Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön vakaville rikkomisille säädetyt seuraamukset (lyhyt esittely) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana lyhyt esittely Hella Rannerin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön vakaville rikkomisille säädetyistä seuraamuksista.
Hella Ranner
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensin kiittää kaikkia valiokunnan jäseniä rakentavasta yhteistyöstä. Tämä mietintö koskee tärkeää aihetta. Se vaikuttaa jokaiseen, joka matkustaa Euroopan teillä. Se koskee rahtiliikenteen ajo- ja lepoaikojen noudattamista, jota on parannettava huomattavasti.
Keskustelu valiokunnassa osoitti - kuten myös monet keskustelut, joita käytiin kaikkien puolien erilaisten sidosryhmien kanssa, samoin kuin keskustelut jäsenvaltioiden edustajien kanssa - että ajo- ja lepoaikoja koskevien määräysten täytäntöönpanoa on ehdottomasti parannettava kiireellisesti.
Myös ajopiirtureita koskevia sääntöjä on parannettava. Komissio esitteli toukokuussa 2009 kertomuksen, jossa se analysoi tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. On tosiaan sanottava, että tulos oli järkyttävä. Samasta rikkeestä jäsenvaltioissa langetettava seuraamus voi vaihdella 500 eurosta 5 000 euroon. Tästä seuraa, että kuljettajat tietenkin pakenevat valtioihin - mahdollisuuksien mukaan, ennen kaikkea raja-alueilla - joissa seuraamukset ovat lievempiä. Tämä on sietämätön tilanne. Myös erilainen tarkastustiheys johtaa suureen epävarmuuteen kuljettajien ja yritysten keskuudessa.
Eroja ei kuitenkaan ole ainoastaan sakkojen määrässä, vaan myös seuraamusten tyyppi ja yksittäisten rikkeiden luokittelu eroavat toisistaan huomattavasti. Tämä on sietämätön tilanne, sillä tällaisten sääntöjen tavoitteena on oltava tieliikenteen turvallisuuden ja työntekijöiden suojelun lisäksi myös - ja tätä ei pidä unohtaa - reilu kilpailu. Kriisin aikana yrittäjiin kohdistuva paine kasvaa. Hintoihin kohdistuu painetta. Siksi on ehdottomasti huolehdittava siitä, että kaikkien tiellä liikkujien - ja ennen kaikkea tietenkin välittömästi osallisten kuljettajien - turvallisuus taataan.
Kuten kaikki tiedämme, tähän voidaan päästä ainoastaan tehokkaan rangaistusjärjestelmän avulla. Rangaistusten on oltava selkeitä, läpinäkyviä ja ennen kaikkea vertailukelpoisia. Jos haluamme ajo- ja lepoaikoja koskevan asetuksen menestyvän, niin säännökset on myös pantava järkevästi täytäntöön jäsenvaltioissa - tämä on mietinnön tärkein näkökohta. Lisäksi tarvitsemme joka tapauksessa tiheämpiä ja parempia tarkastuksia sekä tietoa lainsäädännöstä, ei ainoastaan jäsenvaltioiden kuljettajille vaan myös kuljettajille, jotka tulevat yhteisön ulkopuolisista maista. He eivät tietenkään tunne koko järjestelmäämme.
Näin ollen on tärkeää harjoittaa tiedonvaihtoa, ja sen on tapahduttava komission alaisuudessa. Asiasta voisi vastata virasto, joka käsittelisi tieliikennekysymyksiä yleisesti. Tässä yhteydessä ei mielestäni ole olennaista, mikä elin hoitaa tarkastusten ja tulosten yhdistämistä. Yksi asia on kuitenkin selvä: tällainen elin on oltava olemassa. Lissabonin sopimus antoi meille mahdollisuuden 83 artiklan 2 kohdan mukaisesti puuttua myös yksittäisten jäsenvaltioiden määräyksiin ja tarkistaa, yhdenmukaistetaanko säädöksiä vastaavasti. Valiokunnassa ei kyseenalaistettu - tästä oltiin täysin yhtä mieltä -, että tätä mahdollisuutta pitäisi käyttää meidän kaikkien eduksi ja meidän kaikkien turvallisuuden vuoksi.
Haluan vielä mainita yhden tärkeän seikan, ennen kuin päätän puheenvuoroni. Jos haluamme kuljettajien noudattavan lepoaikoja, meidän on myös tarjottava heille tarvittava infrastruktuuri. Monissa jäsenvaltioissa ei vielä ole todella riittävästi turvallisia pysäköintialueita. On jäsenvaltioiden tehtävä huolehtia niistä, sillä vain näin määräyksillä voi olla haluttu vaikutus.
