Kvinnornas situation i EU:s landsbygdsområden (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Christa Klaß, för utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, om kvinnornas situation i EU:s landsbygdsområden.
Christa Klaß
föredragande. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! ”Kvinnorna i EU:s landsbygdsområden” - under denna rubrik har vi i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män sammanställt fakta och förslag till lösningar. Jag vill tacka mina kolleger för deras samarbete och sekretariatet för dess stöd.
I Tyskland har vi ett uttryck: Mädchen vom Lande [flicka från landet]. Förr var det vanligare än i dag att alla hade sin egen uppfattning om vad detta innebar. Vissa säger att dessa kvinnor är kreativa och pålitliga, att de har höga principer och är djupt religiösa. Andra säger att de är kvinnor som inte följer med sin tid, som vet lite eller ingenting och att de därför är okunniga och kanske även naiva.
Ingen av dessa beskrivningar överensstämmer med verkligheten. Landsbygden ger de bästa villkoren för ett rikt liv, för familjer som är delaktiga i bysamhällena och som lever i harmoni med naturen och miljön. I dag är vi väl medvetna om att kvinnors levnadssätt varierar i mycket hög grad. De måste emellertid också kunna anpassa sig och inte bindas eller begränsas av sina levnadsvillkor. Dagens kvinnor vill vara aktiva inom arbetslivet, och de vill också ha familj. I dag vill och kan de uppfylla båda önskningarna. Inom politik och samhälle måste man se till att skapa ramvillkoren för detta.
Livet på landsbygden erbjuder möjligheter och naturligtvis också risker. Det är ett personligt beslut som får kvinnorna, efter att ha övervägt sin situation, att flytta in till stadsområdena eller stanna kvar i byarna. Statistiska uppgifter visar att välutbildade kvinnor är de första som lämnar byarna. De efterlämnar tomma daghem och skolor och slutligen åldrande och tomma byar. Kvinnornas beslut har därför också en demografisk dimension.
Enligt utskottets beräkningar genererar landsbygdsområdena 45 procent av bruttomervärdet, och här lever 53 procent av dem som har arbete. Landsbygdsområdena har därför också en ekonomisk dimension.
Hela utvecklingspotentialen måste därför användas och uppdateras. Det är inte längre tillräckligt att endast diskutera framtiden för kvinnorna på landsbygden inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Kvinnor arbetar fortfarande som jordbrukare, men de är också arbetstagare och löntagare och är ofta mycket aktiva som medhjälpare till sina män i små och medelstora företag eller till och med i egenskap av oberoende egenföretagare. Här finns det fortfarande stora klyftor att fylla. Ställningen för kvinnor och medhjälpande makar eller makor i små och medelstora företag måste stabiliseras inom den sociala sektorn för att ge hjälp vid sjukdom och ålderdom.
Kvinnor berörs särskilt av bristen på infrastruktur i landsbygdsområdena. Kvinnor kombinerar familj och arbete, vilket innebär att köra barnen mellan skola och fritidsaktiviteter, sörja för den äldre generationen och inte helt bortse från sina egna intressen. Att landsbygdsområdena har en bristfällig infrastruktur - brist på vägar, postkontor, läkarvård, brandförsvar och akutläkare - har länge varit känt. Men det är oacceptabelt att ytterligare problem nu dyker upp, till exempel när det gäller tillgång till bredband. Kvinnor behöver också snabb tillgång till Internet via DSL för att kunna delta inom sina många verksamhetsområden.
Genom kvinnornas deltagande i det offentliga livet - i kommunfullmäktige, i olika initiativ och föreningar - kan de skapa förändringar. På landsbygden krävs det särskilda ansträngningar för att uppnå jämlikt deltagande av kvinnor. Avslutningsvis vill jag därför komma med ytterligare en begäran: Ta med kvinnorna i beslutsfattande organ! De vet bäst vad som behöver ändras eftersom de alltid är närvarande och eftersom de har kontakt med både arbete och familj, medan männen ägnar sig åt endera.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Först av allt vill jag tacka föredraganden, Christa Klaß, och ledamöterna i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män för deras initiativbetänkande. Som vi alla vet krävs det fortsatta ansträngningar för att hålla frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män högt på dagordningen. Jag har alltid betraktat Europaparlamentet som en ledande institution i detta avseende, och jag vill ge mitt erkännande åt det arbete som har gjorts för att bidra till firandet av internationella kvinnodagen 2008, inbegripet förra veckans konferens.
Jag håller fullständigt med om att landsbygdens kvinnor bör ha faktiska möjligheter och att de bör uppmuntras att utnyttja alla dessa möjligheter. Överlag håller jag därför med om att landsbygdskvinnorna behöver speciell politisk uppmärksamhet, och jag är glad att denna princip genom gemenskapens strategiska riktlinjer för landsbygdsutvecklingen har införlivats enligt den tredje axeln där uppmuntran av kvinnornas inträde på arbetsmarknaden betonas som en viktig åtgärd.
Det behövs kvinnor inom landsbygdens ekonomi, inte bara för att hålla jämna steg med den ekonomiska tillväxten i resten av samhället, utan också för att säkerställa en hållbar landsbygdsutveckling där familjer och företag ser att det finns en faktisk framtid i att stanna kvar på landsbygden.
Innan jag besvarar några av de specifika frågor som understryks i detta betänkande vill jag betona att principen att främja jämställdheten mellan män och kvinnor är av central betydelse för den andra pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken. I praktiken tillämpar vi den huvudsakligen på två sätt. Det första är skapandet av ekonomiska möjligheter för kvinnor, till exempel genom att främja kvinnors företagaranda.
Något som är viktigt när det gäller utvecklingsprogrammen på landsbygden för perioden 2007-2013 är att några medlemsstater har vidtagit speciella åtgärder för kvinnor. Andra medlemsstater kommer att ge företräde åt ansökningar från kvinnor enligt särskilda åtgärder.
Den andra aspekten på förbättringen av livskvaliteten på landsbygden: Målet bör vara en kvinnovänlig landsbygd där kvinnornas liv underlättas i landsbygdsområdena och där kvinnorna får möjlighet att på ett bättre sätt använda sin potential. Genom landsbygdsutveckling stöder man till exempel finansieringen av daghem för barn på landsbygden så att kvinnor får möjlighet att vara kvar där men ändå får möjlighet att ha ett arbete. Jag anser att detta är exempel på gemensamhetsåtgärder inom jordbrukspolitiken som bidrar till förbättringen av situationen för kvinnorna på landsbygden.
