolest; ning lõpuks peame karmistama võitlust organiseeritud kuritegevusega.
Lõpetuseks olgu öeldud, et me saavutasime kompromissi mitmes küsimuses, mida raportis käsitletakse. Kahjuks on endiselt lahendamata üks küsimus, mis lisati Sotsiaaldemokraatliku fraktsiooniga moodustatud enamuse poolt seoses sisserändajate hääleõigusega. Seda ei saanud ma aktsepteerida. Seepärast olen pakkunud välja raportile alternatiivse lahenduse, s.o asendada viide hääleõigusele kompromissiga, mis kätkeb endas ümbersõnastust.
Joe Borg
Komisjoni nimel tahaksin tänada Simon Busuttili olulise raporti eest, mille ta on koostanud. Raportis käsitletakse keskset teemat, mis on seotud Euroopa Liidu pideva arenguga - ühist sisserändepoliitikat. Nagu raportis öeldud, oli Euroopa Ülemkogu poolt eelmisel aastal vastu võetud immigratsioonipakt stardiplatvormiks ühenduse poliitikale varjupaiga taotlemise ja sisserände valdkonnas.
Nüüd peame tagama paktis sätestatud kohustuste täitmise. Tuleval kuul esitab komisjon ettepaneku meetmete kohta, mille abil pakti rakendamist jälgida. See toimub komisjoni aastaaruande kaudu. Käesolev raport ja nimetatud aruanne on aluseks Euroopa Ülemkogus toimuvale iga-aastasele arutelule, mis hõlmab alates 2010. aastast rakendatavat sisserände- ja varjupaigapoliitikat.
Paktis sätestatud ühispoliitika üldiste eesmärkide mõiste lisatakse ka mitmeaastasesse Stockholmi programmi, mis on kavas võtta vastu sel aastal Rootsi eesistumise ajal. Busuttili raportis antakse komisjonile väga kasulikku teavet, aidates tal anda kavandatud panuse teatise näol, mis peaks võetama vastu sel suvel. Ma tahaksin rõhutada meie ideede üldist sarnasust.
Busuttili raporti eri osades õhutatakse komisjoni tegutsema. Sellele tahaksin vastata, et komisjon on juba aktiivselt tegutsema asunud. Selle näiteks on ajutise ja korduvrände võimaluste väljatöötamine, edusammud andmete kogumise ja analüüsimise valdkonnas, teabe levitamises nii sisserändajate käsutuses olevate realistlike võimaluste kui ka ebaseadusliku sisserändega kaasnevate riskide kohta ning koostöös kolmandate riikidega.
Ma tahaksin tõsta esile valdkonda, milles Simon Busuttil väljendas muret, s.o liikmesriikidevaheline solidaarsus sisserändeküsimustes. Nagu raportöör oma kõnes rõhutas, on hiljuti Vahemeres toimunud sündmused taas kord juhtinud tähelepanu probleemidele ja tõsisele survele, millega teatud liikmesriigid silmitsi on. Ma kinnitan teile, härra Busuttil, et komisjon teeb kõik, et leida lahendus nende liikmesriikide abistamiseks, kellele sisseränne avaldab iseäranis tugevat survet.
Siinkohal tahaksin tuua näiteks kolm meedet, mis on kas juba võetud või võetakse selleks otstarbeks. Dublini määrust muudetakse nii, et see võimaldab peatada üleviimise neisse liikmesriikidesse, mis on erilise surve all. Abi osutamiseks nendele liikmesriikidele moodustatakse varjupaigaküsimuste Euroopa tugiamet ja liikmesriikidele eraldatakse vahendid sisserändajate riigisiseseks ja vabatahtlikuks ümberjaotamiseks.
Juhataja
Päevakorrapunkti käsitlus on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 22. aprillil 2009.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Corina Creţu  
Komisjoni hinnangul vajab EL 2050. aastaks kolmandatest riikidest 60 miljonit töötajat seoses elanikkonna vananemise kiirenemisega. Seetõttu sõltuvad Lissaboni strateegia ambitsioonikad eesmärgid väljastpoolt ELi pärinevast tööjõust.
Praegu aga tööpuudus majanduskriisi tõttu oluliselt suureneb ja töökohtade kaotus mõjutab ka paljusid uutest liikmesriikidest pärit piiriüleseid töötajaid. Seetõttu on tähtis siduda sisserände- ja tööhõivepoliitika, et saavutada õiglane ja praktiline positsioon, järgides samas ühenduse eelistuse põhimõtet. Ma leian, et on vale anda sisserändajatele õigus liikuda ELis, samas kui isegi rumeenlastel ja bulgaarlastel ei ole täielikku liikumisvabadust Euroopa tööturul.