Toivon hartaasti, että komissio ottaa jatkossakin tämän ongelman vakavasti, ja olen vakuuttunut siitä, että parlamentti haluaa ja sen täytyy pitää asia esityslistalla. Työ ei saa päättyä tähän mietintöön. Ehkä se vasta alkaa. Kyse on todellisesta voimien yhdistämisestä paremman valvonnan ja yhdenmukaistamisen saavuttamiseksi, ja odotan komission esittävän vuoden sisällä kertomuksen mahdollisista yhdenmukaistamistoimenpiteistä, myös niistä, jotka perustuvat Lissabonin sopimuksen uusiin määräyksiin.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, haluan todella onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. On tosiasia, että seuraamukset, seuraamustyypit, sakot ja niiden luokittelu - ja tätä haluan korostaa - eroavat valtavasti jäsenvaltiosta toiseen. Juuri tästä syystä mietinnössä painotetaan vahvasti sitä - ja esittelijä aivan oikein toteaa mietintönsä lopuksi -, että tarvitsemme komissiolta erityisiä yhdenmukaistamistoimenpiteitä.
Kreikassa onnettomuuksia tapahtuu paljon ja usein, rikkomuksia on paljon, ja on selvää, että jos emme onnistu koordinoimaan lainsäädäntöä yhteisön tasolla, jos emme onnistu yhdenmukaistamaan käytäntöjä ja lopulta varmistamaan, että tarkastuksia tehdään tarkemmin ja koordinoidummin yhteisön tasolla, emme valitettavasti pysty rajoittamaan tätä valtavaa ongelmaa.
Erityisesti Kreikan kannalta tämä on erittäin arkaluontoinen kysymys, minkä vuoksi uskomme tämän mietinnön muodostavan erinomaisen lähtökohdan tuleville toimille.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensiksi haluan kiittää sekä henkilökohtaisesti että kollegani Siim Kallasin, jonka sijaisena toimin, puolesta Hella Ranneria mietinnöstä, joka koskee yhtä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön erityisen tärkeää näkökohtaa.
Komission alkuperäisessä kertomuksessa korostettiin erittäin merkittäviä eroja jäsenvaltioissa tieliikenteen sosiaalilainsäädännön vakaviin rikkomisiin sovellettavissa seuraamuksissa. Seuraamukset eroavat toisistaan tyyppinsä, vakavuusluokittelunsa ja sakkojen määrän osalta. Esimerkiksi kuljettaja, joka ylittää päivittäisen enimmäisajoajan, voi saada Espanjassa kymmenen kertaa niin suuren sakon kuin Kreikassa.
Komissio on tyytyväinen parlamentin päätökseen ryhtyä jatkotoimiin komission laatiman kertomuksen osalta. Parlamentti korostaa sitä, miten epätyydyttävä nykytilanne on siinä mielessä, että kuljettajat ja yrittäjät voivat luulla rikkomukseen syyllistymisen olevan vähemmän vakavaa yhdessä jäsenvaltiossa kuin toisessa. On selvää, että tämä voi heikentää tieliikenteen turvallisuutta ja kilpailua. Näin ollen parlamentin mietintö tukee arvokkaalla tavalla komission toimia voimassa olevien määräysten yhdenmukaisen täytäntöönpanon koordinoimiseksi.
Parlamentin mietinnössä ehdotetaan muun muassa vähimmäis- ja enimmäisrangaistusten säätämistä sosiaalilainsäädännön yksittäisten rikkomisten kohdalla ja korostetaan, että Lissabonin sopimuksen 83 artikla tarjoaa mahdollisuuden vahvistaa seuraamuksia koskevia vähimmäissääntöjä, kuten esittelijä sanoi. Komissio tutkii piakkoin erittäin huolellisesti, missä määrin ja millä tavalla näitä sopimuksen uusia määräyksiä voidaan hyödyntää tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanon parantamiseksi.
Kiitän teitä tästä erityisen rakentavasta mietinnöstä, ja voin vakuuttaa teille, että komissio tutkii erittäin huolellisesti Euroopan parlamentin esiin ottamia kysymyksiä ja tekemiä ehdotuksia.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna tiistaina, 18. toukokuuta 2010.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Artur Zasada  
Tämänpäiväinen keskustelu on saanut meidät tietoisiksi huomattavista eroista tieliikenteen sosiaalilainsäädännön vakaville rikkomisille 27 EU:n jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyissä seuraamuksissa. Siksi on mielestäni arvokas idea laatia monikielinen esite, joka antaisi kuljettajille ja yrityksille selkeää tietoa sosiaalilainsäädännöstä eri jäsenvaltioissa. Esitteen pitäisi sisältää luettelo arvioiduista seuraamuksista, joita voidaan langettaa kuljettajalle tietyn määräyksen rikkomisesta. Toinen mielenkiintoinen seikka on RDS-TMC-tekniikan käyttäminen GPS:n sijaan kuljettajien pitämiseksi ajan tasalla seuraamuksista, jotka ovat voimassa siinä maassa, jossa kuljettaja parhaillaan on.