I detta sammanhang vill jag också belysa Leaderprogrammet (ett gemenskapsinitiativ för landsbygdens utveckling) genom vilket man bidrar till att förbättra kvinnornas engagemang i beslutsprocessen i de lokala aktionsgrupperna. I själva verket är antalet projekt som leds av kvinnor inom Leaderprogrammet större än de projekt som leds av män: För perioden 2003-2005 var två av tre förmånstagare kvinnor.
När det gäller de specifika krav som ingår i betänkandet håller jag med om att det är nödvändigt att övervaka och utvärdera integrationen av jämställdhetsperspektivet i programmen för landsbygdsutveckling. Indikatorer som kommer att visa resultaten och effekten av vissa åtgärder under perioden 2007-2013 är fördelade efter kön och bör ge oss den nödvändiga informationen.
Slutligen vill jag nämna en punkt som egentligen inte är knuten till landsbygden. Kommissionen har påbörjat en konsekvensbedömning som en del av granskningen av direktiv 86/613/EEG som handlar om principen om likabehandling mellan män och kvinnor som egenföretagare, inbegripet dem som arbetar inom jordbruket.
En viktig punkt är skyddet av kvinnor som egenföretagare under graviditeten och moderskapet. En översyn av detta direktiv ingår i kommissionens lagstiftningsprogram för 2008, och detta kommer att ge oss ytterligare ett tillfälle att stödja och förbättra ställningen för kvinnorna på landsbygden.
Jag tackar än en gång föredragandena och alla dem som har bidragit till en mycket viktig fråga.
Edit Bauer
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Mycket sades förra veckan om kvinnornas situation i anslutning till den 8 mars. Vid sidan av plattityderna talade några om de problem som ligger bakom medeltalen och som blir synliga om man använder en strukturerad strategi. Kvinnor lever inte under identiska omständigheter. Deras naturliga fallenhet varierar, och det gör också de möjligheter de har och de problem de står inför. Kvinnor som lever på landsbygden är lika heterogena. De har vissa svårigheter gemensamt, men det finns andra som bara förekommer i vissa sociala skikt eller grupper.
Christa Klaß betänkande skiljer sig från betänkanden som har utformats i mer allmänna ordalag genom att hon klart och tydligt tar upp de svårigheter som kvinnorna på landsbygden står inför och de politiska bristerna i detta avseende. Det är inte lönt att sätta upp mål som ska uppnås när det gäller kvinnlig sysselsättning om de nödvändiga flexibla bakgrundstjänsterna saknas, till exempel transportmöjligheter. Situationen för kvinnor som lever på landsbygden är i allmänhet svårare. De tenderar att oftare åta sig dolt, obetalt arbete utan försäkring eller skydd, till exempel på familjegårdar. I praktiken gör detta att den rättsliga ställningen för dessa kvinnor blir otydlig när det gäller förmåner vid moderskap, sjukdom och ålderdom.
Dessa frågor väntar fortfarande på en lösning, men under tiden är det så gott som omöjligt att stoppa den utvandring från landsbygden till stadsområdena som innebär bättre levnadsvillkor. Jag håller med föredraganden att man måste ta större hänsyn till situationen för landsbygdens kvinnor när EU:s finansiella resurser fördelas och utnyttjas. Underlåtelse att göra det får långtgående följder. Tack så mycket.
Iratxe García Pérez
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! I detta betänkande klargörs den verkliga situationen för kvinnorna i EU:s landsbygdsområden för att besvara de stora utmaningarna med de extra svårigheter som kvinnor har när de lever i denna miljö.
Vi talar om hälften av befolkningen i dessa områden, och därför är integreringen av ett jämställdhetsperspektiv i landsbygdssektorn en prioriterad fråga, både för att främja jämställdheten mellan män och kvinnor och för att möjliggöra en ekonomisk och social tillväxt på landsbygden.
Medan kvinnor möts av verkliga svårigheter när det gäller att integreras på arbetsmarknaden eller att förena arbete och familjeliv förstärks dessa svårigheter när vi talar om landsbygdsmiljön. Det är därför nödvändigt att främja initiativ och politik som gör att man angriper dessa utmaningar så att möjligheterna verkligen blir desamma.
Trots våra åsiktsskillnader kan vi vara överens om att kvinnorna på landsbygden behöver speciell, gemensam politisk uppmärksamhet genom att vi främjar initiativ för landsbygdens utveckling som gör att de uppmuntras att delta i det ekonomiska och sociala livet och sätter stopp för kvinnornas utvandring från landsbygden till staden, vilket är en alltmer oroande verklighet.
Vi står i skuld till kvinnorna i våra byar som på oräkneliga och nästan osynliga sätt har bidragit till landsbygdens utveckling. Ett erkännande av dem bör gå hand i hand med den politik som förs av medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter som främjar förbättringar av levnadsvillkoren och avlägsnar de hinder som finns för närvarande.
Därför är utvidgning av offentliga tjänster, förbättrad utbildning, tillgång till ny teknik och stöd för nyskapande affärsprojekt grundläggande för att vi ska uppnå dessa mål.
Vi uppmanar också medlemsstaterna att utveckla den rättsliga konstruktionen med delad äganderätt för att säkerställa att kvinnornas rättigheter inom jordbrukssektorn erkänns fullständigt. Detta är det enda sättet för oss att säkerställa att lika möjligheter blir en verklighet för EU:s kvinnor på landsbygden.
Jan Tadeusz Masiel
Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden till att hon har tagit upp en så viktig fråga som att förbättra situationen för kvinnorna i EU:s landsbygdsområden. Nyligen diskuterade vi frågan om Europas demografiska framtid. Vi räknade upp många anledningar till att den ser så dyster ut. Detta problem är ännu mer akut i landsbygdsområdena.
Vi måste göra allt vi kan för att förse dem som bor på landet och framför allt kvinnorna med de rätta levnadsvillkoren samt ekonomisk och personlig utveckling. Social utslagning och fattigdom gäller troligen framför allt kvinnor från landsbygdsområden. Jag säger troligen, eftersom det här behövs bättre statistik.
