A közúti közlekedéssel kapcsolatos szociális jogszabályok végrehajtása (rövid ismertetés) 
Elnök
Következő napirendi pontunk Alejandro Cercasnak, a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság nevében beterjesztett jelentése a közúti közlekedéssel kapcsolatos szociális jogszabályok végrehajtása tárgyában.
Alejandro Cercas
Elnök úr, Biztos úr, köszönöm, hogy jelen vannak. Amint Önök is tudják, 2002 márciusában a Tanács és a Parlament - egyeztetés révén - megállapodásra jutott a 2002/15/EK irányelvben. Ez a direktíva megszabja azokat a követelményeket, amelyeket a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek munkaidejénél teljesíteni kell annak érdekében, hogy az ő egészségük és biztonságuk, továbbá a közúti biztonság garantált legyen, és a versenyfeltételek valamennyi gazdálkodó számára azonosak legyenek. E követelményekbe beépül a munka minden formája, tehát nemcsak a vezetés, hanem azon fizikai munka is, amelyet ezeknek a sofőröknek esetenként végezniük kell, például a be- és kirakodás vagy a gépjárművek tisztítása.
Az egyeztetési eljárás feloldotta a legsúlyosabb problémát, azon kérdést, hogy az irányelv kiterjedjen-e az önfoglalkoztatókra vagy sem. A felek - a Bizottság közreműködésének köszönhetően - egyetértettek abban, hogy az irányelv hatálya kiterjed az önfoglalkoztatókra is annak érdekében, hogy - egyszer- s-mindenkorra - megszűnjön a jogszabályok kettősségének gondja, az a kettős mérce, amelyet az önfoglalkoztatók és a foglalkoztatott sofőrök esetében eddig alkalmaztak.
A közös szabályozás hiánya eddig óriási gondokat okozott: ezek az önfoglalkoztató munkások rendkívül hosszú napokat teljesítettek, problémákat generálva személyes életükben és a közúti biztonságra nézve is, továbbá mert önfoglalkoztatóként aláásták a tisztességes verseny szabályait.
Ennélfogva igen nagy sikert jelentett, hogy egyszer- s-mindenkorra véget vethettünk - egy ésszerű átmeneti időszakkal - ennek a kettős jogszabályi állapotnak, és 2002-ben a Bizottság, a Tanács és a Parlament mindegyike arra következtetésre jutott, hogy ez volt a legracionálisabb és leglogikusabb lépés.
Ezt a saját kezdeményezésű jelentést a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, valamint a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság segítségével készítettük el, Biztos úr, de most olybá tűnik, hogy az elv alkalmazása, a Bizottság, a Tanács, és a Parlament elkötelezettsége lanyhul. Úgy tűnik, hogy kétértelművé vált a helyzet, hogy zavar támadt, hogy magyarázatok születnek, amelyek nem elégítenek ki bennünket.
A Bizottságnak jelentést kellett volna készítenie a jogszabályok összerendezéséről, biztosítva azt, hogy a jogszabályok az önfoglalkoztatókra is valóban kiterjedjenek. Az igazság az, hogy ezt a jelentést a Bizottság a múlt évben benyújtotta, de - saját szavaival élve - az az adott célokra alkalmatlan volt. Mi még mindig várjuk a végső jelentést. Azaz most, hat hónappal a jogalkalmazási harmonizációs időszak tervezett vége előtt nincs kezünkben a Bizottság jelentése, bármiféle kezdeményezése.
Biztos úr, miután a jogszabályok önfoglalkoztató munkásokra való kiterjesztésének határideje közeledik, és számunkra nem világos és nem meggyőző, hogy a korábban megmutatkozó akarat még érvényesül, sőt, még olyan híresztelések is szárnyra kaptak, hogy e tétel felülvizsgálatára készülnek, a Parlament, két megfontolással, elkészítette ezt a jelentést: egyrészt, emlékeztetőként, másrészt, igényt támasztóként.