On ebamoraalne ja ohtlik soodustada ajude äravoolu arengumaadest, võtmata arvesse bumerangi-efekti ohtu ja näitamata üles vähimatki muret diskrimineerimise pärast, mille puhul lõviosale immigrantidest, eeskätt naistele, pakutakse töökohti, mis on allpool nende kvalifikatsiooni ning teevad neist negatiivsete päritolumaa ja ELi liikmesriikide stereotüüpide ja negatiivse praktika ohvrid.
Jamila Madeira  
Eurostati väitel saab ELi elanikkonna vananemisest keskpikas perspektiivis reaalsus. Sisseränne võib olla oluline stiimul ELi heade majandustulemuste kindlustamiseks. Seda silmas pidades peame tunnistama sisserände erilist tähtsust ELi jaoks.
Ebaseadusliku töötamise vastu on vaja võidelda, sest sellega rikutakse võõrtööliste põhiõigusi. Me peame edendama Euroopa poliitikat, mis õhutab ebaseaduslikult ELis viibivaid võõrtöölisi end ametiasutustes arvele võtma, tagades samas, et see ei tooks kaasa nende lihtmenetluse korras väljasaatmist nende õigusi rikkudes. Need töötajad on Euroopasse saabudes juba niigi halvemas olukorras ja on selge, et sisserändevoogude õige juhtimine on kasulik nii ELile kui ka kolmandatele riikidele.
Me peame võitlema oskuste raiskamise vastu, mida võõrtööliste puhul sageli kohtab. Need töölised, eeskätt naised, saavad tavaliselt töökoha, mille jaoks nad on liialt haritud.
Ma leian, et komisjon peaks pöörama erilist tähelepanu oskuste tunnustamise küsimusele ja elukestva õppe soodustamisele, tagades seejuures, et sisserändajatel oleksid võimalused õppida asukohamaa keelt, et kindlustada nende sotsiaalne, erialane ja kultuuriline lõimumine Euroopa Liidus.
Bogusław Rogalski  
Sisseränne Euroopasse on nähtus, mis on aset leidnud juba pikka aega ja mida toetavad sellised tegurid nagu märkimisväärsed erinevused Euroopa ja muude maailma piirkondade elatustaseme vahel.
Pole kahtlust, et Euroopa vajab ühist lähenemist sisserändele Euroopa Liitu. Ühe liikmesriigi suutmatus võib mõjutada otseselt teisi riike. Sisserände kehval juhtimisel võivad olla tõsised tagajärjed päritoluriikide ja sisserändajate endi jaoks.
Me peaksime endale teadvustama, et seaduslik sisseränne on kasulik nähtus, mis pakub võimalusi paljude rühmade jaoks. Sisserändajatel on olnud viimastel kümnenditel väga tähtis roll Euroopa Liidu arengus ja EL vajab endiselt nende töökäsi. Sellega seoses on vaja ühist poliitilist nägemust, mille aluseks on varasemad saavutused ja mis mõtleb ka tulevikule. Selle eesmärgi saavutamiseks on vaja tõhusamat koostööd. On palju inimesi, kes riskivad oma elu või tervisega, et ületada eeskätt ELi uut lõuna- või idapiiri. Tuhanded neist hukkuvad merel, otsides paremat elu.
Sisseränne on üks kõige tõsisemaid probleeme, millega EL praegu silmitsi on, ja see, kuidas me sellega toime tuleme, sõltub meist endist. Me võime pöörata selle enda kasuks või kahjustada paljusid inimesi sellega valesti ümber käies.
Daciana Octavia Sârbu  
Tuginedes asjaolule, et Euroopa on sisserändajate peamine sihtkoht, peab sisserände õigusliku raamistiku ühtlustamine olema üks ELi prioriteete.
Kui meie, eurooplased, ei võta midagi ette ühtse sisserändepoliitika edendamiseks, siis oleme hiljem silmitsi oma tegevusetuse tagajärgedega.
Ma näen vaimusilmas, kuidas tuhanded ebaseaduslikud sisserändajad kaotavad oma elu merel. Ma leian, et meie kohus on ennetada inimeste hukkumist. Selleks peame hakkama tegema aktiivset koostööd riikidega, kust ebaseaduslikud immigrandid tulevad.
Ma usun, et ühtsest Euroopa sisserändepoliitikast peab kujunema poliitika, mis toetab solidaarsust liikmesriikidega, kes asuvad ELi piiril ja kannatavad suurima sisserändajate voo käes.
Ma toetan seisukohta, et ebaseadusliku sisserändega saab võidelda vaid kontrollitud seadusliku sisserände edendamise teel. Iga liikmesriik peab isiklikult võtma ranged kohustused seaduslikku sisserännet soodustavate tingimuste loomiseks.
Ma toetan seda raportit, mis on osutunud küllaltki ambitsioonikaks, ja loodan, et see võetakse täiskogu istungil toimuval hääletusel suure häälteenamusega vastu.