Nyckeln till att förbättra denna situation kan vara att makarna till dem som är egenföretagare, däribland landsbygdens kvinnor, får rätt till sina egna oberoende sociala och pensionsmässiga rättigheter.
Raül Romeva i Rueda
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Herr talman! Integreringen av ett jämställdhetsperspektiv i jordbrukssektorn är nödvändig inte bara för att främja jämställdheten mellan kvinnor och män utan också för att se till att ekonomisk tillväxt baseras på en hållbar utveckling på landsbygden. Därför stöder vår grupp starkt Klaßbetänkandet, huvudsakligen av tre anledningar.
Tre av de aspekter som betonas i betänkandet är enligt vår mening viktigast: 1) det innehåller en begäran om att statistik om landsbygden också ska delas upp enligt kön så att kvinnorna i landsbygdsområdena upphör att vara en osynlig grupp och att deras arbete uttryckligen värderas, 2) de berörda lokala, regionala och statliga myndigheterna ska uppmuntra kvinnorna att delta i lokala aktionsgrupper och vid utvecklandet av lokala partnerskap enligt Leaderaxeln, och 3) en begäran om att framför allt inrikta sig på att förbättra transportinfrastrukturen i landsbygdsområdena och att vidta positiva åtgärder för att främja tillgången till transporter för att stoppa den sociala utslagning som framför allt drabbar kvinnor.
Emellertid vill jag också föreslå och stödja det ändringsförslag som har lagts fram av min kollega Iratxe García, där hon kräver att texten ska innefatta en uttrycklig hänvisning till behovet av att medlemsstaterna utvecklar den rättsliga konstruktionen med delat ägande för att säkerställa att kvinnornas rättigheter inom jordbrukssektorn erkänns fullständigt, med motsvarande skydd inom området för social trygghet och erkännande av deras arbete.
Ilda Figueiredo
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Situationen för kvinnorna i landsbygdsområdena berörs i hög grad av situationen för jordbruket som lider av följderna av de orättvisa åtgärderna i den gemensamma jordbrukspolitiken som har gjort att ett ökande antal små och medelstora jordbruksföretag och familjejordbrukare har tvingats överge produktionen. I många fall leder det till att männen och ungdomarna utvandrar och lämnar kvinnorna med barnen och de gamla, vilket dömer dem till fattigdom. Denna situation förvärras i landsbygdsområdena i vissa länder, till exempel i Portugal, när skolor, läkarmottagningar och daghem, postkontor och andra offentliga tjänster läggs ner.
Därför måste denna politik överges. Vi lägger därför också fram några ändringsförslag för att betona att den gemensamma jordbrukspolitiken måste ses över genom att man tar hänsyn till detta problem och förstärker stödet för att behålla familjegårdarna och utveckla landsbygden samtidigt som man sätter högsta möjliga värde på kvinnornas arbete, däribland invandrarkvinnornas, som också arbetar inom jordbruket.
Därför hoppas vi att våra förslag kommer att godkännas.
Urszula Krupa
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Eftersom jag har fått möjlighet att tala i debatten om situationen för kvinnorna i EU:s landsbygdsområden vill jag göra er uppmärksamma på att situationen för kvinnorna i byar och förortsområden, framför allt i de nya medlemsstaterna, är svår och ibland dramatisk, delvis på grund av införandet av EU-politik som innebär olika begränsningar och restriktioner, vilket orsakar fattigdom och social utslagning genom förlorade arbetstillfällen och olönsam produktion.
I typiska jordbruksområden, inte bara i östra Polen, hotas tusentals familjer av att förlora sina utkomstmöjligheter på grund av att deras gård är olönsam, sockerfabriken har gått i konkurs eller lagts ner, begränsningar har införts på fiskefångsterna, bara vissa typer av bär får subventioner och på grund av straffavgifter för överproduktion av mjölk. Det är anledningen till bristen på utveckling av infrastrukturen och kommunikationerna samt att tillgång till utbildning, sjukvård och olika tjänster inte skapas på grund av bristande ekonomisk utveckling. Genom denna utvecklingsförstörande politik tvingas också ungdomar, däribland unga kvinnor, att ge sig av till staden och att flytta utomlands.
Leaderprogrammen innebär att hjälp endast ges till kvinnor från några regioner (de som är attraktiva för turister eller kända för sina unika regionala produkter) och innebär på intet sätt någon kompensation för de förluster som har drabbat landsbygdsbefolkningen, som fortfarande väntar på att de högstämda fraserna, den hållbara utvecklingen, lika möjligheter och fullständig icke-diskriminering som finns i dokumenten ska omsättas i praktiken.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
- (EL) Herr talman! Jag vill också gratulera Christa Klaß till hennes initiativ att utarbeta detta betänkande och till allt arbete hon har lagt ner i en så viktig fråga som inte bara gäller skyddet av kvinnornas rättigheter utan också den ekonomiska, sociala och regionala sammanhållningen i EU. Det är andra gången som utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män har utarbetat ett sådant betänkande, och jag hade faktiskt äran att vara föredragande för det föregående betänkandet om ställningen för kvinnor mot bakgrund av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Den viktiga frågan att erkänna det arbete som utförs av medhjälpande makar eller makor och egenföretagare som vi vid det tillfället uppmärksammade kommissionen på har tyvärr ännu inte åtgärdats på ett effektivt sätt, och vi har blivit tvungna att åter ta upp den i detta betänkande. Vi begär därför åter en radikal översyn av direktiv 86/613/EEG: Europeiska kommissionen erkänner själv att dess genomförande är ineffektivt, och ytterst få framsteg har noterats när det gäller att erkänna det arbete som utförs av makar eller makor som arbetar i jordbruksföretag. Jag är glad att den behöriga kommissionsledamoten är här i kväll och att hon kommer att kunna ge oss ett svar på denna fråga. Även andra delar av Europaparlamentets resolution handlar om frågorna om medlemsstaternas förpliktelser när det gäller separat försäkring och behandlingen av kvinnor som arbetar inom jordbruket. Dessa förpliktelser har inte behandlats på ett adekvat sätt.
Enligt min åsikt finns det två viktiga frågor som vi inte har lyckats ta med i betänkandet. Det finns en skillnad mellan kvinnor som lever i landsbygdsområden och lider av bristen på infrastruktur och kvinnor som arbetar i jordbruksföretag. Jag har därför hävdat att statistiken bör ge oss någon klarhet om dessa speciella kategorier.