A jelentés emlékeztet arra, hogy a Tanács, a Bizottság és a Parlament elkötelezte magát a dolgozók, a gazdálkodók és az állampolgárok felé ennek, a polgári perek garmadáját keltő zavaros helyzetnek rendezésére. Másrészt, igényli az ígéretek betartását. Nincsenek olyan körülmények, amelyek változtatásokat indokolnának. Ugyanazon igények mutatkoznak most is: a dolgozók egészsége, a közúti biztonság, a tökéletes verseny. Ezek mind arra utalnak, hogy az irányelvnek az önfoglalkoztató sofőrökre ki kell terjednie.
Egy utolsó kérés, Biztos úr. Úgy gondolom, igen fontos az, hogy a ciklus végén ne táncoljanak vissza elkötelezettségüktől. A gazdasági megfontolások vagy a túlzott versenyelőnyökre törekvő szakmai ágazatok igénye sohasem helyezhető az általam hivatkozott közösségi érdekek elé!
Tekintve a kérdés jelentőségét, Biztos úr, valamennyi képviselőtársam nevében is arra szólítom fel, ne borítsák fel az egyensúlyi állapotot, és mielőbb gondoskodjanak az ígért jogszabályok érvényesítéséről!
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Hölgyeim és uraim, az Európai Parlament ma a közúti szállítási tevékenységet végző személyek munkaidejéről szóló irányelv végrehajtásának és lehetséges továbbfejlesztésének kérdését vitatja meg. Ez a különleges jogszabály olyan, a közúti szállítási tevékenységet végző személyek munkaidejét szervezi, mint például a buszsofőrök, és a kamionsofőrök. Az irányelv azonban nem terjed ki az önfoglalkoztató sofőrökre.
Számos képviselő felidézheti, hogy az irányelvet 2002-ben, komplex záradék kidolgozását eredményező, fáradságos egyeztetési eljárást követően fogadtuk el. Ez a záradék azt mondja ki, hogy 2009. március 29-i határidővel az irányelv hatálya kiterjed valamennyi önfoglalkoztató sofőrre, amennyiben a Bizottság a jogszabály hatálya alá még nem tartozó önfoglalkoztató sofőrök körülményeiről készített hatástanulmányt tartalmazó jelentését, illetve az önfoglalkoztató sofőröket érintő jogszabály-tervezetét megküldi a Tanácsnak és a Parlamentnek.
Noha az a kérdés, hogy az önfoglalkoztató sofőröket vonjuk-e az irányelv hatálya alá, valóságos dilemma, hadd jegyezzem meg azonban azt is, hogy ez egy álprobléma. A Bizottság legfőbb törekvése - a közúti közlekedés munkafeltételeivel kapcsolatos jogszabály tervezetének kidolgozásakor - az, hogy magas szinten garantálja a társadalombiztosítást, a tisztességes versenyt, és a közúti biztonság javulását. Következésképpen, a Bizottság szükségesnek tekintette azt, hogy a munkaidőről szóló általános irányelvhez kapcsolódó külön jogszabályban sajátosan rendezze a közúti szállítási tevékenységet végző személyek kérdését.
Azonban a sofőröket érintő jogszabály 2002 után született rendelkezései jelentősen módosították a helyzetet, kedvező módon. Az Önök, és különösen Markov úr támogatásának köszönhetően a vezetési időre, a pihenőidőre, az új ellenőrzési eljárásokra vonatkozóan 2005-ben új szabályok kerültek elfogadására.