Jag anser också att vi, eftersom vi enligt reglerna för strukturfonderna har rätt att göra det, bör använda oss av möjligheten att få kvinnorna i landsbygdsområdena att medverka i beslutsfattandet och planeringen för utvecklandet av deras områden. Vi ska bidra till att sporra och förena dessa kvinnor.
På det hela taget belyser Christa Klaß i sitt betänkande prioriteringar och frågor och fastställer mål för oss alla. Det är ett användbart och viktigt verktyg, både för Europaparlamentet och för Europeiska kommissionen.
Christa Prets
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! Ingenting av det vi hör i dag och lägger fram som krav är nytt. Vi upprepar att det inte finns något nytt, oavsett om det gäller betänkandena om ”Kvinnorna och industrin”, ”Kvinnor och hälsa” eller ”Kvinnorna i EU:s landsbygdsområden”. Vi har ännu inte uppnått lika lön för lika arbete, och vi har inte heller fler kvinnor på ledande poster eller en flexiblare barnomsorg.
Alla dessa problem mångdubblas i landsbygdsområden. Avståndet från hemmet till arbetet och dåliga transportförbindelser är ett stort problem. Bristen på lokal fortbildning och yrkesutbildning är också ett problem. Som redan nämnts är tillgången till bredband ett måste i dag, men det är sällsynt i landsbygdsområden.
Detta innebär att vi behöver åtgärder, men i första hand måste vi bli mer medvetna om landsbygdskvinnornas situation. Detta innebär emellertid också att vi måste ta större hänsyn till jämställdhetsaspekten i alla EU:s stödprogram - både när det gäller frågor som landsbygdsutvecklingen och Europeiska socialfonden - och låta programmen betingas av hur de fortsätter att användas.
Österrike är för övrigt vägledande i detta avseende och kommer från och med 2009 att ha infört en lag, jämställdhetsbudgetering, där alla jämställdhetsaspekter är inkluderade. Jag anser att det vore värt att följa detta exempel.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Herr talman! Mycket har sagts, och det har varit många diskussioner under de senaste åren om kvinnornas roll, deras rättigheter, deras ställning i samhället och deras arbetssituation.
I dag debatterar vi med rätta den situation som landsbygdskvinnorna befinner sig i, eftersom det är landsbygdskvinnorna, framför allt de som lever i sent utvecklade regioner, som arbetar hårdast och får minst fördel av de rättigheter som tillkommer dem.
En kvinna i staden har en lägenhet med alla moderna bekvämligheter, tillgång till utrustning, utbildning och kultur, rätt till moderskaps- och föräldraledigheter och möjlighet att arbeta och njuta av civilisationens förmåner.
En kvinna på landet har ofta ett hus utan vattenledning och många plikter i familjen och på gården. Hon kan inte räkna med att placera sitt barn på ett daghem eller en förskola och hennes kontakt med kulturen och världen består ofta av begränsade radio- och tevesändningar. En kvinna från en liten by på bondvischan som lever på familjens gård är så gott som berövad varje möjlighet till yrkesmässig, social, politisk eller kulturell utveckling.
Vänligen notera att kulturfonder huvudsakligen är riktade mot centrum som ligger i städer. I städerna har vi nästan allt. På landsbygden finns det bara amatöraktiviteter, och dessa aktiviteter organiseras ofta i privata hem och på bekostnad av de människor som är engagerade. Mycket sägs i EU om ett livslångt lärande, och så bör det också vara. Men låt oss också tänka på kvinnorna i sådana program. Enligt min mening är det dags för ett vettigt program för kvinnor som finansieras genom EU:s budget.
Eva-Britt Svensson
Herr talman! En livskraftig och hållbar utveckling kräver att kvinnors situation uppmärksammas. Kvinnors delaktighet är nödvändig för en positiv utveckling. Kvinnor som lever och verkar på landsbygden liksom kvinnor i andra miljöer lever i ett ojämställt samhälle. Därför är jämställdhetsarbetet lika viktigt för alla kvinnor i alla olika miljöer och livssituationer.
I detta betänkande vill jag särskilt uppmärksamma kollegerna på vikten av att stödja GUE/NGL:s ändringsförslag som lagts fram av Ilda Figueiredo, bl.a. ändringsförslag 9 som visar att jämställdhetsproblematiken också måste genomsyra en nödvändig översyn av den gemensamma jordbrukspolitiken. Utan kvinnors aktiva delaktighet lyckas vi inte uppnå de mål som finns om en hållbar ekonomisk tillväxt. Det gäller som sagt i alla olika livsmiljöer. Vi behöver jämställdheten för landsbygdens överlevnad, vi behöver den för kvinnorna och vi behöver den för framtiden.
Roumyana Jeleva
(BG) Herr talman, fru kommissionsledamot, kära kolleger! Först och främst vill jag gratulera Christa Klaß för ett utmärkt betänkande. I egenskap av bulgarisk ledamot av utskottet för regional utveckling skulle jag vilja betona att landsbygdsområden har olika utvecklingspotential. Det finns dock något som absolut kan bidra till bättre livskvalitet på landsbygden, särskilt för kvinnorna och deras situation. Det är transportinfrastruktur och social infrastruktur, lättillgängliga sociala tjänster i byarna, till exempel barnomsorg, vård av äldre och sjuka, kommunikationer och kultur- och idrottscenter. I det hänseendet har lämpligt stöd till landsbygden genom finansiering från EU:s fonder en enorm betydelse. Jag skulle därför vilja rekommendera bättre samstämmighet mellan storstads- och landsbygdsfrågorna. Utvecklingen av landsbygdsområden bör samordnas med den verksamhet som bedrivs inom regionalpolitiken. Jag anser att ett integrerat synsätt på konvergens och utveckling av landsbygden, där man tar hänsyn till de små och medelstora städernas roll, snarare än den uppdelade strategi vi hittills har haft, skulle göra EU:s stöd effektivare och bidra till bättre livsvillkor, särskilt för kvinnorna.
Ewa Tomaszewska
(PL) Herr talman! Kvinnornas situation på landsbygden är tydligt mindre gynnsam än i städerna. Och då handlar det inte bara om tillgången till hälso- och sjukvård och utbildning.
Jag vill göra er uppmärksamma på punkterna 4 och 10 i betänkandet, där man betonar behovet av att jämna ut de sociala och ekonomiska rättigheterna för kvinnor som är egenföretagare eller arbetar inom familjejordbruk. Det betyder framför allt rätten till betald föräldraledighet och till inkomstbaserad pension. I vissa länder finns det till och med juridiska förbud mot formell anställning och socialförsäkringar för partner som arbetar i familjejordbruk eller familjeföretag. Bestämmelserna påverkar huvudsakligen kvinnor och bör ändras så fort som möjligt. Jag gratulerar föredraganden.
Esther Herranz García
(ES) Herr talman! Först och främst gratulerar jag Christa Klaß för hennes betänkande. Det är inte bara till nytta - Christa Klaß har också arbetat mycket hårt, och jag framför därför mitt stora tack till henne.
Jag skulle vilja påpeka att inte alla kvinnor på landsbygden lever på samma sätt. Livet på landet är inte enhetligt. Tvärtom, det kan röra sig om mycket olika världar. Framför allt måste vi ändå locka kvinnor till landsbygden och förhindra den utflyttning som pågår i allt högre grad, eftersom kvinnors ställning i vårt samhälle förbättras långsamt - men den förändras trots allt i storstäderna. På landsbygden utför kvinnorna inte bara arbete utanför och i hemmet; de tar samtidigt också hand om anhöriga i beroendeställning och detta under mycket sämre villkor än i storstäderna.
Kvinnor bör därför lockas till landsbygden genom bättre personligt välstånd, men också bättre totalekonomi på landsbygden - en ekonomi som framför allt bygger på jordbruket, vilket ni känner mycket väl till, fru kommissionsledamot. För att den här ekonomin ska bli stark måste dock den gemensamma jordbrukspolitiken stödjas och stärkas samtidigt som man förstås måste tänka på att förändra den tekniska och sociala situationen, och det snart.
Corina Creţu
(RO) Jag är glad att få ordet i en fråga som rör en verklighet som i hög utsträckning är okänd, nämligen kvinnors ställning på landsbygden.
Även om systemet med lagstiftning och standarder på unionsnivå, och på nivåer för de enskilda medlemsstaterna, inte tillåter någon form av diskriminering är det uppenbart att det råder en markant skillnad mellan kvinnors liv på landsbygden och i städerna.
I Rumänien är situationen liksom i andra nya EU-medlemsstater mycket sämre än vad som beskrivs generellt i betänkandet. I samband med avindustrialiseringen under 1990-talet förekom ett fenomen som övriga västeuropeiska länder inte har upplevt, en utflyttning från stad till land som en sätt att överleva ekonomiskt. I vår region har fattigdomen på landsbygden påverkat, och påverkar fortfarande, framför allt kvinnorna. Det är också kvinnorna som oftast utsätts för människohandel.
Det industriella jordbruket som kunde ha lockat delar av den kvinnliga arbetskraften i byarna har tyvärr demonterats. Folkhälsa, utbildning, transporter och va-tjänster har försämrats i allt högre takt - i EU:s mindre utvecklade länder finns inte sådana tjänster i många byar.
Kvinnor på landsbygden, särskilt unga och medelålders, hade kunnat utveckla oberoende ekonomisk verksamhet om de hade tillgång till banklån. Jag tror att vi borde diskutera möjligheterna att inrätta en bank som kan bevilja mikrolån på landsbygden.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Herr talman! På landsbygden är kvinnor en social grupp som är särskilt utsatt för diskriminering. På grund av den traditionella rollfördelningen och svaga infrastrukturen på många områden, till exempel barnomsorgen, syns många kvinnor inte på den offentliga arbetsmarknaden, men är inte heller registrerade som arbetslösa. Kvinnor utför arbete som kan jämföras med yrkesverksamhet, men erkänns inte som sådan och är inte heller är skyddat eller betalt.
Medlemsstaterna bör så snart som möjligt tillsammans med kommissionen hitta en lösning till problemet med den stora grupp kvinnor som hjälper till inom jordbruket och i små och medelstora företag och som i många medlemsstater saknar rättslig ställning. Det leder till ekonomiska och juridiska problem för kvinnorna och deras rätt till föräldraledighet och sjukpenning, förvärv av pensionsrättigheter och tillgång till social trygghet.
För att få en harmonisk utveckling bör medlemsstaterna se till att skapa högkvalitativa arbetstillfällen på landsbygden genom åtgärder som främjande av företagande bland kvinnor, kompetenshöjning och god tillgång på landsbygden till sådan infrastruktur och service som är standard för 2000-talet.
Slutligen gratulerar jag Christa Klaß för hennes mycket väl sammanställda betänkande.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag tackar föredraganden. Det hade varit bättre om vi hade talat om situationen för människor på landsbygden, snarare än kvinnor; många av de problem som drabbar kvinnor berör också män på landsbygden. Men det finns också problem som är specifika för kvinnor, vilket jag även noterar i betänkandet.
Människor som bor på landet kan i många fall ha högre livskvalitet än i städerna om de har tillräckliga resurser. Jag tror att problemet alltid har varit att kvinnors arbete inte har uppmätts, inte har avlönats och därför inte har erkänts. I vissa länder har en del framsteg gjorts, men jag tror att skillnaderna är stora mellan hur medlemsstaterna behandlar kvinnor.
Jag skulle vilja nämna en särskild roll som kvinnor har, och som kanske inte har tagits upp än. Kvinnor är enligt min uppfattning fortfarande de främsta drivkrafterna bakom barnen och de som fostrar dem. Det är i allmänhet kvinnor som beslutar om ett barn ska arbeta med jordbruk eller inte, och de avgör därför landsbygdens framtid. Vi måste uppmärksamma detta så barnen får en positiv bild av jordbruket, inte negativ.
Till sist: få kvinnor äger mark och få är medlemmar i jordbruksorganisationer. Detta måste avhjälpas.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) År 2006 var kvoten inom EU mellan inkomsterna för de 20 procent av befolkningen som har högst löner och inkomsterna för de 20 procent av befolkningen som har lägst löner 4,8. I Portugal, Litauen och Lettland var kvoten dessvärre högre än 6.