Miközben a 2002-ben elfogadott munkaidő irányelv eredetileg kizárólag az alkalmazott sofőrökre terjedt ki, a 2005-ben hozott szabályok valamennyi sofőrt, az alkalmazott és önfoglalkoztató sofőröket egyaránt érintik. A szabályok valamennyi sofőr munkaidejének 80%-ára vonatkoznak. Következésképpen, a Parlamentnek e kérdésben - a 2002. évi munkaidő irányelvhez kapcsolódó egyeztetési eljárás során hangoztatott - megalapozott aggodalma megfelelő módon nyert megoldást. A 2002. évi munkaidő irányelv felülvizsgálatát illetően, nem titok az, hogy az egyes tagországok igen különböző módon viszonyulnak ehhez az irányelvhez, de a vélemények a tagállamokon és a közlekedési szektoron belül is eltérnek.
A Bizottság 2007-ben adta közre jelentését az önfoglalkoztató sofőröknek az irányelvből való kirekesztődése következményeiről. A jelentés két következtetést vont le. Elsőként is megállapította, hogy az önfoglalkoztató sofőrök irányelvbe történő beillesztésének vagy abból való kizárásának előnyei és hátrányai egyaránt vannak. Másodszor, az irányelv végrehajtása gondot okozott, mert a tagállamok nehezen tudták azt végrehajtatni. E gond elsődlegesen abból fakadt, hogy bizonyos sofőröket tévesen soroltak az önfoglalkoztatók osztályába. A közlekedési ágazatban ugyanis így jelölik azokat a sofőröket, akik ugyan hivatalosan önfoglalkoztatók, de a valóságban egyetlen vállalattól függnek, és így képtelenek munkájukat maguk, tetszés szerint szervezni. Ők társadalmilag kiszolgáltatottak, és - amint korábban ezt említettem - noha az irányelv vonatkozik rájuk is, annak végrehajtásában komoly javulást kell elérnünk. A Bizottság igen gondosan ellenőrizte az irányelv nemzeti jogharmonizációját, és amikor szükségesnek bizonyult, a jogsértések észlelésekor eljárásokat kezdeményezett. Amint a tagállamok befejezték az irányelv nemzeti jogrendszerbe való átültetését, nagyon alaposan megvizsgáltuk a jogharmonizáció minőségét. Számos esetben, a kötelességszegés bebizonyosodásakor, ez jogi eljárás megindítását vonta maga után.
A Bizottság most hatástanulmányokat folytat annak érdekében is, hogy megerősítse a még idén kialakítandó jogszabály-javaslatának alapjait. Következésképpen, korai volna a Bizottság számára állást foglalni az önfoglalkoztató sofőrök kérdéskörén belül olyan témában, amely maga is kérdésként jelenik meg azt illetően, hogy érdemes-e kiterjeszteni e sofőrökre a munkaidő irányelv hatályát, vagy sem.
Üdvözlöm Cercas úr jelentését, s különösen a jogharmonizációs fejleményekkel foglalkozó részt. Amint azonban említettem, a Bizottság álláspontja szerint a jelentésben foglalt megoldás nem veszi figyelembe az irányelv teljes körű és helyes harmonizációjának problémáját a direktíva által már lefedett munkások esetében. Ezzel a kérdéssel már jó ideje foglalkozunk, és reméljük, hogy azt a következő módosítás során sikerül lerendeznünk!
Elnök
Ezzel a vita véget ér.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Mary Lou McDonald  
írásban. - A közúti szállítás kiemelkedő gazdasági tevékenység az EU-n belül. A vezetésre, munkaidőre és pihenőidőre vonatkozó szabályok betartása alapvető követelmény a közúti biztonság, a sofőrök, valamint az utasok egészsége és biztonsága tekintetében.
Külön üdvözöljük azt, hogy a jelentés az ágazat minden dolgozójára, így az önfoglalkoztatókra is kiterjeszti a munkaidővel kapcsolatos, az ágazaton belül a tisztességes versenyt biztosító szabályokat.
Legyen az is világos, hogy miközben az irányelv megszabja a kötelezettségek alsó küszöbét, ez semmilyen körülmények között nem vezethet a tagállamokban már elfogadott, kedvezőbb feltételek felhígulásához!