Det är uppenbart att befolkningen på landsbygden har lägre löner än i storstäder. Denna situation är ännu mer tydlig i fallet kvinnor. För att förbättra kvinnornas ställning på landsbygden måste vi använda strukturfonderna effektivt. Utvecklingen av transportinfrastruktur, utbildning, hälso- och sjukvård, kommunikationsinfrastruktur och informationsteknik och service på landsbygden kommer att leda till ekonomisk utveckling av dessa områden och därmed till att förbättra kvinnors ställning på landsbygden.
Jag avslutar mitt inlägg med att säga att man med hjälp av investeringar i landsbygdsområden kan omvandla tillgänglig mark till industriområden och därmed skapa arbetstillfällen. En effektiv transportinfrastruktur kunde leda till att avstånd mäts i tid och inte kilometer så att människor som arbetar i storstäderna kan leva på landsbygden och därmed bidra till områdenas ekonomiska utveckling.
DanutBudreikait
- (LT) Dagens debatt är oerhört viktig eftersom den gäller kvinnors ställning på landsbygden, som fortfarande är oroande. Ett av de största problem som lever kvar är den låga sysselsättningsnivån bland kvinnor på landsbygden, särskilt i de senast anslutna länderna, vilket leder till att kvinnor från landsbygdsområden ofta blir mer socialt isolerade än i städerna.
Först och främst: För att höja sysselsättningsnivån bland kvinnor på landsbygden bör de uppmuntras att starta egna företag. För att klara detta måste staten ge relevant information om hur man startar eget, och även förbättra kvinnors förmåga att använda modern informationsteknik så att de ökar sitt självförtroende.
Statistiken visar också att kvinnor på landsbygden har mycket lägre utbildning och yrkeskompetens jämfört med kvinnor i städerna. Detta innebär ofta att de får svårare att anpassa sig till utmaningar på marknaden, hitta nya metoder och former för jordbruksarbete och alternativ jordbruksverksamhet. Jag skulle vilja uppmana medlemsstaterna att lägga fram en ram för åtgärder för att uppmuntra kvinnor på landsbygden att söka kunskap och utbildning. Leaderprojektet borde ge effektivare stöd för att lösa problemet. Tack så mycket.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Som bekräftelse på det hårda arbete som vår föredragande Christa Klaß har lagt ned på betänkandet ”Kvinnornas situation i EU:s landsbygdsområden” tänkte jag ställa en fråga: Jämfört med män på landsbygden eller kvinnor på landsbygden? Vilket sammanhang talar vi om här? Det finns inte en homogen grupp av ”kvinnor i EU:s landsbygdsområden”. Jag är kvinna från EU:s landsbygd, men den dam som lever längre ner längs samma väg som jag, som har sex eller sju barn, en man som är arbetslös och som inte har råd med hyran eller amorteringarna är en annan typ av kvinna på landsbygden. Det är inte någon homogen grupp, och vi måste vara mycket försiktiga i den här frågan.
Många kvinnor på landsbygden har samma livsstil som i städerna, andra lever sina liv i stor fattigdom och svårigheter. Du lever i storstadsstil mitt på landet om det står två bilar utanför dörren med alla tillbehör, du har IKT och gör kanske en utlandsresa varje år. Så låt oss ge frågan tydliga ramar.
Det verkliga problemet är att ge alla kvinnor ett val: valet att gifta sig eller inte, valet att skaffa barn eller inte, att göra karriär, läsa vidare eller inte, stanna hemma, bege sig ut på arbetsmarknaden, starta eget företag eller få tillgång till fastigheter.
För några år sedan när jag skulle köpa lägenhet i Bryssel ville inte banktjänstemannen bevilja mitt lån såvida inte min man undertecknade det. Det är bara några år sedan, i Bryssel. Jag fick mitt lån, och min make undertecknade inte låneansökan. Behöver jag berätta att jag hade starka invändningar! Så tillgången till pengar, fastigheter och företag - det finns mängder av olika kvinnor på landsbygden.
President
Mrs Doyle, I can assure you I would never have turned you down for this mortgage.
Roberta Alma Anastase
(RO) En framgångsrik Lissabonstrategi innebär bibehållen ekonomisk tillväxt, både i storstäder och på landsbygden i EU. Kvinnor spelar en avgörande roll för utvecklingen av dessa områden.
Jag måste berömma utarbetandet av det här betänkandet. Förutom att kvinnors förhållanden på landsbygden analyseras, innehåller det också förslag till konkreta rekommendationer för att förbättra deras villkor inför globaliseringen och för att uppnå Lissabonmålen. Från de mängder av stimulansåtgärder och villkor som måste beaktas i det här hänseendet vill jag betona vikten av en väsentlig faktor, nämligen utbildning.
Tillgängliga statistiska uppgifter visar att ett litet antal kvinnor på landsbygden har tillgång till högre utbildning, på grund av ekonomiska svårigheter, men även på grund av den tveksamma kvaliteten på den utbildning som ges i dessa områden.
Kvinnor på landsbygden borde gynnas av bättre tillgång till utbildning och livslångt lärande, och till möjligheten att förena familjeliv med yrkesliv. Det är ett centralt inslag som bör stärkas, förutom kvinnors aktiva roll inom politiken och landsbygdsområdenas samhällsekonomiska utveckling.
Anna Záborská
(SK) Tack så mycket, herr talman. Jag gratulerar Christa Klaß till ett utmärkt betänkande.
Jag kommer från en ny medlemsstat med en relativt stor landsbygdsbefolkning. De senaste 45 åren har den varit stabil, med bara en smärre minskning på 14 procent. På grund av den ekonomiska politiken är landsbygdsområden mer förändringsbenägna i dag. Det pågår en välkänd process där företag flyttar från landsbygd till storstäder. Den offentliga politiken bör dock inte utformas så att denna så kallade modernisering sker på bekostnad av kvinnorna på landsbygden.
Jag uppmanar Regionkommittén att behandla ämnet och inleda ett brett samråd om landsbygdsregioner för att lära sig mer om livet där, med alla dess för- och nackdelar. Jag uppmanar också kommissionen och rådet att rikta sina program, särskilt program för mikrolån, mot kvinnor på landsbygden.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Kära kolleger! Eftersom vi debatterar ett ämne som inte bara hör samman med jämställdhet, utan också med utvecklingen av landsbygden i allmänhet, tänkte jag hänvisa till åtgärder som är tillämpliga på gemenskapsnivå på området.
Programmen och fonderna under landsbygdsutvecklingens andra pelare har räknat i procentandelar större resurser än EU:s särskilda program för lika möjligheter. Vi har mycket mer att vinna på att underlätta kvinnors tillgång till program som Leader, som är inriktat på landsbygdsutveckling, än om vi enbart utnyttjade resurserna från Equal-, Progress- eller Daphneprogrammen.
I EU:s budget uppgår medlen till landsbygdsutveckling till närmare 11 procent, medan hela sektorn för medborgarskap, inklusive program för lika möjligheter, inte ens når upp till 1 procent.
Detta är den stora utmaningen för EU i den här frågan: att lyckas kommunicera, mobilisera och underlätta sambandet mellan EU:s anslag och de olika projekt som kan initieras av kvinnor på landsbygden.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag tackar parlamentet för en mycket uppmuntrande debatt med några relativt engagerade inlägg - jag uppskattar det verkligen. Den debatt vi har haft ikväll visar än en gång att kvinnornas situation på landsbygden verkligen kräver särskild uppmärksamhet.
Även om jag anser att några av er är lätt pessimistiska inför de framsteg som har gjorts tänkte jag angripa frågan från ett mer positivt håll. Jag tycker faktiskt att vi har uppnått en hel del, särskilt genom verktygen för landsbygdsutveckling, och jag är säker på att vi rör oss i rätt riktning när det gäller att förbättra kvinnors ställning på landsbygden.
Många av er har nämnt att integreringen av ett jämställdhetsperspektiv i våra politikområden och breddandet av dess räckvidd till att även omfatta landsbygdsekonomi i vidare perspektiv kommer att leda till effektivare jämställdhetssträvanden. Jag stöder det synsättet fullt ut. Vi ska inte begränsa vårt synfält till enbart jordbrukssektorn. Om vi förankrar vår politik i hela landsbygdssamhällets behov och möjligheter får vi en multiplikatoreffekt som också gynnar hela jordbrukssektorn. Kommissionen kommer att övervaka frågan noggrant i samband med genomförandet av programmen för landsbygdsutveckling.
Flera av er har nämnt vikten av bredbandsnät på landsbygden. Här måste jag säga att det finns en möjlighet inom den tredje axeln - diversifieringen - av landsbygdsutvecklingspolitiken att tillämpas på områden som ur ekonomiskt hänseende inte är hållbara för investerare. Dessa är avlägsna områden där medlemsstaterna kan utnyttja landsbygdspolitiken för att garantera bredbandskommunikation. Jag kan bara uppmuntra samtliga medlemsstater att ta hänsyn till detta när de planerar sina investeringar eller tillämpningen av sin landsbygdspolitik.
Vissa av er har också nämnt det ”dolda arbete” som utförs av kvinnor på gårdarna. Jag inser att vår statistik inte alltid återspeglar detta. Vi borde använda alla verktyg som finns för att uppmuntra kvinnor att utnyttja möjligheten att nå ekonomiskt oberoende genom att ge dem tillhörande sociala rättigheter. För mig skulle bättre möjligheter för kvinnor att arbeta deltid inom jordbruket vara ett enormt steg framåt för att stärka inkomsterna på landsbygden och även bidra till att behålla livskraftiga samhällen på landet.
Jag måste berätta att jag reser en hel del på landsbygden och alltid blir uppmuntrad när jag träffar kvinnor som går över gränser och medverkar i olika jordbruksorganisationers arbete. Jag vet det är ett stort steg för de första kvinnorna som går med i dessa organisationer, men ibland sprider det sig och det är inte lika svårt för nästa kvinna, även om det kräver ändrade attityder från männens sida för att acceptera att kvinnor på jämställd bas kan bidra på området.
Jag tror att det finns en hel del mer att säga som inte borde sopas undan. Jag kan garantera att jag helhjärtat kommer att stödja alla initiativ som kan förbättra kvinnornas ställning på landsbygden, eftersom jag verkligen tycker att vi behöver den här särskilda strategin för kvinnorna för att skapa mångfald i landsbygdsområden.
Christa Klaß
föredragande. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Tack för era bidrag till debatten. Vi har haft en riktigt bra debatt i den här omgången. Tack även fru kommissionsledamoten för ert inlägg om att granskningen av direktiv 86/613/EEG om principen om lika behandling fortfarande ska ske i år, alltså 2008. Vi har skickat en påminnelse om detta, och vi anser att det är dags att granska direktivet.
I kväll kan vi inte anta någon EU-förordning om att förbättra kvinnors ställning på landsbygden. Fru Doyle, jag vet att kvinnornas situation inte är densamma överallt. Det skulle också vara tråkigt, och det är inget vi eftersträvar. Men kvinnor på landsbygden har givetvis samma villkor, och de måste kämpa mot samma nackdelar som kvinnor i större och mindre städer. Det är också något vi påpekat här.
Vi inleder en debatt, och vi ber kommissionen och medlemsstaterna att i slutändan även skapa förändring. Betänkandet borde öka medvetenheten om detta.
Det finns bra exempel inom EU, och enligt principen om bästa praxis vill vi också belysa dessa exempel så att de kan föras vidare. Vi kan också införa mycket som är bra här. Vi vill försöka bredda synsättet. Kvinnor på landsbygden är inte bara jordbrukare; kvinnor på landsbygden håller också på att bli anställda, och de måste kunna kombinera familj och arbete.
I slutändan är det bästa vittnesmålet att bli personligt påverkad. Vi behöver kvinnornas bidrag i våra organisationer. Mairead McGuinness talade nyss om nöjda mödrar som också kan göra sina barn nöjda. Vi kan också få nöjda kvinnor när vi gör något för deras lika behandling, för att skapa rättvis delaktighet. Vi vill med detta få unga människor att också stanna kvar i byarna.
Det skulle vara spännande, fru kommissionsledamot, att få en lista över alla de många möjligheter som i slutändan blir aktuella för kvinnor inom EU. Vi hävdar hela tiden att de i många fall är dolda bakom andra program. Kanske vi för en gångs skull kunde konstatera att kvinnor är engagerade i ett eller annat program, på det ena eller det andra sättet. Detta skapar ständigt problem, även när de borde ha lösts lokalt. Kanske vi borde planera detta från början så att vi så småningom kan säga till de ansvariga i regionerna: vi kan faktiskt skapa förbättringar för kvinnorna här.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Zita Gurmai  
skriftlig. - (HU) När det gäller sysselsättning visar en jämförelse av storstadsområden och landsbygd att en bred klyfta börjar uppstå. Kvinnor bosatta på landsbygden är särskilt missgynnade. Deras möjligheter till social integration, till att få arbete och tillgång till barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård och sociala tjänster är sämre. De utgör en av de mest sårbara grupperna i samhället eftersom de är mycket mer utsatta för risken att drabbas av fattigdom och marginalisering. I de fall de lyckas få sysselsättning släpar lönerna efter avsevärt jämfört med deras motsvarigheter i storstäderna.
Samlade sociala nackdelar leder till sociala spänningar i och med att det sociala trygghetssystemet är mest otillräckligt i de mest missgynnade kommunerna, medan de största bristerna i infrastruktur också finns här. I avsaknad av andra lösningar bidrar jordbruket med dess kortsiktiga fördelar och lägre levnadsstandard till att bevara det mycket spända sysselsättningsläget på landsbygden.
Lösningen finns i samordnade insatser: lokala myndigheter, stater och EU har en funktion att fylla och ett ansvar i detta hänseende.
Det behövs mångfasetterade anpassningsprogram. Landsbygdsbefolkningen måste få möjligheter till anpassning genom alternativa anställningsmöjligheter, utvecklad infrastruktur, yrkes- och vidareutbildningsprogram som underlättar anpassningen till marknadens villkor, stöd till nyföretagande och projekt i gränstrakter och över nationella gränser.
Anpassningsprogrammen måste ovillkorligen skräddarsys till de enskilda landsbygdsområdenas särskilda karaktär. Detta garanterar en fortsatt utjämning av regionala skillnader.
Lívia Járóka  
skriftlig. - (HU) Jag gratulerar min kollega Christa Klaß för hennes betänkande som belyser de svårigheter kvinnor på landsbygden möter på arbetsmarknaden och i andra aspekter av livet. I alla diskussioner om de mest missgynnade personerna som lever under de sämsta omständigheterna måste man särskilt nämna de romska kvinnorna, varav en avsevärd andel lever i byar och små samhällen. Flera undersökningar har visat att romska kvinnor utgör EU:s mest utsatta grupp och har en förväntad livslängd som är skrämmande kort jämfört med de flesta andra grupper och en arbetslöshetsnivå som är flera gånger högre än genomsnittet. I linje med rekommendationerna i betänkandet behöver därför medlemsstaterna utarbeta och genomföra en politik som förbättrar de allmänna levnadsvillkoren för kvinnor som bor i mindre utvecklade regioner och hjälpa missgynnade kvinnor och kvinnor som står inför social utestängning att få arbete eller hitta egen försörjning genom nya företag. I synnerhet romska kvinnor har mycket att vinna på att få stöd från medlemsstaterna och kommissionen med socialt anpassade företagsmodeller för fattiga och missgynnade samhällsgrupper. Jag välkomnar att man i betänkandet lägger stor tyngdpunkt på att samla in tillförlitlig statistik, eftersom insamling och behandling av uppgifter med fördelning efter kön och etniskt ursprung är väsentliga, dels för att undanröja indirekt och flerfaldig diskriminering, dels för att mäta framsteg inom utbildning, boende, hälso- och sjukvård och sysselsättning. Tack så mycket.
Zita Pleštinská  
skriftlig. - (SK) I det initiativrika betänkandet av föredraganden Christa Klaß eftersträvas ett nytt synsätt på undanröjandet av de uppenbara skillnaderna mellan storstads- och landsbygdsområden. Kvinnor har en avgörande roll i den samhällspolitiska, ekonomiska och miljömässiga utvecklingen av landsbygdsområden. Kvinnors liv på landsbygden medför både många möjligheter och avsevärda svårigheter.
Med en mer attraktiv landsbygd kan vi stävja flykten av framför allt unga och välutbildade människor. Jag efterlyser därför arbete för en hållbar integrerad tillväxt och nya sysselsättningstillfällen, särskilt för kvinnor, samt högkvalitativ hälso- och sjukvård, sociala tjänster och andra allmänna tjänster genom EU.
Bara utbildade kvinnor kan fullt ut medverka till att gjuta nytt liv i lokala samhällen. De kan starta nya företag som i sin tur kan bidra till större diversifiering av landsbygdens ekonomi och högre livskvalitet. Vi måste undanröja alla hinder för tillgång till informations- och kommunikationsteknik och se till att bredband finns tillgängligt för kvinnor på landsbygden. Fortlöpande utbildning och språkutbildning liksom möjligheter till omskolning måste finnas tillgängligt för alla intresserade kvinnor.
Det framgångsrika programmet Leader bör också få en fortsättning. Det har med framgång gett kvinnor möjlighet att starta företag på landsbygden inom turism, hantverk och leverans av regionala produkter. Jag anser att vi genom att fastställa bästa praxis och använda nya verktyg för utbyte av erfarenheter kan få ett viktigt bidrag till att förbättra livskvaliteten på landsbygden.
Rovana Plumb  
skriftlig. - (RO) EU möter stora sociala förändringar som har uppstått på grund av problem med migration, social säkerhet och fattigdom.
De program som tas fram på EU-nivå har blivit ett viktigt bidrag till att förbättra kvinnors villkor på landsbygden. Kvinnor är trots detta inte delaktiga i beslutsprocesserna i de samhällen där de bor.
Ett konkret och oroande exempel är att flertalet kvinnor på landsbygden i Rumänien har lägre inkomst än 5 euro/dag, och en tredjedel utnyttjar inte några medier.
Jag skulle vilja prioritera tre åtgärdsområden för att skapa lika möjligheter och förbättra kvinnornas villkor i landsbygdsområden:
Förbättrad social ställning genom stöd som ger kvinnor tillgång till nya inkomstmöjligheter och möjligheter att köpa varor.
Kvinnors fullständiga delaktighet i beslutsprocesser och ökad förmåga att ändra/påverka beslut som påverkar dem direkt.
Tillgång till viktig service för kvinnor på landsbygden (hälso- och sjukvård, utbildning) och till infrastruktur.
Medlemsstaterna bör utarbeta en offentlig politik för att uppmuntra kvinnors medverkan på arbetsmarknaden, i beslutsprocesser. De bör också kontrollera alla former av diskriminering.
